SV Europeiska unionens officiella tidning L 70/171

Rättelse till föreskrifter nr 83 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Enhetliga bestämmelser om typgodkännande av fordon med avseende på utsläpp av föroreningar enligt kraven för motorbränslen

( Europeiska unionens officiella tidning L 375 av den 27 december 2006 )

Föreskrifter nr 83 skall vara som följer:

Föreskrifter nr 83 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Enhetliga bestämmelser om typgodkännande av fordon med avseende på utsläpp av föroreningar enligt kraven för motorbränslen Revision 3 Införlivande av all giltig text fram till och med: Införlivande av all giltig text fram till och med ändringsserie 05 — Dag för ikraftträdande: 29 mars 2001 Tillägg 1 till ändringsserie 05 — Dag för ikraftträdande: 12 september 2001 Tillägg 2 till ändringsserie 05 — Dag för ikraftträdande: 21 februari 2002 Rättelse 1 till ändringsserie 05 som avses i Depositary Notification C.N.111.2002.TREATIES-1 av den 8 februari 2002 Rättelse 2 till ändringsserie 05 som avses i Depositary Notification C.N.883.2003.TREATIES-1 av den 2 september 2003 Tillägg 3 till ändringsserie 05 - Dag för ikraftträdande: 27 februari 2004 Tillägg 4 till ändringsserie 05 — Dag för ikraftträdande: 12 augusti 2004 Rättelse 3 till ändringsserie 05 som avses i Depositary Notification C.N.1038.2004.TREATIES-1 av den 4 oktober 2004 Tillägg 5 till ändringsserie 05 — Dag för ikraftträdande: 4 april 2005 1. TILLÄMPNINGSOMRÅDE Dessa föreskrifter gäller (1) 1.1.1. Avgasutsläpp vid normal och låg omgivningstemperatur, avdunstningsutsläpp, vevhusgasutsläpp samt hållbarhet hos anordningar i avgassystemet för kontroll av föroreningar och omborddiagnossystem i motorfordon med gnisttändningsmotor och minst fyra hjul. 1.1.2. Avgasutsläpp, hållbarhet hos föroreningsbegränsande anordningar samt omborddiagnossystem i fordon av kategorierna M1 och N1 med kompressionständningsmotor, minst fyra hjul och en största vikt av 3 500 kg. 1.1.3. Avgasutsläpp vid normal och låg omgivningstemperatur, avdunstningsutsläpp, vevhusgasutsläpp, hållbarhet hos avgassystemets anordningar för kontroll av föroreningar samt omborddiagnossystem i elektriska hybridfordon med gnisttändningsmotor och minst fyra hjul. 1.1.4. Avgasutsläpp, hållbarhet hos föroreningsbegränsande anordningar samt omborddiagnossystem i elektriska hybridfordon av kategorierna M1 och N1 med kompressionständningsmotor, minst fyra hjul och en största vikt av 3 500 kg. 1.1.5. De gäller inte: — fordon med en största vikt av mindre än 400 kg och fordon med en största teknisk hastighet av mindre än 50 km/h; — fordon vars olastade vikt inte är större än 400 kg om de är avsedda för befordran av passagerare eller 550 kg om de är avsedda för godstransport och vars största motoreffekt inte överstiger 15 kW. 1.1.6. På tillverkarens begäran kan typgodkännande enligt dessa föreskrifter utökas från de fordon av kategorierna M1 eller N1 med kompressionständningsmotor som redan typgodkänts till fordon av kategorierna M2 och N2, vars referensvikt inte överstiger 2 840 kg och som uppfyller villkoren i punkt 7 (utökning av typgodkännande). 1.1.7. Sådana fordon av kategori N1 med kompressions- eller gnisttändningsmotor som drivs med natur- eller motorgas (LPG) omfattas inte av dessa föreskrifter, förutsatt att de typgodkänts enligt föreskrifter nr 49, ändrade genom den senaste ändringsserien. 1.2. Dessa föreskrifter gäller inte sådana fordon med gnisttändningsmotor som drivs med den natur- eller motorgas (LPG) som används för drift av motorfordon av kategorierna M1, med en största vikt överstigande 3 500 kg, M2, M3, N2 och N3 på vilka föreskrifter nr 49 är tillämpliga. 2. DEFINITIONER I dessa föreskrifter avses med: fordonstyp: kategori av motordrivna fordon som inte skiljer sig åt i sådana väsentliga avseenden som: 2.1.1. likvärdig tröghet bestämd i förhållande till den referensmassa som föreskrivs i bilaga 4, punkt 5.1 och 2.1.2. motor- och fordonsegenskaper enligt definition i bilaga 1. referensvikt: fordonets olastade vikt ökad med ett fast tillägg av 100 kg för provning enligt bilagorna 4 och 8. 2.2.1. olastad vikt: fordonets vikt i körklart skick utan förare, passagerare eller last men med bränsletanken full till 90 % och, i förekommande fall, med sedvanlig uppsättning av verktyg och reservhjul ombord. 2.3. största vikt: största tekniskt tillåtna vikt som angivits av fordonstillverkaren (denna vikt får vara större än den största vikt som godkänts av nationella myndigheter). 2.4. gasformiga utsläpp: avgasutsläpp av kolmonoxid, kväveoxider, uttryckta i kvävedioxidekvivalenter (NO2) och kolväten med antagande av ett förhållande av: — C1H1,85 för bensin, — C1H1,86 för dieselbränsle, — C1H2,525 för motorgas (LPG), — C1H4 för naturgas. 2.5. partikelformiga föroreningar: avgasämnen som avlägsnas ur utspädd avgas vid en högsta temperatur av 325 K (52 °C) med hjälp av de filter som beskrivs i bilaga 4; 2.6. avgasutsläpp: — för gnisttändningsmotorer, utsläpp av gasformiga föroreningar, — för kompressionständningsmotorer, utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar. avdunstningsutsläpp: kolväteångor som avgår från ett motorfordons bränslesystem utom de som kommer från avgasutsläpp. 2.7.1. avdunstningsutsläpp ur tank: kolväteutsläpp som orsakas av temperaturändringar i bränsletanken (med antagande av förhållandet C1H2,33). 2.7.2. värmeavdunstningsutsläpp: kolväteutsläpp som härrör från ett stillastående fordons bränslesystem efter körtid (med antagande av förhållandet C1H2,20). 2.8. motorvevhus: utrymmen i eller utanför en motor som är kopplade till oljetråget med inre eller yttre rörledningar genom vilka gaser och ånga kan läcka. 2.9. kallstartanordning: anordning som tillfälligt gör motorns luft-/bränsleblandning fetare för att underlätta motorns start. 2.10. starthjälp: anordning som underlättar motorns start utan att göra motorns luft-/bränsleblandning fetare, t.ex. glödstift, ändrad insprutningstid osv. motorns slagvolym: 2.11.1. För kolvförbränningsmotorer, nominellt omfattad motorvolym. 2.11.2. För roterande kolvmotorer (Wankelmotorer), två gånger den nominellt omfattade volymen per kolv i en förbränningskammare. 2.12. föroreningsbegränsande anordningar: delar av ett fordon som reglerar och/eller begränsar avgas- och avdunstningsutsläpp. 2.13. omborddiagnos: diagnossystem för utsläppskontroll som kan identifiera ett sannolikt felställe med hjälp av felsökningskoder som lagrats i ett datorminne. 2.14. provning i drift: provning och utvärdering av överensstämmelse som utförs i enlighet med punkt 8.2.1 i dessa föreskrifter; 2.15. korrekt underhållet och använt: för ett provningsfordon, att ett sådant fordon uppfyller de villkor för att godkänna ett valt fordon som fastställts i punkt 2 i tillägg 3 till dessa föreskrifter; manipulationsanordning: varje konstruktionsdel som mäter temperatur, fordonshastighet, motorvarvtal, växel, insugningsundertryck eller någon annan parameter för att aktivera, ändra, fördröja eller avaktivera funktionen hos någon del av utsläppskontrollsystemet, så att utsläppskontrollsystemets effekt minskas under de förhållanden som rimligtvis kan förväntas råda vid fordonets normala funktion och användning. En sådan konstruktionsdel får inte anses som en manipulationsanordning om: 2.16.1. behovet av anordningen är motiverat som skydd av motorn mot skada eller haveri och för fordonets säkra funktion, 2.16.2. anordningen inte är verksam utöver vad som krävs för motorns start, eller 2.16.3. villkoren i huvudsak ingår i förfarandena för provning av typ I eller typ VI. 2.17. fordonsfamilj: grupp av fordonstyper som identifieras genom ett huvudfordon i bilaga 12. 2.18. motorns bränslekrav: bränsletyp som normalt används av motorn: — bensin, — motorgas (LPG) (kondenserad petroleumgas), — NG (naturgas), — antingen bensin eller motorgas (LPG), — antingen bensin eller naturgas, — dieselbränsle. Typgodkännande av ett fordon: typgodkännande av en fordonstyp med avseende på begränsningen av följande villkor (2): 2.19.1. Begränsning av fordonets avgasutsläpp, avdunstningsutsläpp, vevhusgasutsläpp, hållbarhet hos föroreningsbegränsande anordningar, föroreningsutsläpp vid kallstart samt omborddiagnos av fordon som drivs med oblyad bensin eller som kan drivas med oblyad bensin och motor- (LPG) eller naturgas (tillstånd B). 2.19.2. Begränsning av utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar, hållbarhet hos föroreningsbegränsande anordningar samt omborddiagnos av fordon som drivs med dieselbränsle (tillstånd C). 2.19.3. Begränsning av motorns avgasutsläpp, vevhusgasutsläpp, hållbarhet hos föroreningsbegränsande anordningar, utsläpp av föroreningar vid kallstart samt omborddiagnos av fordon som drivs med motor- (LPG) eller naturgas (tillstånd D). 2.20. Periodiskt regenererande system: föroreningsbegränsande anordning (t.ex. katalytisk omvandlare, partikelfälla) som kräver en periodisk regenereringsprocess efter mindre än 4 000 km vid normal körning. Under de cykler då regenerering sker kan utsläppsstandarderna överskridas. Om en regenerering av en föroreningsbegränsande anordning sker minst en gång per provning av typ I och den redan regenererats minst en gång under fordonets förberedelsecykel skall detta anses som ett kontinuerligt regenereringssystem som inte kräver ett särskilt provningsförfarande. Bilaga 13 gäller inte kontinuerligt regenererande system. På tillverkarens begäran skall det särskilda provningsförfarandet för periodiskt regenererande system inte tillämpas på en regenererande anordning om tillverkaren efter överenskommelse med den tekniska tjänsten till typgodkännandemyndigheten inger uppgifter som visar att utsläppen under regenereringscyklerna förblir enligt de standarder som anges i punkt 5.3.1.4 för tillämpning på berörd fordonskategori. Hybridfordon (HV) 2.21.1. Allmän definition av hybridfordon (HV): hybridfordon (HV) fordon med minst två olika energiomvandlare och två olika energilagringssystem (i fordonet) för framdrivning av fordonet. 2.21.2. Definition av elektriska hybridfordon (HEV): elektriskt hybridfordon (HEV) fordon som för sin mekaniska framdrivning hämtar energi från de båda följande i fordonet placerade källorna för lagrad energi/effekt: — ett förbrukningsbart bränsle, — en lagringsanordning för elektrisk energi/effekt (t.ex. batteri, kondensator, svänghjul/generator). 2.22. fordon som drivs med ett bränsle: fordon som främst är konstruerade för permanent drift med motor- (LPG) eller naturgas men som också kan ha ett system för drift med bensin för nödlägen endast vid start och där bensintanken inte rymmer mer än 15 liter bensin. 2.23. fordon som drivs med två bränslen: fordon som delvis kan drivas med bensin samt också delvis med antingen motor- (LPG) eller naturgas. 3. ANSÖKAN OM TYPGODKÄNNANDE Ansökan om typgodkännande av en fordonstyp med avseende på avgasutsläpp, vevhusgasutsläpp, avdunstningsutsläpp, hållbarhet hos föroreningsbegränsande anordningar samt dess omborddiagnossystem skall inlämnas av fordonstillverkaren eller dennes befullmäktigade ombud. Skulle ansökan gälla ett omborddiagnossystem skall det åtföljas av de ytterligare upplysningar som krävs i punkt 4.2.11.2.7 i bilaga 1, tillsammans med en förklaring från tillverkaren med följande: 3.1.1.1.1. för fordon med gnisttändningsmotor, den procentandel feltändningar av ett totalt antal antändningar som kan leda till utsläpp som överstiger de gränsvärden som anges i punkt 3.3.2 i bilaga 11, om denna procentandel feltändningar funnits från början vid en provning av typ I enligt beskrivning i punkt 5.3.1 i bilaga 4, 3.1.1.1.2. för fordon med gnisttändningsmotor, den procentandel feltändningar av ett totalt antal antändningar som kan leda till överhettning av avgaskatalysatorn(erna) och därefter orsaka oreparerbara skador, 3.1.1.2. detaljerade skriftliga upplysningar med en fullständig beskrivning av omborddiagnossystemets funktionella driftsegenskaper, inkl. en förteckning över alla relevanta delar av fordonets utsläppsreglerande system, dvs. de sensorer, manövreringsorgan och komponenter som övervakas med omborddiagnossystemet, 3.1.1.3. en beskrivning av den felindikator som från omborddiagnossystemet underrättar fordonsföraren om förekomsten av ett fel, kopior av andra typgodkännanden med uppgifter av betydelse för utökning av typgodkännanden och. 3.1.1.4. i förekommande fall, de närmare uppgifter om fordonsfamiljen som avses i bilaga 11, tillägg 2. 