Endast Uneces texter i original har bindande folkrättslig verkan. Dessa föreskrifters status och dagen för deras ikraftträdande bör kontrolleras i den senaste versionen av Uneces statusdokument TRANS/WP.29/343, som finns på

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Föreskrifter nr 94 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (Unece) – Enhetliga bestämmelser om godkännande av fordon med avseende på skydd för förare och passagerare vid frontalkollision [2018/178]

Inbegripet all giltig text till och med:

Ändringsserie 03 till föreskrifterna – dag för ikraftträdande: 18 juni 2016

INNEHÅLL

FÖRESKRIFTER

BILAGOR

1. TILLÄMPNINGSOMRÅDE

Dessa föreskrifter ska tillämpas på fordon av kategori M1 (1) med en högsta totalvikt på 2,5 ton. Andra fordon kan godkännas på begäran av tillverkaren.

2. DEFINITIONER

I dessa föreskrifter gäller följande definitioner:

2.1 skyddssystem: inredningar och invändiga anordningar för att kvarhålla förare och passagerare och bidra till att kraven i punkt 5 uppfylls.

2.2 typ av skyddssystem: kategori av skyddsanordningar som inte skiljer sig åt i sådana väsentliga avseenden som

2.3 fordonsbredd: det avstånd mellan två plan som är parallella med det längsgående mittplanet (av fordonet) och som berör fordonet på vardera sidan av det nämnda planet bortsett från utvändiga anordningar för indirekt sikt, sidomarkeringsljus, däcktrycksindikatorer, körriktningsvisare, positionsljus, flexibla stänkskydd och den böjda delen av däckets sidor direkt ovanför kontaktpunkten med marken.

2.4 överlappning: den andel av fordonets bredd som ligger direkt i linje med barriärens framsida.

2.5 barriärs deformerbara framsida: en förstörbar del monterad på framsidan av ett hårt block.

2.6 fordonstyp: en kategori av motordrivna fordon som inte skiljer sig åt i sådana väsentliga avseenden som

2.7 Passagerarutrymme

2.7.1 passagerarutrymme med avseende på skydd av personer i fordonet: utrymme avsett för förare och passagerare och som begränsas av tak, golv, sidoväggar, dörrar, yttre fönsterglas och främre mellanvägg och den bakre mellanväggens plan eller baksätesryggstödets plan.

2.7.2 passagerarutrymme med avseende på elsäkerhetsbedömning: utrymme avsett för förare och passagerare och som begränsas av tak, golv, sidoväggar, dörrar, yttre fönsterglas, den främre mellanväggen och den bakre mellanväggen eller bakluckan, samt av de elskyddsbarriärer och inneslutningar som tillhandahålls för att skydda passagerarna från direkt kontakt med högspänningsförande delar.

2.8 R-punkt: referenspunkt som angetts av tillverkaren för varje säte i förhållande till fordonskonstruktionen, såsom anges i bilaga 6.

2.9 H-punkt: referenspunkt som fastställts för varje säte av den tekniska tjänst som ansvarar för godkännandet i enlighet med det förfarande som beskrivs i bilaga 6.

2.10 olastad basvikt: fordonets vikt i körklart tillstånd, utan förare eller passagerare samt olastat, men helt fyllt med bränsle, kylarvätska, smörjmedel, verktyg och ett reservhjul (om dessa föremål tillhandahålls som standardutrustning av fordonstillverkaren).

2.11 krockkudde: anordning som monteras för att komplettera säkerhetsbälten och fasthållningsanordningar i motordrivna fordon, dvs. system som, om fordonet påverkas av ett kraftigt islag, automatiskt utlöser en flexibel struktur som är avsedd att med hjälp av den komprimerade gas den innehåller begränsa kraften i kontakten mellan en eller flera kroppsdelar hos personer i fordonet och passagerarutrymmets inredning.

2.12 passagerarkrockkudde: krockkudde avsedd att vid en frontalkollision skydda passagerare i andra säten än förarsätet.

2.13 högspänning: klassificering av en elektrisk komponent eller krets om dess driftsspänning är > 60 V och ≤ 1 500 V likström (DC) eller > 30 V och ≤ 1 000 V växelström (AC) räknat som kvadratiskt medelvärde.

2.14 uppladdningsbart elenergilagringssystem: uppladdningsbart system för lagring av energi som tillhandahåller elektrisk energi för framdrivningen.

2.15 elskyddsbarriär: del som skyddar mot direkt kontakt med högspänningsförande delar.

2.16 elektrisk framdrivning: elektrisk krets som inbegriper framdrivningsmotor, och eventuellt det uppladdningsbara elenergilagringssystemet, systemet för omvandling av elektrisk energi, elektroniska omvandlare, tillhörande kablage och anslutningsdon samt anslutningssystemet för laddning av det uppladdningsbara elenergilagringssystemet.

2.17 spänningsförande delar: ledande delar som är avsedda att vid normal användning vara elektriskt laddade.

2.18 exponerad ledande del: ledande del som kan beröras enligt villkoren i skyddsklass IPXXB, och som blir spänningsförande om isoleringen upphör att fungera. Detta innefattar delar under ett skydd som kan avlägsnas utan hjälp av verktyg.

2.19 direkt kontakt: människors kontakt med högspänningsförande delar.

2.20 indirekt kontakt: människors kontakt med exponerade ledande delar.

2.21 skyddsklass IPXXB: skydd från kontakt med högspänningsförande delar genom antingen en elskyddsbarriär eller en inneslutning, vilket provas med hjälp av ett ledat provningsfinger (IPXXB-klass) enligt beskrivningen i punkt 4 i bilaga 11.

2.22 arbetsspänning: högsta kvadratiska medelvärde för en elkretsspänning som anges av tillverkaren, och som vid öppen krets eller under normala driftsförhållanden kan uppstå mellan vilka ledande delar som helst. Om den elektriska kretsen är delad genom elektrisk isolering definieras arbetsspänningen för varje sådan delad krets.

