Endast Uneces texter i original har bindande folkrättslig verkan. Dessa föreskrifters status och dagen för deras ikraftträdande bör kontrolleras i den senaste versionen av Uneces statusdokument TRANS/WP.29/343, som finns på

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Föreskrifter nr 132 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (Unece) – Enhetliga bestämmelser om typgodkännande av eftermontering av utsläppsbegränsande anordningar för tunga fordon, jordbruks- och skogsbrukstraktorer samt mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transport på väg som är utrustade med motorer med kompressionständning [2018/630]

Inbegripet all giltig text till och med:

Ändringsserie 01 till föreskrifterna. Datum för ikraftträdande: 22 januari 2015

INNEHÅLL

FÖRESKRIFTER

BILAGOR

1. SYFTE

I dessa föreskrifter fastställs en harmoniserad metod för klassificering, utvärdering och godkännande av eftermontering av system för utsläppsbegränsande anordningar (REC-system) för partiklar, kväveoxid (NOx), eller för både partiklar och NOx, samt för fastställande av utsläppsnivåer från motorer med kompressionständning som används i tillämpningar inom det område som anges i punkt 2.

I dessa föreskrifter fastställs en ram för godkännande av eftermontering av utsläppsbegränsande anordningar för olika tillämpningar med motsvarande miljöprestandanivåer och för identifiering genom typgodkännande av dessa nivåer.

2. TILLÄMPNINGSOMRÅDE

Dessa föreskrifter är tillämpliga på utsläppsbegränsande anordningar som eftermonteras i följande fordon:

3. DEFINITIONER

I dessa föreskrifter gäller följande definitioner:

3.1 aktiv regenerering: varje ytterligare åtgärd för att inleda regenerering, antingen på en periodiskt eller kontinuerligt regenererande eftermonterad utsläppsbegränsande anordning.

3.2 justeringsfaktorer: tilläggsfaktorer, dvs. ökande justeringsfaktor och minskande justeringsfaktor eller multiplikativa faktorer som ska beaktas under periodisk regenerering.

3.3 tillämpningsområde: de motorer på vilka utsläppsbegränsande anordningar som har godkänts i enlighet med dessa föreskrifter kan eftermonteras.

3.4 Eftermontering av utsläppsbegränsande anordningar (REC) av klass I: eftermontering av utsläppsbegränsande anordningar som endast är avsedda att kontrollera partikelutsläpp, och som inte ökar NO2-utsläppen.

3.5 Eftermontering av utsläppsbegränsande anordningar (REC) av klass IIA eller IIB: REC-anordningar som endast är avsedda att kontrollera partikelutsläpp, och som inte ökar de direkta utsläppen av NO2 från avgasröret med mer än den procentenhet som anges i punkt 8.4.2 på grundval av motorns utgångsvärde för NO2-utsläpp.

3.6 Eftermontering av utsläppsbegränsande anordningar (REC) av klass III: eftermontering av utsläppsbegränsande anordningar som endast är avsedda att kontrollera NOx-utsläpp.

3.7 Eftermontering av utsläppsbegränsande anordningar (REC) av klass IV: eftermontering av utsläppsbegränsande anordningar som är avsedda att kontrollera både partikelutsläpp och NOx-utsläpp.

3.8 kontinuerlig regenerering: den regenereringsprocess i ett system för avgasefterbehandling som sker kontinuerligt eller åtminstone en gång per tillämplig testcykel.

3.9 deNOx-system: ett system för efterbehandling av avgaser, utformat för att minska utsläpp av kväveoxider (NOx) (till exempel passiva och aktiva magra NOx-katalysatorer, NOx-absorbenter och system för selektiv katalytisk reduktion (SCR)).

3.10 kontrollsystem för utsläppsbegränsning: det system som övervakar att den rening som används i motorn och/eller REC-anordningen fungerar som det ska i enlighet med kraven i punkt 18 i dessa föreskrifter.

3.11 utgångsvärde för motorers utsläpp: en viss motors eller ett visst motorsystems utsläpp utan REC-anordning. För motorer utan efterbehandling motsvarar utgångsvärdet för motorns utsläpp motorns faktiska utsläpp. För motorer med efterbehandling motsvarar utgångsvärdet för motorns utsläpp utsläppet från avgasröret nedströms, efter behandlingssystemet.

3.12 motorfamilj: en tillverkares sammanföring av motorsystem, vilka genom sin konstruktion, enligt definitionen i punkt 7 i föreskrifter nr 49 eller punkt 7 i föreskrifter nr 96, har likvärdiga avgasutsläppsvärden. Alla motorer i familjen ska uppfylla de tillämpliga gränsvärdena för utsläpp.

3.13 motorsystem: motorn, avgasreningssystemet och kommunikationsgränssnittet (hårdvara och meddelanden) mellan motorns elektroniska styrenhet(er) och andra eventuella styrdon för drivaggregat och fordonssystem.

3.14 ESC: provningscykel bestående av 13 fastlagda driftlägen som ska tillämpas i enlighet med den relevanta ändringsserien till föreskrifter nr 49.

3.15 ETC: provningscykel bestående av 1 800 transienta lägen, som fastställs i och ska tillämpas i enlighet med den relevanta ändringsserien till föreskrifter nr 49.

3.16 gasformiga föroreningar: kolmonoxid, kolväten (förhållandet CH1,85 för diesel), kväveoxider (NOx, uttryckta som kvävedioxidekvivalenter) och kvävedioxider (NO2).

3.17 belastningstillstånd: belastning av partiklar som vid någon tidpunkt lagras i partikelminskningssystemet (t.ex. ett filter), uttryckt som en andel av den maximala partikelbelastning som kan lagras i systemet under specifika körförhållanden, utan att externa regenereringsåtgärder initieras.

3.18 tillverkare: person eller organ som inför typgodkännandemyndigheten ansvarar för samtliga led i typgodkännandeförfarandet och kan visa att den eller det har tillgång till alla nödvändiga funktioner och resurser för att genomföra kvalitetsbedömningar och uppnå produktionsöverensstämmelse. Det är inte nödvändigt att denna person eller detta organ är direkt engagerat i samtliga etapper av tillverkningen av det fordon, det system, den komponent eller den separata tekniska enhet som typgodkännandet avser.

3.19 installatör: en person eller ett organ som ansvarar för att den godkända REC-anordningen installeras på ett korrekt och säkert sätt.

3.20 NOx-reningens diagnostiksystem (NCD): ett motoranslutet system som kan

3.21 eftermonterad anordning för begränsning av NOx-utsläpp: eftermontering av utsläppsbegränsande anordningar som har en minskningseffektivitet i fråga om massutsläpp av NOx som innebär att den uppfyller de klassificeringar som anges i dessa föreskrifter.

3.22 familj av eftermonterade anordningar för begränsning av NOx-utsläpp: en familj av system för minskning av NOx-utsläpp som är tekniskt identiska med avseende på deras funktionssätt i enlighet med punkt 15 i dessa föreskrifter.

3.23 NRSC: provningscykel bestående a fastlagda driftlägen som definieras i och ska tillämpas i enlighet med den relevanta ändringsserien till föreskrifter nr 96.

3.24 NRTC: provningscykel bestående av 1 173 transienta lägen, som fastställs i och ska tillämpas i enlighet med den relevanta ändringsserien till föreskrifter nr 96.

3.25 ombordvarningssystem för operatören: en anordning som detekterar felaktig drift eller avlägsnande av en eftermonterad utsläppsbegränsande anordning.

3.26 huvudmotor: motor utvald ur en motorfamilj enligt sådana kriterier att dess utsläppsegenskaper kan anses representativa för hela motorfamiljen.

3.27 partiklar (PM): massa av allt material som uppsamlas på ett angivet filtermedium som definieras i den relevanta ändringsserien till föreskrifter nr 49 eller nr 96.

3.28 eftermonterad anordning för begränsning av partikelutsläpp: REC-anordning som har en minskningseffektivitet i fråga om massutsläpp av partikelmassa eller partikelantal som innebär att den uppfyller de klassificeringar som anges i dessa föreskrifter. Regenereringssystemet och strategin ingår i den eftermonterade anordningen för begränsning av partikelutsläpp.

3.29 familj av eftermonterade anordningar för begränsning av partikelutsläpp: en familj av system för minskning av partikelutsläpp som är tekniskt identiska med avseende på deras funktionssätt i enlighet med punkt 14 i dessa föreskrifter.

3.30 periodisk regenerering: den regenereringsprocess som sker med jämna mellanrum i en utsläppsbegränsande anordning, vanligen efter mindre än 100 timmar av normal motordrift. Under de cykler då regenerering sker får utsläppsstandarderna överskridas.

3.31 partikelantal: det antal partiklar som definieras i den relevanta ändringsserien till föreskrifter nr 49.