3.1.2. För de provningar som beskrivs i punkt 3 i bilaga 11, skall ett fordon som är representativt för den fordonstyp eller fordonsfamilj som är utrustad med det omborddiagnossystem som skall typgodkännas inges till den tekniska tjänst som ansvarar för typgodkännandeprovningen. Om den tekniska tjänsten fastslår att det inlämnade fordonet inte är helt representativt för den fordonstyp eller fordonsfamilj som beskrivs i bilaga 11, tillägg 2, skall ett ersättningsfordon och, i förekommande fall, ytterligare ett fordon inlämnas för provning i enlighet med punkt 3 i bilaga 11. En förlaga till det informationsdokument som berör avgasutsläpp, avdunstningsutsläpp, hållbarhet samt omborddiagnossystem finns i bilaga 1. De uppgifter som omnämns i punkt 4.2.11.2.7.6 i bilaga 1 skall införas i tillägg 1 ”INFORMATION OM OMBORDDIAGNOSSYSTEMET (OBD)” till det typgodkännandemeddelande som anges i bilaga 2. 3.2.1. Om så krävs skall kopior av andra typgodkännanden med uppgifter av relevans för utökning av typgodkännanden och fastställande av försämringsfaktorer inlämnas. 3.3. För de provningar som beskrivs i punkt 5 i dessa föreskrifter skall ett fordon som är representativt för den fordonstyp som skall typgodkännas inlämnas till den tekniska tjänst som ansvarar för typgodkännandeprovningarna. 4. TYPGODKÄNNANDE 4.1. Om den fordonstyp som inlämnats för typgodkännande enligt denna ändring uppfyller kraven i punkt 5 nedan skall godkännande av denna fordonstyp beviljas. 4.2. Ett typgodkännandenummer skall tilldelas varje godkänd typ. Dess första två siffror skall ange den ändringsserie enligt vilken typgodkännandet beviljats. Samma avtalsslutande part får inte tilldela en annan fordonstyp samma nummer. Uppgifter om typgodkännande, utökning av eller avslag på ansökan om typgodkännande för en fordonstyp enligt dessa föreskrifter skall meddelas de avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter med hjälp av ett formulär som överensstämmer med förlagan i bilaga 2 till dessa föreskrifter. 4.3.1. Om föreliggande text ändras, t.ex. om nya gränsvärden föreskrivs, skall de avtalsslutande parterna underrättas om vilka redan godkända fordonstyper som uppfyller de nya bestämmelserna. På varje fordon som överenstämmer med en fordonstyp som godkänts enligt dessa föreskrifter skall på ett iögonenfallande och lätt tillgängligt ställe som anges på typgodkännandeintyget ett internationellt typgodkännandemärke anbringas som består av: 4.4.1. en cirkel som omger bokstaven ”E”, åtföljd av det särskilda landsnumret för det land som beviljat typgodkännandet (3), 4.4.2. numret på dessa föreskrifter, åtföljt av bokstaven ”R”, ett bindestreck och typgodkännandenumret till höger om den cirkel som beskrivs i punkt 4.4.1. 4.4.3. Typgodkännandemärket skall emellertid innehålla ytterligare ett tecken efter bokstaven ”R” vars syfte är att skilja mellan de utsläppsgränsvärden för vilka typgodkännandet beviljats. För de typgodkännanden som utfärdats för att ange att de gränsvärden för provning av typ I som beskrivs i detalj i rad A i tabellen i punkt 5.3.1.4.1 i dessa föreskrifter iakttas, skall bokstaven ”R” åtföljas av den romerska siffran ”I”. För de typgodkännanden som utfärdats för att ange att de gränsvärden för provning av typ I som beskrivs i detalj i rad B i tabellen till punkt 5.3.1.4.1 i dessa föreskrifter iakttas, skall bokstaven ”R” åtföljas av den romerska siffran ”II”. 4.5. Om fordonet, i det land som beviljat typgodkännande enligt dessa föreskrifter, överensstämmer med en fordonstyp som typgodkänts enligt en eller flera andra föreskrifter som bifogats överenskommelsen, behöver den symbol som föreskrivs i punkt 4.4.1 inte upprepas, utan i så fall skall numren på föreskrifterna och typgodkännandet och tilläggssymbolerna i alla de föreskrifter enligt vilka typgodkännande beviljats i det land som beviljat typgodkännande enligt dessa föreskrifter placeras i lodräta kolumner till höger om den symbol som föreskrivs i punkt 4.4.1. 4.6. Typgodkännandemärket skall vara lättläsligt och outplånligt. 4.7. Typgodkännandemärket skall placeras vid eller på skylten med uppgifter om fordonet. 4.8. I bilaga 3 till dessa föreskrifter ges exempel på typgodkännandemärkenas utformning. 5. ANVISNINGAR OCH PROVNINGAR Anmärkning: Som alternativ till kraven i denna punkt kan de fordonstillverkare, vars hela årsproduktion är mindre än 10 000 enheter, erhålla typgodkännande på grundval av de motsvarande tekniska krav i California Code of Regulations, Title 13, Paragraphs 1960.1 (f) (2) eller (g) (1) och (g) (2), 1960.1 (p), som är tillämpbara på fordon av årsmodell 1996 och senare, 1968.1, 1976 och 1975, som är tillämpbara på lätta nyttofordon av årsmodell 1995 och senare (California Code of Regulations offentliggörs av Barclays Publishing). 5.1. Allmänt 5.1.1. De delar som kan påverka utsläpp av föroreningar skall utformas, konstrueras och monteras så att fordonet vid normal användning och trots de vibrationer för vilka de kan utsättas, kan uppfylla bestämmelserna i dessa föreskrifter. De tekniska åtgärder som vidtagits av tillverkaren skall vara sådana att de säkerställer att avgas- och avdunstningutsläpp i överensstämmelse med bestämmelserna i dessa föreskrifter effektivt begränsas under fordonets normala livslängd och under normala användningsförhållanden. Detta skall inbegripa säkring av de slangar med fogar och anslutningar som ingår i de utsläppskontrollsystem som skall vara konstruerade på ett sätt som överensstämmer med originalkonstruktionens syfte. För avgasutsläpp anses dessa bestämmelser vara uppfyllda om bestämmelserna i punkterna 5.3.1.4 och 8.2.3.1 iakttas. För avdunstningsutsläpp anses dessa villkor vara uppfyllda om bestämmelserna i punkterna 5.3.1.4 och 8.2.3.1 iakttas. 5.1.2.1. Användning av manipulationsanordning är förbjuden. 5.1.3. Påfyllningsöppningar i bensintankar 5.1.3.1. Med förbehåll för punkt 5.1.3.2 skall bensintankens påfyllningsöppning vara så konstruerad att tanken hindras från att fyllas från en bensinpump vars tillförselmunstycke har en ytterdiameter av 23,6 mm eller mer. Punkt 5.1.3.1 skall inte tillämpas på ett fordon där båda följande villkor är uppfyllda: 5.1.3.2.1. fordonet är utformat och konstruerat så att ingen anordning som konstruerats för att reglera utsläppen av gasformiga föroreningar påverkas negativt av blyad bensin och 5.1.3.2.2. fordonet är iögonenfallande, läsligt och outplånligt märkt med den symbol för oblyad bensin som anges i ISO 2 575:1982, med en placering som är omedelbart synlig för en person som fyller bensintanken. Tilläggsmärken är tillåtna. Åtgärder skall vidtas för att förebygga alltför stora avdunstningsutsläpp och bränslespill som orsakas av att tanklocket saknas. Detta kan uppnås på något av följande sätt: 5.1.4.1. Tanklocket öppnas och stängs automatiskt och kan inte avlägsnas. 5.1.4.2. Konstruktionsanordningar som hindrar alltför stora avdunstningsutsläpp när tanklock saknas. 5.1.4.3. Någon annan åtgärd som ger samma effekt. Exempel på detta kan utgöras av bl.a. ett fastgjort eller fastkedjat tanklock eller ett lock där samma nyckel skall användas som fordonets tändning. I så fall skall nyckeln endast kunna avlägsnas från tanklocket när detta är låst. 5.1.5. Bestämmelser om säkerhet för elektroniska system 5.1.5.1. Varje fordon med en styrenhet för utsläppskontroll skall innehålla anordningar som förhindrar ändringar som inte är tillåtna av tillverkaren. Tillverkaren skall tillåta ändringar om dessa krävs för diagnos, underhåll, kontroll, återmontering eller reparation av fordonet. Alla omprogrammerbara datorkoder eller driftparametrar skall vara skyddade mot manipulering och hålla en minst lika hög skyddsnivå som den som anges i bestämmelserna i ISO DIS 15031-7 från oktober 1998 (SAE J2 186 från oktober 1996), förutsatt att utbyte av uppgifter om säkerheten utförs med användning av de protokoll och den diagnosanslutning som föreskrivs i punkt 6.5 i bilaga II, tillägg 1. Alla minneschip för kalibrering, som kan avlägsnas, skall sitta i socklar, vara inneslutna i ett förslutet hölje eller skyddas av elektroniska algoritmer och inte kunna ändras utom med speciella verktyg och förfaranden. 5.1.5.2. Datorkodade motordriftsparametrar skall inte kunna ändras utom med speciella verktyg och förfaranden (t.ex. datorkomponenter som är fastlödda eller sitter i socklar eller i förslutna (eller fastlödda) datorkapslar). 5.1.5.3. För mekaniska bränsleinsprutningspumpar som monterats i en kompressionständningsmotor skall tillverkarna vidta lämpliga åtgärder för att skydda inställningen för maximal bränsletillförsel från manipulering då fordonet är i drift. 5.1.5.4. Tillverkarna får hos typgodkännandemyndigheten ansöka om undantag från något av dessa krav för de fordon som sannolikt inte behöver skydd. De kriterier, som typgodkännandemyndigheten skall bedöma när den överväger ett undantag, skall bestå av men behöver inte begränsas till löpande tillgång till prestandachip, fordonets högprestandakapacitet och den fordonets sannolika försäljningsvolym. 5.1.5.5. De tillverkare som använder programmerbara datakodsystem (t.ex. Electrical Erasable Programmable Read-Only Memory, EEPROM) skall försvåra otillåten omprogrammering. Tillverkarna skall tillämpa förbättrade strategier för att skydda mot manipulering och införa skyddsanordningar som kräver elektronisk tillgång till en dator på annan plats som underhålls av tillverkaren. Myndigheten skall godkänna andra metoder som ger en likvärdig skyddsnivå mot manipulering. 5.1.6. Det skall vara möjligt att kontrollera fordonet inför en trafiksäkerhetsprovning för att avgöra dess prestanda i förhållande till de uppgifter som insamlats i enlighet med punkt 5.3.7 i dessa föreskrifter. Om denna kontroll kräver ett särskilt förfarande skall detta beskrivas i detalj i servicemanualen (eller motsvarande media). Detta särskilda förfarande skall inte kräva användning av särskild utrustning annan än den som tillhandahålls med fordonet. 5.2. Provningsförfarande I tabell 1 visas olika möjligheter för typgodkännande av ett fordon. 5.2.1. Fordon med gnisttändningsmotor och elektriska hybridfordon med gnisttändningsmotor skall undergå följande provningar: — Typ I (kontroll av genomsnittliga avgasutsläpp efter kallstart), — Typ II (kolmonoxidutsläpp vid tomgång), — Typ III (vevhusgasutsläpp), — Typ IV (avdunstningsutsläpp), — Typ V (hållbarhet hos föroreningsbegränsande anordningar), — Typ VI (kontroll av genomsnittliga avgasutsläpp av kolmonoxid och kolväte efter kallstart vid låg omgivningstemperatur), — omborddiagnosprovning. 5.2.2. Fordon med gnisttändningsmotor och elektriska hybridfordon med gnisttändningsmotor som drivs med motor- (LPG) eller naturgas (en eller två bränsletyper) skall undergå följande provningar (enligt tabell 1): — Typ I (kontroll av genomsnittliga avgasutsläpp efter kallstart), — Typ II (kolmonoxidutsläpp vid tomgång), — Typ III (vevhusgasutsläpp), — Typ IV (avdunstningsutsläpp), i förekommande fall, — Typ V (hållbarhet hos föroreningsbegränsande anordningar), — Typ VI (kontroll av genomsnittliga kolmonoxid- och kolväteavgasutsläpp efter kallstart vid låg omgivningstemperatur), i förekommandefall, — omborddiagnosprovning, i förekommande fall. 5.2.3. Fordon med kompressionständningsmotor och elektriska hybridfordon med kompressionständningsmotor skall undergå följande provningar: — Typ I (kontroll av genomsnittliga avgasutsläpp efter kallstart), — Typ V (hållbarhet hos föroreningsbegränsande anordningar) — och, i förekommande fall, omborddiagnosprovning. Tabell 1 Olika vägar för typgodkännande och utökningar Typgodkännandeprovning Fordon av kategorierna M och N med gnisttändningsmotor Fordon av kategorierna M1 och N1 med kompressionständningsmotor bensindrivet fordon fordon drivet med två bränsletyper fordon drivet med en bränsletyp Typ I Ja (största vikt ≤ 3,5 t) Ja (provning med båda bränsletyperna) (största vikt ≤ 3,5 t) Ja (största vikt ≤ 3,5 t) Ja (största vikt ≤ 3,5 t) Typ II Ja Ja (provning med båda bränsletyperna) Ja — Typ III Ja Ja (provning endast med bensin) Ja — Typ IV Ja (största vikt ≤ 3,5 t) Ja (provning endast med bensin) (största vikt ≤ 3,5 t) — — Typ V Ja (största vikt ≤ 3,5 t) Ja (provning endast med bensin) (största vikt ≤ 3,5 t) Ja (största vikt ≤ 3,5 t) Ja (största vikt ≤ 3,5 t) Typ VI Ja (största vikt ≤ 3,5 t) Ja (största vikt ≤ 3,5 t) (provning endast med bensin) — — Utökning Punkt 7 Punkt 7 Punkt 7 Punkt 7 M2 och N2 med en referensvikt ≤ 2 840 kg Omborddiagnos Ja, i enlighet med punkterna 11.1.5.1.1 eller 11.1.5.3. Ja, i enlighet med punkterna 11.1.5.1.2 eller 11.1.5.3. Ja, i enlighet med punkterna 11.1.5.1.2 eller 11.1.5.3. Ja, i enlighet med punkterna 11.1.5.2.1, 11.1.5.2.2, 11.1.5.2.3 eller 11.1.5.3. 5.3. Beskrivning av provningarna 5.3.1. Provning av typ I (simulering av de genomsnittliga avgasutsläppen efter en kallstart). 