2.23 anslutningssystem för laddning av det uppladdningsbara elenergilagringssystemet: den elektriska krets som används för laddning av det uppladdningsbara elenergilagringssystemet från en extern elektrisk energikälla, inbegripet fordonets intag.

2.24 elektriskt chassi: en uppsättning elektriskt sammankopplade, ledande delar, vars elektriska potential används som referens.

2.25 elektrisk krets: en uppsättning sammankopplade, högspänningsförande delar som är konstruerad för att vara elektriskt laddade under normal drift.

2.26 system för omvandling av elektrisk energi: system (t.ex. en bränslecell) som alstrar och tillhandahåller elektrisk energi för elektrisk framdrivning.

2.27 elektronisk omvandlare: anordning som kan reglera och/eller omvandla elektrisk effekt för elektrisk framdrivning.

2.28 inneslutning: del som omsluter de inre delarna och skyddar mot varje direkt kontakt.

2.29 högspänningskrets: den elektriska krets, inbegripet anslutningssystemet för laddning av det uppladdningsbara elenergilagringssystemet, som arbetar med högspänning.

2.30 fast isolering: kablagets isolerande beläggning som är avsedd att täcka de högspänningsförande delarna och hindra direkt kontakt med dem. Detta omfattar höljen som isolerar högspänningsförande delar av anslutningsdon samt isolerande fernissa eller målarfärg.

2.31 automatisk frånkopplare: anordning som när den utlöses elektriskt skiljer elenergikällorna från resten av den elektriska framdrivningens högspänningskrets.

2.32 framdrivningsbatteri av öppen typ: en typ av batteri som behöver vätska och som avger vätgas som släpps ut i atmosfären.

2.33 automatiskt aktiverat dörrlåsningssystem: system som låser dörrarna automatiskt vid en förinställd hastighet eller enligt andra villkor som anges av tillverkaren.

3. ANSÖKAN OM GODKÄNNANDE

3.1 En ansökan om godkännande av en fordonstyp med avseende på skydd av förare och passagerare i framsätet i händelse av en frontalkollision (provning mot förskjuten deformerad barriär) ska lämnas in av fordonstillverkaren eller av tillverkarens behöriga ombud.

3.2 Ansökan ska åtföljas av nedan nämnda handlingar i tre exemplar med följande uppgifter:

3.3 Den som ansöker om godkännande ska ha rätt att inkomma med alla de data och resultat av utförda provningar som gör det möjligt att fastställa att överensstämmelse med kraven kan uppnås med tillräcklig tillförlitlighetsgrad.

3.4 Ett fordon som är representativt för den fordonstyp som ska godkännas ska lämnas in till den tekniska tjänst som ansvarar för att utföra godkännandeprovningar.

3.4.1 Ett fordon som inte är försett med alla de delar av vilka typen består får godtas för provning på villkor att det kan påvisas att frånvaron av delarna inte får några menliga effekter på provningsresultaten när det gäller kraven i dessa föreskrifter.

3.4.2 Det ska åligga den som ansöker om godkännande att visa att tillämpningen av punkt 3.4.1 överensstämmer med kraven i dessa föreskrifter.

4. GODKÄNNANDE

4.1 Om den fordonstyp som lämnats in för godkännande enligt dessa föreskrifter uppfyller kraven i dem ska godkännande beviljas för den fordonstypen.

4.1.1 Den tekniska tjänst som utsetts i enlighet med punkt 12 ska kontrollera om de nödvändiga villkoren uppfyllts.

4.1.2 Om tvivel råder ska vid kontroll av fordonets överensstämmelse med kraven i dessa föreskrifter hänsyn tas till alla de uppgifter eller provningsresultat som tillhandahålls av tillverkaren och som kan vara av betydelse för valideringen av de provningar för godkännande som utförts av den tekniska tjänsten.

4.2 Varje godkänd typ ska tilldelas ett godkännandenummer. Dess första två siffror (för närvarande 03, motsvarande ändringsserie 03) anger den ändringsserie (innehållande de senaste större tekniska ändringarna av föreskrifterna) som gäller vid tidpunkten för utfärdandet av godkännandet. Samma part i överenskommelsen får inte tilldela samma godkännandenummer till en annan fordonstyp.

4.3 Ett meddelande om godkännande eller avslag på ansökan om godkännande av en fordonstyp enligt dessa föreskrifter ska lämnas till de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter, med hjälp av ett formulär som överensstämmer med mallen i bilaga 1 till dessa föreskrifter och fotografier och/eller diagram och ritningar som tillhandahålls av den som ansöker om godkännande, i ett format som inte är större än A4 (210 × 297 mm) eller vikt till detta format, och i lämplig skala.

4.4 På varje fordon som överensstämmer med en fordonstyp som godkänts enligt dessa föreskrifter ska, på en väl synlig och lätt tillgänglig plats som anges i godkännandeformuläret, ett internationellt godkännandemärke anbringas som består av följande:

4.5 Om fordonet överensstämmer med en fordonstyp som godkänts enligt en eller flera andra föreskrifter som är fogade till överenskommelsen, i det land som beviljat godkännande enligt dessa föreskrifter, behöver den symbol som föreskrivs i punkt 4.4.1 inte upprepas. I så fall ska föreskrifternas nummer, godkännandenummer och tilläggssymboler för alla de föreskrifter enligt vilka godkännande har beviljats i det land som beviljat godkännandet enligt dessa föreskrifter anges i kolumner till höger om den symbol som föreskrivs i punkt 4.4.1.

4.6 Godkännandemärket ska vara lätt läsbart och outplånligt.

4.7 Godkännandemärket ska placeras nära eller på den skylt med fordonsdata som monterats av tillverkaren.

4.8 I bilaga 2 till dessa föreskrifter ges exempel på godkännandemärken.

5. SPECIFIKATIONER

5.1 Allmänna specifikationer som gäller för alla provningar

5.1.1 H-punkten för varje säte ska fastställas i enlighet med det förfarande som beskrivs i bilaga 6.

5.1.2 Om skyddssystemet för sittplatserna i framsätet omfattar säkerhetsbälten ska bältenas beståndsdelar uppfylla kraven i föreskrifter nr 16.

