Endast Uneces texter i original har bindande folkrättslig verkan. Dessa föreskrifters status och dagen för deras ikraftträdande bör kontrolleras i den senaste versionen av Uneces statusdokument TRANS/WP.29/343, som finns på

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Föreskrifter nr 107 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (Unece) – Enhetliga bestämmelser om godkännande av fordon av kategori M2 eller M3 vad gäller deras allmänna konstruktion [2018/237]

Inbegripet all giltig text till och med:

Supplement 1 till ändringsserie 07 – dag för ikraftträdande: 22 juni 2017

Rättelse 1 till ändringsserie 07

INNEHÅLL

FÖRESKRIFTER

BILAGOR

1. TILLÄMPNINGSOMRÅDE

1.1 Dessa föreskrifter gäller för varje enkeldäckat, dubbeldäckat, stelt eller ledat fordon av kategori M2 eller M3 (1).

1.2 Kraven i dessa föreskrifter gäller dock inte för följande fordon:

1.3 Kraven i dessa föreskrifter gäller för följande fordon endast i den utsträckning de har en koppling till deras avsedda användning och funktion:

1.4 I avvaktan på lämpliga bestämmelser hindrar inget i dessa föreskrifter en part i överenskommelsen från att fastställa krav för fordon som ska registreras på avtalspartens territorium i fråga om montering och tekniska krav för navigeringssystem (med ljud och/eller bild), oavsett om de är fabriksmonterade eller eftermonterade.

2. DEFINITIONER

I dessa föreskrifter gäller följande definitioner:

2.1 Fordon: fordon av kategori M2 eller M3 inom det tillämpningsområde som definieras i punkt 1.

2.1.1 Fordon som är avsedda för mer än 22 passagerare utöver föraren är indelade i följande tre fordonsklasser:

2.1.2 Fordon som är avsedda för högst 22 passagerare utöver föraren indelas i följande två fordonsklasser:

2.1.2.1 Klass A: fordon för befordran av stående passagerare; ett fordon i denna klass är utrustat med sittplatser och ska ha utrymme för stående passagerare.

2.1.2.2 Klass B: fordon som inte är utrustade för befordran av stående passagerare; ett fordon i denna klass saknar utrymme för stående passagerare.

2.1.3 Ledat fordon: fordon som består av två eller flera stela sektioner som är kopplade till varandra via en led, och där passagerarutrymmena i varje sektion står i förbindelse med varandra så att passagerarna kan förflytta sig fritt mellan dem; de stela sektionerna ska vara permanent sammankopplade så att de endast kan tas isär med utrustning som normalt bara finns i en verkstad.

2.1.3.1 Dubbeldäckat ledat fordon: ett fordon som består av två eller flera stela delar som kan röra sig i förhållande till varandra, och där passagerarutrymmena i varje sektion på minst ett däck står i förbindelse med varandra så att passagerarna kan förflytta sig fritt mellan dem; de stela sektionerna ska vara permanent sammankopplade så att de endast kan tas isär med utrustning som normalt bara finns i en verkstad.

2.1.4 Låggolvsbuss: ett fordon av klass I, II eller A i vilket minst 35 % av utrymmet för stående passagerare (eller i dess främre del när det gäller ledade fordon eller på det nedre däcket när det gäller dubbeldäckade fordon) utgör ett område utan trappsteg varifrån det finns möjlighet att nå minst en på- eller avstigningsdörr.

2.1.5 Karosseri: en separat teknisk enhet som omfattar all särskild inre och yttre utrustning i fordonet.

2.1.6 Dubbeldäckat fordon: ett fordon där passagerarutrymmet i minst en del är fördelat på två däck, där det ena befinner sig ovanpå det andra och där inget utrymme för stående passagerare anordnats på det övre däcket.

2.1.7 Separat teknisk enhet: en anordning som är avsedd att ingå i ett fordon som kan ha typgodkänts separat, men endast för en eller flera specificerade fordonstyper.

2.1.8 Trådbuss: ett fordon som är eldrivet och där energin kommer från externa ledningar ovanför bussen. I dessa föreskrifter avses med detta även fordon med ytterligare framdrivningssystem (fordon med dubbla framdrivningssystem) eller med ett tillfälligt yttre styrsystem.

2.1.9 Fordon utan tak (2): fordon utan tak över hela eller delar av fordonet. I fråga om dubbeldäckare avses övre däck. Utrymme för stående passagerare får inte finnas på något däck utan tak, oavsett vilken typ av fordon det rör sig om.

2.2 Typdefinition(er):

2.2.1 Fordonstyp: fordon som är lika i följande avseenden:

c)

2.2.2 Karosserityp: vid typgodkännande som separat teknisk enhet avses med detta en kategori av karosserier som inte nämnvärt skiljer sig åt i följande avseenden:

c)

2.2.3 Typ av brandbekämpningssystem: vid typgodkännande som komponent avses med detta system som inte nämnvärt skiljer sig åt i följande avseenden:

c)

2.3 Godkännande av ett fordon eller en separat teknisk enhet: godkännande av en fordonstyp, karosserityp eller komponent enligt punkt 2.2 när det gäller de konstruktionsdetaljer som anges i dessa föreskrifter.

2.4 Överbyggnad: de delar av karossen som bidrar till fordonets hållfasthet vid överrullning.

2.5 På- och avstigningsdörr: en dörr avsedd att användas av passagerare under normala omständigheter och med föraren i förarsätet.

2.6 Dubbeldörr: en dörr som ger två, eller motsvarigheten till två, genomgångsutrymmen.

2.7 Skjutdörr: en dörr som kan öppnas eller stängas endast genom att den skjuts längs med en eller flera rätlinjiga, eller nästan rätlinjiga, skenor.

2.8 Nödutgångsdörr: en dörr som endast i undantagsfall, och särskilt vid en nödsituation, är avsedd att användas av passagerarna.

2.9 Nödutgångsfönster: ett fönster, som inte behöver vara av glas, som endast är avsett att användas av passagerarna som nödutgång.

2.10 Dubbel- eller flerdubbelfönster: ett nödutgångsfönster som, när det är indelat i två eller flera delar med tänkta vertikallinjer (eller vertikalplan), består av två eller flera delar, där varje del uppfyller de föreskrifter om mått och framkomlighet som gäller för ett normalt nödutgångsfönster.

2.11 Utrymningslucka: öppning i taket eller golvet avsedd att användas av passagerare endast som en nödutgång vid en nödsituation.

2.12 Nödutgång: nödutgångsdörr, nödutgångsfönster eller utrymningslucka.

2.13 Utgång: på- och avstigningsdörr, inre trappa, halvtrappa eller nödutgång.

2.14 Golv eller däck:

2.14.1 Golv: den del av karosseriet mot vars ovansida stående passagerare, sittande passagerare, föraren samt annan ombordpersonal vilar fötterna och som kan uppbära sittplatsernas fästanordningar.

2.14.2 Däck: den del av golvet som är avsedd endast för passagerarna.

2.15 Mittgång: det utrymme mellan sätena från vilket passagerare kan förflytta sig från ett säte eller en sätesrad eller ett område avsett för rullstolsanvändare till varje annat säte eller sätesrad eller till område avsett för rullstolsanvändare eller till varje genomgångsutrymme från och till varje på- och avstigningsdörr eller inre trappa och varje område för ståplatspassagerare; det omfattar inte

2.16 Genomgångsutrymme: det utrymme som invändigt sträcker sig in i fordonet från på- och avstigningsdörren fram till den yttersta kanten av det övre fotsteget (mittgångens kant), inre trappan eller halvtrappan. Om det inte finns något fotsteg vid dörren ska det utrymme som ska anses som genomgångsutrymme vara det som i enlighet med punkt 7.7.1 i bilaga 3 uppmäts fram till ett avstånd av 300 mm från utgångsläget vid provningskroppens inåtvända sida.