5.3.1.1. I figur 1 visas vägarna för provning av typ I. Denna provning skall utföras på alla fordon som avses i punkt 1 med en största vikt som inte överstiger 3,5 ton. Fordonet placeras på en chassidynamometer som utrustats med ett system för belastnings- och svängmassesimulering. En provning som varar i sammanlagt 19 minuter och 40 sekunder och som består av två delar, 1 och 2, genomförs utan avbrott. En period utan provtagning i högst 20 sekunder får med tillverkarens medgivande inläggas mellan slutet av del 1 och början av del 2 för att underlätta justering av provningsutrustningen. 5.3.1.2.1.1. Fordon som drivs med motor- (LPG) eller naturgas skall provas i en provning av typ I för variationerna i motor- (LPG) eller naturgasens sammansättning enligt bilaga 12. Fordon som kan drivas med bensin, motor- (LPG) eller naturgas skall provas med båda bränslena, varvid provningar med motor- (LPG) eller naturgas utförs för variationerna i motor- (LPG) eller naturgasens sammansättning enligt bilaga 12. 5.3.1.2.1.2. Utan hänsyn till kravet i punkt 5.3.1.2.1.1 skall fordon som kan drivas med bensin eller med ett gasformigt bränsle men där bensinsystemet endast monterats för nödlägen eller för start och där bensintanken inte rymmer mer än 15 liter bensin, för provning av typ I anses som fordon som endast kan drivas med ett gasformigt bränsle. 5.3.1.2.2. Del 1 i provningen utgörs av fyra grundläggande stadskörningscykler. Varje grundläggande stadskörningscykel omfattar femton faser (tomgång, acceleration, konstant hastighet, inbromsning osv.). 5.3.1.2.3. Del 2 i provningen utgörs av en landsvägskörningscykel. Landsvägskörningscykeln omfattar tretton faser (tomgång, acceleration, konstant hastighet, inbromsning osv.). 5.3.1.2.4. Under provningen är avgaserna utspädda och ett proportionellt prov uppsamlas i en eller flera säckar. Det provade fordonets avgaser utspäds, uppsamlas och analyseras enligt det förfarande som beskrivs nedan och den utspädda avgasens totala volym mäts. Inte endast utsläpp av kolmonoxid, kolväten och kväveoxid utan också utsläpp av partikelföroreningar från fordon med kompressionständningsmotor registreras. 5.3.1.3. Provningen utförs med användande av det förfarande som beskrivs i bilaga 4. De metoder som används för att uppsamla och analysera gaserna och för att avlägsna och väga partiklarna skall vara de som föreskrivs. Med förbehåll för kraven i punkt 5.3.1.5 skall provningen upprepas tre gånger. Resultaten multipliceras med de tillämpliga försämringsfaktorer som anges i punkt 5.3.6 och för de periodiskt regenererande system som definieras i punkt 2.20 skall de också multipliceras med de faktorer Ki som anges i bilaga 13. De resulterande vikterna av gasformiga utsläpp och för fordon med kompressionständningsmotor de partikelvikter som erhålls i varje provning skall vara lägre än de gränsvärden som visas i tabellen nedan: Gränsvärden Referensmassa (RW) (kg) Massan av kolmonoxid (CO) Massan av kolväten (HC) Massan av kväveoxider (NOx) Kombinerad massa av kolväten och kväveoxider (HC + NOx) Massan av partiklar (4) (PM) L1 (g/km) L2 (g/km) L3 (g/km) L2 + L3 (g/km) L4 (g/km) Kategori Klass Bensin Dieselbränsle Bensin Dieselbränsle Bensin Dieselbränsle Bensin Dieselbränsle Dieselbränsle A(2000) M (5) — Alla 2,3 0,64 0,20 — 0,15 0,50 — 0,56 0,05 N1 (6) I RW ≤ 1 305 2,3 0,64 0,20 — 0,15 0,50 — 0,56 0,05 II 1 305 < RW ≤ 1 760 4,17 0,80 0,25 — 0,18 0,65 — 0,72 0,07 III 1 760 < RW 5,22 0,95 0,29 — 0,21 0,78 — 0,86 0,10 B(2005) M (5) — Alla 1,0 0,50 0,10 — 0,08 0,25 — 0,30 0,025 N1 (6) I RW ≤ 1 305 1,0 0,50 0,10 — 0,08 0,25 — 0,30 0,025 II 1 305 < RW ≤ 1 760 1,81 0,63 0,13 — 0,10 0,33 — 0,39 0,04 III 1 760 < RW 2,27 0,74 0,16 — 0,11 0,39 — 0,46 0,06 5.3.1.4.1. Utan hänsyn till kraven i punkt 5.3.1.4 får för varje förorening eller kombination av föroreningar en av de tre erhållna resulterande massorna överskrida det föreskrivna gränsvärdet med högst 10 %, förutsatt att de tre resultatens aritmetiska medelvärde ligger under det föreskrivna gränsvärdet. Om de föreskrivna gränsvärdena överskrids för mer än en förorening saknar det betydelse om detta inträffar i samma provning eller i olika provningar. 5.3.1.4.2. När provningarna utförs med gasformiga bränslen skall den resulterande massan av de gasformiga utsläppen vara lägre än gränsvärdena för bensindrivna fordon i ovanstående tabell. Det antal provningar som föreskrivs i punkt 5.3.1.4 minskas på de villkor som definieras här nedan, där V1 är resultatet av den första provningen och V2 resultatet av den andra provningen för varje förorening eller för det kombinerade utsläppet av två föroreningar med förbehåll för begränsning. 5.3.1.5.1. Endast en provning utförs om det resultat som erhållits för varje förorening eller för det kombinerade utsläppet av två föroreningar med förbehåll för begränsning är mindre än eller lika med 0,70 L (dvs. V1 ≤ 0,70 L). 5.3.1.5.2. Om kravet i punkt 5.3.1.5.1 inte är uppfyllt utförs endast två provningar om för varje förorening eller för det kombinerade utsläppet av två föroreningar med förbehåll för begränsning följande krav är uppfyllda: V1 ≤ 0,85 L och V1 + V2 ≤ 1,70 L och V2 ≤ L 5.3.2. Provning av typ II (provning av kolmonoxidutsläpp vid tomgång) Denna provning utförs på alla fordon som drivs med gnisttändningsmotor och har en största vikt som överstiger 3,5 ton. 5.3.2.1.1. Fordon som kan drivas med bensin, motor- (LPG) eller naturgas skall i en provning av typ II provas med båda bränslena. Figur 1 Flödesschema för typgodkännande för typ I (se punkt 5.3.1.) 5.3.2.1.2. Utan hänsyn till kravet i punkt 5.3.2.1.1 skall fordon, som kan drivas med bensin eller med ett gasformigt bränsle men där bensinsystemet endast monterats för nödlägen eller för start och där bensintanken inte rymmer mer än 15 liter bensin, med avseende på provning av typ II betraktas som fordon som endast kan drivas med ett gasformigt bränsle. 5.3.2.2. Vid provning i enlighet med bilaga 5 skall den volym kolmonoxid i avgaserna som utsläpps med motorn på tomgång inte överstiga 3,5 % vid den inställning som anges av tillverkaren och inte överstiga 4,5 % inom det justeringsområde som anges i samma bilaga. 5.3.3. Provning av typ III (kontroll av vevhusgasutsläpp) Denna provning skall utföras på alla fordon som avses i punkt 1 utom på sådana med kompressionständningsmotor. 5.3.3.1.1. Fordon som kan drivas antingen med bensin, motor- (LPG) eller naturgas skall i provningen av typ III endast provas med bensin. 5.3.3.1.2. Utan hänsyn till kravet i punkt 5.3.3.1.1 skall fordon, som kan drivas antingen med bensin eller med ett gasformigt bränsle men där bensinsystemet endast monterats för nödlägen eller för start och där bensintanken inte rymmer mer än 15 liter bensin, med avseende på provning av typ III betraktas som fordon som endast kan drivas med ett gasformigt bränsle. 5.3.3.2. När motorns vevhusventilationssystem provas i enlighet med bilaga 6 skall det inte medföra utsläpp i atmosfären av någon av vevhusgaserna. 5.3.4. Provning av typ IV (bestämning av avdunstningsutsläpp) Denna provning skall utföras på alla fordon som avses i punkt 1 utom på fordon med kompressionständningsmotor, fordon som drivs med motor- (LPG) eller naturgas och fordon med en största vikt större än 3 500 kg. 5.3.4.1.1. Fordon som kan drivas med bensin, motor- (LPG) eller naturgas skall i provning av typ IV endast provas med bensin. 5.3.4.2. Vid provning i enlighet med bilaga 7 skall avdunstningsutsläppen vara mindre än 2 g/provning. 5.3.5. Provning av typ VI (kontroll av genomsnittliga utsläpp av kolmonoxid och kolväten efter en kallstart vid låg omgivningstemperatur). Denna provning skall utföras på alla fordon av klass I i kategori M1 och N1 med en gnisttändningsmotor, utom på fordon avsedda att befordra mer än sex passagerare och på fordon vars största vikt överstiger 2 500 kg. 5.3.5.1.1. Fordonet placeras på en chassidynamometer som utrustats med ett system för belastnings- och svängmassesimulering. 5.3.5.1.2. Provningen utgörs av fyra grundläggande cykler i stadstrafik enligt del 1 av provningen av typ I. Provningen enligt del 1 beskrivs i bilaga 4, tillägg 1 och illustreras i figurerna 1/1, 1/2 och 1/3 i tillägget. Den provning med låg omgivningstemperatur som varar sammanlagt 780 sekunder skall utföras utan avbrott och inledas då motorn vevas igång. 5.3.5.1.3. Provning med låg omgivningstemperatur skall utföras vid en omgivande provningstemperatur av 266 K (–7 °C). Innan provningen utförs skall provningsfordonen konditioneras på ett enhetligt sätt för att säkerställa att provningsresultaten kan reproduceras. Konditionering och andra provningsförfaranden utförs enligt beskrivningen i bilaga 8. 5.3.5.1.4. Under provningen är avgaserna utspädda och ett proportionellt prov uppsamlas. Det provade fordonets avgaser utspäds, uppsamlas och analyseras enligt det förfarande som beskrivs i bilaga 8 och den utspädda avgasens totala volym mäts. De utspädda avgaserna analyseras med avseende på kolmonoxid och kolväten. Med förbehåll för kraven i punkterna 5.3.5.2.2 och 5.3.5.3 skall provningen utföras tre gånger. Den resulterande massan av utsläpp av kolmonoxid och kolväten skall vara lägre än de gränsvärden som visas i tabellen nedan: Provningstemperatur Kolmonoxid L1 (g/km) Kolväten L2 (g/km) 266 K (–7 °C) 15 1,8 5.3.5.2.1. Utan hänsyn till kraven i punkt 5.3.5.2 får för varje förorening inte mer ett av de tre erhållna resultaten överstiga det föreskrivna gränsvärdet med mer än 10 %, förutsatt att de tre resultatens aritmetiska medelvärde ligger under det föreskrivna gränsvärdet. Om de föreskrivna gränsvärdena överskrids för mer än en förorening saknar det betydelse om detta inträffar i samma provning eller i olika provningar. 5.3.5.2.2. Det antal provningar som föreskrivs i punkt 5.3.5.2 kan på tillverkarens begäran ökas till tio om det aritmetiska medelvärdet av de tre första resultaten är lägre än 110 % av gränsvärdet. I detta fall är kravet efter provningen endast att det aritmetiska medelvärdet av alla tio resultaten skall vara mindre än gränsvärdet. Det antal provningar som föreskrivs i punkt 5.3.5.2 får enligt punkterna 5.3.5.3.1 och 5.3.5.3.2 minskas. 5.3.5.3.1. Endast en provning utförs om det resultat som erhållits för varje förorening i den första provningen är mindre än eller lika med 0,70 L. 5.3.5.3.2. Om kravet i punkt 5.3.5.3.1 inte är uppfyllt utförs endast två provningar om för varje förorening resultatet av den första provningen är mindre än eller lika med 0,85 L och summan av de första båda resultaten är mindre än eller lika med 1,70 L och resultatet av den andra provningen är mindre än eller lika med L. (V1 ≤ 0,85 L och V1 + V2 ≤ 1,70 L och V2 ≤ L) 5.3.6. Provning av typ V (hållbarhet hos föroreningsbegränsande anordningar) Denna provning skall utföras på alla fordon som avses i punkt 1 och på vilka den provning som anges i punkt 5.3.1 tillämpas. Provningen är en föråldringsprovning som motsvarar de 80 000 kilometer som i enlighet med det program som beskrivs i bilaga 9 körts på en provkörningsbana, på landsväg eller på en chassidynamometer. 5.3.6.1.1. Fordon som kan drivas med bensin, motor- (LPG) eller naturgas skall i provning av typ V endast provas med bensin. I detta fall skall den försämringsfaktor som erhålls med oblyad bensin också antas för motor- (LPG) eller naturgas. 5.3.6.2. Utan hänsyn till kravet kravet i punkt 5.3.6.1 kan en tillverkare välja att ta försämringsfaktorerna ur följande tabell för att använda dem som ett alternativ till provning enligt punkt 5.3.6.1. Motorkategori Försämringsfaktorer Förorening CO HC NOx HC + NOx (7) Partiklar Gnisttändningsmotor 1,2 1,2 1,2 — — Kompressionständningsmotor 1,1 — 1 1 1,2 På tillverkarens begäran kan den tekniska tjänsten utföra en provning av typ I innan en provning av typ V avslutas genom användning av försämringsfaktorerna i tabellen ovan. Vid avslutandet av en provning av typ V kan den tekniska tjänsten därefter ändra de typgodkännanderesultat som registrerats i bilaga 2 genom att ersätta försämringsfaktorerna i ovanstående tabell med de som mäts i en provning av typ V. 5.3.6.3. Försämringsfaktorerna bestäms antingen genom tillämpning av förfarandet i punkt 5.3.6.1 eller genom användning av värdena i punkt 5.3.6.2. Faktorerna används för att uppnå överensstämmelse med kraven i punkterna 5.3.1.4 och 8.2.3.1. 5.3.7. Utsläppsuppgifter som krävs för provning av trafiksäkerhet 5.3.7.1. Detta krav gäller alla fordon som drivs med gnisttändningsmotor för vilken typgodkännande söks i enlighet med denna ändring. 5.3.7.2. När den provas i enlighet med bilaga 5 (provning av typ II) vid normal tomgång: a) volymen av kolmonoxidhalten i avgasutsläppen skall registreras, b) motorvarvtalet under provningen skall registreras, inkl. eventuella toleranser. 5.3.7.3. När den provas vid ”högt tomgångsvarvtal” (dvs. > 2 000 min.–1) a) volymen av kolmonoxidhalten i avgasutsläppen skall registreras, b) lambdavärdet (8) skall registreras. c) motorvarvtalet under provningen skall registreras, inkl. eventuella toleranser. 