5.1.3 De sittplatser där en provdocka placerats och skyddssystemet omfattar säkerhetsbälten ska vara försedda med förankringspunkter i enlighet med föreskrifter nr 14.

5.2 Specifikationer

Den provning av fordonet som utförs i enlighet med den metod som beskrivs i bilaga 3 ska betraktas som tillfredsställande om alla de villkor som anges i punkterna 5.2.1–5.2.6 uppfylls samtidigt.

Dessutom ska fordon som är försedda med elektrisk framdrivning uppfylla kraven i punkt 5.2.8. Detta kan visas genom en separat kollisionsprovning på tillverkarens begäran och efter validering av den tekniska tjänsten, förutsatt att de elektriska komponenterna inte påverkar fordonstypens säkerhet för personer i fordonet enligt definitionen i punkterna 5.2.1–5.2.5 i dessa föreskrifter. Om detta villkor åberopas ska kraven i punkt 5.2.8 kontrolleras enligt metoderna i bilaga 3 till dessa föreskrifter, utom punkterna 2, 5 och 6 i bilaga 3. Dock ska en provdocka som motsvarar specifikationerna för Hybrid III (se fotnot 1 i bilaga 3), har vrister i 45° och uppfyller kraven på justering placeras i vartdera främre yttersäte.

5.2.1 De prestandakriterier som i enlighet med bilaga 8 registreras på provdockorna i de främre yttersätena ska uppfylla följande villkor:

5.2.2 Efter provningen får rattens resterande förskjutning, som mäts i rattnavets centrum, inte överstiga 80 mm i den vertikala riktningen uppåt och 100 mm i den horisontella riktningen bakåt.

5.2.3 Under provningen får ingen dörr öppnas.

5.2.3.1 När det gäller automatiskt aktiverade dörrlåsningssystem som monterats på valfri basis och/eller som kan avaktiveras av föraren, ska detta krav kontrolleras med en av följande två provningsmetoder, efter tillverkarens val:

5.2.4 Efter kollisionen ska sidodörrarna låsas upp.

5.2.4.1 När det gäller fordon med automatiskt aktiverade dörrlåsningssystem ska dörrarna låsas före islagsögonblicket och låsas upp efter kollisionen.

5.2.4.2 När det gäller fordon med automatiskt aktiverade dörrlåsningssystem som monterats på valfri basis och/eller som kan avaktiveras av föraren, ska detta krav kontrolleras med en av följande två metoder, efter tillverkarens val:

5.2.5 Efter kollisionen ska följande vara möjligt, utan användning av verktyg förutom dem som håller upp provdockan:

5.2.6 Om fordonet drivs med flytande bränsle får det endast förekomma små läckor av vätska från bränslematningssystemet under eller efter kollisionen.

5.2.7 Om det förekommer ett ihållande vätskeläckage efter kollisionen får läckageflödet inte överstiga 30 g/min, och om vätskorna från bränslesystemet blandar sig med vätskor från andra system och det inte går att enkelt avskilja och identifiera de olika vätskorna ska alla insamlade vätskor beaktas för en bedömning av det ihållande läckaget.

5.2.8 Efter provning i enlighet med förfarandet i bilaga 3 till dessa föreskrifter ska den del av den elektriska framdrivningen som arbetar med högspänning samt högspänningskomponenter och -system som är elektriskt anslutna till den elektriska framdrivningens högspänningskrets uppfylla följande krav:

5.2.8.1 Skydd mot elstötar

Efter islaget ska minst ett av de fyra kriterier som anges i punkterna 5.2.8.1.1–5.2.8.1.4.2 vara uppfyllt.

Om fordonet har en funktion för automatisk frånkoppling eller en eller flera anordningar som elektriskt separerar den elektriska framdrivningskretsen under körning, ska minst ett av följande kriterier tillämpas på den frånkopplade kretsen eller varje uppdelad krets enskilt efter det att frånkopplingsfunktionen aktiverats.

De kriterier som avses i punkt 5.2.8.1.4 ska dock inte tillämpas om mer än en potential hos en del av högspänningskretsen inte är skyddad enligt skyddsklass IPXXB.

Om provningen utförs under förutsättningen att en eller flera delar av högspänningssystemet inte är spänningsförande, ska skyddet mot elstöt visas enligt antingen punkt 5.2.8.1.3 eller 5.2.8.1.4 för de berörda delarna.

För anslutningssystemet för laddning av det uppladdningsbara elenergilagringssystemet, som inte är spänningsförande under körning, ska minst ett av de fyra kriterier som anges i punkterna 5.2.8.1.1–5.2.8.1.4 vara uppfyllt.

5.2.8.1.1 Frånvaro av högspänning

Spänningarna Vb, V1 och V2 i högspänningskretsarna ska vara lika med eller mindre än 30 V växelström eller 60 V likström i enlighet med punkt 2 i bilaga 11.

5.2.8.1.2 Låg elektrisk energi

Högspänningskretsarnas totala energi (TE) ska vara mindre än 2,0 joule uppmätt i enlighet med provningsförfarandet i punkt 3 i bilaga 11 med formel a. Som alternativ får den totala energin (TE) beräknas med formel b i punkt 3 i bilaga 11 med ledning av högspänningskretsens uppmätta spänning Vb och X-kondensatorernas kapacitans (Cx) enligt tillverkarens uppgifter.

Den energi som lagras i Y-kondensatorerna (TEy1, TEy2) ska också vara lägre än 2,0 joule. Detta ska beräknas med formel c i punkt 3 i bilaga 11 genom mätning av spänningarna V1 och V2 i högspänningskretsen och det elektriska chassit samt Y-kondensatorernas kapacitans enligt tillverkarens uppgifter.

5.2.8.1.3 Fysiskt skydd

För skydd mot direkt kontakt med högspänningsförande delar ska skyddsklass IPXXB tillhandahållas.