2.17 Förarutrymme: det utrymme som uteslutande är avsett att användas av föraren utom i en nödsituation och som omfattar förarens sittplats, ratt, manöverorgan, instrument och andra anordningar som krävs för körning eller manövrering av fordonet.

2.18 Fordonets vikt i körklart tillstånd: vikten av ett olastat fordon i körklart tillstånd med karosseri samt, om det gäller ett dragfordon, med en kopplingsanordning, eller vikten av chassit med hytt, om karosseriet och/eller kopplingsanordningen inte monterats av tillverkaren (inklusive kylvätska, oljor, med bränsletanken fylld till 90 %, med andra vätskor utom använt vatten till 100 %, verktyg, reservhjul och förare (75 kg) samt, för bussar och långfärdsbussar, vikten för annan ombordpersonal (en person, 75 kg) om det i fordonet finns sittplats för sådan personal.

2.19 Största tekniskt tillåtna vikt inklusive last (M): den högsta fordonsvikt som tillverkaren uppgett och som bygger på fordonets konstruktion och prestanda. Den största tekniskt tillåtna vikten inklusive last används när man ska bestämma fordonskategorin.

2.20 Passagerare: en person som inte är förare eller tillhör ombordpersonalen.

2.21 Passagerare med nedsatt rörlighet: alla passagerare som har svårigheter att använda offentliga transportmedel, till exempel funktionshindrade personer (inklusive personer med sensoriska och intellektuella funktionshinder, rullstolsanvändare, personer med arm- eller benfunktionshinder), småvuxna personer, personer med tungt bagage, äldre personer, gravida kvinnor, personer med shoppingvagnar och personer med barn (inklusive barn i sittvagnar).

2.22 Rullstolsanvändare: en person som på grund av sjukdom eller funktionshinder använder en rullstol för att ta sig fram.

2.23 Annan ombordpersonal: personer vars uppgift är att vara andreförare eller eventuell assistent.

2.24 Passagerarutrymme: ett utrymme som är avsett att användas av passagerarna, med undantag för utrymme med icke-flyttbar utrustning såsom bar, kokvrå, toalettrum eller utrymme för bagage/gods.

2.25 Fjärrstyrd på- och avstigningsdörr: en på- och avstigningsdörr som endast kan manövreras med annan kraft än muskelkraft och vars öppnande och stängande, om det inte sker automatiskt, fjärrstyrs av föraren eller annan ombordpersonal.

2.26 Automatiskt styrd på- och avstigningsdörr: en fjärrstyrd på- och avstigningsdörr som endast kan öppnas (förutom med nödöppning) genom att en passagerare påverkar ett reglage och efter det att föraren har aktiverat det, och som stängs automatiskt.

2.27 Hållplatsbroms: en anordning som hindrar fordonet från att köras iväg från stillastående läge om en dörr inte är helt stängd.

2.28 Förarmanövrerad på- och avstigningsdörr: en på- och avstigningsdörr som normalt öppnas och stängs av föraren.

2.29 Reserverad sittplats: en sittplats med extra utrymme för en passagerare med nedsatt rörlighet och märkt för detta ändamål.

2.30 Påstigningsanordning: en anordning som att underlättar ombordstigning för rullstolsanvändare, till exempel rullstolsliftar, ramper med mera.

2.31 Nigningssystem: ett system som helt eller delvis sänker och lyfter fordonet i förhållande till dess normala körläge.

2.32 Rullstolslift: en anordning eller ett system med en plattform som kan höjas och sänkas mellan passagerarutrymmets golv och marken eller trottoarkanten för att underlätta passagerarens ombordstigning.

2.33 Ramp: en anordning som överbryggar avståndet mellan passagerarutrymmets golv och marken eller trottoarkanten. När den aktiveras omfattar den alla ytor som rör sig eller som kan användas när rampen aktiveras och som är avsedda att användas av en rullstol.

2.34 Mobil ramp: en ramp som kan lösgöras från fordonets stomme och som kan användas av en förare eller annan ombordpersonal.

2.35 Löstagbar sittplats: en sittplats som lätt kan avlägsnas från fordonet.

2.36 Fram och bak: fram eller bak på fordonet i normal färdriktning; uttrycken ”framåt”, ”främre”, ”främst”, ”bakåt”, ”bakre”, ”bakerst” och så vidare ska tolkas på samma sätt.

2.37 Inre trappa: en trappa som gör det möjligt att röra sig mellan övre och nedre däck.

2.38 Separat utrymme: ett utrymme i fordonet som får användas av passagerare eller ombordpersonal när fordonet är i rörelse och som är avskilt från varje annat utrymme för passagerare eller ombordpersonal, utom när någon avskärmning medger passagerarna insyn i angränsande passagerarutrymme och som förbinds med en mittgång utan dörrar.

2.39 Halvtrappa: en trappa som går från övre däck till en nödutgångsdörr.

2.40 Belysningssystem för på- och avstigningsdörr: belysning på fordonet som på utsidan lyser upp närområdet kring på- och avstigningsdörrar och hjul.

2.41 Nattlåssystem: ett system som utformats för att ge möjlighet att säkra fordonets på- och avstigningsdörrar och nödutgångsdörrarna mot öppnande.

2.42 Nödbelysningssystem: ett system som tillhandahåller en miniminivå av belysning som är nödvändig för att det ska vara möjligt för passagerare att stiga av fordonet säkert, inklusive nödutgångar.

2.43 Säkerhetsskylt: en konfiguration bestående av visuella element avsedd att ge ett säkerhetsrelaterat budskap.

3. ANSÖKAN OM GODKÄNNANDE

3.1 Ansökan om godkännande av

c)

ska lämnas in av den ansvariga tillverkaren eller av tillverkarens ombud när det gäller dess konstruktionsdetaljer.

3.2 När det gäller en ansökan om godkännande av ett fordon som tillverkats genom montering av ett chassi med ett typgodkänt karosseri avses med tillverkare den som utfört monteringen.

3.3 En förlaga till det informationsdokument som rör konstruktionsdetaljerna ges i del 1 i bilaga 1.

3.3.1 Tillägg 1: För en fordonstyp.

3.3.2 Tillägg 2: För en karosserityp.

3.3.3 Tillägg 3: För en fordonstyp utrustad med en karosserityp som redan typgodkänts som en separat teknisk enhet.

3.3.4 Tillägg 4: För en typ av brandbekämpningssystem.

3.4 När det gäller en ansökan om godkännande av en fordonstyp ska tillverkaren även tillhandahålla följande handlingar, i tillämpliga fall:

3.5 (Ett eller flera) fordon, (ett eller flera) karosserier eller (ett eller flera) brandbekämpningssystem som är representativt för den typ som ska godkännas ska inlämnas till den tekniska tjänst som ansvarar för genomförandet av typgodkännandeprovningarna.

4. GODKÄNNANDE

4.1 Om det fordon, karosseri eller brandbekämpningssystem som inlämnats för godkännande enligt dessa föreskrifter uppfyller kraven i punkt 5 ska godkännande av denna fordons- eller karosserityp eller typ av brandbekämpningssystem beviljas.

4.2 Varje godkänd typ ska tilldelas ett godkännandenummer. De två första siffrorna i numret (för närvarande 07 för föreskrifterna i deras ursprungliga lydelse) ska hänvisa till den ändringsserie (innehållande den senaste större tekniska ändringen av föreskrifterna) som gäller vid tidpunkten för utfärdandet av godkännandet. En och samma part i överenskommelsen får inte tilldela en annan fordons- eller karosserityp eller typ av brandbekämpningssystem enligt punkt 2.2 samma godkännandenummer.