5.3.7.4. Motoroljans temperatur skall vid tidpunkten för provningen mätas och registreras. 5.3.7.5. Tabellen i punkt 17 i bilaga 2 skall ifyllas. 5.3.7.6. Tillverkaren skall inom 24 månader efter det att den behöriga myndigheten beviljat typgodkännandet bekräfta att noggrannheten i det lambdavärde som vid tidpunkten för typgodkännandet registreras i punkt 5.3.7.3 är representativ för typiska fordon ur produktionsserien. En bedömning skall göras som grundar sig på översikter och undersökningar av fordon ur produktionsserien. 5.3.8. Provning av omborddiagnossystemet (OBD) Denna provning skall utföras på alla fordon som avses i punkt 1. Det provningsförfarande som beskrivs i bilaga 11, punkt 3 skall följas. 6. ÄNDRINGAR AV FORDONSTYPEN Varje ändring av fordonstypen skall anmälas till den myndighet som typgodkänt fordonstypen. Myndigheten kan därefter antingen: 6.1.1. bedöma att de gjorda ändringarna sannolikt inte får någon märkbar negativ effekt och att fordonet i alla händelser fortfarande uppfyller kravet, eller 6.1.2. kräva ytterligare en provningsrapport från den tekniska tjänst som ansvarar för provningarnas utförande. 6.2. Beviljande av eller avslag på ansökan om typgodkännande skall med angivande av ändringarna genom det förfarande som anges i punkt 4.3 ovan meddelas de övriga avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter. 6.3. Den behöriga myndighet som utfärdar det utökade typgodkännandet skall tilldela utökningen ett serienummer och med hjälp av ett meddelandeformulär som överensstämmer med förlagan i bilaga 2 till dessa föreskrifter underrätta de övriga parter i 1958 års avtal som tillämpar dessa föreskrifter om detta. 7. UTÖKNING AV TYPGODKÄNNANDE För ändringar av typgodkännandet enligt dessa föreskrifter skall, om tillämpbara, följande särskilda bestämmelser gälla. 7.1. Avgasutsläppsrelaterade utökningar (Provningar av typ I, typ II och typ VI) 7.1.1. Fordonstyper med olika referensvikter 7.1.1.1. Typgodkännande som beviljats för en fordonstyp får endast utökas till fordonstyper med en referensvikt som kräver att de två närmast högre kategorierna av likvärdig svängmassa eller någon lägre kategori av likvärdig svängmassa används. 7.1.1.2. Om referensvikten för den fordonstyp, för vilken utökning av typgodkännande begärs, kräver att en likvärdig svängmassa används som är lägre än den som används för den redan typgodkända fordonstypen skall, för de fordon av kategori N1 och de fordon av kategori M som avses i not 2 i punkt 5.3.1.4, typgodkännande beviljas om de föroreningsmassor som erhållits från det redan typgodkända fordonet ligger inom de gränsvärden som föreskrivs för det fordon för vilket utökning av typgodkännandet begärs. 7.1.2. Fordonstyper med olika totala utväxlingsförhållanden Typgodkännande som beviljats för en fordonstyp får endast på följande villkor utökas till fordonstyper som med avseende på sina utväxlingsförhållanden skiljer sig från den godkända typen: 7.1.2.1. För varje utväxlingsförhållande, som används vid provningar av typ I och typ VI, krävs bestämning av förhållandet där, vid ett motorvarvtal av 1 000 min-–1, V1 är den godkända fordonstypens hastighet och V2 är hastigheten för den fordonstyp för vilken utökning av typgodkännandet begärs. 7.1.2.2. För varje utväxlingsförhållande där E ≤ 8 % beviljas utökning utan upprepning av provningarna av typ I och typ VI. 7.1.2.3. För minst ett utväxlingsförhållande där E > 8 % och för varje utväxlingsförhållande där E ± 13 % skall provningar av typerna I och VI upprepas och de får utföras i ett laboratorium som med den tekniska tjänstens godkännande valts av tillverkaren. Provningsrapporten skall sändas till den tekniska tjänst som ansvarar för typgodkännandeprovningarna. 7.1.3. Fordonstyper med olika referensvikter och olika totala utväxlingsförhållanden Typgodkännande som beviljats för en fordonstyp får utökas till de fordonstyper som skiljer sig från den godkända typen endast med avseende på sin referensvikt och sina totala utväxlingsförhållanden, förutsatt att alla de villkor som föreskrivs i punkterna 7.1.1 och 7.1.2 är uppfyllda. Anmärkning: När en fordonstyp typgodkänts i enlighet med punkterna 7.1.1-7.1.3 får ett sådant typgodkännande inte utökas till andra fordonstyper. 7.2. Avdunstningsutsläpp (provning av typ IV) Typgodkännande som beviljats för en fordonstyp som utrustats med ett kontrollsystem för avdunstningsutsläpp får utökas på följande villkor: 7.2.1.1. Den grundläggande principen för bränsle-/lufttillförsel (t.ex. enpunktsinsprutning, förgasare) skall vara densamma. 7.2.1.2. Bränsletankens form och material och materialet i slangarna för flytande bränsle skall vara desamma. Den med avseende på tvärsnitt och ungefärlig slanglängd ogynnsammaste familjen skall provas. Den tekniska tjänst som ansvarar för typgodkännandeprovningarna avgör om avvikande ång/vätskeseparatorer skall godtas. Bränsletankens volym skall hållas inom ± 10 %. Inställningen av tankens övertrycksventil skall vara densamma. 7.2.1.3. Metoden för lagring av bränsleånga skall vara densamma, dvs. separatorns form och volym, lagringsmedium, luftrenare (om sådan används för kontroll av avdunstningsutsläpp) osv. 7.2.1.4. Förgasarskålens bränslevolym skall hållas inom ±10 milliliter. 7.2.1.5. Metoden för rening av den lagrade ångan skall vara densamma (t.ex. luftflöde, startpunkt eller reningsvolym under körcykeln). 7.2.1.6. Metoden för förslutning och avluftning av bränslemätsystemet skall vara densamma. 7.2.2. Ytterligare anmärkningar: i) skillnader i motorstorlek är tillåtna, ii) skillnader i motoreffekt är tillåtna, iii) automatiska och manuella växellådor, två- och fyrhjulsdrift är tillåtna, iv) skillnader i karosseriutformning är tillåtna, v) skillnader i hjul- och däcksstorlek är tillåtna. 7.3. Hållbarhet hos föroreningsbegränsande anordningar (provning av typ V) Typgodkännande som beviljats för en fordonstyp får utökas till olika fordonstyper, förutsatt att de kombinerade motor-/föroreningsregleringssystemen är desamma som det redan typgodkända fordonets. De fordonstyper vars nedan beskrivna parametrar är desamma eller förblir inom föreskrivna gränsvärden betraktas därför som hörande till samma kombinerade motor-/föroreningsregleringssystem. — Motorn: — antal cylindrar, — motorkapacitet (± 15 %), — cylinderblockets utformning, — antal ventiler, — bränslesystem, — typ av kylsystem, — förbränningsprocess, — cylinderdiameter, uppmätt från mittpunkt till mittpunkt. 7.3.1.2. Föroreningskontrollsystemet: Katalysatorer: — antal katalysatorer, katalysatorelement och delar, — katalysatorns dimensioner och form (monolitens volym ± 10 %), — typ av katalysatoraktivitet (oxidering, trevägskatalys, …), — mängd ädelmetall (samma eller större), — relativ koncentration av ädelmetall (± 15 %), — grundstomme (struktur och material), — celltäthet, — typ av katalysatorhölje, — placering av katalysator(er) (läge och omfattning i avgassystemet som inte medför en temperaturvariation av mer än 50 K vid katalysatorinloppet). Denna temperaturvariation skall kontrolleras under stabiliserade förhållanden vid en hastighet av 120 km/h och med samma belastning som vid en provning av typ I. Luftinsprutning: med eller utan typ (pulserande luft, luftpumpar, …). Avgasåterföring (EGR): med eller utan. 7.3.1.3. Svängmassekategori: två svängmassekategorier omedelbart över och någon svängmasskategori under. 7.3.1.4. Hållbarhetsprovningen kan genomföras med användning av ett fordon vars karossutformning, växellåda (automatisk eller manuell) och hjul- eller däcksstorlek avviker från den fordonstyp för vilken typgodkännande söks. 7.4. Omborddiagnos 7.4.1. Typgodkännande som beviljats en fordonstyp för omborddiagnossystemet får utökas till olika fordonstyper som med avseende på omborddiagnossystemet tillhör samma fordonsfamilj enligt beskrivning i bilaga 11, tillägg 2. Kontrollsystemet för motorutsläpp skall vara samma som det redan typgodkända fordonets och överensstämma med beskrivningen av omborddiagnossystemet för den motorfamilj som anges i bilaga 11, tillägg 2, bortsett från följande fordonstillbehör: — motortillbehör, — däck, — motsvarande svängmassa, — kylsystem, — totalt utväxlingsförhållande, — utväxlingstyp, — karosserityp. 8. PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE 8.1. Varje fordon som bär ett sådant typgodkännandemärke som föreskrivs enligt dessa föreskrifter skall med avseende på de delar som påverkar motorns utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar, vevhusutsläpp samt avdunstningsutsläpp överensstämma med den godkända fordonstypen. Förfarandena för produktionsöverensstämmelse skall motsvara de som anges i 1958 års avtal, tillägg 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), med följande krav: Som en allmän regel kontrolleras produktionsöverensstämmelse med avseende på begränsning av utsläpp från fordon (provningar av typ I, II, III och IV) på grundval av den beskrivning som ges i meddelandeformuläret och dess bilagor. Överensstämmelse hos fordon i drift För de typgodkännanden som beviljats med avseende på utsläpp skall dessa åtgärder också vara lämpade att visa utsläppskontrollanordningarnas funktionsduglighet under fordonens normala livslängd och normala användningsförhållanden (överensstämmelse hos fordon i drift som underhålls och används på ett riktigt sätt). För dessa föreskrifters syfte skall dessa åtgärder kontrolleras under en period av högst fem år eller tills fordonet körts 80 000 km, beroende på vad som inträffar tidigast, och från och med den 1 januari 2005 under en period av högst fem år eller tills fordonet körts 100 000 km, beroende på vad som inträffar tidigast. Myndighetens kontroll av överensstämmelsen hos fordon i drift utförs på grundval av alla relevanta uppgifter från tillverkaren enligt förfaranden som liknar dem som defineras i tillägg 2 till 1958 års avtal (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2). I figurerna 4/1 och 4/2 i tillägg 4 illustreras förfarandet för kontroll av överensstämmelse hos fordon i drift. 8.2.1.1. Parametrar som definierar familjen av fordon i drift Familjen av fordon i drift kan definieras med grundläggande konstruktionsparametrar som skall vara gemensamma för familjens fordon. De fordonstyper som har minst nedanstående parametrar identiska eller inom angivna toleranser får således betraktas som tillhörande samma familj av fordon i drift: — förbränningsprocess (2-takts-, 4-takts- eller wankelmotor), — antal cylindrar, — cylinderblockets utformning (rak, V-formation, tvärställd, boxermotor eller annan). Cylindrarnas lutning eller riktning utgör inget kriterium, — bränsletillförselmetod (t.ex. indirekt eller direkt insprutning), — typ av kylsystem (luft, vatten eller olja), — lufttillförselmetod (sugmotor/turbo eller kompressionsmotor), — bränsle för vilket motorn konstruerats (bensin, dieselbränsle, natur-, motorgas (LPG) osv). Fordon som kan drivas med två bränsletyper får grupperas tillsammans med fordon som är avsedda att drivas med en bränsletyp, förutsatt att de har en bränsletyp gemensam, — katalysatortyp (trevägskatalysator eller annan(dra)), — typ av partikelfälla (med eller utan), — avgasåterföring (med eller utan), — motorcylinderkapacitet för den största motorn i familjen minus 30 %. Myndighetens kontroll av överensstämmelsen hos fordon i drift utförs på grundval av alla relevanta uppgifter som tillhandahålls av tillverkaren. Sådan information skall omfatta men är inte begränsad till följande: 8.2.1.2.1. Tillverkarens namn och adress. 8.2.1.2.2. Namn, adress, telefon- och faxnummer samt e-postadress avseende tillverkarens befullmäktigade ombud inom de områden som omfattas av tillverkarens information. 8.2.1.2.3. Modellnamn avseende de fordon som omfattas av tillverkarens information. 8.2.1.2.4. I förekommande fall förteckning över de fordonstyper som omfattas av tillverkarens information, dvs. familjegruppen av fordon i drift i enlighet med punkt 8.2.1.1. 8.2.1.2.5. Koder för de fordonsidentifieringsnummer (VIN) som gäller dessa fordonstyper inom familjen av fordon i drift (VIN-prefix). 8.2.1.2.6. De typgodkännandenummer som gäller dessa fordonstyper inom familjen av fordon i drift, inkl., i förekommande fall, numren för alla utökningar och korrigeringar enligt interna meddelanden/återkallanden (konstruktionsändringar). 8.2.1.2.7. Detaljerade uppgifter om utökningar och korrigeringar enligt interna meddelanden/återkallanden av typgodkännanden för de fordon som omfattas av tillverkarens information (på myndighetens begäran). 8.2.1.2.8. Den tidsperiod under vilken tillverkarens information insamlats. 8.2.1.2.9. Den tillverkningsperiod för fordonet som omfattas av tillverkarens information (t.ex.’fordon som tillverkats under kalenderåret 2001’). Tillverkarens förfarande för kontroll av överensstämmelse hos fordon i drift, inkl.: 8.2.1.2.10.1. Metod för lokalisering av fordon. 