För skydd mot elstötar genom indirekt kontakt ska dessutom resistansen mellan alla exponerade ledande delar och det elektriska chassit vara lägre än 0,1 ohm om strömstyrkan är minst 0,2 ampere.

Detta krav är uppfyllt om den elektriska anslutningen har skett genom svetsning.

5.2.8.1.4 Isoleringsmotstånd

Kriterierna i punkterna 5.2.8.1.4.1 och 5.2.8.1.4.2 ska vara uppfyllda.

Mätningen ska utföras i enlighet med punkt 5 i bilaga 11.

5.2.8.1.4.1 Elektrisk framdrivning bestående av separata likströms- och växelströmskretsar

Om växelströms- och likströmskretsar med högspänning är elektriskt isolerade från varandra ska isoleringsmotståndet mellan högspänningskretsen och det elektriska chassit (Ri enligt definitionen i punkt 5 i bilaga 11) uppgå till minst 100 Ω/V av likströmskretsens arbetsspänning och minst 500 Ω/V av växelströmskretsens arbetsspänning.

5.2.8.1.4.2 Elektrisk framdrivning bestående av kombinerade likströms- och växelströmskretsar

Om växelströms- och likströmskretsar med högspänning är elektriskt anslutna ska isoleringsmotståndet mellan högspänningskretsen och det elektriska chassit (Ri enligt definitionen i punkt 5 i bilaga 11) uppgå till minst 500 Ω/V arbetsspänning.

Om skyddsklass IPXXB råder för alla växelströmskretsar med högspänning eller växelspänningen är lika med eller mindre än 30 V efter fordonskollisionen ska isoleringsmotståndet mellan högspänningskretsen och det elektriska chassit (Ri enligt definitionen i punkt 5 i bilaga 11) uppgå till minst 100 Ω/V arbetsspänning.

5.2.8.2 Spill av elektrolyt

Under perioden från kollisionen och 30 min därefter får ingen elektrolyt från det uppladdningsbara elenergilagringssystemet läcka ut i passagerarutrymmet, och högst 7 % av elektrolyten får läcka ut från andra uppladdningsbara elenergilagringssystem än framdrivningsbatterier av öppen typ utanför passagerarutrymmet. För framdrivningsbatterier av öppen typ får högst 7 % eller högst 5,0 liter läcka ut utanför passagerarutrymmet.

Tillverkaren ska visa överensstämmelse med kraven i enlighet med punkt 6 i bilaga 11.

5.2.8.3 Fasthållning av uppladdningsbara elenergilagringssystem

Uppladdningsbara elenergilagringssystem belägna inuti passagerarutrymmet ska förbli i monterat läge, och komponenter i det uppladdningsbara elenergilagringssystemet ska förbli innanför systemets gränser.

Ingen del av ett uppladdningsbart elenergilagringssystem som är beläget utanför passagerarutrymmet vid elsäkerhetsbedömningen får tränga in i passagerarutrymmet under eller efter kollisionsprovningen.

Tillverkaren ska visa överensstämmelse med kraven i enlighet med punkt 7 i bilaga 11.

6. ANVISNINGAR FÖR ANVÄNDARE AV FORDON UTRUSTADE MED KROCKKUDDAR

6.1 Fordonet ska innehålla information om att det utrustats med krockkuddar för säten.

6.1.1 Om ett fordon är utrustat med en krockkudde avsedd att skydda föraren, ska denna information utgöras av texten ”AIRBAG” inom rattens omkrets, och denna text ska vara varaktigt anbringad och tydligt läsbar.

6.1.2 I ett fordon utrustat med en passagerarkrockkudde avsedd att skydda andra personer än föraren ska denna information utgöras av det varningsmärke som beskrivs i punkt 6.2.

6.2 Ett fordon utrustat med en eller flera passagerarkrockkuddar för främre skydd ska innehålla information om den livsfara som är förknippad med användningen av bakåtvända fasthållningsanordningar för barn på sittplatser som är utrustade med krockkuddar.

6.2.1 Denna information ska åtminstone utgöras av ett märke med tydliga varningspiktogram såsom anges nedan.

Måtten ska vara minst 120 × 60 mm eller motsvarande yta.

Det märke som visas ovan får anpassas så att dess utformning skiljer sig från exemplet ovan, men innehållet ska motsvara ovanstående föreskrifter.

6.2.2 När det gäller krockkuddar för främre skydd vid passagerarframsätet ska varningen anbringas på varje yta av det främre passagerarsolskyddet i ett sådant läge att åtminstone en varning alltid är synlig oavsett solskyddets inställning. I annat fall ska en varning finnas på den synliga ytan av det hopfällda solskyddet och en andra varning i taket bakom solskyddet, så att åtminstone en varning alltid är synlig. Det får inte gå att enkelt avlägsna varningsmärket från solskyddet eller taket utan uppenbar, tydligt synlig skada som kvarstår på solskyddet eller i taket på fordonets insida.

Om fordonet inte har ett solskydd eller tak ska varningsmärket placeras på en plats där det alltid är fullt synligt.

När det gäller krockkuddar för främre skydd vid andra sittplatser i fordonet måste varningen finnas direkt framför sittplatsen i fråga och alltid vara fullt synlig för den som monterar en bakåtvänd fasthållningsanordning för barn på denna sittplats. Kraven i denna punkt och i punkt 6.2.1 gäller inte de sittplatser som är utrustade med en anordning som automatiskt avaktiverar krockkuddar för främre skydd när en bakåtvänd fasthållningsanordning för barn installeras.

6.2.3 Fordonets instruktionsbok ska som minimum innehålla detaljupplysningar om varningen, där åtminstone följande text ska finnas med på de officiella språken i det eller de länder där det rimligen kan förväntas att fordonet registreras (t.ex. inom EU, i Japan, Ryssland eller Nya Zeeland):

Texten ska åtföljas av en avbildning av det varningsmärke som finns i fordonet. Informationen ska finnas lätt tillgänglig i fordonets instruktionsbok (t.ex. genom en särskild hänvisning till informationen på första sidan, med ett särskilt tumgrepp eller i en separat broschyr).