4.3 Ett meddelande om beviljat, utökat eller ej beviljat godkännande av en fordons- eller karosserityp eller typ av brandbekämpningssystem enligt dessa föreskrifter ska lämnas till de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter, med hjälp av en meddelandeblankett enligt förlagan i del 2 i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

4.4 På varje fordon, karosseri eller brandbekämpningssystem som överensstämmer med en fordons- eller karosserityp eller typ av brandbekämpningssystem som typgodkänts enligt dessa föreskrifter, ska det finnas ett internationellt godkännandemärke, placerat på ett väl synligt och lättåtkomligt ställe som anges i godkännandeintyget, bestående av följande:

4.5 Om fordonet överensstämmer med en fordonstyp som, i det land som beviljat godkännandet enligt dessa föreskrifter, godkänts enligt en eller flera andra föreskrifter som bifogas överenskommelsen, behöver den symbol som föreskrivs i punkt 4.4.1 inte upprepas. I sådana fall ska man ange föreskrifternas nummer, godkännandenummer och tilläggssymboler för alla de föreskrifter enligt vilka godkännande har beviljats i det land som beviljat godkännandet enligt dessa föreskrifter i lodräta kolumner till höger om den symbol som föreskrivs i punkt 4.4.1.

4.6 Godkännandemärket ska vara lätt läsbart och outplånligt.

4.7 Godkännandemärket ska placeras nära eller på den skylt med uppgifter om fordons- eller karosseritypen som tillverkaren har anbringat.

Godkännandemärket ska placeras på brandbekämpningssystemets huvuddel. Märkningen måste inte vara synlig när systemet installeras i fordonet.

4.8 I bilaga 2 till dessa föreskrifter ges exempel på godkännandemärkenas utformning.

5. KRAV

5.1 Alla fordon ska uppfylla kraven i bilaga 3 till dessa föreskrifter. Karosserier som godkänts separat ska uppfylla kraven i bilaga 10. Ett godkännande av ett fordon med ett karosseri som godkänts i enlighet med bilaga 10 ska fullgöras i enlighet med bilaga 3. Brandbekämpningssystem som godkänts separat ska uppfylla kraven del 1 i bilaga 13. När det gäller godkännande av ett brandbekämpningssystem som installerats i ett specifikt motorutrymme, ska systemet uppfylla kraven i del 2 i bilaga 13.

5.2 Fordon av klass I ska vara tillgängliga för personer med nedsatt rörlighet, inklusive minst en rullstolsanvändare och en uppfälld barnvagn enligt de tekniska bestämmelserna i bilaga 8. I stela fordon av klass I kan rullstolsutrymmet kombineras med barnvagnsutrymmet, där en uppfälld barnvagn kan ställas. I sådana fall ska det på eller bredvid det utrymmet finnas skyltar med följande text, likvärdig text eller en lämplig symbol:

5.3 Parterna i överenskommelsen ska ha frihet att välja den lämpligaste lösningen för att uppnå förbättrad tillgänglighet i andra fordon än de som tillhör klass I. Om andra fordon än sådana som tillhör klass I är försedda med anordningar för personer med nedsatt rörlighet och/eller rullstolsanvändare ska dock dessa anordningar uppfylla de relevanta kraven i bilaga 8.

5.4 Inget i dessa föreskrifter ska hindra de nationella myndigheterna hos en part i överenskommelsen från att specificera att vissa typer av drift är reserverade för fordon som är utrustade för transport av passagerare med nedsatt rörlighet i enlighet med bilaga 8.

5.5 Om inte annat anges ska alla mått tas när fordonet med sin tjänstevikt är i körklart skick, står på en jämn och horisontell markyta och befinner sig i normalt drifttillstånd. Om fordonet är utrustat med ett nigningssystem ska det vara inställt så att fordonet befinner sig i normal körhöjd. När det gäller ett godkännande av karosseri som en separat teknisk enhet ska karosseriets läge i förhållande till den jämna horisontella ytan anges av tillverkaren.

5.6 När dessa föreskrifter innehåller ett krav på att en yta i fordonet ska vara horisontell eller stå i en särskild vinkel när fordonet med sin tjänstevikt är i körklart skick, får denna yta, när det gäller ett fordon med mekanisk fjädring, överskrida denna lutningsvinkel eller ha en lutningsvinkel när fordonet med sin tjänstevikt är i körklart skick, förutsatt att detta krav uppfylls när fordonet har de lastförhållanden som tillverkaren anger. Om fordonet är utrustat med ett nigningssystem ska det vara urkopplat.

6. ÄNDRING OCH UTÖKNING AV GODKÄNNANDE AV EN FORDONS- ELLER KAROSSERITYP

6.1 Varje ändring av fordons- eller karosseritypen ska anmälas till den typgodkännandemyndighet som utfärdade typgodkännandet. Myndigheten kan då antingen

6.2 De övriga parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter ska med hjälp av det förfarande som anges i punkt 4.3 i dessa förskrifter underrättas om huruvida ansökan om godkännande beviljats eller ej, och ska då också få information om vilka ändringar som gjorts.

6.3 Den typgodkännandemyndighet som beviljar ett utökat godkännande ska tilldela varje sådant utökat godkännande ett serienummer och rapportera detta till de övriga parter i 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter, med hjälp av en meddelandeblankett enligt förlagan i del 2 i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

7. PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

Produktionsöverensstämmelsen ska kontrolleras enligt det förfarande som fastställts i tillägg 2 till överenskommelsen (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), med följande krav:

8. PÅFÖLJDER VID BRISTANDE PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

8.1 Det godkännande av en fordons- eller karosserityp eller typ av brandbekämpningssystem som beviljats enligt dessa föreskrifter kan återkallas om kravet i punkt 5 inte uppfylls.

8.2 Om en av de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter återkallar ett godkännande som den tidigare beviljat, ska den genast rapportera detta till övriga parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter, med hjälp av en meddelandeblankett enligt förlagan i del 2 i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

9. SLUTGILTIGT UPPHÖRANDE AV PRODUKTIONEN

En innehavare av ett godkännande som slutgiltigt upphör med sin produktion av en fordons- eller karosserityp eller typ av brandbekämpningssystem som avses i dessa föreskrifter ska underrätta typgodkännandemyndigheten om detta. Myndigheten ska då rapportera detta till de övriga parter i 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter, med hjälp av en meddelandeblankett enligt förlagan i del 2 i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

10. ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER

10.1 Från och med dagen för det officiella ikraftträdandet av ändringsserie 04 får ingen av de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter vägra att bevilja godkännande i enlighet med dessa föreskrifter i deras lydelse enligt ändringsserie 04.

10.2 När 24 månader förlöpt sedan dagen för ikraftträdandet av ändringsserie 04 ska de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter endast bevilja godkännanden om den fordonstyp som ska godkännas uppfyller kraven i dessa föreskrifter i deras ändrade lydelse enligt ändringsserie 04.

10.3 När 36 månader förlöpt sedan dagen för ikraftträdandet av ändringsserie 04 får de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter vägra att bevilja nationella eller regionala godkännanden och första nationella registreringar (första ibruktagande) om ett fordon inte uppfyller kraven i dessa föreskrifter i deras ändrade lydelse enligt ändringsserie 04.

10.4 De parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter får inte vägra att bevilja utökade godkännanden enligt ändringsserie 03 till dessa föreskrifter för fordon som inte omfattas av ändringsserie 04.