3.32 reagens: ett medel som förvaras i en behållare ombord på fordonet och som (efter behov) tillförs systemet för avgasefterbehandling när en signal sänds från avgasreningssystemet.

3.33 minskningseffektivitet: förhållandet mellan utsläppen nedströms från REC-systemet (EREC) och utgångsvärdet för motorns utsläpp (EBase), båda mätta i enlighet med de förfaranden som fastställs i dessa föreskrifter och beräknade enligt punkt 8.3.4 i dessa föreskrifter.

3.34 minskningsnivå: minskningseffektivitet i procent som REC-anordningar ska uppfylla för att certifieras som anordningar som uppfyller den minskningsnivå som anges i punkt 8.3 i dessa föreskrifter.

3.35 eftermonterad utsläppsbegränsande anordning (REC): alla system för minskning av partiklar eller NOx eller en kombination av båda, som eftermonteras. Detta inbegriper eventuella sensorer och programvara som krävs för att anordningen ska fungera. System som endast ändrar motorsystemets befintliga kontroller anses inte utgöra REC-anordningar.

3.36 avsökningsverktyg: en extern provningsutrustning som används för kommunikation med NCD-systemet.

3.36.1 generiskt avsökningsverktyg: avsökningsverktyg som är allmänt tillgängligt och kan läsa av felmeddelanden.

3.36.2 märkesskyddat avsökningsverktyg: avsökningsverktyg som endast används av REC-tillverkaren och dennes auktoriserade återförsäljare, och som ska kunna läsa av felmeddelanden och möjliggöra motorstart efter det att systemet för motivering av operatören har aktiverats.

3.37 WHSC: provningscykel bestående av 13 fastlagda driftlägen som definieras i och ska tillämpas i enlighet med den relevanta ändringsserien till föreskrifter nr 49.

3.38 WHTC: provningscykel bestående av 1 800 transienta lägen, som fastställs i och ska tillämpas i enlighet med den relevanta ändringsserien till föreskrifter nr 49.

4. ANSÖKAN OM GODKÄNNANDE

4.1 Ansökan om typgodkännande av eftermontering av utsläppsbegränsande anordningar ska lämnas in av tillverkaren eller av tillverkarens vederbörligen godkände representant.

4.2 Varje eftermontering av utsläppsbegränsande anordning ska kompletteras med följande uppgifter:

c)

4.3 Sökanden ska tillhandahålla informationsdokumentet enligt bilaga 1 till dessa föreskrifter. Sökanden ska även tillhandahålla prov(er) av den REC-anordning som ska testas, och dessa prover ska behållas av den tekniska tjänsten i minst fem år efter typgodkännandedatumet.

5. ETIKETTER OCH MÄRKNING

5.1 Alla REC-anordningar ska märkas med tillverkarens handelsnamn eller varumärke enligt bilaga 1 till dessa föreskrifter samt med det identifieringsnummer som anges i det informationsdokument som har utfärdats i enlighet med förlagan i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

5.2 Alla REC-anordningar ska identifieras med en etikett, där godkännandemärkningen, inklusive klass enligt bilaga 4 ska placeras. Etiketten ska anbringas permanent på REC-anordningen, och ska vara tydligt läsbar efter installation.

5.2.1 För att säkerställa att etiketten är synlig i det installerade systemet får tillverkaren tillhandahålla en dubblett av etiketten som anbringas av installatören. Ordet ”dubblett” ska anges tydligt på sådana etiketter.

5.2.2 Etiketterna ska vara hållbara under anordningens hela livslängd. De ska vara tydligt läsbara och deras bokstäver och siffror ska vara outplånliga. Etiketterna ska dessutom fästas på ett sådant sätt att de sitter fast under anordningens hela livslängd och inte kan avlägsnas utan att förstöras eller göras oläsliga.

5.3 Typgodkännandemärket ska bestå av följande:

c)

5.4 Prover av REC-anordningar för typgodkännandeprovning ska identifieras med minst sökandens namn och en hänvisning till tillämpningen.

6. GODKÄNNANDE

6.1 Typgodkännande ska beviljas om REC-anordningen uppfyller kraven i dessa föreskrifter.

6.2 Varje godkänd REC-anordning ska tilldelas ett godkännandenummer. Dess första två siffror (för närvarande 01 enligt denna ändringsserie) ska ange den ändringsserie som omfattar de senaste väsentligare tekniska ändringarna som gjorts i föreskrifterna vid tiden för typgodkännandets utfärdande. Samma typgodkännandenummer får inte anvisas en annan REC-anordning.

6.3 Uppgift om godkännande eller avslag på ansökan om utökning av typgodkännande för REC-anordningar enligt dessa föreskrifter ska med en meddelandeblankett meddelas de avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter med ett formulär som överensstämmer med förlagan i bilaga 2 till dessa föreskrifter.

7. ALLMÄNNA KRAV

7.1 System för eftermontering av utsläppsbegränsande system som godkänns i enlighet med dessa föreskrifter ska vara utformade, konstruerade och kunna monteras så att tillämpningen uppfyller de regler som fastställs i dessa föreskrifter under eftermonteringens hela normala livslängd och vid normal användning.

7.2 REC-system som godkänns i enlighet med dessa föreskrifter ska vara hållbara. Detta innebär att systemen ska vara utformade, konstruerade och monterade så att rimlig motståndskraft uppnås mot fenomen såsom korrosion, oxidering, vibrationer och mekaniska påfrestningar som de kommer att utsättas för under normala användningsförhållanden. Särskilda beständighetskrav anges i punkt 9 i dessa föreskrifter.

7.3 REC-tillverkaren ska tillhandahålla monteringsdokument som säkerställer att den utsläppsbegränsande anordningen, när den monteras i fordonet eller maskinen, fungerar tillsammans med de nödvändiga maskindelarna på ett sätt som uppfyller kraven enligt punkterna 7, 8 och 9 i denna bilaga. Denna dokumentation ska omfatta detaljerade tekniska krav och det som behövs för korrekt eftermontering av utsläppsbegränsande anordningar i maskinen (programvara, hårdvara, kommunikation).

7.4 Anordningar som kringgår eller minskar effektiviteten hos en eftermonterad utsläppsbegränsande anordning är inte tillåtna.

7.5 REC-system som godkänns i enlighet med dessa föreskrifter ska vara försedda med ett ombordvarningssystem för operatören som uppmärksammar föraren på fel som påverkar systemets effektivitet.

7.5.1 Eftermonterade anordningar för begränsning av partikelutsläpp ska vara utrustade med en övervakningsanordning som detekterar felaktig drift eller avlägsnande av den utsläppsbegränsande anordningen och avger ett hörbart och/eller visuellt larm till operatören. För eftermonterade anordningar för reagensbaserad partikelminskning får övervakningsanordningen vid behov avbryta inmatning av reagenser eller tillsatser. Varningssystemet kan till exempel baseras på kontinuerlig mätning av motorns avgasmottryck.

7.5.2 Särskilda krav för eftermonterade anordningar för begränsning av NOx-utsläpp anges i punkt 7.7 och i bilaga 10 till dessa föreskrifter.

7.5.2.1 REC-anordningens strategi för NOx-rening ska vara i drift under alla omgivningsförhållanden som regelbundet förekommer på de avtalsslutande parternas territorier, särskilt låg omgivningstemperatur.

7.5.3 REC-anordningar för begränsning av partikel- och NOx-utsläpp (klass IV) ska uppfylla bestämmelserna i punkterna 7.5.1, 7.5.2 och 7.5.2.1 i dessa föreskrifter.

7.5.4 Filtret hos en eftermonterad anordning för begränsning av partikelutsläpp eller en kombinerad anordning för begränsning av partikel- och NOx-utsläpp ska vara utformat och konstruerat så att det endast kan monteras i en riktning. Det ska vara fysiskt omöjligt att avsiktligt eller oavsiktligt vända på filtret.

7.6 Särskilda krav för eftermontering av utsläppsbegränsande anordningar som kräver en reagens eller en tillsats

7.6.1 Det ska vara möjligt att ta ett prov på vätskan i varje enskild lagringsbehållare i ett fordon eller en maskin. Provtagningspunkten ska vara lättåtkomlig utan användning av specialverktyg eller specialanordningar.

7.6.2 I enlighet med bilaga 10 till dessa föreskrifter ska föraren eller operatören informeras om nivån på reagensen eller tillsatsen i fordonets eller maskinens lagringstank genom en särskild mekanisk eller elektronisk angivelse. Både reagens- och varningsindikatorn ska placeras i nära anslutning till bränslenivåindikatorn.

7.6.3 Reagensets egenskaper, inbegripet typ av reagens, koncentration (om reagenset finns i en lösning), drifttemperatur och hänvisningar till internationella standarder för sammansättning och kvalitet, ska anges av REC-tillverkaren i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

7.6.4 Detaljerad skriftlig information med full beskrivning av varningssystemet för operatörer enligt punkt 4 i bilaga 10 till dessa föreskrifter och motiveringssystem enligt punkt 5 i bilaga 10 till dessa föreskrifter ska lämnas till typgodkännandemyndigheten i samband med typgodkännandet.