Kraven i denna punkt gäller inte fordon där alla passagerarsittplatser är utrustade med en anordning som automatiskt avaktiverar krockkuddar för främre skydd när en bakåtvänd fasthållningsanordning för barn installeras.

7. ÄNDRING OCH UTÖKNING AV GODKÄNNANDE AV FORDONSTYPEN

7.1 Varje ändring som berör konstruktion, antal framsäten, invändig beklädnad eller inredning eller placering av fordonsreglage eller av mekaniska delar som kan påverka energiabsorptionskapaciteten i fordonets front ska anmälas till den typgodkännandemyndighet som beviljar godkännande. Typgodkännandemyndigheten får då antingen

7.2 De parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter ska med hjälp av det förfarande som anges i punkt 4.3 underrättas om huruvida godkännande beviljats eller ej, och ska då också få information om vilka ändringar som gjorts.

7.3 Den typgodkännandemyndighet som utfärdar utökningen av godkännandet ska tilldela varje sådan utökning ett serienummer och informera de andra parter i 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter med hjälp av ett formulär som överensstämmer med mallen i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

8. PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

Förfarandena för säkerställande av produktionsöverensstämmelse ska överensstämma med dem som anges i tillägg 2 till överenskommelsen (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) med följande krav:

9. PÅFÖLJDER VID BRISTANDE PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

9.1 Det godkännande som beviljats för en fordonstyp enligt dessa föreskrifter får återkallas om kraven i punkt 7.1 inte uppfylls eller om det eller de utvalda fordonen inte godkänts vid de kontroller som föreskrivs i punkt 7.2.

9.2 Om en part i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter drar tillbaka ett godkännande som den tidigare har beviljat ska den genast rapportera detta till övriga parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter, med hjälp av ett formulär som överensstämmer med mallen i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

10. SLUTGILTIGT UPPHÖRANDE AV PRODUKTIONEN

En innehavare av ett godkännande som slutgiltigt upphör med sin produktion av en fordonstyp som godkänts i enlighet med dessa föreskrifter ska meddela detta till den typgodkännandemyndighet som beviljade godkännandet. När myndigheten har mottagit det aktuella meddelandet ska den underrätta övriga parter i 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter om detta, med hjälp av ett meddelandeformulär som överensstämmer med mallen i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

11. ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER

11.1 Från och med det datum då supplement 4 till ändringsserie 01 officiellt träder i kraft får ingen part i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter vägra att bevilja typgodkännanden enligt dessa föreskrifter i deras lydelse enligt supplement 4 till ändringsserie 01.

11.2 Från och med den 23 juni 2013 får de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter bevilja typgodkännanden endast för de fordonstyper som uppfyller kraven i dessa föreskrifter i deras lydelse enligt supplement 4 till ändringsserie 01.

11.3 Så länge det inte anges några krav i dessa föreskrifter rörande skydd av förare och passagerare genom en fullständig frontalkollisionsprovning får parterna i överenskommelsen fortsätta att tillämpa de krav som redan gäller i detta hänseende vid den tidpunkt då de börjar tillämpa dessa föreskrifter.

11.4 Från och med den dag då ändringsserie 02 officiellt träder i kraft får ingen av de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter vägra att bevilja typgodkännanden enligt dessa föreskrifter i deras lydelse enligt ändringsserie 02.

11.5 Från och med 24 månader efter det att ändringsserie 02 officiellt träder i kraft ska de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter bevilja typgodkännanden endast för de fordonstyper som uppfyller kraven i dessa föreskrifter i deras lydelse enligt ändringsserie 02.

För fordon med elektrisk framdrivning som arbetar med högspänning medges dock en ytterligare tolvmånadersperiod, förutsatt att tillverkaren till den tekniska tjänstens belåtenhet visar att fordonet håller en säkerhetsnivå som är likvärdig med den som krävs enligt dessa föreskrifter i deras lydelse enligt ändringsserie 02.

11.6 De parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter får inte vägra att bevilja utökningar av godkännanden enligt föregående ändringsserier till dessa föreskrifter om denna utökning inte innebär några ändringar av fordonets framdrivningssystem.

Från och med 48 månader efter den dag då ändringsserie 02 officiellt träder i kraft får dock inga utökningar av godkännanden som utfärdats enligt föregående ändringsserier beviljas för fordon med elektrisk framdrivning under högspänning.

11.7 Om det när ändringsserie 02 till dessa föreskrifter träder i kraft finns nationella krav på säkerhetsanordningar hos fordon med elektrisk framdrivning under högspänning, får de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter vägra att bevilja nationellt godkännande av sådana fordon som inte uppfyller de nationella kraven, om fordonen inte är godkända enligt ändringsserie 02 till dessa föreskrifter.

11.8 Från och med 48 månader efter den dag då ändringsserie 02 till dessa föreskrifter träder i kraft får de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter vägra att bevilja nationellt eller regionalt typgodkännande och vägra första nationella eller regionala registrering (första ibruktagande) av fordon med elektrisk framdrivning under högspänning, om fordonet inte uppfyller kraven i ändringsserie 02 till dessa föreskrifter.

11.9 De parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter ska fortsätta att godta godkännanden enligt ändringsserie 01 till dessa föreskrifter för de fordon som inte som inte påverkas av ändringsserie 02.

11.10 Fram till dess att 18 månader förlöpt sedan dagen för ikraftträdandet av supplement 4 till ändringsserie 02 till dessa föreskrifter kan de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter fortsätta att bevilja typgodkännanden enligt ändringsserie 02 till dessa föreskrifter utan att ta hänsyn till bestämmelserna i supplement 4.

11.11 Från och med den dag då ändringsserie 03 officiellt träder i kraft får ingen av de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter vägra att bevilja godkännanden enligt dessa föreskrifter i deras lydelse enligt ändringsserie 03.

11.12 Från och med den 1 september 2018 ska de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter endast bevilja godkännanden av de fordonstyper som uppfyller kraven i dessa föreskrifter i deras lydelse enligt ändringsserie 03.