8.2.1.2.10.2. Kriterier för urval och uteslutning av fordon. 8.2.1.2.10.3. Provningstyper och förfaranden som används för programmet. 8.2.1.2.10.4. Tillverkarens kriterier för att godta/utesluta familjegrupperna av fordon under drift. 8.2.1.2.10.5. Det (de) geografiska område(n) där tillverkaren insamlat information. 8.2.1.2.10.6. Den stickprovsstorlek och och den urvalsplan som använts. Resultaten från tillverkarens förfarande för överensstämmelse hos fordon i drift, inkl.: 8.2.1.2.11.1. Identifiering av de fordon som ingår i programmet (oavsett om de provats eller inte). Identifieringen skall omfatta: — modellbeteckning, — fordonsidentifieringsnummer (VIN), — fordonsregistreringsnummer, — tillverkningsdatum, — användningsområde (om känt), — monterade däck. 8.2.1.2.11.2. Skäl att utesluta ett fordon ur stickprovet. 8.2.1.2.11.3. Tidigare underhåll av varje fordon i stickprovet (inkl. eventuella konstruktionsändringar). 8.2.1.2.11.4. Tidigare reparationer av varje fordon i stickprovet (om kända). 8.2.1.2.11.5. Provningsdata, inkl.: — provningsdatum, — provningsställe, — fordonets vägmätarställning, — specifikationer av provningsbränsle (t.ex. referensbränsle för provning eller bränsle som finns på marknaden), — provningsvillkor (temperatur, luftfuktighet, dynamometerns tröghetsmassa), — dynamometerinställningar (t.ex. effektinställning), — provningsresultat (från minst tre olika fordon per familj). 8.2.1.2.12. Uppgifter om indikationer från omborddiagnossystemet (OBD). 8.2.2. Den information som insamlats av tillverkaren skall vara tillräckligt omfattande för att säkerställa att prestanda för fordon under drift kan bedömas för de normala användningsförhållanden som definieras i punkt 8.2 och på ett sätt som är representativt för tillverkarens geografiska spridning. Med avseende på dessa föreskrifter skall tillverkaren inte vara skyldig att kontrollera överensstämmelsen hos fordon under drift för en fordonstyp om tillverkaren till typgodkännandemyndighetens tillfredsställelse kan visa att årlig försäljning i hela världen av denna fordonstyp understiger 10 000 exemplar per år. För fordon som skall säljas inom Europeiska unionen skall tillverkaren inte vara skyldig att kontrollera överensstämmelsen hos fordon under drift för en fordonstyp om tillverkaren till typgodkännandemyndighetens tillfredsställelse kan visa att årlig försäljning inom Europeiska unionen av denna fordonstyp understiger 5 000 exemplar per år. Om en provning av typ I skall utföras och ett typgodkännande av en fordonstyp har en eller flera utökningar skall provningarna utföras antingen på det fordon som beskrivs i det inledande informationspaketet eller på det fordon som beskrivs i det informationspaket som gäller den berörda utökningen. Kontroll av överensstämmelse hos ett fordon för en provning av typ I. Efter myndighetens urval skall tillverkaren inte göra någon ändring på de valda fordonen. För elektriska hybridfordon (HEV) skall provningarna utföras under de förhållanden som fastställs i bilaga 14: — För externt laddningsbara (OVC) fordon skall mätningarna av föroreningsutsläppen göras med fordonet konditionerat enligt villkor B i provningen av typ I för externt laddningsbara hybridfordon. — För icke-externt laddningsbara (NOVC) fordon skall mätningarna av föroreningsutsläppen göras på samma villkor som i provningen av typ I för icke-externt laddningsbara fordon. Tre fordon tas slumpvis ur serien och provas enligt beskrivning i punkt 5.3.1. Försämringsfaktorerna används på samma sätt. Gränsvärdena anges i punkt 5.3.1.4. 8.2.3.1.1.1. För periodiskt regenererande system enligt definition i punkt 2.20 skall resultaten vid tidpunkten för typgodkännadets beviljande multipliceras med de faktorer Ki som erhållits genom det förfarande som anges i bilaga 13. På tillverkarens begäran kan en provning utföras omedelbart efter det att en regenerering verkställts. 8.2.3.1.2. Om myndigheten är nöjd med den produktionsstandardavvikelse som anges av tillverkaren i enlighet med punkt 8.2.1 ovan utförs provningarna enligt tillägg 1. Om myndigheten inte är nöjd med den produktionsstandardavvikelse som anges av tillverkaren i enlighet med punkt 8.2.1 ovan utförs provningarna enligt tillägg 2. 8.2.3.1.3. Produktionen av en serie bedöms vara överensstämmande eller icke-överensstämmande på grundval av en stickprovsprovning av fordonen när väl ett beslut om godkännande fattats för alla föroreningar eller ett beslut om underkännande fattats för en förorening enligt de provningskriterier som gäller i tillämpligt tillägg. När ett beslut om godkännande fattats för en förorening skall detta beslut inte ändras genom några ytterligare provningar som utförts för att fatta ett beslut för de övriga föroreningarna. Om inte något beslut om godkännande fattats för alla föroreningar och inte något beslut fattats för en förorening utförs en provning på ett annat fordon (se figur 2 nedan). Utan hänsyn till kraven i punkt 3.1.1 i bilaga 4 skall provningarna utföras på fordon som kommer direkt från produktionslinjen. På tillverkarens begäran får emellertid provningarna utföras på fordon som körts: — högst 3 000 km för fordon med gnisttändningsmotor, — högst 15 000 km för fordon med kompressionständningsmotor. I båda dessa fall skall inkörningsförfarandet utföras av tillverkaren, som skall förbinda sig att inte göra några ändringar på dessa fordon. Figur 2 8.2.3.2.2. Om tillverkaren önskar köra in fordonen, (”x” km, där x ≤ 3 000 km för fordon med gnisttändningsmotor och x ≤ 15 000 km för fordon med kompressionständningsmotor), skall förfarandet vara följande: a) föroreningsutsläppen (typ I) skall mätas vid noll och vid ”x” km på det först provade fordonet, b) utsläppens förändringskoefficient mellan noll och ”x” km skall beräknas för var och en av föroreningarna: Utsläpp ”x” km/utsläpp noll km Detta kan vara mindre än 1. c) de andra fordonen skall inte köras in, men deras utsläpp vid noll km skall multipliceras med förändringskoefficienten. I detta fall skall de värden som skall väljas vara: i) värdena vid’x’ km för det första fordonet, ii) värdena vid noll kilometer multiplicerade med förändringskoefficienten för de övriga fordonen. 8.2.3.2.3. Alla dessa provningar får utföras med ett bränsle som finns på marknaden. På tillverkarens begäran får emellertid de referensbränslen som beskrivs i bilaga 10 användas. i) Om en provning av typ III skall utföras skall den utföras på alla de fordon som utvalts för provningen av typ I. Villkoren i punkt 5.3.3.2 skall vara uppfyllda. För elektriska hybridfordon skall provningarna utföras på de villkor som bestäms i bilaga 14, punkt 5. ii) Om en provning av typ IV skall utföras skall den utföras i enlighet med punkt 7 i bilaga 7. 8.2.4. När genomsnittet av avdunstningsutsläppen för alla fordon av godkänd typ ur produktionen provats i enlighet med bilaga 7 skall det vara lägre än gränsvärdet i punkt 5.3.4.2. 8.2.5. För rutinmässig provning av slutprodukten får typgodkännnandeinnehavaren visa om överensstämmelse föreligger genom att göra stickprov på fordon som uppfyller kraven i punkt 7 i bilaga 7. 8.2.6. Omborddiagnos (OBD) Om en kontroll av omborddiagnossystemets prestanda skall göras skall den utföras i enlighet med följande: 8.2.6.1. När typgodkännandemyndigheten bedömer att produktionskvaliteten förefaller otillfredsställande tas ett fordon slumpmässigt ur serien och underkastas de provningar som beskrivs i bilaga 11, tillägg 1. För elektriska hybridfordon skall provningarna utföras under de förhållanden som fastställts i bilaga 14, punkt 9. 8.2.6.2. Produktionen bedöms som överensstämmande om detta fordon uppfyller de krav för provningar som beskrivs i bilaga 11, tillägg 1. 8.2.6.3. Om det fordon som tagits ur serien inte uppfyller kraven i punkt 8.2.6.1 skall ett ytterligare stickprov av fyra fordon slumpmässigt tas ur serien och underkastas de provningar som beskrivs i bilaga 11, tillägg 1. Provningarna får utföras på fordon som körts högst 15 000 km. 8.2.6.4. Produktionen bedöms som överensstämmande om minst tre fordon uppfyller de krav för provningar som beskrivs i bilaga 11, tillägg 1. På grundval av den kontroll som avses i punkt 8.2.1 skall myndigheten antingen: — besluta att överensstämmelsen hos en fordonstyp under drift eller hos en fordonsfamilj under drift är tillfredsställande och inte vidta någon ytterligare åtgärd, — besluta att de uppgifter som lämnats av tillverkaren är otillräckliga för att fatta ett beslut och kräva ytterligare information eller provningsuppgifter från tillverkaren, eller — besluta att överensstämmelsen hos den (de) fordonstyp(er) under drift som utgör en del av en familj under drift är otillfredsställande och fortsätta att få sådan(a) fordonstyp(er) provade i enlighet med tillägg 3. Om tillverkaren fått tillstånd att inte företa en kontroll av en särskild fordonstyp i enlighet med punkt 8.2.2 kan myndigheten fortsätta att få sådana fordonstyper provade i enlighet med tillägg 3. 8.2.7.1 Då provningar av typ I betraktas som nödvändiga för att kontrollera utsläppskontrollanordningarnas överensstämmelse med kraven på deras funktion under drift skall sådana provningar utföras med ett provningsförfarande som uppfyller de statistikkrav som definieras i tillägg 4. 8.2.7.2. Typgodkännandemyndigheten skall i samarbete med tillverkaren ta ett stickprov av fordon med tillräcklig körsträcka vars användning under normala förhållanden kan säkerställas på ett rimligt sätt. Tillverkaren skall rådfrågas om urvalet av fordonen i stickprovet och tillåtas närvara vid kontrollerna av fordonens överensstämmelse. Tillverkaren bemyndigas att under typgodkännandemyndighetens överinseende utföra kontroller, även av destruktiv karaktär, på de fordon som har utsläppsnivåer som överstiger gränsvärdena i avsikt att fastställa de möjliga orsaker till försämring som inte kan tillskrivas tillverkaren själv (t.ex. användning av blyad bensin före provningsdatum). Där kontrollresultaten bekräftar sådana orsaker utesluts dessa provningsresultat från kontrollen av överensstämmelse. 8.2.7.3.1. Provningsresultaten skall alltså uteslutas från kontrollen av fordonens överensstämmelse inom stickprovet om: i) ett typgodkännandeintyg utfärdats som anger att utsläppsgränsvärdena i kategori A i punkt 5.3.1.4 i ändringssserie 05 till föreskrifterna iakttas, förutsatt att dessa fordon regelbundet körts med bränsle med en svavelhalt som överstiger 150 mg/kg (bensin) eller 350 mg/kg (dieselbränsle), eller ii) ett typgodkännandeintyg utfärdats som anger att utsläppsgränsvärdena i kategori B i punkt 5.3.1.4 i ändringssserie 05 till föreskrifterna iakttas, förutsatt att dessa fordon regelbundet körts med bensin- eller dieselbränsle med en svavelhalt som överstiger 50 mg/kg. 8.2.7.4. Om typgodkännandemyndigheten inte är tillfredsställd med resultaten av provningarna i enlighet med de kriterier som definieras i tillägg 4 utökas de korrigerande åtgärder som avses i tillägg 2 till 1958 års avtal (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) till de fordon i drift av samma fordonstyp som sannolikt är påverkade av samma fel i enlighet med punkt 6 i tillägg 3. Den plan för korrigerande åtgärder som framläggs av tillverkaren skall godkännas av typgodkännandemyndigheten. Tillverkaren ansvarar för att den korrigerande åtgärden vidtas enligt godkännandet. Typgodkännandemyndigheten skall inom 30 dagar meddela alla avtalsslutande parter sitt beslut. De avtalsslutande parterna får kräva att samma plan för korrigerande åtgärder tillämpas på alla fordon av samma typ som registrerats på deras territorium. 8.2.7.5. Om en avtalsslutande part fastställt att en fordonstyp inte överensstämmer med de gällande kraven i tillägg 3 skall den utan dröjsmål meddela den avtalsslutande part som beviljade det ursprungliga typgodkännandet i enlighet med kraven i avtalet. I enlighet med avtalets bestämmelse skall därefter den avtalsslutande partens behöriga myndighet som beviljat det ursprungliga typgodkännandet meddela tillverkaren att en fordonstyp misslyckats uppfylla kraven i dessa bestämmelser och att vissa åtgärder förväntas av tillverkaren. Tillverkaren skall inom två månader efter detta meddelande till myndigheten inlämna en plan över åtgärder för att avhjälpa felen, vars innebörd skall motsvara kraven i punkterna 6.1-6.8 i tillägg 3. Den behöriga myndighet som beviljat det ursprungliga typgodkännandet skall inom två månader samråda med tillverkaren för att säkerställa en överenskommelse om en åtgärdsplan och om planens utförande. Om den behöriga myndighet som beviljat det ursprungliga typgodkännandet finner att ingen överenskommelse kan nås skall de gällande förfarandena i avtalet inledas. 