7.6.5 Frysskydd för reagenser

7.6.5.1 Reagensbehållaren och doseringssystemet får vara uppvärmda eller ouppvärmda. Ett uppvärmt system ska uppfylla kraven i punkt 7.6.5.2.2 i dessa föreskrifter. Ett ouppvärmt system ska uppfylla kraven i punkt 6 i bilaga 10 till dessa föreskrifter. Om ouppvärmda reagensbehållare och doseringssystem ska användas ska detta anges i de skriftliga anvisningar som tillhandahålls fordonets eller maskinens förare eller operatör.

7.6.5.2 Reagensbehållare och doseringssystem

7.6.5.2.1 Om reagenset har frusit ska reagenset vara tillgängligt för användning senast 70 minuter efter det att fordonet eller maskinen startats vid en omgivningstemperatur på 266 K (– 7 °C).

7.6.5.2.2 Utformningskriterier för ett uppvärmt system

7.6.5.2.2.1 Reagensbehållaren och doseringssystemet ska konditioneras vid 255 K (– 18 °C) i 72 timmar eller tills reagenset stelnar till fast form, beroende på vilket som inträffar först.

7.6.5.2.2.2 Efter den konditioneringstid som anges i punkt 7.6.5.2.2.1 ska fordonet/maskinen/motorn startas och användas vid en omgivningstemperatur på 266 K (– 7 °C) eller lägre enligt följande: Tomgång 10–20 minuter. Därefter upp till 50 minuter med högst 40 % av den nominella belastningen.

7.6.5.2.2.3 När provningsförfarandet i punkt 7.6.5.2.2.2 har genomförts ska reagensdoseringssystemet vara fullt fungerande.

7.6.5.2.3 Utvärdering av utformningskriterierna kan genomföras i en kylrumsprovningscell med komplett fordon eller maskin eller med de maskindelar som är representativa för de delar som ska monteras på fordonet eller maskinen, eller på grundval av fältprovning.

7.7 Krav på NOx-rening för REC-anordningar som kräver en reagens

7.7.1 Tillverkaren ska lämna information som fullständigt beskriver de funktionella driftegenskaperna hos NOx-reningssystemet, med användning av de dokument som beskrivs i bilaga 1.

7.7.2 REC-anordningen ska ha ett NOx-reningsdiagnostiksystem som kan identifiera NOx-reningsfel. NCD-systemet ska vara utformat, konstruerat och monterat så att det uppfyller kraven i punkt 7 i dessa föreskrifter under hela den normala livslängden för REC-anordningen under normala användningsförhållanden.

7.7.2.1 NCD-systemet ska kunna fungera under följande förhållanden:

c)

Denna punkt är inte tillämplig i fall där övervakning av reagensnivån i lagringsbehållaren krävs vid alla förhållanden där mätning är tekniskt genomförbar (t.ex. alla förhållanden när ett flytande reagens inte är fruset).

7.7.3 NCD-systemet ska uppfylla specifikationerna i bilaga 10.

7.8 Underhållskrav

7.8.1 Tillverkaren ska se till att alla ägare till fordon eller maskiner får skriftliga anvisningar om REC-systemet och hur det används på korrekt sätt.

I anvisningarna ska det anges dels att REC-systemet ger en signal till föraren eller operatören om avgasreningssystemet inte fungerar korrekt, dels att systemet för varning av operatören aktiveras och fordonet eller maskinen inte kan startas igen om operatören ignorerar varningen.

7.8.2 Anvisningarna ska innehålla krav rörande korrekt användning och underhåll av REC-anordningar för att bibehålla utsläppsprestanda, inklusive anvisningar för korrekt användning av förbrukningsbara reagenser.

7.8.3 Anvisningarna ska avfattas på ett tydligt, lättfattligt sätt på samma språk som i maskinens eller motorns ägarhandbok.

7.8.4 Det ska framgå av anvisningarna om föraren eller operatören ska fylla på förbrukningsbara reagens mellan tidpunkterna för rutinunderhåll. Det ska också framgå vilken reagenskvalitet som krävs. Det ska finnas anvisningar om hur föraren eller operatören ska fylla på reagensbehållaren. Det ska också finnas uppgifter om sannolik förbrukningstakt av reagens och hur ofta reagens bör fyllas på.

7.8.5 I anvisningarna ska det särskilt anges att användning av och påfyllning med en erforderlig reagens med korrekta egenskaper är nödvändig för att fordonet eller maskinen ska uppfylla kraven för typgodkännande av eftermontering av utsläppsbegränsande anordningar för fordonet eller maskinen.

7.8.6 I anvisningarna ska det anges att det kan vara brottsligt att använda ett fordon eller en maskin som inte förbrukar något reagens, om reagens krävs för utsläppsbegränsningen.

7.8.7 Anvisningarna ska innehålla en beskrivning av hur systemen för varning och motivering av operatören fungerar. Det ska också beskrivas hur prestanda och felregistrering påverkas om operatören ignorerar varningssystemet och inte fyller på reagens eller inte åtgärdar ett problem.

7.9 Godkännandet ska vara avhängigt följande led:

7.9.1 Tillverkaren ska tillhandahålla skriftliga underhållsanvisningar, som installatören ska lämna till föraren eller operatören.

7.9.2 Tillverkaren ska tillhandahålla installationsdokument för REC-anordningen.

7.9.3 Tillverkaren ska tillhandahålla anvisningar om systemet för varning av operatören, om systemet för motivering av operatören och om åtgärder för att förhindra att reagensen fryser (i förekommande fall). Installatören ska lämna dessa anvisningar till verkstaden eller föraren eller operatören.

7.9.4 Tillverkaren ska lämna en skriftlig förklaring till installatören om de normala driftsförhållanden (temperaturintervall, miljöförhållanden etc.) som krävs för att REC-anordningen ska fungera korrekt, och installatören ska lämna denna skriftliga förklaring till föraren eller operatören.

8. PRESTANDAKRAV

8.1 REC-anordningar som godkänns enligt dessa föreskrifter ska uppfylla samtliga följande kriterier:

c)

8.2 Gränsvärden

Eftermonterade motorsystem får inte överskrida utsläppsgränserna för de relevanta förorenande ämnena (NOx eller partiklar, eller i förekommande fall båda beroende på klass) enligt de strängare utsläppssteg som anges i föreskrifter nr 49 eller föreskrifter nr 96, vilka ska mätas enligt provningsförfarandena för de gränsvärden som ska uppfyllas. Eftermonterade motorsystem ska åtminstone uppfylla utsläppsgränserna för det steg som basmotorn godkändes för med avseende på var och en av de andra kontrollerade förorenande ämnen som är relevanta för det steget.

8.2.1 Kraven för varje klass av REC-anordning vad gäller uppfyllandet av gränserna för nästa strängare utsläppssteg anges i tabellerna i bilaga 9 till dessa föreskrifter.

8.2.2 När det gäller motorer som varken är typgodkända i enlighet med föreskrifter nr 49 eller föreskrifter nr 96 får utsläppen av varje reglerat förorenande ämne (CO, HC, NOx och partiklar) i ursprungligt skick inte överskrida gränsvärdena för utsläppssteget omedelbart under det utsläppssteg som ansökan om certifiering av eftermontering av utsläppsbegränsande anordningar avser.

8.3 Minskningsnivåer och minskningseffektivitet

8.3.1 Minskningsnivån för REC-system fastställs utifrån utsläppseffektiviteten enligt tabell 1:

Tabell 1

Minskningsnivåer

8.3.2 Minskningseffektiviteten ska fastställas genom en jämförelse av utsläppen mätta under den viktade WHTC-cykeln för utsläppsbegränsande anordningar som ska eftermonteras i tunga fordon eller under den viktade NRTC-cykeln för utsläppsbegränsande anordningar som ska eftermonteras i mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transport på väg eller motorer i jordbruks- och skogsbrukstraktorer. Minskningseffektiviteten ska beräknas enligt punkt 8.3.4 i dessa föreskrifter.

8.3.3 Vid tillämpningen av dessa föreskrifter ska minskningseffektiviteten för NOx gälla för system som är avsedda att minska NOx, och minskningsnivån för partiklar för system som är avsedda att minska partiklar. För eftermontering av utsläppsbegränsande anordningar av klass IV ska minskningsnivåerna för både NOx och partiklar enligt tabell 1 i dessa föreskrifter uppfyllas.

8.3.4 Minskningseffektiviteten ska beräknas från de mätta utsläppen av det relevanta förorenande ämnet nedströms från REC-anordningen (EREC) och motorsystemets utsläpp, mätta innan den utsläppsbegränsande anordningen eftermonterades (EBase) för det förorenande ämnet. Båda dessa värden ska mätas enligt de förfaranden som fastställs i dessa föreskrifter:

minskningseffektivitet (procent) = (1 – (EREC/EBase)) × 100.