10.5 Trots vad som sägs i punkterna 10.2 och 10.3 ska sådana godkännanden av fordon enligt ändringsserie 03 till dessa föreskrifter, som inte påverkas av ändringsserie 04, fortsätta vara giltiga, och de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter ska fortsätta att godta dem.

10.6 Från och med dagen för det officiella ikraftträdandet av ändringsserie 05 får ingen av de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter vägra att bevilja godkännande i enlighet med dessa föreskrifter i deras lydelse enligt ändringsserie 05.

10.7 När 24 månader förlöpt sedan dagen för ikraftträdandet av ändringsserie 05 ska de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter endast bevilja godkännanden om den fordonstyp som ska godkännas uppfyller kraven i dessa föreskrifter i deras ändrade lydelse enligt ändringsserie 05.

10.8 När 36 månader förlöpt sedan dagen för ikraftträdandet av ändringsserie 05 får de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter vägra att bevilja nationella eller regionala godkännanden och första nationella registreringar (första ibruktagande) om ett fordon inte uppfyller kraven i dessa föreskrifter i deras ändrade lydelse enligt ändringsserie 05.

10.9 Trots vad som sägs i punkterna 10.7 och 10.8 ska de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter fortsätta att godta typgodkännanden av fordon som beviljats enligt föregående ändringsserie, vilka inte påverkas av ändringsserie 05.

10.10 De parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter får inte vägra att bevilja utökade godkännanden av fordon som inte omfattas av ändringsserie 05.

10.11 När 48 månader förlöpt sedan dagen för ikraftträdandet av ändringsserie 06 ska de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter endast bevilja typgodkännanden om den fordonstyp som ska godkännas uppfyller kraven i dessa föreskrifter i deras ändrade lydelse enligt ändringsserie 06.

10.12 De parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter får inte vägra att bevilja utökade typgodkännanden av befintliga typer som har utfärdats enligt ändringsserie 05 till de här föreskrifterna.

10.13 När 60 månader förlöpt sedan dagen för ikraftträdandet av ändringsserie 06 ska de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter inte vara tvingade att vid nationellt eller regionalt typgodkännande godta ett fordon som typgodkänts enligt ändringsserie 05 till dessa föreskrifter.

10.14 Från och med den dag då ändringsserie 07 officiellt träder i kraft får ingen av de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter vägra att bevilja eller vägra att godta typgodkännanden enligt dessa föreskrifter i deras lydelse enligt ändringsserie 07.

10.15 Från och med den 1 september 2020 ska de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter endast utfärda typgodkännanden av fordon av klasserna I och II om den fordonstyp som ska godkännas uppfyller kraven i dessa föreskrifter, ändrade genom ändringsserie 07.

10.16 De parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter får inte vägra att bevilja utökade typgodkännanden av befintliga typer som har utfärdats enligt ändringsserie 06 till dessa föreskrifter.

10.17 Från och med den 1 september 2021 är de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter inte skyldiga att godta ett fordon av klass I eller II som typgodkänts enligt ändringsserie 06 till dessa föreskrifter med hänsyn till nationellt eller regionalt typgodkännande.

10.18 Trots vad som sägs i punkterna 10.14 och 10.16 ska de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter fortsätta att godta typgodkännanden som beviljats enligt ändringsserie 06 för fordon som inte påverkas av ändringsserie 07.

11. NAMN PÅ OCH ADRESS TILL TYPGODKÄNNANDEMYNDIGHETERNA OCH DE TEKNISKA TJÄNSTER SOM ANSVARAR FÖR ATT UTFÖRA GODKÄNNANDEPROVNINGAR

De parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter ska meddela Förenta nationernas sekretariat namn- och adressuppgifter för de tekniska tjänster som ansvarar för godkännandeprovning och för de typgodkännandemyndigheter till vilka sådana intyg om beviljat, utökat, ej beviljat eller återkallat godkännande som utfärdats i andra länder ska sändas.

12. RESERVERAD

(1) Enligt definitionen i den konsoliderade resolutionen om fordonskonstruktion (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3, punkt 2 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

(2) Användningen av dessa fordon kan omfattas av regler som nationella myndigheter fastställt.

(3) De särskiljande numren för parterna i 1958 års överenskommelse återges i bilaga 3 till den konsoliderade resolutionen om fordonskonstruktion (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3, Annex 3 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

Följande information ska, om den är tillämplig, lämnas in i tre exemplar tillsammans med en innehållsförteckning. Alla ritningar ska tillhandahållas i lämplig skala och vara tillräckligt detaljerade; de ska vara i A4-format eller vikta till A4-format. Eventuella fotografier ska vara tillräckligt detaljerade.

Effekt per timme/kontinuerlig effekt (kW) …

Maximal effekt per timme/kontinuerlig effekt (kW) …

3.1 Axelavstånd (vid full last) (f): …

1.4 Fordonskategori (c): …

Följande information ska, om den är tillämplig, lämnas in i tre exemplar tillsammans med en innehållsförteckning. Alla ritningar ska tillhandahållas i lämplig skala och vara tillräckligt detaljerade; de ska vara i A4-format eller vikta till A4-format. Eventuella fotografier ska vara tillräckligt detaljerade.

Effekt per timme/kontinuerlig effekt (kW) …

Maximal effekt per timme/kontinuerlig effekt (kW) …

5.2.1 Totalt (So): …

3.1 Axelavstånd (vid full last) (f): …

Följande information ska, om den är tillämplig, lämnas in i tre exemplar tillsammans med en innehållsförteckning. Alla ritningar ska tillhandahållas i lämplig skala och vara tillräckligt detaljerade; de ska vara i A4-format eller vikta till A4-format. Eventuella fotografier ska vara tillräckligt detaljerade.

c)

Effekt per timme/kontinuerlig effekt (kW) …

Maximal effekt per timme/kontinuerlig effekt (kW) …

5.2.1 Totalt (So): …

3.1 Axelavstånd (vid full last) (f): …

1.4 Fordonskategori (c): …

Följande information ska, om den är tillämplig, lämnas in i tre exemplar tillsammans med en innehållsförteckning. Alla ritningar ska tillhandahållas i lämplig skala och vara tillräckligt detaljerade; de ska vara i A4-format eller vikta till A4-format. Eventuella fotografier ska vara tillräckligt detaljerade.

MALL C

3.2 Beroende på fordonskarosseriets tyngdpunkt och olika fjädringsegenskaper i fordonets upphängning och däck lyfter axlarna normalt inte samtidigt på en sida av fordonet vid lateral acceleration. Därför ska karosseriets vältning i sidled över varje axel säkerställas under förutsättningen att övriga axlars hjul förblir på marken.

c)

7.8.4 Individuella lampor för var och en av posterna i punkt 7.8.1 krävs inte, under förutsättning att det finns tillräcklig belysning vid normal användning.

Överensstämmelse med enhetlighetskraven ska visas under minst 30 min räknat från det att nödbelysningen tänds, genom mätningar som utförs på avstånd på högst 2 m.

Nödbelysningssystemet ska ge en lägsta belysningsnivå på 10 lux direkt under varje ljusenhet i passagerarutrymmet på en höjd av 750 mm ovanför mittlinjen i alla genomgångsutrymmen och mittgångar.

Nödbelysningssystemet ska, när det väl aktiverats, fortsätta att lysa under minst 30 min om inte föraren avaktiverar det.

7.8.2 Det ska finnas minst två strömkretsar för innerbelysningen så att den ena inte påverkas om den andra inte fungerar. En krets som endast betjänar en permanent in- och utgångsbelysning kan anses som en av dessa kretsar.