9. PÅFÖLJDER VID BRISTANDE PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE 9.1. Det typgodkännande som beviljats för en fordonstyp enligt denna ändring kan återkallas om kraven i punkt 8.1 ovan inte uppfylls eller om det (de) valda fordonet(en) misslyckas i de provningar som föreskrivs i punkt 8.2 ovan. 9.2. Om en avtalsslutande part som tillämpar dessa föreskrifter återkallar ett typgodkännande som den tidigare beviljat skall den genast meddela de övriga avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter detta med hjälp av ett meddelandeformulär som överensstämmer med förlagan i bilaga 2 till dessa föreskrifter. 10. PRODUKTIONENS SLUTGILTIGA UPPHÖRANDE Om typgodkännandeinnehavaren fullständigt upphör att tillverka en fordonstyp som typgodkänts i enlighet med dessa föreskrifter skall denne underrätta den myndighet som beviljat typgodkännandet om detta. Vid mottagandet av det berörda meddelandet skall denna myndighet underrätta de övriga parter i 1958 års avtal som tillämpar dessa föreskrifter om detta med hjälp av kopior av det meddelandeformulär som överensstämmer med förlagan i bilaga 2 till dessa föreskrifter. 11. ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER 11.1. Allmänt 11.1.1. Från och med den dag då ändringsserie 05 officiellt träder i kraft får ingen avtalsslutande part som tillämpar dessa föreskrifter vägra att bevilja typgodkännande enligt dessa föreskrifter, ändrade genom ändringsserie 05. 11.1.2. Nya typgodkännanden 11.1.2.1. Med förbehåll för bestämmelserna i punkterna 11.1.4, 11.1.5 och 11.1.6 skall de avtalsslutade parter som tillämpar dessa föreskrifter bevilja typgodkännanden endast om den fordonstyp som skall typgodkännas uppfyller kraven i dessa föreskrifter, ändrade genom ändringsserie 05. På fordon av kategori M eller på fordon av kategori N1 skall dessa krav tillämpas från och med den dag då ändringsserie 05 träder i kraft. Fordonen skall uppfylla de gränsvärden för provning av typ I som beskrivs i detalj antingen i rad A eller rad B i tabellen i punkt 5.3.1.4 i dessa föreskrifter. 11.1.2.2. Med förbehåll för bestämmelserna i punkterna 11.1.4, 11.1.5, 11.1.6 och 11.1.7 skall de avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter bevilja typgodkännanden endast om den fordonstyp som skall typgodkännas uppfyller kraven i dessa föreskrifter, ändrade genom ändringsserie 05. På fordon av kategori M med en största vikt mindre än eller lika med 2 500 kg eller på fordon av kategori N1 (klass I) skall dessa krav tillämpas från och med den 1 januari 2005. På fordon av kategori M med en största vikt större än 2 500 kg eller på fordon av kategori N1 (klasserna II eller III) skall dessa krav tillämpas från och med den 1 januari 2006. Fordonen skall uppfylla de gränsvärden för provning av typ I som beskrivs i detalj i rad B i tabellen i punkt 5.3.1.4 i dessa föreskrifter. 11.1.3. Giltighetsgräns för befintliga typgodkännanden 11.1.3.1. Med förbehåll för bestämmelserna i punkterna 11.1.4, 11.1.5 och 11.1.6 skall de typgodkännanden som beviljats enligt dessa föreskrifter, ändrade genom ändringsserie 04, upphöra att gälla från och med det datum då ändringsserie 05 träder i kraft för fordon av kategori M med en största vikt mindre än eller lika med 2 500 kg eller för fordon av kategori N1 (klass I) och den 1 januari 2002 för fordon av kategori M med en största vikt större än 2 500 kg eller för fordon av kategori N1 (klasserna II eller III), om inte den avtalsslutande part som beviljat typgodkännandet meddelar de övriga avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter att den godkända fordonstypen uppfyller kraven i dessa föreskrifter enligt punkt 11.1.2.1 ovan. 11.1.3.2. Med förbehåll för bestämmelserna i punkterna 11.1.4, 11.1.5, 11.1.6 och 11.1.7 skall de typgodkännanden som beviljats enligt dessa föreskrifter, ändrade genom ändringsserie 05, och enligt gränsvärdena i rad A i tabellen i punkt 5.3.1.4 i dessa föreskrifter upphöra att gälla den 1 januari 2006 för fordon av kategori M med en största vikt mindre än eller lika med 2 500 kg eller för fordon av kategori N1 (klass I) och den 1 januari 2007 för fordon av kategori M med en största vikt som är större än 2 500 kg eller för fordon av kategori N1 (klasserna II eller III), om inte den avtalsslutande part som beviljat typgodkännandet meddelar de övriga avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter att den godkända fordonstypen uppfyller kraven i dessa föreskrifter enligt punkt 11.1.2.2 ovan. 11.1.4. Särskilda bestämmelser 11.1.4.1. Fram till den 1 januari 2003 skall fordon av kategori M1 med kompressionständningsmotor och med en största vikt större än 2 000 kg, som: i) konstruerats för att befordra mer än sex personer (inkl. föraren), eller ii) är terrängfordon enligt definition i bilaga 7 i den konsoliderade resolutionen om fordonskonstruktion (R.E.3) (9) med avseende på punkterna 11.1.3.1 och 11.1.3.2 anses som fordon av kategori N1. 11.1.4.2. För de fordon med kompressionständningsmotor med direktinsprutning som konstruerats för att befordra mer än sex personer (inkl. föraren) skall de typgodkännanden som beviljats i enlighet med bestämmelsen i punkt 5.3.1.4.1 i dessa föreskrifter, ändrade genom ändringsserie 04, förbli giltiga till den 1 januari 2002. 11.1.4.3. De bestämmelser om typgodkännande och kontroll av produktionsöverensstämmelse som anges i dessa föreskrifter, ändrade genom ändringsserie 04, förblir giltiga fram till de datum som avses i punkterna 11.1.2.1 och 11.1.3.1. 11.1.4.4. Från och med den 1 januari 2002 är den provning av typ VI som definieras i bilaga 8 tillämplig på nya fordonstyper av kategori M1 och av kategori N1 klass 1 med gnisttändningsmotor. Detta krav skall inte tillämpas på sådana fordon som utrustats för att befordra mer än sex personer (inkl. föraren) eller på fordon vars största vikt överstiger 2 500 kg. 11.1.5. Omborddiagnossystem (OBD) Fordon med gnisttändningsmotor 11.1.5.1.1. De fordon av kategori M1 och N1 som drivs med bensin skall vara utrustade med det omborddiagnossystem som anges i punkt 3.1 i bilaga 11 i dessa föreskrifter på de dagar som visas i punkt 11.1.2. 11.1.5.1.2. Fordon av kategori M1, andra än fordon vars största vikt överstiger 2 500 kg, och fordon av kategori N1, klass I, som drivs permanent eller delvis med motor- (LPG) eller naturgasbränsle skall, från och med den 1 oktober 2004 för nya typer och från och med den 1 juli 2005 för alla typer, vara utrustade med omborddiagnossystem. Fordon av kategori M1, vars största vikt överstiger 2 500 kg, och av kategori N1, klasserna II och III, som drivs permanent eller delvis med motor- (LPG) eller naturgasbränsle skall, från och med den 1 januari 2006 för nya typer och från och med den 1 januari 2007 för alla typer, vara utrustade med omborddiagnossystem. Fordon med kompressionständningsmotor 11.1.5.2.1. Fordon av kategori M1, utom fordon som konstruerats för att befordra mer än sex personer (inkl. föraren) eller fordon vars största vikt överstiger 2 500 kg, skall från och med den 1 oktober 2004 för nya typer och från och med den 1 juli 2005 för alla typer, vara utrustade med omborddiagnosssystem. 11.1.5.2.2. Fordon av kategori M1 som inte omfattas av punkt 11.1.5.2.1 utom fordon vars största vikt överstiger 2 500 kg och fordon av kategori N1, klass I, skall från och med den 1 januari 2005 för nya typer och från och med den 1 januari 2006 för alla typer, vara utrustade med omborddiagnossystem. 11.1.5.2.3. Fordon av kategori N1, klasserna II and III, och fordon av kategori M1 vars största vikt överstiger 2 500 kg, skall från och med den 1 januari 2006 för nya typer och från och med den 1 januari 2007 för alla fordon, vara utrustade med omborddiagnossystem. 11.1.5.2.4. Då de fordon med kompressionständningsmotor som tas i bruk före de datum som anges i punkterna ovan är utrustade med omborddiagnossystem skall bestämmelserna i punkterna 6.5.3-6.5.3.6 i bilaga 11, tillägg 1, tillämpas. Elektriska hybridfordon (HEV) skall uppfylla kraven på omborddiagnossystem enligt följande: 11.1.5.3.1. Elektriska hybridfordon med gnisttändningsmotor, elektriska hybridfordon av kategori M1 med kompressionständningsmotor vars största vikt understiger 2 500 kg och elektriska hybridfordon av kategori N1 (klass I) med kompressionständningsmotor, från och med den 1 januari 2005 för nya typer och från och med den 1 januari 2006 för alla typer. 11.1.5.3.2. Elektriska hybridfordon av kategori N1 (klasserna II och III) med kompressionständningsmotor och elektriska hybridfordon av kategori M1 med kompressionständningsmotor vars största vikt överstiger 2 500 kg, från och med den 1 januari 2006 för nya typer och från och med den 1 januari 2007 för alla typer. 11.1.5.4. Fordon av andra kategorier eller fordon av kategori M1 eller N1 som inte omfattas av ovanstående får utrustas med ett omborddiagnossystem. I detta fall skall de uppfylla bestämmelserna om omborddiagnossystem i punkterna 6.5.3-6.5.3.6 i bilaga 11, tillägg 1. 11.1.6. Typgodkännanden enligt föreskrifterna, ändrade genom ändringsserie 04 11.1.6.1. Genom undantag från kraven i punkterna 11.1.2 och 11.1.3 får de avtalsslutande parterna fortsätta att typgodkänna fordon och fortsätta att erkänna giltigheten hos de befintliga typgodkännanden när följande krav är uppfyllda: i) punkt 5.3.1.4.1 i ändringsserie 04 till dessa föreskrifter, förutsatt att fordonen är avsedda för export till eller första användning i länder där användningen av oblyad bensin inte är allmänt förekommande, och ii) punkt 5.3.1.4.2 i ändringsserie 04 till dessa föreskrifter, förutsatt att fordonen är avsedda för export till eller första användning i länder där oblyad bensin med en högsta svavelhalt av 50 mg/kg eller lägre inte är allmänt förekommande, och iii) punkt 5.3.1.4.3 i ändringsserie 04 till dessa föreskrifter, förutsatt att fordonen är avsedda för export till eller första användning i länder där dieselbränsle med en högsta svavelhalt av 350 mg/kg eller lägre inte är allmänt förekommande. 11.1.6.2. Genom undantag från de avtalsslutande parternas skyldigheter enligt dessa föreskrifter skall typgodkännanden som beviljats enligt dessa föreskrifter, ändrade genom ändringssserie 04, upphöra att vara giltiga i Europeiska gemenskapen från och med den: i) 1 januari 2001 för fordon av kategori M med en största vikt mindre än eller lika med 2 500 kg eller för fordon av kategori N1 (klass I) och ii) 1 januari 2002 för fordon av kategori M med en största vikt som är större än 2 500 kg eller för fordon av kategori N1 (klasserna II eller III), om inte den avtalsslutande part som beviljat typgodkännande meddelar de övriga avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter att den typgodkända fordonstypen uppfyller kraven i dessa föreskrifter enligt i punkt 11.1.2.1. ovan. 11.1.7. Typgodkännanden enligt föreskrifterna, ändrade genom ändringsserie 05 11.1.7.1. Genom undantag från kraven i punkterna 11.1.2.2 och 11.1.3.2 får avtalsslutande parter fortsätta att typgodkänna fordon och fortsätta att erkänna giltigheten av de typgodkännanden som beviljats för fordon enligt kraven i punkt 5.3.1.4 (om utsläpp av kategori A) i ändringsserie 05 till dessa föreskrifter, förutsatt att fordonen är avsedda för export till eller första användning i länder där oblyad bensin eller dieselbränslen med högsta svavelhalter 50 mg/kg eller mindre inte är allmänt förekommande. 11.1.7.2. Genom undantag från de avtalsslutande parternas skyldigheter enligt dessa föreskrifter skall de beviljade typgodkännanden, som anger att utsläppsgränsvärdena av kategori A i punkt 5.3.1.4 i ändringsserie 05 till dessa föreskrifter iakttas, upphöra att vara giltiga i Europeiska gemenskapen från och med den: i) 1 januari 2006 för fordon av kategori M med en största vikt mindre än eller lika med 2 500 kg eller för fordon av kategori N1 (klass I) och ii) 1 januari 2007 för fordon av kategori M med en största vikt större än 2 500 kg eller fordon av kategori N1 (klasserna II eller III), om inte den avtalsslutande part som beviljat typgodkännande meddelar de övriga avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter att den typgodkända fordonstypen uppfyller kraven i dessa föreskrifter enligt i punkt 11.1.2.2 ovan. 12. NAMN- OCH ADRESSUPPGIFTER GÄLLANDE DE TEKNISKA TJÄNSTER SOM ANSVARAR FÖR UTFÖRANDET AV TYPGODKÄNNANDEPROVNINGARNA SAMT MYNDIGHETERNA De parter i 1958 års avtal som tillämpar dessa föreskrifter skall till Förenta nationernas sekretariat meddela namn- och adressuppgifter gällande de tekniska tjänster som ansvarar för utförandet av typgodkännandeprovningarna samt de myndigheter som beviljar typgodkännande och till vilka de intyg om beviljat eller utökat typgodkänannde eller avslag på ansökan om eller återkallande av typgodkännande som utfärdats i andra länder, skall sändas.