8.4 Utsläppskrav för NO2

8.4.1 För eftermontering av utsläppsbegränsande anordningar av klass I får NO2-utsläppen över utgångsvärdet för NO2-utsläpp inte öka, mätta enligt bilaga 5 till dessa föreskrifter.

8.4.2 För eftermontering av utsläppsbegränsande anordningar av klass IIA får den stegvisa ökningen av NO2-utsläpp inte vara högre än 20 procentenheter jämfört med den nivå som registrerades utan eftermonterad utsläppsbegränsande anordning (utgångsvärde). Ett exempel: om utgångsvärdet för NO2 är 10 procentenheter av NOx, är det högsta tillåtna NO2-utsläppet med eftermonterad utsläppsbegränsande anordning 30 procentenheter av NOx, mätt enligt bilaga 5 till dessa föreskrifter. För REC-anordningar av klass IIB får den stegvisa ökningen av NO2 inte vara högre än 30 procentenheter.

8.4.3 För eftermontering av utsläppsbegränsande anordningar av klass III får NO2-utsläppen inte öka, mätta i g/kWh och enligt bilaga 6 till dessa föreskrifter.

8.4.4 För eftermontering av utsläppsbegränsande anordningar av klass V får NO2-utsläppen inte öka, mätta i g/kWh och enligt bilaga 7 till dessa föreskrifter.

8.5 Krav angående antal partiklar i utsläpp

8.5.1 Eftermontering av utsläppsbegränsande anordningar av klass I, IIA eller IIB och klass IV som godkänts för partikelminskningsnivå 01 ska ge en minskningseffektivitet för partikelantal på minst 97 % från utgångsvärdet för provningsmotorns utsläpp enligt punkt 12 när de mäts med de provningsförfaranden som fastställs i dessa föreskrifter.

8.5.2 Direkt provtagning från outspädda avgaser före utspädning är tillåten. Utspädningsfaktorn för utspädare av antal partiklar (PND1 och PND2 i partikelöverföringssystemet enligt föreskrifter nr 49) ska därefter anpassas till mätintervallet för partikelantalräknaren (PNC).

8.5.3 Minskningseffektiviteten för partikelantalet fastställs som skillnaden 1 minus penetrationen, vilket är förhållandet mellan antalet utsläppta partiklar nedströms REC-anordningen och antalet utsläppta partiklar från motorsystemet innan den utsläppsbegränsande anordningen eftermonteras. Minskningseffektiviteten för partikelantalet anges som en procentenhet. Minskningseffektiviteten för partikelantalet fastställs enligt punkt 8.3.2 för den aktuella provningscykeln.

minskningseffektivitet (procent) = (1 – (EREC/EBase)) × 100.

8.5.4 Om två system för mätning av partikelantal används parallellt för mätningar av partikelantalets minskningseffektivitet får mätningarna skilja sig åt med högst 5 % när de mäts samtidigt från samma provtagningspunkt.

8.6 Sekundära utsläppskrav

8.6.1 REC-tillverkarna ska lämna dokumenterade bevis för att visa att de material och processer som används i REC-anordningarna inte utgör en ytterligare fara för hälsan och miljön.

8.6.2 Vad gäller REC-anordningar av klass III och IV får ammoniakhalten inte överskrida ett medelvärde på 25 ppm när den mäts med hjälp av de förfaranden som fastställs i tillägg 7 till bilaga 4 till ändringsserie 06 till föreskrifter nr 49.

8.6.3 REC-anordningar får inte öka sekundära utsläpp till koncentrationer som är kända som hälsofarliga.

8.6.4 Den som ansöker om godkännande av eftermontering av utsläppsbegränsande anordningar ska lämna in en bedömning av anordningens prestanda avseende sekundära utsläpp. Bedömningen ska omfatta alla sannolika sekundära utsläpp från REC-anordningen, med beaktande av anordningens arbetsprincip, utformning, konstruktionsmetod samt använda material.

8.6.4.1 Denna bedömning ska särskilt omfatta följande:

8.6.4.2 Varje typ av bedömt sekundärt utsläpp ska anges i bedömningen.

8.6.4.3 Bedömningen kan grundas på en tillförlitlig teknisk analys och bedömning, provnings- eller simuleringsresultat, resultat från analyser eller provningar av liknande system eller tekniker, eller på en kombination av ovanstående.

8.6.4.4 Vid tillämpningen av dessa föreskrifter ska produktion av koncentrationer som inte är väsentligt högre än de koncentrationer som produceras av motorsystem med originalutrustning inte anses vara hälsofarliga.

8.6.5 Sökanden kan vara skyldig att utföra provningar avseende sekundära utsläpp som ett villkor för godkännande om bedömningen av REC-anordningens prestanda vad gäller sekundära utsläpp gör att det rimligen kan förväntas att kraven i punkt 8.6.3 inte kommer att uppfyllas.

9. BESTÄNDIGHETSKRAV

9.1 Sökanden ska ange att REC-anordningar om de används och underhålls enligt tillverkarens anvisningar kommer att uppfylla de tillämpliga bestämmelserna vid normal drift under deras livslängd, som

9.2 Sökande ska utföra ett beständighetsprov på 1 000 timmar på en motor med en eftermonterad utsläppsbegränsande anordning. Provningen ska antingen ske genom fältprovning i ett typiskt fordon eller i en typisk maskintillämpning som överenskoms mellan typgodkännandemyndigheten, eller i en motorprovbänk. Om provningen utförs i en motorprovbänk ska åldrandecykel, belastning och hastighet innefatta förhållanden som ligger nära 10 % tomgång, 10 % transient drift, 75 % drift vid högsta varvtal och belastning samt 5 % drift vid lågt varvtal och låg belastning.

Det är möjligt att använda en annan motor för beständighetsprovet än den provningsmotor som används för att fastställa REC-anordningens minskningsnivå, men motorn ska ingå i det deklarerade tillämpningsområdet för anordningen i fråga.

9.3 Provningen omfattar följande:

9.4 När beständighetsprovningen har avslutats ska den eftermonterade utsläppsbegränsande anordning som använts för att visa beständighet användas för ytterligare utvärderingsprovningar med den ursprungliga provningsmotorn.

Om den ursprungliga provningsmotorn inte längre fungerar får en annan motor av samma typ användas, med godkännande från typgodkännandemyndigheten.

9.5 REC-anordningar ska uppfylla kraven i punkt 8 om de provas i enlighet med punkt 9.4 när driftsackumuleringen slutförts.

10. TILLÄMPNINGSOMRÅDE

10.1 Tillämpningsområdet beskriver de motorer eller motorsystem som familjen av REC-anordningar kan tillämpas på. Sökanden ska lämna utförliga uppgifter om tillämpningsområdet till typgodkännandemyndigheten enligt bilaga 3 till dessa föreskrifter.

10.2 Tillämpningsområdet begränsas till den motorfamilj som den provningsmotor som definieras i punkt 12 tillhör.

10.3 Tillämpningsområdet kan utökas till att omfatta

Detta om sökanden kan visa att följande kriterier och funktioner hos de berörda motorerna är desamma som i provningsmotorn:

c)

10.4 Tillämpningsområdet får inte utökas till att omfatta motorer med ett utgångsvärde för utsläppssteg som är mindre strängt än provningsmotorns utgångsvärde för utsläppssteg.

10.5 Om sökanden kan visa att den REC-anordning som provas för fordon av kategorierna M2, M3 och N samt deras CI-motorer även är utformad för att användas på samma strukturella sätt på CI-motorer för användning i mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transport på väg eller fordon av kategori T, och provningsmotorn i enlighet med punkt 12 nedan är representativ för sådana tillämpningar och även uppfyller familjekriterierna i punkterna 14, 15 eller 16, kan tillämpningsområdet utvidgas till att omfatta CI-motorer för användning i mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transport på väg samt fordon av kategori T.

Det är inte tillåtet att utvidga de typer av REC-anordningar som har godkänts för användning i CI-motorer eller i fordon av kategori T till att omfatta tillämpningar som är avsedda för transport på väg på det sätt som beskrivs i denna punkt.

11. ÄNDRINGAR AV UTGÅNGSVÄRDEN FÖR MOTORERS UTSLÄPP

11.1 Alla ändringar av motorns driftsparametrar som kan påverka gränsvärdet för motorns utsläpp måste hållas inom de gränser som anges av den ursprungliga motortillverkaren (till exempel högsta tillåtna avgasmottryck eller fastställda gränser för externa anordningars effekt på elektriska system eller databehandlingssystem).