7.7.14.2 Antingen ska ryggstödet vara rundat eller så ska förarutrymmet vara försett med armstöd som är placerade på så sätt att föraren varken hindras vid manöver eller kommer ur balans vid sidoacceleration som kan förekomma under körningen.

7.7.13.2 Förarutrymmet ska vara skyddat så att inga föremål kan rulla in från passagerarområdet omedelbart bakom förarutrymmet vid en häftig inbromsning. Detta krav ska anses uppfyllt när en boll med en diameter av 50 mm inte kan rulla in i förarutrymmet från passagerarområdet omedelbart bakom utrymmet.

7.7.13.1.2.2 Skyddsräckets bredd ska sträcka sig inåt från fordonets vägg minst 100 mm bortom den längsgående mittlinjen för den innersta passagerarsittplats som berörs, men ska under alla omständigheter sträcka sig fram till den innersta punkten på förarsätet.

7.7.13.1 Föraren ska vara skyddad från stående passagerare och passagerare som sitter omedelbart bakom förarutrymmet och som skulle kunna kastas in i förarutrymmet vid inbromsning eller kurvtagning. Detta krav ska anses uppfyllt om

Det finns en automatisk anordning i trappans övre del som förhindrar att trappan används under färd. Denna anordning ska lätt kunna aktiveras i en nödsituation.

Hjulhus, under förutsättning att något av följande två villkor uppfylls (gäller endast fordon som är avsedda för högst 22 passagerare):

uppmätt vinkelrätt mot fordonets längsgående axel finns ett fritt utrymme av minst 300 mm vid varje punkt samt 550 mm vid varje punkt som befinner sig mer än 1 200 mm över golvet eller fotstegen eller mindre än 300 mm under taket (se figur 4 i bilaga 4).

7.7.1.8 En eller flera uppfällbara sittplatser som används av ombordpersonal får dock i nedfällt läge göra intrång på genomgångsutrymmet till en på- och avstigningsdörr, under förutsättning

7.6.11.4 Säkerhetsskyltar får inte placeras på platser där de kan skymmas under körningen av fordonet. En gardin, persienn eller rullgardin kan dock placeras över ett nödutgångsfönster, under förutsättning att en extra säkerhetsskylt visar att nödutgångsfönstret finns bakom ridån, persiennen eller rullgardinen.

7.6.11.3 Alla säkerhetsskyltar som är synliga från insidan av fordonet ska vara av ljusreflekterande material med belysningsförsämringsegenskaper vilka som ett minimum uppfyller villkoren för underkategori C i tabell 2 i ISO-standard 17398:2004, uppmätt i enlighet med punkt 7.11 i standarden.

7.6.9.4 Gångjärnsupphängda utrymningsluckor ska vara hängda så att de svängs längs den kant som är riktad mot fordonets framdel eller bakdel och med en vinkel av minst 100o. Gångjärnsupphängda utrymningsluckor i golvet ska svänga in i passagerarutrymmet.

7.6.9.3 Utskjutningsbara typer får inte lossna från fordonet vid användningen, så att luckan inte blir en fara för andra vägtrafikanter. Aktiveringen av utskjutningsbara utrymningsluckor ska fungera så att en oavsiktlig utskjutning effektivt förhindras. Utskjutningsbara golvluckor ska endast skjutas in i passagerarutrymmet.

Det ska vara tillverkat av lättkrossbart säkerhetsglas. Genom den senare bestämmelsen utesluts möjligheten att använda laminerat glas eller plastmaterial. Ett verktyg som är lättillgängligt för personer inne i fordonet ska finnas nära varje nödutgångsfönster, för att säkerställa att glaset kan krossas. Verktyget för att krossa glas i nödutgångsfönster längst bak i fordonet ska placeras antingen mitt över eller under nödutgångsfönstret eller, alternativt, ska ett verktyg placeras i var ände av fönstret.

7.6.6.4.3 Föraren ska under alla omständigheter kunna återställa den automatiska stängningen.

7.6.6.3.1 När en automatiskt styrd på- och avstigningsdörr öppnats ska den åter stängas automatiskt efter en viss tid. Om en passagerare stiger på eller av fordonet under denna tid ska en säkerhetsanordning (t.ex. fotstegskontakt, fotocell, enkelriktad utgång) säkerställa att tiden tills dörren stängs är tillräckligt tilltagen.

Från utsidan, utom i fråga om en dörr avsedd endast för utgång och markerad som en sådan, till exempel genom att trycka på en belyst knapp, en knapp under en belyst skylt eller en liknande anordning märkt med en lämplig instruktion.

Det första kravet är att när dörren stängs ska den, om den vid en mätpunkt enligt bilaga 6 hindras av en fasthållningskraft under 150 N, åter öppnas automatiskt i sin helhet, och ska förbli öppen tills ett stängningsorgan aktiveras, utom när det gäller en automatiskt styrd på- och avstigningsdörr. Fasthållningskraften kan uppmätas med alla metoder som godkänts av typgodkännandemyndigheten. Riktlinjer ges i bilaga 6 till dessa föreskrifter. Den största kraften får under en kort period vara högre än 150 N, förutsatt att den inte överstiger 300 N. Återöppningssystemet kan kontrolleras med en provningskropp som har ett tvärsnitt med 60 mm höjd och 30 mm bredd och vars hörn avrundats till en radie av 5 mm.

7.6.5.5 Om det finns manöverorgan med vilka föraren kan öppna och stänga en fjärrstyrd på- och avstigningsdörr ska de vara sådana att föraren när som helst under stängningen och öppningen kan vända dörrens rörelse.

7.6.5.4 Varje fjärrstyrd på- och avstigningsdörr ska aktivera en indikator, som ska vara klart synlig för föraren i normalt körläge under alla slags ljusförhållanden i omgivningen och som varnar när en dörr inte är helt stängd. Denna indikator ska lysa när dörrens stela del befinner sig mellan ett helt öppet läge och en punkt 30 mm från ett helt stängt läge. En indikator kan betjäna en eller flera dörrar. Ingen sådan indikator får dock monteras när det rör sig om en främre på- och avstigningsdörr som inte uppfyller kraven i punkterna 7.6.5.6.1.1 och 7.6.5.6.1.2.

7.6.4.7 Varje dörr som öppnas inåt fordonet samt dess mekanism ska vara konstruerade så att dess rörelse sannolikt inte åsamkar passagerarna någon skada under normala användningsförhållanden. Där så krävs ska lämpliga skyddsanordningar monteras.

Under 30

7.6.1.9 Om det under de omständigheter som beskrivs i punkt 7.6.1.8 tillhandahålls en dörr för föraren i fordon av klass A eller B får den räknas som en nödutgångsdörr för passagerare under följande förutsättningar:

7.6.1.8 Om förarutrymmet är tillgängligt från passagerarutrymmet via en passage som uppfyller kraven i leden a och b i punkt 7.6.1.7 och sätena bredvid detta förarutrymme kan nås från samma passagerarutrymme via en passage som uppfyller ett av kraven i punkt 7.7.5.1.1 i denna bilaga, finns det inte något krav på en utgång från förarutrymmet.

Under de omständigheter som beskrivs i punkterna 7.6.1.7.1 och 7.6.1.7.2 får de utgångar som finns i förarutrymmet och för de åkande i alla säten bredvid föraren inte räknas som en av de föreskrivna dörrarna enligt punkterna 7.6.1.1 och 7.6.1.2 och inte heller som en av de utgångar som föreskrivs i punkt 7.6.1.4 i denna bilaga för varje annat passagerarutrymme.