11.13 De parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter får inte vägra att bevilja utökningar av godkännanden av befintliga typer som har beviljats i enlighet med föregående ändringsserier till dessa föreskrifter.

11.14 De parter i överenskommelsen som tillämpar föreskrifterna ska fortsätta att godta godkännanden enligt ändringsserie 01 till föreskrifterna som beviljats före den 23 juni 2013 eller 2014, i enlighet med punkt 11.5.

11.15 De parter i överenskommelsen som tillämpar föreskrifterna ska fortsätta att godta godkännanden enligt ändringsserie 02 till föreskrifterna som beviljats före den 1 september 2018.

12. NAMN PÅ OCH ADRESS TILL TYPGODKÄNNANDEMYNDIGHETER OCH DE TEKNISKA TJÄNSTER SOM ANSVARAR FÖR ATT UTFÖRA GODKÄNNANDEPROVNINGAR

De parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter ska meddela Förenta nationernas sekretariat namn på och adress till de tekniska tjänster som ansvarar för att utföra godkännandeprovningar, de tillverkare som är bemyndigade att utföra provningarna och de typgodkännandemyndigheter som beviljar godkännande och till vilka formulär om beviljat, utökat, ej beviljat eller återkallat godkännande som utfärdats i andra länder ska sändas.

(1) Enligt definitionen i den konsoliderade resolutionen om fordonskonstruktion (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2, punkt 2.

(2) De särskiljande numren för parterna i 1958 års överenskommelse återges i bilaga 3 till den konsoliderade resolutionen om fordonskonstruktion (R.E.3), dokument TRANS/WP.29/78/Rev.2/Amend.3.

(3) Till och med den 1 oktober 1998 får de värden som erhållits för nacken inte vara kriterier för godkännande/avslag när det gäller beviljande av godkännande. De resultat som erhållits ska registreras i provningsrapporten och samlas in av typgodkännandemyndigheten. Efter detta datum ska de värden som specificeras i denna punkt gälla som kriterier för godkännande/avslag om inte eller fram till dess att alternativa värden antas.

Om det finns en funktion för automatisk frånkoppling ska det på begäran av tillverkaren vara tillåtet att genomföra provningen utan att den automatiska frånkopplingen utlöses. I så fall ska det visas att den automatiska frånkopplingen skulle ha aktiverats under kollisionsprovningen. Detta inbegriper signalen för automatisk aktivering samt elektrisk separation, med hänsyn tagen till de omständigheter som observeras under kollisionen.

Provdockans överdrag ska monteras i ett lämpligt läge, så att skruvhålet för det nedre nackfästet och anfångningshålet för provdockans överdrag är i samma läge. När provdockan befinner sig i det bestämda läget i sätet, enligt kraven i punkterna 2.1–2.6 och 3.1–3.6, ska bältet placeras runt provdockan och spärren fästas. Avlägsna all slakhet ur midjebältet. Dra ut överkroppsbältet ur upprullningen horisontellt i ett läge vid mitten av provdockan och låt det därefter rulla in. Upprepa detta förfarande fyra gånger. Axelbältet bör löpa så att det inte kan halka av axeln och det får inte vidröra nacken. För en Hybrid III-provdocka för en man i den 50:e percentilen ska säkerhetsbältet löpa så att hålet i provdockans bröstkorgshölje inte döljs helt av säkerhetsbältet. Tillför en spännkraft på 9–18 N på midjebältet. Om bältessystemet är utrustat med en spänningslindrande anordning ska överkroppsbältet ges den största slakhet som tillverkaren i fordonets instruktionsbok rekommenderar för normal användning. Om bältessystemet inte är utrustat med en spänningslindrande anordning ska bandöverskottet i axelbältet rullas tillbaka genom upprullningens egen kraft.

Huvudets tvärgående instrumentplattform ska vara horisontell inom 2,5°. För att ställa in nivån på provdockans huvud i fordon med upprätta säten med icke-justerbara ryggstöd ska följande utföras i nämnd ordning: Justera först H-punktens läge inom de gränser som anges i punkt 2.4.3.1 för att ställa in nivån på provdockehuvudets tvärgående instrumentplattform. Om huvudets tvärgående instrumentplattform fortfarande inte är i vågrät ska bäckenets vinkel på provdockan justeras inom de gränser som anges i punkt 2.4.3.2. Om huvudets tvärgående instrumentplattform fortfarande inte är vågrät ska nackens fästen på provdockan justeras så mycket som behövs för att säkerställa att huvudets tvärgående instrumentplattform är horisontell inom 2,5°.

En filtrering som motsvarar datakanalklassens frekvenser får utföras antingen under registrering eller under databehandling. Före registreringen bör emellertid en analog filtrering på högre nivå än kanalfrekvensklassen göras för att utnyttja åtminstone 50 % av registreringsapparatens dynamiska område och för att minska risken att höga frekvenser mättar registreringsapparaten eller orsakar lågupplösningsfel i den digitala behandlingen.

BILAGA 9

DEFINITION AV DEN DEFORMERBARA BARRIÄREN

1. KOMPONENT- OCH MATERIALSPECIFIKATIONER

Barriärens mått illustreras i figur 1 i denna bilaga. Måtten hos barriärens individuella komponenter förtecknas separat nedan.

1.1 Huvudsakligt bikakeblock

Mått:

Höjd : 650 mm (i bikakebandsaxelns riktning) Bredd : 1 000 mm Djup : 450 mm (i bikakecellaxlarnas riktning)

Alla ovannämnda mått ska tillåta en toleransnivå på ± 2,5 mm.

Material : Aluminium 3003 (ISO 209 del 1) Folietjocklek : 0,076 mm ± 15 % Cellstorlek : 19,1 mm ± 20 % Densitet : 28,6 kg/m3 ± 20 % Krosstyrka : 0,342 MPa + 0 % – 10 % (1)

1.2 Stötdämpande element

Mått:

Höjd : 330 mm (i bikakebandsaxelns riktning) Bredd : 1 000 mm Djup : 90 mm (i bikakecellaxlarnas riktning)

Alla ovannämnda mått ska tillåta en toleransnivå på ± 2,5 mm.