11.2 Om ytterligare åtgärder med avseende på utsläppsrelevanta komponenter eller systemkomponenter, såsom ändringar av systemet för avgasåterföring (EGR-systemet), är nödvändiga för att säkerställa att motorn och systemen för avgasefterbehandling fungerar korrekt tillsammans med REC-anordningen, ska sökanden lämna en utförlig beskrivning av den ändrade utformningen och en förklaring av hur ändringen kommer att påverka strategin för avgasrening när det gäller drift och prestanda. För att styrka sina påståenden ska sökanden lämna ytterligare provningsuppgifter, en teknisk motivering och en analys eller eventuella andra uppgifter som typgodkännandemyndigheten eller den tekniska tjänsten anser vara nödvändiga för att bedöma skillnaderna mellan den ändrade och den ursprungliga utformningen.

11.3 Den ursprungliga motortillverkarens utsläppsbegränsande system ska inte ändras, förutom när det gäller

REC-anordningar av klass I, klass IIA eller IIB, ersättning av den befintliga dieseloxidationskatalysatorn, under förutsättning att

c)

11.4 Ändringar nedströms av ursprungliga system för efterbehandling av avgaser är tillåtna på villkor att kraven i punkt 11.1 i dessa föreskrifter är uppfyllda.

11.5 Eventuella omborddiagnossystem och system för NOx-rening hos det ursprungliga motorsystemet får inte påverkas av REC-anordningen.

12. VAL AV PROVNINGSMETODER OCH KOMBINATION AV EFTERMONTERADE UTSLÄPPSBEGRÄNSANDE ANORDNINGAR

12.1 Provningsmotorerna ska tillhöra en motorfamilj som motsvarar REC-anordningens tillämpningsområde. Provningsmotorns utsläppsprestanda ska mätas och ska uppfylla gränsvärdena för det tillämpliga utgångsvärdet för motorers utsläppssteg.

12.2 Kombinationen av provningsmotor och REC-anordning för det valda tillämpningsområdet ska uppfylla följande kriterier:

c)

Om kraven i leden b och c ovan är oförenliga med varandra ska kraven i led b ha företräde.

12.3 För REC-anordningar som är avsedda att användas på motorer som typgodkänts i enlighet med föreskrifter nr 96 är det obligatoriskt att utföra provningar på en provningsmotor för varje effektkategori som REC-anordningen är avsedd för.

12.4 Den valda provningsmotorn ska uppfylla alla gränsvärden för förorenande utsläpp inom det steg eller den standard som provningsmotorn ursprungligen typgodkändes för, både i serieproducerat skick och med REC-anordningen. Om fordon eller maskiner är utrustade med omborddiagnossystem får systemens övervakningsfunktion inte påverkas efter det att REC-anordningen har installerats. Egenskaperna hos motorns elektroniska styrenhet (t.ex. insprutningstidsbestämning, mätning av massflöde eller strategier för minskning av avgaser) får inte ändras av REC-anordningen. Modifieringar av provningsmotorn som ändrar det ursprungliga utsläppsbeteendet (t.ex. ändring av insprutstidsbestämningen) är inte tillåtna.

13. BESTÄMMELSER GÄLLANDE MÄTNING AV UTSLÄPP

13.1 De gasformiga komponenter och partikelkomponenter som släpps ut av motorn eller motorsystemet i kombination med den utsläppsbegränsande anordningen ska mätas med hjälp av de metoder som beskrivs i de tillämpliga bilagorna till föreskrifter nr 49 och föreskrifter nr 96.

13.2 Om en uppvärmd kemiluminiscensdetektor (CLD) används för bestämning av NO2 i enlighet med punkt 8.4 i dessa föreskrifter, ska två parallella mätkammare för bestämning av NOx och NO användas samtidigt. Två parallella kemiluminiscensdetektorer är tillåtna under förutsättning att båda uppfyller kraven i föreskrifter nr 49 eller föreskrifter nr 96, och att omvandlarnas absoluta verkningsgrad skiljer sig åt med högst 3 %.

14. MINSKNING AV PARTIKELUTSLÄPP FÖR EFTERMONTERADE UTSLÄPPSBEGRÄNSANDE ANORDNINGAR

14.1 Godkännanden av REC-anordningar för begränsning av partikelutsläpp kommer att fortsätta att gälla för nominellt lika system i en annorlunda konfiguration eller tillämpning, under förutsättning att de inte skiljer sig från det provade systemet med avseende på följande funktioner:

c)

de andra utsläppsbegränsande anordningarnas utformning och driftsprincip likna de anordningar som använts under provningen.

14.2 Om eftermonterade anordningar för begränsning av partikelutsläpp provas i en motorprovbänk ska REC-anordningen installeras så att det finns ett avstånd på minst 2 meter mellan anordningens inlopp och turboladdarens utlopp (turbinen) eller avgasgrenrörets utloppsplan om ingen turboladdare är installerad. Om sökanden kan visa att ett kortare avstånd än det minsta avstånd som anges här kommer att användas i alla efterföljande tillämpningar i den utsläppsbegränsande anordningen får längden på det rör som används i provningscellen minskas på motsvarande sätt. Isolering eller liknande metoder för att bibehålla avgasens temperatur är endast tillåtna om de även kommer att användas när den utsläppsbegränsande anordningen eftermonteras på fordonet eller maskinen.

15. MINSKNING AV NOx-UTSLÄPP FÖR UTSLÄPPSBEGRÄNSANDE ANORDNINGAR

15.1 Godkännanden av REC-anordningar för begränsning av NOx-utsläpp kommer att fortsätta att gälla för nominellt lika system (som använder samma teknik för begränsning av NOx-utsläpp) i en annorlunda konfiguration eller tillämpning, under förutsättning att de inte skiljer sig från det provade systemet med avseende på följande funktioner:

de andra utsläppsbegränsande anordningarnas utformning och driftsprincip ska likna de anordningar som använts under provningen.

c)

Eventuella använda kontrollstrategier, även funktioner i sådana strategier, till exempel fördröjningsperioder, doseringsintervall för reagenser, sensorers placering och egenskaper, tidskonstanter och flödesegenskaper hos ventiler. Om olika reagenser och/eller strategier används för olika klimatförhållanden ska den strategi provas som har den lägsta totala doseringen under provningen.

15.2 Om eftermonterade anordningar för begränsning av NOx-utsläpp provas i en motorprovcell ska REC-anordningen installeras på minst 2 meters avstånd från turboladdarens utlopp (turbinen) eller avgasgrenrörets utloppsfläns om motorn inte har en turboladdare. Om sökanden kan visa att ett kortare avstånd än det minsta avstånd som anges här kommer att användas i alla efterföljande tillämpningar i den utsläppsbegränsande anordningen får längden på det rör som används i provningscellen minskas på motsvarande sätt. Isolering eller liknande metoder för att bibehålla avgasens temperatur är endast tillåtna om de även kommer att användas när den utsläppsbegränsande anordningen eftermonteras på fordonet eller maskinen.

16. MINSKNING AV NOx-UTSLÄPP OCH PARTIKELUTSLÄPP FÖR EFTERMONTERADE UTSLÄPPSBEGRÄNSANDE ANORDNINGAR

Godkännanden av REC-anordningar för begränsning av NOx-utsläpp och partikelutsläpp kommer att fortsätta att gälla för nominellt lika system i en annorlunda konfiguration eller tillämpning, under förutsättning att de inte skiljer sig från det provade systemet med avseende på följande funktioner:

c)

Anordningar där partikel- och NOx-begränsningen utförs på samma substrat ska inte anses tillhöra samma familj som anordningar där de två aktiviteterna utförs på separata substrat.

17. BRÄNSLE OCH SPECIFIK BRÄNSLEFÖRBRUKNING

17.1 Provningar av REC-anordningar ska utföras med kommersiellt tillgängliga bränslen som motsvarar det bränsle som vanligen används för den typ av fordon eller maskin som den utsläppsbegränsande anordningen ska eftermonteras på.

17.2 Tillverkarna av utsläppsbegränsande anordningar kan, som ett alternativ till att använda marknadsbränsle, ansöka om tillstånd från typgodkännandemyndigheten att utföra proverna av REC-anordningen med ett referensbränsle. Det referensbränsle som ska användas i sådana fall är det som anges i antingen föreskrifter nr 49 eller föreskrifter nr 96.

17.3 Den specifika bränsleförbrukningen för den motor som den utsläppsbegränsande anordningen eftermonteras på under de tillämpliga provningscyklerna (punkterna 2.3 och 3.3 i bilaga 5 och punkterna 2.3 och 3.3 i bilaga 6 till dessa föreskrifter) får inte vara mer än 4 % högre med eftermontering än den genomsnittliga specifika förbrukningen utan eftermontering.

18. DRIFTSBETEENDE OCH SÄKERHETSRISKER

18.1 Utsläppsbegränsande anordningar ska, när de eftermonteras enligt de medföljande anvisningarna, vara så utformade att de kan användas i de avsedda tillämpningarna utan att operatörer eller andra personer som befinner sig i närheten utsätts för säkerhetsrisker, antingen direkt eller till följd av ändringar av fordonets eller maskinens driftsegenskaper.