7.6.1.7 Om förarutrymmet inte står i förbindelse med passagerarutrymmet via en passage som möjliggör

Antal passagerare och personer från ombordpersonalen (per utrymme) som ska placeras i varje utrymme eller på varje däck

7.5.2.3 I varje krets som matar en annan utrustningsdel än startmotorn, tändningsströmkretsen (gnisttändning), glödtändarna, anordningen för att stanna motorn, laddningsströmkretsen och batteriets jordanslutning ska det finnas en säkring eller en kretsbrytare. Kretsar som matar annan utrustning kan dock skyddas av en gemensam säkring eller gemensam kretsbrytare, under förutsättning att deras totala märkeffekt inte överstiger säkringens eller automatsäkringens kapacitet. Om multiplexering förekommer ska tillverkaren lämna all relevant teknisk information på begäran av den tekniska tjänst som utför proven.

7.5.2.1 Alla kablar ska vara väl isolerade, och alla kablar och all elektrisk utrustning ska kunna motstå den temperatur och de fuktighetsförhållanden de utsätts för. I motorutrymmet ska särskild uppmärksamhet ägnas deras förmåga att motstå den omgivande temperaturen och effekterna av alla sannolika föroreningar.

c)

7.4.4 Under provningen ska inga fordonsdelar som vid normal användning inte är avsedda att vidröra varandra göra det, och ingen del får skadas eller rubbas ur sitt läge.

c)

I dubbeldäckade bussar, all yta på övre däck.

(*1) För fordon av klass A eller B tillåts en förskjutning av den nedre panelen i förhållande till den övre, under förutsättning att den går i samma riktning.

Figur 23 C

C (mm)

3.11.4.3.3 Dessa säkerhetsanordningar ska stoppa rampens förflyttning när rampen utsätts för en genomsnittlig reaktiv kraft som inte överskrider 150 N. Den största kraften får under en kort period vara högre än 150 N, förutsatt att den inte överstiger 300 N. Den reaktiva kraften kan mätas med en metod som godkänns av typgodkännandemyndigheten. Riktlinjer för mätning av den reaktiva kraften finns i bilaga 6 till dessa föreskrifter.

3.11.4.1.5 Varje ramp ska kunna fungera säkert med en last av 300 kg.

3.11.3.2.2 En säkerhetsanordning (t.ex. en omkastarmekanism) ska skydda de områden som inte är synliga för operatören och där rullstolsliftens rörelse skulle kunna stänga in eller krossa föremål.

3.10.7 Manöverorganet ska vara försett med symbolen i figur 23 C i bilaga 4. Symbolens mått kan minskas vid behov.

3.10.4 Utrymmet ska vara märkt med den symbol som visas i figur 23 C i bilaga 4.

3.9.1 Om en dörr enligt punkt 3.6 är försedd med öppningsreglage för användning under normala förhållanden ska dessa reglage

Vid provningen enligt punkt 3.8.3.8 får rullstolen under provningen inte röra sig mer än 200 mm i fordonets längsgående plan.

Ingen del av systemet ska ha fallit igenom eller lösgjorts från sin förankring eller från fordonet under provningen.

3.8.3.8.2.1 överstiger 5 g i riktning framåt under en sammanlagd tid av minst 0,015 s,

3.8.3.8.1.2 överstiger 15 g i riktning framåt under en sammanlagd tid av minst 0,04 s,

3.8.3.8.1.1 överstiger 20 g i riktning framåt under en sammanlagd tid av minst 0,015 s,

kraften ska bibehållas under minst 0,2 s.

3.8.2.3.3 Fasthållningssystemet ska kunna tåla provningen. Permanent deformation, inkl. partiella bristningar eller brott i fasthållningssystemet, ska inte anses som ett misslyckande om den erfordrade kraften tillförs under angiven tid. Om så är tillämpligt ska den låsanordning som gör det möjligt för rullstolen att lämna fordonet kunna skötas för hand efter det att dragkraften urkopplats.

3.8.2.3.2 Kraften ska bibehållas under minst 0,2 s.

3.6.5 I fordon av klasserna I och A, försedda med en rullstolsramp, ska en referensrullstol med måtten i figur 21 i bilaga 4 som färdas framåt kunna ta sig in i och ut ur fordonet.

3.6.1 För varje rullstolsanvändare som erbjuds plats i passagerarutrymmet ska det finnas ett särskilt utrymme som är minst 750 mm brett och 1 300 mm långt. Det särskilda områdets längsgående plan ska vara parallellt med fordonets längsgående plan, det särskilda utrymmets golvyta ska vara halkfri och den största lutningen får inte överstiga 5 % i någon riktning. Om en bakåtriktad rullstol uppfyller kraven i punkt 3.8.4 får lutningen i längsgående riktning inte överstiga 8 % under förutsättning att det lutar uppåt från det särskilda utrymmets främre del till dess bakre del.

Lutningen i varje mittgång, genomgångsutrymme eller golvyta mellan en reserverad sittplats eller ett rullstolsutrymme och minst en ingång och en utgång eller en kombinerad in- och utgång får inte överstiga 8 %. Dessa lutningar ska förses med en halksäker yta.

3.2.2 Det ska finnas tillräckligt utrymme för en ledarhund under eller nära minst en av de reserverade sittplatserna. Detta utrymme får inte vara en del av mittgången.

1.2 Godkännande kan beviljas under förutsättning att vissa villkor uppfylls av det etappvis färdigbyggda fordonet (t.ex. egenskaper hos lämpliga chassin, begränsning vid användning eller montering), där dessa begränsningar registreras på godkännandeintyget.

BILAGA 11

Vikter och dimensioner

1. Denna bilaga gäller vikter och mått för motorfordon av kategorierna M2 och M3 i den mån de behövs för godkännande av ett fordon med avseende på dess allmänna konstruktion.

2. DEFINITIONER

I denna bilaga gäller följande definitioner:

2.1 Axelgrupp: axlar som utgör en del av en boggi. En grupp med två axlar kallas en tandemboggi och en grupp med tre axlar en trippelboggi. Enligt vedertaget bruk betraktas en singelaxel som en grupp med en axel.

2.2 Fordonets mått: fordonets mått på grundval av dess konstruktion enligt tillverkarens uppgifter.

2.2.1 Fordonets längd: ett mått uppmätt enligt ISO-standard 612-1978, term nr 6.1.

Utöver bestämmelserna i den ISO-standarden ska vid mätning av fordonets längd ingen hänsyn tas till

a) tork- och spolanordningar,

b) främre och bakre registreringsskyltar,

c) tullförseglingsanordningar med skyddsutrustning,

d) fästanordningar för presenning med skyddsutrustning,

e) belysningsutrustning,

f) speglar och andra anordningar för indirekt sikt,

g) sikthjälpmedel,

h) luftintagsrör,

i) längdstopp för bortmonterbara delar,

j) fotsteg och handtag,

k) stötfångargummin och liknande utrustning,

l) lyftplattformar, lastramper och liknande utrustning i körklart skick på högst 300 mm, förutsatt att fordonets lastkapacitet inte ökas,

m) kopplingsanordningar för motorfordon,

n) strömavtagare på elektriskt drivna fordon,

o) yttre solskydd.