Material : Aluminium 3003 (ISO 209 del 1) Folietjocklek : 0,076 mm ± 15 % Cellstorlek : 6,4 mm ± 20 % Densitet : 82,6 kg/m3 ± 20 % Krosstyrka : 1,711 MPa + 0 % – 10 % (1)

1.3 Bakplatta

Mått

Höjd : 800 ± 2,5 mm Bredd : 1 000 ± 2,5 mm Tjocklek : 2,0 ± 0,1 mm

1.4 Pläteringsplatta

Mått

Längd : 1 700 ± 2,5 mm Bredd : 1 000 ± 2,5 mm Tjocklek : 0,81 ± 0,07 mm Material : Aluminium 5251/5052 (ISO 209 del 1)

1.5 Platta riktad mot stötdämpningen

Mått

Höjd : 330 ± 2,5 mm Bredd : 1 000 ± 2,5 mm Tjocklek : 0,81 ± 0,07 mm Material : Aluminium 5251/5052 (ISO 209 del 1)

1.6 Bindemedel

Det bindemedel som ska användas genomgående är en tvåkomponentig polyuretan (som Ciba-Geigy XB5090/1 harts med härdaren XB5304, eller likvärdigt).

2. CERTIFIERING AV BIKAKOR I ALUMINIUM

Ett komplett provningsförfarande för certifiering av bikakor i aluminium ges i NHTSA TP-214D. Följande är en sammanfattning av det förfarande som ska tillämpas på material för den främre kollisionsbarriären, då dessa material har en krosstyrka på 0,342 MPa respektive 1,711 MPa.

2.1 Platserna för stickprov

För att säkerställa enhetlig krosstyrka över hela barriärsidan ska åtta stickprov tas från fyra platser som är jämnt fördelade över bikakeblocket. För att ett block ska klara certifieringen ska sju av dessa åtta stickprov uppfylla de krav på krosstyrka som uppställs i följande avsnitt.

Platserna för stickproven beror på bikakeblockets storlek. Först ska fyra stickprov, vartdera med måtten 300 × 300 × 50 mm, skäras ut ur barriärframsidans material. I figur 2 i denna bilaga visas var på bikakeblocket som dessa snitt ska göras. Vart och ett av dessa större stickprov ska skäras ned till stickprov för certifieringsprovning (150 × 150 × 50 mm). Certifieringen ska grundas på provning av två stickprov från vart och ett av dessa fyra ställen. De andra två ska göras tillgängliga för sökanden på begäran.

2.2 Stickprovens storlek

Stickprov av följande storlek ska användas vid provningen:

Längd : 150 ± 6 mm Bredd : 150 ± 6 mm Tjocklek : 50 ± 2 mm

Ofullständiga cellers väggar runt stickprovets kant ska justeras på följande sätt:

I W-riktningen får fransarna inte vara längre än 1,8 mm (se figur 3 i denna bilaga).

I L-riktningen ska halva längden av en bindande cellvägg (i bandets riktning) lämnas i provexemplarets båda ändar (se figur 3 i denna bilaga).

2.3 Ytmått

Stickprovets längd ska mätas på tre ställen, 12,7 mm från vardera änden och i mitten, samt registreras som L1, L2 och L3 (se figur 3 i denna bilaga). På samma sätt ska bredden mätas och registreras som W1, W2 and W3 (se figur 3 i denna bilaga). Dessa mått ska tas vid tjocklekens mittlinje. Krossytan ska därefter beräknas som

2.4 Krosshastighet och krossavstånd

Stickprovet ska krossas med en hastighet av minst 5,1 mm/min och högst 7,6 mm/min. Det kortaste krossavståndet ska vara 16,5 mm.

2.5 Datainsamling

Data om böjningens avhängighet av kraften ska samlas in i antingen analog eller digital form för varje stickprov som provas. Om data samlas in analogt ska de kunna omvandlas till digital form. Alla digitala data ska samlas in med en hastighet som inte understiger 5 Hz (5 punkter per sekund).

2.6 Bestämning av krosstyrkan

Bortse från alla data före 6,4 mm krossning och efter 16,5 mm krossning. Dela kvarstående data i tre avsnitt eller förskjutningsintervall (n = 1, 2, 3) (se figur 4 i denna bilaga) på följande sätt:

1) 6,4 mm till och med 9,7 mm.

2) 9,7 mm upp till 13,2 mm.

3) 13,2 mm till och med 16,5 mm.

Bestäm medelvärdet för varje avsnitt enligt

; m = 1, 2, 3

där m representerar antalet datapunkter som uppmätts i vart och ett av de tre intervallen. Beräkna krosstyrkan för varje avsnitt på följande sätt:

; n = 1, 2, 3

2.7 Krosstyrkespecifikation för stickprov

För att ett bikakestickprov ska klara denna certifiering ska följande villkor vara uppfyllda:

0,308 MPa ≤ S(n) ≤ 0,342 MPa för 0,342 MPa-material.

1,540 MPa ≤ S(n) ≤ 1,711 MPa för 1,711 MPa-material.

n = 1, 2, 3.

2.8 Krosstyrkespecifikation för block

Åtta stickprov ska provas från fyra ställen, jämnt fördelade över blocket. För att ett block ska klara certifieringen ska sju av åtta stickprov uppfylla krosstyrkespecifikationen i föregående avsnitt.

3. BINDNINGSFÖRFARANDE MED BINDEMEDEL

3.1 Omedelbart före bindningen ska ytorna på de aluminiumplattor som ska förbindas rengöras noggrant med ett lämpligt lösningsmedel, t.ex. 1-1-1-trikloretan. Detta ska göras åtminstone två gånger eller så mycket som krävs för att eliminera fett och smutsavlagringar. De rengjorda ytorna ska därefter slipas med ett slippapper av grovleken 120. Metall-/kiselkarbidslippapper ska inte användas. Ytorna ska slipas noggrant och slippapperet ska bytas regelbundet under förfarandet för att undvika tilltäppningar som kan ge poleringseffekter. Efter slipningen ska ytorna på nytt rengöras noggrant enligt ovan. Ytorna ska rengöras sammanlagt åtminstone fyra gånger med lösningsmedel. Allt damm och alla avlagringar som finns kvar efter slipningen ska avlägsnas då de kan inverka menligt på bindningen.