18.2 REC-anordningar ska, när de eftermonteras enligt de medföljande anvisningarna, vara så utformade att de inte försämrar fordonets eller maskinens drift, såvida inte

c)

18.3 För att säkerställa att kraven för installation och tillhandahållande av information i punkt 20 och bilaga 11 till dessa föreskrifter uppfylls ska tillverkarna av utsläppsbegränsande anordningar göra en bedömning av de säkerhetsrisker som kan uppstå vid eftermontering av utsläppsbegränsande anordningar på fordon eller maskiner. I bedömningen ska tillverkarna använda den säkerhetsnivå som fordonet eller maskinen hade när den släpptes ut på marknaden första gången som utgångsvärde.

19. BULLER

Sökanden ska lämna bevis för att eftermontering av utsläppsbegränsande anordningar enligt de medföljande monteringsanvisningarna inte leder till att fordonets bullernivå ökar. Bevis för att REC-anordningen endast är avsedd att komplettera tillverkarens standardsystem för ljuddämpare för vägfordon (4) anses uppfylla detta krav.

20. MONTERING AV EFTERMONTERADE UTSLÄPPSBEGRÄNSANDE ANORDNINGAR

20.1 Tillverkarna ska tillhandahålla skriftliga anvisningar om installation, drift och underhåll i enlighet med kraven i bilaga 11 till dessa föreskrifter.

20.2 Tillverkarna uppmärksammas särskilt på kravet i bilaga 11 till dessa föreskrifter angående riktlinjer och anvisningar:

c)

20.3 Tillverkaren ska för typgodkännandemyndigheten visa att det finns lämpliga förfaranden för att välja, utbilda och övervaka auktoriserade installatörer för eftermontering av utsläppsbegränsande anordningar.

21. ÄNDRING OCH UTÖKNING AV GODKÄNNANDE AV EFTERMONTERADE UTSLÄPPSBEGRÄNSANDE ANORDNINGAR

21.1 Alla ändringar av REC-anordningar som är relevanta för dessa föreskrifter ska anmälas till den typgodkännandemyndighet som beviljade typgodkännandet. Typgodkännandemyndigheten bedömer därefter huruvida REC-anordningen fortfarande uppfyller kraven för att ingå i den relevanta familjen av REC-anordningar.

Typgodkännandemyndigheten kan kräva en ytterligare provningsrapport som underlag för sin bedömning från den tekniska tjänst som ansvarar för provningen.

21.2 Om typgodkännandemyndigheten godkänner ändringen ska en hänvisning till det formella meddelandet om godkännandet anges i bruksanvisningen.

21.3 Bekräftelse på eller avslag på ansökan om godkännande ska med angivande av ändringen med det förfarande som anges i punkt 6 ovan delges de avtalsslutande parter i 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter.

21.4 Den typgodkännandemyndighet som beviljar utökning av ett typgodkännande ska tilldela varje sådan utökning ett serienummer och underrätta de avtalsslutande parter i 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter om det numret med det meddelandeformulär som anges i bilaga 2 till dessa föreskrifter.

22. PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

22.1 Produktionsöverensstämmelsen ska kontrolleras enligt de förfaranden som fastställts i tillägg 2 till 1958 års överenskommelse (E/ECE/2-E/ECE/TRANS/324/Rev.505).

22.2 De åtgärder som vidtas för att garantera produktionsöverensstämmelse ska uppfylla kraven i punkt 2 i tillägg 2 till 1958 års överenskommelse.

22.3 Särskilda krav

22.4 Innan typgodkännande kan beviljas ska tillverkarna lämna följande uppgifter om produktionsöverensstämmelse för den inledande bedömningen:

c)

22.5 På grundval av dessa uppgifter kan tillverkare som använder ett certifierat kvalitetssystem godkännas för typgodkännandeförfarandet, och får en inledande bedömningsrapport som grundas på granskningen av dokumenten.

22.6 Om tillverkaren inte har något certifierat kvalitetssystem utförs en företagsbedömning på grundval av ISO 9001:2000, inklusive aspekter som rör produktionsöverensstämmelse.

22.7 Åtminstone följande faktorer i ISO 9001:2000 ska beskrivas och kontrolleras:

c)

22.8 Som en bekräftelse av att det finns lämpliga åtgärder och förfaranden för en effektiv kontroll av produktionsöverensstämmelse får tillverkaren en förklaring om överensstämmelse vid betalning av den föreskrivna intygsavgiften.

22.9 Förklaringen är officiellt giltig.

22.10 Innan giltighetstiden för båda förklaringarna löper ut gör typgodkännandemyndigheten en granskning av produktionsöverensstämmelsen genom en processkontroll hos tillverkaren, för att bekräfta att kontrollerna av produktionsöverensstämmelse är effektiva.

22.11 I sin övervakning av produktionsöverensstämmelsen ska typgodkännandemyndigheten beakta den övervakning som utförs av behöriga myndigheter hos andra avtalsslutande parter i 1958 års överenskommelse.

23. PÅFÖLJDER VID BRISTANDE PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

23.1 Det typgodkännande som beviljats med avseende på en typ av eftermontering av utsläppsbegränsande anordningar enligt dessa föreskrifter kan återkallas om de krav som anges i punkterna 21 och 22 inte uppfylls.

23.2 Om en avtalsslutande part som tillämpar dessa föreskrifter återkallar ett godkännande som den tidigare beviljat ska den genast anmäla detta till de övriga avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter med det meddelande som anges i bilaga 2 till dessa föreskrifter.

24. SLUTGILTIGT UPPHÖRANDE AV PRODUKTIONEN

En innehavare av ett typgodkännande som slutgiltigt upphör med sin produktion av en typ av eftermontering av utsläppsbegränsande anordningar som typgodkänts i enlighet med dessa föreskrifter ska underrätta typgodkännandemyndigheten om detta. När myndigheten fått ett sådant meddelande ska den informera övriga avtalsslutande parter i 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter med det meddelandeformulär som anges i bilaga 2 till dessa föreskrifter.

25. NAMN PÅ OCH ADRESS TILL TYPGODKÄNNANDEMYNDIGHETERNA OCH DE TEKNISKA TJÄNSTER SOM UTFÖR GODKÄNNANDEPROVNINGAR

De parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter ska meddela Förenta nationernas sekretariat namn på och adress till de tekniska tjänster som ansvarar för godkännandeprovningar och de typgodkännandemyndigheter som beviljar typgodkännande och till vilka formulär om beviljat, utökat, ej beviljat eller återkallat typgodkännande som utfärdats i andra länder ska sändas.

26. ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER

26.1 Från och med den dag då ändringsserie 01 officiellt träder i kraft får ingen av de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter vägra att bevilja och vägra att godta typgodkännanden enligt dessa föreskrifter i deras lydelse enligt ändringsserie 01.

26.2 Från och med dagen för det officiella ikraftträdandet av ändringsserie nr 01 får de parter i överenskommelsen som tillämpar ändringsserie nr 01 till dessa föreskrifter vägra att bevilja typgodkännande av eftermontering av utsläppsbegränsande anordningar som inte uppfyller kraven i ändringsserie 01 till dessa föreskrifter.

26.3 Avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter får fortsätta att bevilja typgodkännanden för eftermontering av utsläppsbegränsande anordningar som uppfyller eventuella tidigare nivåkrav enligt dessa föreskrifter, förutsatt att REC-anordningen är avsedd för export till länder där motsvarande krav tillämpas enligt nationell lagstiftning.

(1) Enligt definitionen i den konsoliderade resolutionen om fordonskonstruktion (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3, punkt 2 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

(2) De särskiljande numren för parterna i 1958 års överenskommelse återges i bilaga 3 till den konsoliderade resolutionen om fordonskonstruktion (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev. 3 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

(3) För detta ändamål anses motorer som godkänns enligt föreskrifter nr 49 ha variabelt varvtal.

(4) Med vägfordon avses här fordon av kategorierna M2, M3 och N enligt definitionen i den konsoliderade resolutionen om fordonskonstruktion (R.E. 3) (dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3, para. 2 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html), med undantag för fordon som godkänts enligt föreskrifter nr 83.

5.5.3 Normalintervall för temperaturen hos reagenset för begränsning av NOx-utsläpp under drift: … (K)

5.3.3 Substratens och andra aktiva materials utformning och egenskaper enligt punkterna 14.1 c samt 15.1 d och e i dessa föreskrifter: …

4.5.2 Normalintervall för reagensets temperatur under drift (K): …

3.3.3 Filtrets eller andra aktiva materials utformning och egenskaper enligt punkt 14.1 c i dessa föreskrifter: …

BILAGA 5

PROVNING AV EFTERMONTERADE UTSLÄPPSBEGRÄNSANDE ANORDNINGAR FÖR MINSKNING AV PARTIKELUTSLÄPP (KLASS I ELLER II)

Provningen av utsläppsbegränsande anordningar för minskning av partikelutsläpp utförs i följande steg, inklusive en bedömning av utsläppen av sekundära förorenande ämnen och bestämning av NO2-utsläpp:

1. DRIFTSACKUMULERINGSPROVNING

Driftsackumuleringsprovningen ska utföras i enlighet med kraven i punkt 9 i dessa föreskrifter.