2.2.2 Fordonets bredd: ett mått uppmätt enligt ISO-standard 612-1978, term nr 6.2.

Förutom bestämmelserna i den ISO-standarden ska vid mätning av fordonets bredd ingen hänsyn tas till

a) tullförseglingsanordningar med skyddsutrustning,

b) fästanordningar för presenning med skyddsutrustning,

c) däckfelsindikatorer,

d) utskjutande böjliga delar av en stänkskyddsanordning,

e) belysningsutrustning,

f) lastramper i körklart skick, lyftplattformar och liknande utrustning i körklart skick, förutsatt att de inte skjuter ut mer än 10 mm från fordonets sida och att hörnen på de ramper som är vända framåt eller bakåt avrundas till en radie av minst 5 mm, kanterna ska vara rundade efter en radie på minst 2,5 mm,

g) speglar och andra anordningar för indirekt sikt,

h) däcktrycksindikatorer,

i) indragbara fotsteg,

j) den utbuktande delen av däcksidorna omedelbart ovanför den punkt där däcket vidrör marken,

k) sikthjälpmedel,

l) indragbara sidostyranordningar på bussar och långfärdsbussar avsedda för körning i styrda fordonssystem, om de inte är indragna,

m) belysningsutrustning för på- och avstigningsdörrar.

2.2.3 Fordonets höjd: ett mått uppmätt enligt ISO-standard 612-1978, term nr 6.3.

Förutom bestämmelserna i den ISO-standarden ska vid mätning av fordonets höjd ingen hänsyn tas till

a) antenner,

b) pantografer eller strömavtagare i upplyft läge.

För fordon med en axellyftanordning ska hänsyn tas till effekten av denna anordning.

2.3 Högsta tekniskt tillåtna axelvikt (m): den vikt som motsvarar den högsta tillåtna statiska vertikala belastningen från axeln mot vägytan baserad på fordonets och axelns konstruktion enligt fordonstillverkarens uppgifter.

2.4 Högsta tekniskt tillåtna vikt för en axelgrupp (μ): den vikt som motsvarar den högsta tillåtna statiska vertikala belastningen från axelgruppen på vägytan baserad på både fordonets och axelgruppens konstruktion enligt fordonstillverkarens uppgifter.

2.5 Dragen vikt: den totala belastningen från bogserade fordons axel (axlar) på vägytan.

2.6 Högsta tekniskt tillåtna dragna vikt (TM): den högsta dragna vikten enligt tillverkarens uppgifter.

2.7 Högsta tekniskt tillåtna vikt på ett fordons kopplingspunkt: den vikt som motsvarar den högsta tillåtna statiska vertikala belastningen på kopplingspunkten på grundval av fordonets och/eller kopplingsanordningens konstruktion enligt tillverkarens uppgifter. Definitionsmässigt innefattar denna vikt inte vikten av fordonets kopplingsanordning.

2.8 Högsta tekniskt tillåtna lastvikt för fordonskombinationen (MC): den totala vikt som en kombination av ett fordon och en eller flera släpfordon utgör enligt tillverkarens uppgifter.

2.9 Axellyftanordning: en anordning som är permanent monterad på ett fordon, med syftet att minska eller öka lasten på axeln/axlarna beroende på fordonets lastförhållanden

a) antingen genom att lyfta hjulen från marken eller sänka dem till marken,

b) eller utan att lyfta hjulen från marken (t.ex. när det gäller luftfjädringssystem eller andra system). För att minska däckslitaget när fordonet inte är fullt lastat och/eller göra det lättare för motorfordon eller fordonskombinationer att starta (komma iväg) på halt underlag genom att öka belastningen på drivaxeln.

3. KRAV

3.1 Mätning av fordonets vikt i körklart skick och av dess fördelning på axlarna

Fordonets vikt i körklart skick och dess fördelning på axlarna mäts på fordon som inlämnats i enlighet med punkt 3.4 i dessa föreskrifter och placerats i ett stillastående läge med hjulen riktade rakt fram. Om de uppmätta vikterna inte skiljer sig med mer än 3 % från de vikter som angetts av tillverkaren för motsvarande tekniska konfigurationer inom typen, eller med mer än 5 % om fordonet ingår i kategori M2 och inte överstiger 3 500 kg, används vikterna i körklart skick och deras fördelning på axlarna enligt tillverkarens uppgifter för syftena i kraven nedan. I annat fall ska de uppmätta vikterna användas, och den tekniska tjänsten kan därefter, om så krävs, utföra ytterligare mätningar på andra fordon än de som inlämnats enligt punkt 3.4 i dessa föreskrifter.

3.2 Beräkningar av viktfördelningen

3.2.1 Beräkningsförfarande

3.2.1.1 För de beräkningar av viktfördelningen som fastställs nedan ska tillverkaren förse den tekniska tjänst som ansvarar för provningarna med den information (i tabellform eller annan lämplig form) som krävs för att för varje teknisk konfiguration inom fordonstypen identifiera fordonets motsvarande största tekniskt tillåtna lastade vikt, de största tekniskt tillåtna vikterna på axlarna och axelgrupperna, den största tekniskt tillåtna dragna vikten och kombinationens största tekniskt tillåtna lastade vikt.

3.2.1.2 Lämpliga beräkningar ska göras för att säkerställa att följande krav uppfylls för varje teknisk konfiguration inom typen. Beräkningarna får i detta syfte begränsas till de sämsta fallen.

3.2.1.3 I följande krav avser beteckningarna M, mi, uj TM och MC följande parametrar för vilka kraven i punkt 3.2 ska vara uppfyllda:

M = fordonets högsta tekniskt tillåtna lastade vikt. mi = den högsta tekniskt tillåtna vikten på axeln ”i”, där ”i” varierar från 1 till fordonets totala antal axlar. μj = den högsta tekniskt tillåtna vikten på singelaxeln eller axelgruppen ”j”, där ”j” varierar från 1 till det totala antalet singelaxlar och axelgrupper. TM = den högsta tekniskt tillåtna dragna vikten. MC = kombinationens högsta tekniskt tillåtna lastade vikt.

3.2.1.4 När det gäller en singelaxel, betecknad ”i” som en axel och ”j” som en axelgrupp, är definitionsmässigt mi = μj.

3.2.1.5 När det gäller fordon utrustade med lastningsbara axlar ska de beräkningar som krävs enligt punkt 3.2.1.2 göras med axlarnas upphängning belastad i normal körklar konfiguration. När det gäller fordon utrustade med lyftbara axlar ska de beräkningar som krävs enligt punkt 3.2.1.2 göras med nedsänkta axlar.

3.2.1.6 För axelgrupper ska tillverkaren ange fördelningen mellan axlarna av den totala vikt som vilar på gruppen (t.ex. genom att ange fördelningsformler eller genom att tillhandahålla fördelningsdiagram).

3.2.2 Lastbegränsningar

3.2.2.1 Summan av vikterna mi får inte vara mindre än vikten M.

3.2.2.2 För varje axelgrupp med beteckningen ”j” får summan av vikterna mi på dess axlar inte vara mindre än vikten μj. Dessutom får var och en av vikterna mi inte vara mindre än den del av μj som vilar på axeln ”i” enligt viktfördelningen för denna axelgrupp.

3.2.2.3 Summan av vikterna μj får inte vara mindre än vikten M.

3.2.2.4 MC får inte överstiga M + TM.

3.2.3 Lastvillkor

3.2.3.1 Fordonets vikt i körklart skick plus vikten Q multiplicerad med antalet sittande och stående passagerare plus vikterna WP, B och BX enligt punkt 3.2.3.2.1 plus den högsta tekniskt tillåtna vikten på kopplingspunkten, om en koppling monterats av tillverkaren, får inte överskrida vikten M.

3.2.3.2 När fordonet i körklart skick är lastat enligt punkt 3.2.3.2.1 får den vikt som motsvarar belastningen på varje axel inte överstiga vikten mi på varje axel, och den vikt som motsvarar belastningen på varje singelaxel eller axelgrupp ska inte överstiga vikten μj på denna axelgrupp. Dessutom ska den vikt som motsvarar belastningen på drivaxeln eller den viktsumma som motsvarar belastningen på drivaxlarna vara minst 25 % av M.