3.2 Bindemedlet ska anbringas på endast en yta med en räfflad gummiroller. Om bikakan ska förbindas med en aluminiumplatta ska bindemedlet endast anbringas på aluminiumplattan.

Som mest ska 0,5 kg/m2 anbringas jämnt fördelat på ytan, vilket ger en maximal skikttjocklek på 0,5 mm.

4. KONSTRUKTION

4.1 Huvudbikakeblocket ska med bindemedel förbindas med bakplattan så att cellaxlarna blir vinkelräta mot plattan. Pläteringsplattan ska förbindas med bikakeblockets främre yta. Pläteringsplattans övre och undre ytor får inte förbindas med huvudbikakeblocket utan bör placeras nära det. Pläteringsplattan ska med bindemedel förbindas med bakplattan och monteringsflänsarna.

4.2 Det stötdämpande elementet ska med bindemedel förbindas med pläteringsplattans framsida så att cellaxlarna blir vinkelräta mot plattan. Det stötdämpande elementets botten ska vara i plan med pläteringsplattans bottenyta. Den platta som är riktad mot stötdämpningen ska med bindemedel förbindas med det stötdämpande elementets framdel.

4.3 Det stötdämpande elementet ska därefter delas i tre lika stora avsnitt med hjälp av två horisontella skåror. Dessa skåror ska gå genom det stötdämpande avsnittet i hela dess djup och nå ut över stötdämpningen i hela dess bredd. Skårorna ska sågas upp, och deras bredd ska vara bredden på den klinga som används och får inte överstiga 4,0 mm.

4.4 Hål för montering av barriären ska borras i monteringsflänsarna (se figur 5 i denna bilaga). Hålen ska ha en diameter på 9,5 mm. Fem hål ska borras i den övre flänsen på ett avstånd av 40 mm från flänsens övre kant, och fem i bottenflänsen, 40 mm från flänsens bottenkant. Hålen ska vara 100, 300, 500, 700 och 900 mm från vardera kanten av barriären. Alla hål ska borras inom ± 1 mm från de nominella avstånden. Placeringen av dessa hål är endast en rekommendation. Alternativa placeringar får användas om de erbjuder minst den styrka och säkerhet för monteringen som föreskrivs i ovannämnda monteringsspecifikationer.

5. MONTERING

5.1 Den deformerbara barriären ska fixeras styvt i kanten av en vikt på minst 7 × 104 kg eller i en konstruktion som är ansluten till denna. Anslutningen av barriärens framsida ska vara sådan att fordonet inte kommer i kontakt med någon del av konstruktionen mer än 75 mm från barriärens övre yta (bortsett från den övre flänsen) under något skede av kollisionen (2). Ytans framsida till vilken den deformerbara barriären är ansluten ska vara jämn och kontinuerlig över framsidans höjd och bredd samt vertikal ± 1° och vinkelrät ± 1° mot körbanans axel. Anslutningsytan får inte förskjutas med mer än 10 mm under provningen. Om så krävs ska ytterligare förankringar eller låsanordningar användas för att förhindra förskjutning av betongblocket. Den deformerbara barriärens kant ska ligga i linje med betongblockets kant på ett sätt som är lämpligt för den sida av fordonet som ska provas.

5.2 Den deformerbara barriären ska fixeras i betongblocket med tio skruvar: fem i den övre monteringsflänsen och fem i den nedre. Dessa skruvar ska ha en diameter på minst 8 mm. Klämband av stål ska användas för både de övre och nedre monteringsflänsarna (se figurerna 1 och 5 i denna bilaga). Dessa band ska vara 60 mm höga och 1 000 mm breda och ha en tjocklek på minst 3 mm. Klämbandens kanter ska vara rundfasade för att hindra att barriären slits mot bandet under kollisionen. Bandets kant ska inte placeras mer än 5 mm över den övre barriärmonteringsflänsens nedre kant eller 5 mm under den nedre barriärmonteringsflänsens övre kant. Fem hål med en diameter på 9,5 mm måste borras i båda banden så att de motsvarar hålen i barriärens monteringsflänsar (se punkt 4). Hålen i monteringsbandet och barriärflänsarna får vidgas från 9,5 mm upp till högst 25 mm för att anpassas till skillnader i bakplattors konfigurationer och/eller i dynamometerväggens hålstruktur. Ingen av fastsättningarna får ge efter i kollisionsprovningen. Om den deformerbara barriären monteras på en dynamometervägg bör det observeras att ovannämnda krav på monteringsmått är avsedda som minimikrav. Om en dynamometervägg finns får monteringsbanden förlängas för att passa till högre belägna monteringshål för skruvarna. Om det krävs att banden förlängs bör följaktligen tjockare tunnstål användas, så att barriären inte glider iväg, böjs eller slits sönder vid kollisionen. Om barriären monteras med en alternativ metod bör den vara minst lika säker som den metod som anges i ovanstående punkter.

Figur 1

Deformerbar barriär för frontalkollisionsprovning

skåror i stöt-dämparen platta vänd mot stöt- dämparen bandstål monteringsfläns Mark bak- platta pläterings- platta 1,711 0,342

Figur 2

Stickprovens läge för certifiering

300 × 300 mm kvadrat

300 × 300 mm kvadrat

Figur 3

Bikakeaxlar och uppmätta mått

Figur 4

Krosstyrka och förskjutning

Figur 5

Placering av hål för barriärens montering

(1) I enlighet med det certifieringsförfarande som beskrivs i punkt 2 i denna bilaga.

(2) En vikt vars ände är mellan 125 mm och 925 mm hög samt 1 000 mm djup anses uppfylla detta krav.