2. FASTSTÄLLANDE AV UTGÅNGSVÄRDE FÖR MOTORNS UTSLÄPP OCH SPECIFIK BRÄNSLEFÖRBRUKNING UTAN INMONTERAD REC-ANORDNING

2.1 Utgångsvärdet för motorns utsläpp fastställs genom en utsläppsprovning av motorsystemet utan eftermonterad utsläppsbegränsande anordning i enlighet med föreskrifter nr 49 eller föreskrifter nr 96, beroende på tillämpning och basmotorns typgodkännandenivå.

2.2 För att bestämma minskningseffektiviteten fastställs utsläppen dessutom genom en utsläppsprovning i enlighet med kraven i punkt 8.3 i dessa föreskrifter.

2.3 Den specifika bränsleförbrukningen (g/kWh) ska bestämmas genom en utsläppsprovning i enlighet med punkt 2.2 i denna bilaga.

3. BESTÄMNING AV UTSLÄPP, BRÄNSLEFÖRBRUKNING OCH MINSKNINGSEFFEKTIVITET MED REC-ANORDNINGEN INMONTERAD EFTER DRIFTSACKUMULERINGSPROVNINGEN

3.1 Utsläppen bestäms genom en utsläppsprovning i enlighet med kraven i föreskrifter nr 49 eller föreskrifter nr 96 beroende på avsedd tillämpning och utsläppsnivå för den berörda REC-anordningen, med anordningen inmonterad i enlighet med kraven i dessa föreskrifter.

3.2 För att bestämma minskningseffektiviteten fastställs utsläppen dessutom genom en utsläppsprovning med REC-anordningen inmonterad i enlighet med kraven i punkt 8.3 i dessa föreskrifter.

3.3 Den specifika bränsleförbrukningen (g/kWh) ska bestämmas genom en utsläppsprovning i enlighet med punkt 3.2 i denna bilaga.

4. FASTSTÄLLANDE AV EN REGENERERINGSSTRATEGI FÖR OCH REGENERERINGSEGENSKAPER HOS UTSLÄPPSBEGRÄNSANDE ANORDNINGAR FÖR MINSKNING AV PARTIKELUTSLÄPP

4.1 Regenereringsstrategin för anordningar för begränsning av partikelutsläpp (periodisk eller kontinuerlig regenerering) och regenereringsegenskaperna fastställs genom följande förfarande:

4.2 Minst 25 provningscykler måste utföras för att det ska vara möjligt att bedöma regenereringens prestanda hos en anordning för begränsning av partikelutsläpp. Provningscykeln ska vara lämplig för det utsläppssteg eller den standard som fordonet eller maskinen ska uppfylla med hjälp av REC-systemet.

Gasformiga utsläpp, partikelmassa och i förekommande fall partikelantal ska mätas under åtminstone var femte provningscykel. En separat provning för partikelbegränsningssystemet ska utföras för varje familj eller tillämpningsområde som anges i typgodkännandeförfarandet för den motor som REC-systemet är avsett att användas på. Detta innebär att en systemprovning görs för varje tillämpningsområde.

4.3 Anordningar för begränsning av partikelutsläpp anses ha en kontinuerlig regenereringsprocess om en lämplig bedömningsvariabel kan anses vara konstant under minst 25 tillämpliga provningscykler. För detta ändamål anses genomsnittliga partikelutsläpp och avgasmottryck vara lämpliga bedömningsvariabler.

Om sökande vill använda en eller flera andra bedömningsvariabler ska de motivera detta med ett grundligt tekniskt underlag för typgodkännandemyndigheten som stöd för sin begäran.

Om ett kontinuerligt regenereringssystem enligt definitionen ovan även möjliggör aktiv regenerering ska bedömningskriterierna i punkt 4.6 i dessa föreskrifter tillämpas.

Partikelmassautsläpp och avgasmottryck anses vara konstanta i den mening som avses i dessa föreskrifter om varianskoefficienten är mindre än 25 % under 25 provningscykler. Avgasmottrycket mäts kontinuerligt för bedömningen, och partikelutsläppen mäts åtminstone under var femte provningscykel.

Variationskoefficienten beräknas enligt följande:

där

och

genomsnittligt värde = (x 1 + x 2 + …+ x n)/n

där

n = antal mätvärden x = respektive individuellt uppmätt värde

4.4 Provning av regenereringsegenskaperna hos en eftermonterad anordning för begränsning av partikelutsläpp

Provningen utförs genom att systemet belastas med partiklar tills ett konstant avgasmottryck uppnås, eller under högst 100 timmar om inget konstant värde för mottrycket har uppnåtts innan dess. Avgasmottrycket anses vara konstant om det efter att ha mätts under minst 50 timmar inte varierar mer än plus eller minus 4 mbar inom 30 minuter. Provningspunkterna i den cykel som används för att belasta systemet ska väljas så att den högsta avgastemperaturen på 180 °C vid inloppet till partikelbegränsningssystemet inte överskrids. Belastningen av systemet med partiklar bör helst göras genom att provningsmotorn körs i konstant hastighet på 50–75 % av det nominella varvtalet.

Regenereringen aktiveras efter det att REC-anordningen laddats med partiklar till dess att mottrycket är konstant, eller efter högst 100 timmars körning enligt ovan. Regenereringen kan till exempel aktiveras genom att motorn körs med en högre belastning för att öka avgastemperaturen. När regenereringen har slutförts görs mätningar av avgaserna under minst tre iterationer av den lämpliga provningscykeln (dvs. tre ESC-cykler, ETC-cykler, WHSC-cykler, WHTC-cykler, NRSC-cykler eller NRTC-cykler). De mätta värdena för förorenande ämnen i avgaserna får avvika från de värden som mättes före belastningen av REC-anordningen med högst 15 % för gasformiga utsläpp eller högst 20 % för partikelmassa eller partikelantal.

Tillverkaren ska skriftligen bekräfta att de högsta temperaturer som förekommer under regenereringsprocessen inte skadar REC-anordningen eller väsentligt förkortar dess livstid.

Som ett alternativ till den belastningsprocess som beskrivs ovan kan tillverkaren välja att använda en REC-anordning för begränsning av partikelutsläpp som redan belastats upp till gränsen för regenereringsprovningen.

4.5 Bedömningskriterier för eftermontering av kontinuerligt regenererande anordningar för begränsning av partikelutsläpp

Provningen av REC-systemet för begränsning av partikelutsläpp anses vara tillfredsställande om de mätta partikelutsläppen uppfyller punkt 8 i dessa föreskrifter.

4.5.1 Reglerade förorenande ämnen

Utsläpp av reglerade förorenande ämnen bestäms genom mätningar som görs omedelbart efter provningarna för att fastställa regenereringens egenskaper.

Utsläpp av reglerade förorenande ämnen (CO, HC, partiklar och NOx) i ursprungligt skick och i eftermonterat skick ska hålla sig inom gränsvärdena för det utsläppssteg eller den standard som motorn ursprungligen typgodkändes för. Förhållandet mellan NO2 och NOx för ursprungligt skick och i eftermonterat skick ska registreras och anges i provningsrapporten.

Bestämningen av massautsläpp av NO2 och NOx görs genom samtidiga mätningar enligt punkt 13.2 i dessa föreskrifter.

4.6 Bedömningskriterier för eftermontering av periodiskt regenererande anordningar för begränsning av partikelutsläpp

Denna bestämmelse gäller endast REC-system som använder aktiv regenerering.

Utsläppen ska mätas under minst tre lämpliga varmstartsprovningscykler (dvs. ESC-cykler, ETC-cykler, WHSC-cykler, WHTC-cykler, NRSC-cykler eller NRTC-cykler). En av de cykler då mätningar görs bör omfatta en regenerering på ett stabiliserat REC-system. De andra två cykler då mätningar görs bör vara utan regenerering. Om regenereringen tar längre tid än en provningscykel ska på varandra följande provningscykler köras till dess att regenereringen har slutförts.

REC-tillverkaren ska ange de förhållanden under vilka regenereringsprocessen vanligen inträffar (t.ex. partikelbelastning, temperatur, avgasmottryck eller andra relevanta parametrar). Tillverkaren ska även ange frekvensen för regenereringen i den fraktion av provningarna under vilka regenerering inträffar. Tillverkaren och typgodkännandemyndigheten ska på grundval av en tillförlitlig teknisk bedömning komma överens om det exakta förfarande som ska användas för att bestämma denna del. (Frekvensfraktionen är faktor F i beräkningen av nominella partikelutsläpp nedan.)