3.2.3.2.1 Fordonet i körklart skick är lastat med en vikt som motsvarar antalet P sittande passagerare med vikten Q, en vikt som motsvarar antalet SP stående passagerare med vikten Q jämnt fördelad över den yta som är avsedd för stående passagerare S1, en vikt WP jämnt fördelad över varje rullstolsutrymme i förekommande fall, en vikt lika med B (kg) jämnt fördelad i bagageutrymmena, och en vikt lika med BX (kg) jämnt fördelad över den takyta som är utrustad för att transportera bagage, där

P är antalet sittplatser,

S1 är området för stående passagerare. När det gäller fordon av klasserna III eller B är S1 = 0.

SP, som anges av tillverkaren, får inte överstiga värdet S1/SSp, där SSp är det utrymme som vanligen beräknas för en stående passagerare enligt tabellen nedan.

WP (kg), är antalet rullstolsutrymmen multiplicerat med de 250 kg som motsvarar vikten av en rullstol med användare.

B (kg), som anges av tillverkaren, ska ha ett numeriskt värde av minst 100 × V.

V är den totala volymen av bagageutrymmena i m3 inklusive exteriöra lasthållare, skidboxar och bagageutrymmen, som är fästa på fordonets utsida.

BX, som anges av tillverkaren, ska ha ett numeriskt värde av minst 75 kg/m2.

Dubbeldäckade fordon får inte utrustas för transport av bagage på taket, varför BX för dubbeldäckade fordon ska vara noll.

Q och SSp har de värden som anges i följande tabell:

Fordonsklass Q (kg) vikten av en passagerare SSp (m2/passagerare) det utrymme som vanligen beräknas för en stående passagerare Klasserna I och A 68 0,125 Klass II 71 (*1) 0,15 Klasserna III och B 71 (*1) Inga

3.2.3.2.2 När det gäller ett fordon där antalet sittplatser kan varieras och som har ett område tillgängligt för stående passagerare (S1) och/eller är utrustat för transport av rullstolar ska kraven i punkterna 3.2.3.1 och 3.2.3.2, om tillämpliga, bestämmas för vart och ett av följande förhållanden:

3.2.3.2.2.1 Alla möjliga sittplatser är upptagna och återstående område används av stående passagerare (upp till den kapacitetsgräns för stående som angetts av tillverkaren, om den uppnåtts, utom utrymmen avsedda att användas endast av rullstolsanvändare) och, om utrymme då återstår, alla rullstolsutrymmen är upptagna.

3.2.3.2.2.2 Alla möjliga ståplatsområden är upptagna (upp till den kapacitetsgräns för stående som angetts av tillverkaren utom utrymmen avsedda att användas endast av rullstolsanvändare) och återstående sittplatser är tillgängliga för sittande passagerare och, om utrymme då återstår, alla rullstolsutrymmen är upptagna.

3.2.3.2.2.3 Alla möjliga rullstolsutrymmen är upptagna och återstående område används av stående passagerare (upp till den kapacitetsgräns för stående som angetts av tillverkaren, om den uppnåtts) och de återstående sittplatser, som är tillgängliga för användning, är upptagna.

3.2.3.3 När fordonet är i körklart skick eller lastat enligt punkt 3.2.3.2.1 får den vikt som motsvarar belastningen på framaxeln eller framaxelgruppen inte vara mindre än den andel i procent av fordonets vikt i körklart skick eller av den högsta tekniskt tillåtna lastade vikten ”M” som fastställs i följande tabell:

Klasserna I och A Klass II Klasserna III och B Stelt Ledat Stelt Ledat Stelt Ledat 20 20 25 (1) 20 25 (1) 20

3.2.3.4 När ett fordon ska godkännas för mer än en klass ska punkterna 3.2.3.1 och 3.2.3.2 tillämpas på varje klass.

3.3 Märkning av fordon

3.3.1 Fordonet ska tydligt märkas på insidan på följande sätt, klart synligt från förarplatsen:

3.3.1.1 Med bokstäver eller symboler som är minst 10 mm höga och siffror som är minst 12 mm höga och som visar följande: 3.3.1.1.1 Det högsta antal sittplatser som fordonet är avsett för. 3.3.1.1.2 Det högsta antal ståplatser som fordonet är avsett för, i förekommande fall. 3.3.1.1.3 Det högsta antal rullstolar som fordonet är avsett för, i förekommande fall.

3.3.1.2 Med bokstäver eller symboler som är minst 10 mm höga och siffror som är minst 12 mm höga och som visar följande: 3.3.1.2.1 Den bagagevikt som får transporteras när fordonet är maximalt lastat i enlighet med punkt 3.2.3 i denna bilaga. 3.3.1.2.2 I tillämpliga fall ska detta inkludera bagagevikten. 3.3.1.2.2.1 I bagageutrymmena (vikt B, punkt 3.2.3.2.1). 3.3.1.2.2.2 På taket om det är utrustat för transport av bagage (vikt BX, punkt 3.2.3.2.).

3.3.2 Det ska finnas utrymme bredvid de märkningar som anges ovan så att fordonet kan märkas, med bokstäver eller symboler som är minst 10 mm höga och siffror som är minst 12 mm höga, med vikten för bagage B och BX som får transporteras när fordonet är lastat med såväl maximalt antal passagerare som all ombordpersonal och inte överskrider högsta tillåtna vikt eller högsta tillåtna vikt för en axel eller grupp av axlar med vilken fordonet kan tas i bruk i den part i överenskommelsen där det ska registreras. De parter i överenskommelsen som kräver att denna vikt märks ut ska, i samförstånd med tillverkaren, fastställa den bagagevikt som ska märkas ut och vidta de åtgärder som krävs för att fordonet ska märkas innan det registreras.

3.4 Manövrerbarhet

3.4.1 Varje motorfordon ska åt varje sida kunna beskriva en hel cirkel av 360° inom ett område som avgränsas av två koncentriska cirklar, där den yttre cirkeln har en radie av 12,50 m och den inre cirkeln en radie av 5,30 m, utan att någon av fordonets yttersta punkter (med undantag för de utskjutande delar som utesluts vid mätningen av fordonsbredden) faller utanför cirklarnas omkretsar. För fordon med axellyftanordningar ska detta krav också tillämpas på lyftbara axlar i upplyft läge eller belastningsbara axlar i olastat tillstånd.

3.4.1.1 Kraven enligt punkt 3.4.1 ska kontrolleras genom att fordonets främsta ytterpunkt följer den yttre cirkelns kontur (se figur A).

3.4.2 När fordonet står stilla ska ett vertikalt plan som tangerar fordonets sida och är vänd ut från cirkeln bestämmas genom att en linje markeras på marken. När det gäller ett ledat fordon ska de två stela sektionerna placeras i linje med planet. När fordonet rör sig i en rät linje som övergår i det cirkulära området enligt punkt 3.4.1 ska ingen del av fordonet gå utanför detta vertikala plan med mer än 0,60 m (se figurerna B och C).

Figur A

Figur B

R = 12,5 m r = 5,3 m U = högst 0,6 m

Figur C

R = 12,5 m r = 5,3 m U = högst 0,6 m

3.4.3 Kraven i punkterna 3.4.1 och 3.4.2 kan också på tillverkarens begäran kontrolleras med en lämplig motsvarande beräkning eller geometrisk demonstration.

3.4.4 När det gäller ej färdigbyggda fordon ska tillverkaren ange de största tillåtna mått som ska kontrolleras på fordonet med hänsyn till kraven i punkterna 3.4.1 och 3.4.2.

(*1) Inklusive 3 kg för handbagage.

(1) Denna andel minskas till 20 % för treaxlade fordon av klasserna II och III med två styraxlar.