Tillägg 1 FÖRFARANDE FÖR KONTROLL AV KRAVEN PÅ PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE OM DEN PRODUKTIONSSTANDARDAVVIKELSE SOM ANGES AV TILLVERKAREN ÄR TILLFREDSSTÄLLANDE 1. I detta tillägg beskrivs det förfarande som skall användas för att kontrollera produktionsöverensstämmelsen för en provning av typ I när tillverkarens belägg för produktionens standardavvikelse är tillfredsställande. 2. Med en minsta stickprovsstorlek av 3 har provtagningsförfarandet bestämts så att sannolikheten för ett parti att godtas med 40 % av produktionen defekt är 0,95 (tillverkarens risk = 5 %) medan sannolikheten för ett parti att godtas med 65 % av produktionen defekt är 0,l (konsumentens risk = 10 %). 3. För var och en av de föroreningar som anges i punkt 5.3.1.4 i dessa föreskrifter används följande förfarande (se figur 2 i dessa föreskrifter). Låt — = L = den naturliga logaritmen för föroreningens gränsvärde, — = xi = den naturliga logaritmen för mätvärdet för stickprovets i:te fordon, — = s = en skattning av produktionens standardavvikelse (efter bestämning av den naturliga logaritmen för mätvärdena), — = n = det aktuella antalet stickprov. 4. Beräkna för stickprovet det provningsvärde som kvantifierar summan av standardavvikelserna i förhållande till gränsvärdet enligt definitionen: Och därefter: 5.1. Om provningsvärdet är större än värdet för godkänt för den stickprovsstorlek som anges i tabell (1/1 nedan), har föroreningen godkänts. Om provningsvärdet är mindre än värdet för underkänt för den stickprovsstorlek som anges i tabell (1/1 nedan), underkänns föroreningen; i annat fall provas ytterligare ett fordon och beräkningen upprepas på provet med en stickprovsstorlek som är en enhet större. Tabell 1/1 Ackumulerat antal provade fordon (aktuell stickprovsstorlek) Tröskelvärde för godkänt Tröskelvärde för underkänt 3 3,327 –4,724 4 3,261 –4,79 5 3,195 –4,856 6 3,129 –4,922 7 3,063 –4,988 8 2,997 –5,054 9 2,931 –5,12 10 2,865 –5,185 11 2,799 –5,251 12 2,733 –5,317 13 2,667 –5,383 14 2,601 –5,449 15 2,535 –5,515 16 2,469 –5,581 17 2,403 –5,647 18 2,337 –5,713 19 2,271 –5,779 20 2,205 –5,845 21 2,139 –5,911 22 2,073 –5,977 23 2,007 –6,043 24 1,941 –6,109 25 1,875 –6,175 26 1,809 –6,241 27 1,743 –6,307 28 1,677 –6,373 29 1,611 –6,439 30 1,545 –6,505 31 1,479 –6,571 32 –2,112 –2,112

Tillägg 2 FÖRFARANDE FÖR KONTROLL AV KRAVEN PÅ PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE OM DEN PRODUKTIONSSTANDARDAVVIKELSE SOM ANGES AV TILLVERKAREN ÄR OTILLFREDSSTÄLLANDE ELLER SAKNAS 1. I detta tillägg beskrivs det förfarande som skall tillämpas för att kontrollera produktionsöverensstämmelsen för en provning av typ I när tillverkarens uppgifter om produktionens standardavvikelse är otillfredsställande eller saknas. 2. Med en minsta stickprovsstorlek av 3 har provtagningsförfarandet bestämts så att sannolikheten för ett parti att godtas med 40 % av produktionen defekt är 0,95 (tillverkarens risk = 5 %), medan sannolikheten för ett parti att godtas med 65 % av produktionen defekt är 0,l (konsumentens risk = 10 %). 3. De mätvärden för föroreningar som anges i punkt 5.3.1.4 i dessa föreskrifter anses som den logaritmiska normalfördelningen och skall först omvandlas genom beräkning av de naturliga logaritmerna för mätvärdena. Låt m0 och m (m0 = 3 och m = 32) ange minsta respektive största stickprovsstorlek och n det aktuella antalet stickprov. 4. Om de naturliga logaritmerna för mätvärdena i serien betecknas med x1, x2 …, xi och L är den naturliga logaritmen för föroreningens gränsvärde definieras därefter: d1 = x1 – L och 5. Av tabell 1/2 framgår värdena för antalet godkännanden (An) och underkännanden (Bn) för aktuella stickprovsvärden. Provningsvärdet utgörs av förhållandet och skall användas för att avgöra om serien godkänts eller underkänts enligt följande: För m0 ≤ n ≤ m i) godkänns serien om ii) underkänns serien om iii) görs ytterligare en mätning om 6. Anmärkningar Följande rekursiva formel kan användas för att beräkna de på varandra följande värdena för provningsvärdet: Tabell 1/2 Minsta stickprovsstorlek = 3 Stickprovsstorlek (n) Beslutsvärden för godkänt (An) Beslutsvärden för underkänt (Bn) 3 –0,80381 16,64743 4 –0,76339 7,68627 5 –0,72982 4,67136 6 –0,69962 3,25573 7 –0,67129 2,45431 8 –0,64406 1,94369 9 –0,61750 1,59105 10 –0,59135 1,33295 11 –0,56542 1,13566 12 –0,53960 0,97970 13 –0,51379 0,85307 14 –0,48791 0,74801 15 –0,46191 0,65928 16 –0,43573 0,58321 17 –0,40933 0,51718 18 –0,38266 0,45922 19 –0,35570 0,40788 20 –0,32840 0,36203 21 –0,30072 0,32078 22 –0,27263 0,28343 23 –0,24410 0,24943 24 –0,21509 0,21831 25 –0,18557 0,18970 26 –0,15550 0,16328 27 –0,12483 0,13880 28 –0,09354 0,11603 29 –0,06159 0,09480 30 –0,02892 0,07493 31 0,00449 0,05629 32 0,03876 0,03876

Tillägg 3 KONTROLL AV ÖVERENSSTÄMMELSE HOS FORDON I DRIFT 1. INLEDNING I detta tillägg anges de kriterier som avses i punkt 8.2.7 i dessa föreskrifter för urval av fordon för provning samt förfarandena för kontroll av överensstämmelse hos fordon i drift. 2. URVALSKRITERIER Kriterierna för att godta ett valt fordon definieras i punkterna 2.1-2.8 i detta tillägg. Upplysningar inhämtas genom undersökning av fordonet och genom intervju med ägaren/föraren. 2.1. Fordonet skall tillhöra en fordonstyp som är typgodkänd enligt dessa föreskrifter och åtföljas av ett intyg om överensstämmelse i enlighet med 1958 års avtal. Det skall vara registrerat och använt i en avtalsslutande parts land. 2.2. Fordonet skall ha körts minst 15 000 km eller under 6 månader, beroende på vad som inträffar senast, men inte ha körts mer än 80 000 km eller vara under 5 år, beroende på vad som inträffar tidigast. 2.3. Det skall finnas ett underhållsregister som visar att fordonet blivit tillbörligt underhållet, t.ex. att det genomgått underhåll i enlighet med tillverkarens rekommendationer. 2.4. Fordonet skall inte uppvisa några tecken på olämpligt bruk (t.ex. tävlingskörning, överbelastning, användning av felaktigt bränsle eller något annan form av felaktigt bruk) eller andra faktorer (t.ex. otillåten manipulering) som kan påverka utsläppen. För fordon med omborddiagnossystem tas hänsyn till de uppgifter om felkoder och körsträcka som lagrats i minnet. Ett fordon skall inte uttas för provning om de uppgifter som lagrats i minnet visar att fordonet körts efter det att en felkod lagrats och att en reparation inte utförts förhållandevis omgående. 2.5. Det skall inte ha företagits någon otillåten större reparation av motorn eller någon större reparation av fordonet. 2.6. Bly- och svavelhalten i ett bränsleprov från fordonstanken skall uppfylla tillämpliga standarder och det skall inte finnas några indikationer på att felaktigt bränsle använts. Kontroller kan göras i avgaserna osv. 2.7. Det skall inte finnas några tecken på problem som kan äventyra laboratoriepersonalens säkerhet. 2.8. Alla delar av fordonets utsläppsbegränsande system skall stå i överensstämmelse med det tillämpliga typgodkännandet. 3. DIAGNOS OCH UNDERHÅLL Diagnos och allt det normala underhåll som krävs skall utföras på de fordon som antagits för provning innan avgasutsläppen mäts i enlighet med förfarandet i punkterna 3.1-3.7 nedan. 3.1. Följande kontroller skall göras: kontroll av att luftfilter, alla drivremmar, alla vätskenivåer, kylarlock, alla vakuumslangar och elektriska kablar som rör det utsläppsbegränsande systemet är fullständiga; kontroll av att tändning, bränslemätare och delar till den utsläppsbegränsande anordningen inte är felaktigt inställda och/eller otillåtet manipulerade. Alla avvikelser skall registreras. 3.2. Omborddiagnossystemet skall kontrolleras för korrekt funktion. Alla indikationer på felfunktion i omborddiagnossystemets minne skall registreras och erforderliga reparationer utföras. Om omborddiagnossystemets felfunktionsindikator registrerar en felfunktion under en förkonditioneringscykel kan felet identifieras och repareras. Provningen kan upprepas och resultaten från det reparerade fordonet användas. 3.3. Tändningssystemet skall kontrolleras och defekta delar ersättas, t.ex. tändstift och kablar. 3.4. Trycket skall kontrolleras. Om resultatet är otillfredsställande avvisas fordonet. 3.5. Motorparametrarna skall kontrolleras enligt tillverkarens anvisningar och, om så krävs, justeras. 3.6. Om fordonet har 800 km kvar till en planerad underhållsservice skall denna service utföras enligt tillverkarens anvisningar. På tillverkarens begäran får olje- och luftfilter bytas oberoende av det avlästa värdet på vägmätaren för olje- och luftfilter. 3.7. När fordonet antas skall bränslet ersättas med ett referensbränsle som lämpar sig för utsläppsprovning, om tillverkaren inte godtar att ett bränsle som finns på marknaden används. Om fordonet utrustats med periodiskt regenererande system enligt definition i punkt 2.20 skall det fastslås att fordonet inte närmar sig en regenereringsperiod. (Tillverkaren skall ges tillfälle att bekräfta detta). 3.8.1. Om så är fallet skall fordonet köras till slutet av regenereringen. Om en regenerering inträffar under utsläppsmätningen skall ytterligare en provning utföras för att säkerställa att regenereringen fullbordats. En helt ny provning skall därefter utföras där de första och andra provningsresultaten inte beaktas. 3.8.2. Om fordonet närmar sig en regenerering kan tillverkaren som ett alternativ till punkt 3.8.1 kräva att en särskild konditioneringscykel används för att säkerställa denna regenerering (detta kan t.ex. innebära hög hastighet eller körning med stor belastning). Tillverkaren kan kräva att provningen får utföras omedelbart efter regenerering eller efter den konditioneringscykel som angivits av tillverkaren och efter normal förkonditionering för provning. 4. PROVNING I DRIFT 4.1. När en fordonskontroll bedöms som nödvändig utförs utsläppsprovningar i enlighet med bilaga 4 till dessa föreskrifter på de förkonditionerade fordon som utvalts i enlighet med kraven i punkterna 2 och 3 i detta tillägg. 4.2. Fordon med ett omborddiagnossystem kan när det gäller indikationer på att felfunktionen fungerar korrekt i drift osv. kontrolleras i förhållande till utsläppsnivåerna (t.ex. de gränsvärdesindikationer för felfunktion som definieras i bilaga 11 till dessa föreskrifter) för de typgodkända anvisningarna. 4.3. Omborddiagnossystemet kan kontrolleras t.ex. med avseende på utsläppsnivåer över gällande gränsvärden utan att någon indikation på felfunktion föreligger, systematisk felaktivering av felfunktionsindikationen samt när felaktiga eller förslitna delar i omborddiagnossystemet identifierats. 4.4. Om en del eller ett system fungerar på ett sätt som inte beskrivs i detalj i typgodkännandeintyget och/eller i informationspaketet för sådana fordonstyper och en sådan avvikelse inte godtagits enligt 1958 års avtal och utan att någon felfunktion indikeras av omborddiagnosen skall beståndsdelen eller systemet inte ersättas före utsläppsprovningarna, om det inte kan fastställas att beståndsdelen eller systemet manipulerats eller missbrukats på ett sätt som gör att omborddiagnosen inte upptäcker den därav följande felfunktionen. 5. UTVÄRDERING AV RESULTAT 5.1. Provningsresultaten inlämnas för ett utvärderingsförfarande i enlighet med tillägg 4. 5.2. Provningsresultaten skall inte multipliceras med försämringsfaktorer. 5.3. För periodiskt regenererande system enligt definition i punkt 2.20 skall resultaten multipliceras med de faktorer Ki som erhölls vid den tidpunkt då typgodkännandet beviljades. 6. STÖDÅTGÄRDSPLAN 6.1. Om mer än ett fordon befinns vara en utloppskälla som — uppfyller villkoren i punkt 3.2.3 i tillägg 4 och där både myndigheten och tillverkaren enats om att det överskjutande utsläppet beror på samma orsak, eller — uppfyller villkoren i punkt 3.2.4 i tillägg 4 där myndigheten funnit att det överskjutande utsläppet beror på samma orsak skall myndigheten av tillverkaren kräva en stödåtgärdsplan för att avhjälpa den bristande överensstämmelsen. 