För regenereringsprovningar ska tillverkaren tillhandahålla ett REC-system för begränsning av partikelutsläpp som har belastats med partiklar. Alternativt kan tillverkaren köra på varandra följande provningscykler enligt punkt 4.4 i denna bilaga till dess att REC-anordningen är belastad med partiklar. Utsläppsmätningar krävs inte under provningscykler som körs för att belasta REC-anordningen med partiklar.

De genomsnittliga utsläppen mellan regenereringsfaserna ska bestämmas av det aritmetiska medelvärdet av flera prover som är ungefär ekvidistanta när det gäller antalet provningscykler utan mätningar mellan dem. Minst en provningscykel så nära som möjligt före och en provningscykel omedelbart efter ett regenereringsprov ska ingå i beräkningen av det aritmetiska medelvärdet.

Under regenereringsprovningen ska alla uppgifter som behövs för att påvisa regenereringen registreras (CO- eller NOx-utsläpp, temperatur före och efter REC-anordningen, avgasmottryck och eventuella andra relevanta parametrar). Under regenereringsprocessen får tillämpliga utsläppsgränser överskridas. Provningsförfarandet visas översiktligt i figuren nedan.

Översikt över periodisk regenerering

Antal omgångar nr n e1, 2, 3, ….n Utsläpp (g/KwH) Viktade utsläpp från provtagning och regenerering ew Medelutsläpp under provtagning e1…n Utsläpp under regenerering er

Systemprovningar av ett periodiskt regenererande REC-anordningar för begränsning av partikelutsläpp anses vara godkända om de nominella partikelutsläpp som beräknats genom det förfarande som anges nedan ligger inom de gränsvärden som fastställts för den minskningsnivå som sökanden vill att REC-anordningen godkänns för.

4.6.1 Reglerade förorenande ämnen

Utsläpp av reglerade förorenande ämnen (CO, HC, partiklar och NOx) ska hålla sig inom gränsvärdena för den standard som motorn ursprungligen typgodkändes för, både i ursprungligt skick och i eftermonterat skick. Förhållandet mellan NO2 och NOx för ursprungligt skick och med eftermontering ska registreras och anges i provningsrapporten.

Bestämningen av massautsläpp av NO2 och NOx görs genom samtidiga mätningar enligt punkt 4.7.2 i denna bilaga och punkt 13 i dessa föreskrifter.

4.6.1.1 Viktade partikelformiga utsläpp

Partikelutsläppens partikelmassa (g/kWh) för periodiskt regenererande system bestäms enligt följande:

PM massa = PM massar × F + (1 – F) × PM massawor

där

F = regenereringsfrekvens, dvs. i hur stor andel av provningarna som regenerering inträffar [-], PM massawor = genomsnittligt utsläpp från en provning där regenerering inte inträffar [g/kWh], PM massar = genomsnittligt utsläpp från en provning där regenerering inträffar [g/kWh].

Tillverkaren kan på grundval av god teknisk sed, välja att regenereringsfaktorn kr, som uttrycker det genomsnittliga utsläppet, beräknas antingen multiplikativt eller additivt, enligt följande:

kr = PM massa/PM massawor (multiplikativ justeringsfaktor) eller

kUr = PM massa – PM massawor (ökande justeringsfaktor) eller

kDr = PM massa – PM massar (minskande justeringsfaktor)

Om fler än två mätningar mellan regenereringsfaserna används för att bestämma utsläppen ska dessa ytterligare mätningar göras med jämna mellanrum och ett aritmetiskt medelvärde ska mätas.

4.6.1.2 Viktade gasformiga utsläpp

Utsläppen av gasformiga komponenter Mgas (g/kWh) för periodiskt regenererande system bestäms enligt följande:

Mgas = Mgasr × F + (1 – F) × Mgaswor

där

F = regenereringsfrekvens, dvs. i hur stor andel av provningarna som regenerering inträffar Mgaswor = genomsnittligt utsläpp från en provning där regenerering inte inträffar [g/kWh], Mgasr = genomsnittligt utsläpp från en provning där regenerering inträffar [g/kWh].

Tillverkaren kan på grundval av god teknisk sed, välja att regenereringsfaktorn kr, som uttrycker det genomsnittliga utsläppet, beräknas antingen multiplikativt eller additivt, enligt följande:

kr = Mgas/Mgaswor (multiplikativ justeringsfaktor) eller

kUr = Mgas – Mgaswor (ökande justeringsfaktor) eller

kDr = Mgas – Mgasr (minskande justeringsfaktor)

4.7 Bestämning av NO2-utsläpp

Provningen ska göras på en provningsmotor som valts enligt de kriterier som beskrivs i punkt 12 i dessa föreskrifter.

4.7.1 Val av REC-system för begränsning av partikelutsläpp för bestämning av NO2

Den REC-anordning som används för provningarna kan skilja sig från den REC-anordning som används enligt punkt 4.5 i denna bilaga. Följande gäller för provning av eftermonterade anordningar för begränsning av partikelutsläpp:

a) Anordningen ska ha högsta aktiva volym, och om en dieseloxidationskatalysator används uppströms ska den katalysator som har det största aktiva ytområdet användas.

b) Den anordning som innehåller den högsta platinahalten med det högsta totala innehållet av katalytiskt aktiva material inom den fastställda REC-familjen ska användas.

Den valda REC-anordningen ska monteras så att det kortaste avståndet mellan motorn och REC-anordningen uppnås enligt tillämpningsområdet för REC-anordningen.

REC-anordningen ska vara obelastad och ska inte ha körts längre än i 125 timmar.

4.7.2 Bestämning av NO2-utsläpp

Tre på varandra följande WHTC- eller NRTC-provningscykler, beroende på tillämpning, ska utföras. Utsläppen ska bestämmas under samtliga tre cykler och ett genomsnittsvärde ska räknas fram. Om intervallet för resultaten är större än ± 15 % av medelvärdet ska en ytterligare provningscykel köras.

Beräkningen av NOx- och NO2-utsläpp ska göras för CI-motorer som används i fordon av kategorierna M och N under hela WHTC-cykeln.

För CI-motorer som används i mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transport på väg eller fordon av kategori T med en installerad nettoeffekt högre än 18 kW och högst 560 kW, ska beräkningen av NOx- och NO2-utsläpp göras under hela NRTC-cykeln.

5. PROVNINGSCYKLER

5.1 Om godkännandet av den motor som REC-anordningen ska användas på är ett godkännande för fordon eller maskiner som är avsedda att användas för transport på väg (i enlighet med föreskrifter nr 49) ska provningscykeln för godkännande av REC-anordningen vara den provningscykel som hör till det utsläppssteg enligt föreskrifter nr 49 som godkännandet av REC-anordningen söks för.

5.2 Om motorn används i fordon eller maskiner som är avsedd för transport på väg och har beviljats godkännande i enlighet med kraven i föreskrifter nr 49 ska den provningscykel som används för bestämningen av motorns basutsläpp vara den provningscykel som hör till det utsläppssteg enligt föreskrifter nr 49 som godkännandet av REC-anordningen söks för.

5.3 Om motorn används i fordon eller maskiner som är avsedda för transport på väg men inte har beviljats godkännande i enlighet med kraven i föreskrifter nr 49 ska den provningscykel som används för bestämningen av motorns basutsläpp vara den provningscykel som hör till det utsläppssteg enligt föreskrifter nr 49 som godkännandet av REC-anordningen söks för.

5.4 Om godkännandet av den motor som REC-anordningen ska användas på är ett godkännande för fordon eller maskiner som inte är avsedda att användas för transport på väg (i enlighet med föreskrifter nr 96) ska provningscykeln för godkännande av REC-anordningen vara den provningscykel som hör till det utsläppssteg enligt föreskrifter nr 96 som godkännandet av REC-anordningen söks för.

5.5 Om motorn används i fordon eller maskiner som inte är avsedda för transport på väg och har beviljats godkännande i enlighet med kraven i föreskrifter nr 96 ska den provningscykel som används för bestämningen av motorns basutsläpp vara den provningscykel som hör till det utsläppssteg enligt föreskrifter nr 96 som godkännandet av REC-anordningen söks för.

5.6 Om motorn används i fordon eller maskiner som är avsedda för transport på väg men inte har beviljats godkännande i enlighet med kraven i föreskrifter nr 96 ska den provningscykel som används för bestämningen av motorns basutsläpp vara den provningscykel som hör till det utsläppssteg enligt föreskrifter nr 96 som godkännandet av REC-anordningen söks för.

5.7 Den provningscykel som ska användas för bestämning av REC-anordningens effektivitet och NO2-utsläpp fastställs i punkt 8.3 i dessa föreskrifter.