6.2. Stödåtgärdsplanen skall inges till typgodkännandemyndigheten senast 60 arbetsdagar efter datum för det meddelande som avses i punkt 6.1 ovan. Typgodkännandemyndigheten skall inom 30 arbetsdagar godta eller avvisa stödåtgärdsplanen. Om tillverkaren till den behöriga typgodkännandemyndighetens tillfredsställelse emellertid kan visa att ytterligare tid krävs för att utreda den bristande överensstämmelsen och därefter inge en stödåtgärdsplan beviljas en förlängd tidsfrist. 6.3. Stödåtgärderna skall tillämpas på alla fordon som sannolikt kan påverkas av samma fel. Behovet av att ändra typgodkännandehandlingarna skall bedömas. 6.4. Tillverkaren skall inge en kopia av alla meddelanden som rör stödåtgärdsplanen och skall också föra register över återkallandet och regelbundet förse typgodkännandemyndigheten med lägesrapporter. Stödåtgärdsplanen skall omfatta de krav som anges i punkterna 6.5.1-6.5.11. Tillverkaren skall tilldela stödåtgärdsplanen ett unikt namn eller nummer för identifiering. 6.5.1. En beskrivning av varje fordonstyp som ingår i stödåtgärdsplanen. 6.5.2. En beskrivning av särskilda modifikationer, ändringar, reparationer, korrigeringar, justeringar eller andra ändringar som skall göras för att få fordonen att överensstämma, inkl. en kort sammanfattning av de uppgifter och tekniska undersökningar som skall vidtas för att avhjälpa den bristande överensstämmelsen. 6.5.3. En beskrivning av det sätt på vilket tillverkaren underrättar fordonsägarna. 6.5.4. I förekommande fall en beskrivning av det korrekta underhåll eller den korrekta användning som tillverkaren ställer som villkor för berättigande till reparation enligt stödåtgärdsplanen samt en redogörelse för tillverkarens skäl för att ställa något sådant villkor. Inga villkor för underhåll eller användning får ställas om de inte bevisligen har samband med den bristande överensstämmelsen och stödåtgärderna. 6.5.5. En beskrivning av det förfarande som skall följas av fordonsägarna för att uppnå rättelse av den bristande överensstämmelsen. Den skall innehålla ett datum efter vilket stödåtgärderna får vidtas, den tid verkstaden beräknas behöva för att utföra reparationerna och var de kan göras. Reparationen skall göras på ett ändamålsenligt sätt och inom rimlig tid efter det att fordonet inlämnats. 6.5.6. En kopia av den information som överlämnats till fordonsägaren. 6.5.7. En kort beskrivning av det system som tillverkaren använder för att säkerställa tillräcklig tillgång till delar eller system för att utföra stödåtgärden. Det skall anges när det finns tillräcklig tillgång till delar eller system för att inleda verksamheten. 6.5.8. En kopia av alla instruktioner som skall sändas till de personer som skall utföra reparationen. 6.5.9. En beskrivning av de föreslagna stödåtgärdernas inverkan på utsläpp, bränslekonsumtion, körduglighet och säkerhet hos varje fordonstyp som omfattas av stödåtgärdsplanen jämte uppgifter, tekniska undersökningar osv. som stöder dessa slutsatser. 6.5.10. All annan information, alla rapporter eller uppgifter som typgodkännandemyndigheten rimligtvis kan anse sig behöva för att utvärdera stödåtgärdsplanen. 6.5.11. När stödåtgärdsplanen innehåller ett återkallande skall en beskrivning av sättet att registrera reparationen inges till typgodkännandemyndigheten. Om en etikett används skall ett exempel på denna inlämnas. 6.6. Tillverkaren kan åläggas att utföra rimligt utformade och nödvändiga provningar på de delar och fordon som ingår i en föreslagen ändring, reparation eller modifikation för att visa ändringens, reparationens eller modifikationens avsedda verkan. 6.7. Tillverkaren ansvarar för att register förs över varje återkallat och reparerat fordon och över den verkstad som utfört reparationen. Typgodkännandemyndigheten skall på begäran få tillgång till registret under en period av 5 år från genomförandet av stödåtgärdsplanen. 6.8. Reparation och/eller modifikation eller tillägg av ny utrustning skall registreras i ett intyg som tillverkaren tillhandahåller fordonsägaren.

Tillägg 4 STATISTISKT FÖRFARANDE FÖR PROVNING AV ÖVERENSSTÄMMELSE HOS FORDON I DRIFT 1. I detta tillägg beskrivs det förfarande som skall användas för att kontrollera kraven på provning av typ I för överensstämmelse hos fordon i drift. 2. Två olika förfaranden skall tillämpas: i) Det ena rör fordon som på grund av ett utsläppsrelaterat fel som orsakar avvikelser i resultaten identifierats i provet (punkt 3 nedan). ii) Det andra rör det totala provet (punkt 4 nedan). 3. FÖRFARANDE SOM SKALL TILLÄMPAS VID AVVIKANDE UTSLÄPPSKÄLLOR I PROVET (10) 3.1. Ur ett stickprov med en storlek av minst tre och av högst det som bestäms enligt förfarandet i punkt 4 väljs ett fordon slumpmässigt och utsläppen av reglerade föroreningar mäts för att avgöra om det finns avvikande utsläppskällor. Ett fordon anses vara en avvikande utsläppskälla när de villkor som anges i punkt 3.2.1 eller punkt 3.2.2 är uppfyllda. 3.2.1. För ett fordon som typgodkänts enligt de gränsvärden som anges i rad A i tabellen i punkt 5.3.1.4 är en avvikande utsläppskälla ett fordon där det tillämpliga gränsvärdet för någon reglerad förorening överskrids med en faktor av 1,2. 3.2.2. För ett fordon som typgodkänts enligt de gränsvärden som anges i rad B i tabellen i punkt 5.3.1.4 är en avvikande utsläppskälla ett fordon där det tillämpliga gränsvärdet för någon reglerad förorening överskrids med en faktor av 1,5. I det särskilda fallet med ett fordon med ett utsläpp som uppmätts för någon reglerad förorening inom ”den mellanliggande zonen” (11). 3.2.3.1. Om fordonet uppfyller villkoren i denna punkt skall orsaken till det alltför stora utsläppet fastställas och ett annat fordon därefter slumpmässigt tas ur stickprovet. Om mer än ett fordon uppfyller kravet i denna punkt skall myndigheten och tillverkaren fastställa om det alltför stora utsläppet från båda fordonen har samma orsak eller inte. 3.2.3.2.1. Om myndigheten och tillverkaren båda kommer överens om att det alltför stora utsläppet har samma orsak anses stickprovet som underkänt och den stödåtgärdsplan som anges i punkt 6 i tillägg 3 gäller. 3.2.3.2.2. Om myndigheten och tillverkaren inte kan komma överens om orsaken till det alltför stora utsläppet från ett enskilt fordon eller om huruvida orsakerna när det gäller mer än ett fordon är desamma, tas ett annat fordon slumpmässigt ur stickprovet om inte den största stickprovsstorleken redan nåtts. 3.2.3.3. Om endast ett fordon som uppfyller villkoren i denna punkt påträffats eller om mer än ett fordon påträffats och myndigheten och tillverkaren kommer överens om att det har olika orsaker, tas ett annat fordon slumpmässigt ur stickprovet om inte den största stickprovsstorleken redan nåtts. 3.2.3.4. Om den största stickprovsstorleken uppnåtts och endast ett fordon som uppfyller kraven i denna punkt påträffats, där det alltför stora utsläppet har samma orsak, anses stickprovet som godkänt med avseende på kraven i punkt 3 i detta tillägg. 3.2.3.5. Om det ursprungliga stickprovet vid någon tidpunkt uttömts tilläggs ett annat fordon till det ursprungliga stickprovet och detta fordon antas. 3.2.3.6. När ett annat fordon tas från stickprovet tillämpas det statistiska förfarandet i punkt 4 i detta tillägg på det utökade stickprovet. I det särskilda fallet med ett fordon med ett utsläpp som uppmätts för någon reglerad förorening inom ”den underkända zonen” (12). 3.2.4.1. Om fordonet uppfyller villkoren i denna punkt skall myndigheten fastställa orsaken till det alltför stora utsläppet och ett annat fordon därefter slumpmässigt tas ur stickprovet. 3.2.4.2. Om mer än ett fordon uppfyller villkoret i denna punkt och myndigheten beslutar att det alltför stora utsläppet har samma orsak skall tillverkaren informeras om att stickprovet anses som underkänt och den stödåtgärdsplan som anges i punkt 6 i tillägg 3 gäller. 3.2.4.3. Om endast ett fordon som uppfyller villkoren i denna punkt påträffats eller om mer än ett fordon påträffats och myndigheten fastställt att det har olika orsaker, tas ett annat fordon slumpmässigt ur stickprovet om inte den största stickprovsstorleken redan nåtts. 3.2.4.4. Om den största stickprovsstorleken uppnåtts och endast ett fordon som uppfyller kraven i denna punkt påträffats, där det alltför stora utsläppet har samma orsak, anses stickprovet som godkänt med avseende på kraven i punkt 3 i detta tillägg. 3.2.4.5. Om det ursprungliga stickprovet vid någon tidpunkt uttömts tilläggs ett annat fordon till det ursprungliga stickprovet och detta fordon antas. 3.2.4.6. När ett annat fordon tas ur stickprovet tillämpas det statistiska förfarandet i punkt 4 i detta tillägg på det utökade stickprovet. 3.2.5. När ett fordon inte befinns vara en avvikande utsläppskälla tas ett annat fordon slumpmässigt ur stickprovet. 4. FÖRFARANDE SOM SKALL TILLÄMPAS UTAN SEPARAT UTVÄRDERING AV AVVIKANDE UTSLÄPPSKÄLLOR I STICKPROVET 4.1. Med en minsta stickprovsstorlek av tre har provtagningsförfarandet bestämts så att sannolikheten för en sats att godtas med 40 % av produktionen defekt är 0,95 (tillverkarens risk = 5 %), medan sannolikheten för en sats att godtas med 75 % av produktionen defekt är 0,15 (konsumentens risk = 15 %). 4.2. För var och en av de föroreningar som anges i tabellen i punkt 5.3.1.4 i dessa föreskrifter tillämpas följande förfarande (se figur 4/2 nedan). där: — = L = gränsvärdet för föroreningen, — = xi = mätvärdet för det i:te fordonet i stickprovet, — = n = det aktuella antalet stickprov. 4.3. Det provningsvärde som kvantifierar antalet icke-överensstämmande fordon, dvs. xi > L beräknas för stickprovet. Därefter: i) Om provningsvärdet inte överstiger värdet för antaget för den stickprovsstorlek som anges i följande tabell är föroreningen godkänd. ii) Om provningsvärdet är lika med eller överstiger värdet för uteslutet för den stickprovsstorlek som anges i följande tabell är föroreningen avvisad. iii) I annat fall provas ytterligare ett fordon och förfarandet tillämpas på stickprovet med ytterligare en enhet. I följande tabell beräknas antalet antagna och uteslutna i enlighet med den internationella standarden ISO 8422:1991. Ett prov anses ha blivit antaget för provning om det uppfyller kraven i både punkterna 3 och 4 i detta tillägg. Tabell 4/1 Tabell för godtagande/uteslutande av stickprovsplan på grundval av egenskaper Kumulativ stickprovsstorlek (n) Antal godtaganden Antal uteslutanden 3 0 — 4 1 — 5 1 5 6 2 6 7 2 6 8 3 7 9 4 8 10 4 8 11 5 9 12 5 9 13 6 10 14 6 11 15 7 11 16 8 12 17 8 12 18 9 13 19 9 13 20 11 12 Figur 4/1 Kontroll av överensstämmelse för fordon under drift – granskningsförfarande Figur 4/2 Provning av överensstämmelse för fordon i drift – urval och provning av fordon

BILAGA 1 MOTOR- OCH FORDONSEGENSKAPER OCH UPPGIFTER OM PROVNINGARNAS UTFÖRANDE Följande uppgifter skall, i den mån de är tillämpliga, inlämnas i tre exemplar. Om det finns ritningar skall de vara i lämplig skala och tillräckligt detaljerade; de skall ha A4-format eller vara vikta till detta format. Vid funktioner som styrs av mikroprocessorer, skall lämplig bruksanvisning lämnas. 1. ALLMÄNT 1.1. Fabrikat (företagets namn): … 1.2. Typ och handelsbeteckning (nämn varje variant): … Typidentifikationsmärkning, om sådan finns på fordonet: … 1.3.1. Denna märknings placering: … 1.4. Fordonskategori: … 1.5. Tillverkarens namn och adress: … 1.6. Namn- och adressuppgifter gällande tillverkarens befullmäktigade ombud, i förekommande fall: … 2. FORDONETS ALLMÄNNA KONSTRUKTIONSEGENSKAPER 2.1. Fotografier och/eller ritningar av ett representativt fordon: … 2.2. Drivaxlar (antal, placering, koppling till