Föreskrifter nr 83  från Förenta nationernas ekonomiska kommission 
för Europa (FN/ECE) – Enhetliga bestämmelser om typgodkännande 
av fordon med avseende på utsläpp av föroreningar enligt kraven för 
motorbränslen  
 
  
Revision 3
 
 
Införli vande av al l gilt ig te xt f ra m till och m ed:  
Införli vande av al l gilt ig te xt f ra m till och m ed ändrin gs serie  05 - Dag för ikra ftträdande: 29 mar s 2001 
Tillägg 1 till ändrin g sserie 05 - Dag för ikra ftträdande: 12 septe mber 2001 Tillägg 2 till ändrin g sserie 05 - Dag för ikra ftträdande: 21 fe bruari 2002 Rättelse 1 till ä ndrin gs serie 05 so m av ses i Depositar y Notif i cation C.N.111.200 2. TREATIES-1 av den 8 febr uari 2002 Rättelse 2 till ä ndrin gs serie 05 so m av ses i Depositar y Notif i cation C.N.883.200 3. TREATIES-1 av den 2 septe mber 2003 
Tillägg 3 till ändrin g sserie 05 - Dag för ikra ftträdande: 27 fe bruari 2004 
Tillägg 4 till ändrin g sserie 05 - Dag för ikra ftträdande: 12 augu sti 2004 Rättelse 3 till ä ndrin gs serie 05 so m av ses i Depositar y Notif i cation C.N.1038.20 04. TREA TIES-1 av den 4 oktober 200 4  Tillägg 5 till ändrin g sserie 05 - Dag för ikra ftträdande: 4 april 2005   27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/233
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 2  1.  TILLÄMPNINGSOMRÅDE  1.1. Dessa föreskrifter gäller:1
/ 
 1.1.1. Avgasutsläpp vid normal och låg omgivningstemperatur, avdunstningsutsläpp, 
vevhusgasutsläpp samt hållbarhet hos anordningar i avgassystemet för kontroll av föroreningar och omborddiagnossystem i motorfordon med gnisttändningsmotor och minst fyra hjul. 
 1.1.2. Avgasutsläpp, hållbarhet hos föroreningsbegränsande anordningar samt 
omborddiagnossystem i fordon av kategorierna M
1 och N 1 med 
kompressionständningsmotor, minst fyra hjul och en största vikt av 3 500 kg. 
 1.1.3. Avgasutsläpp vid normal och låg omgivningstemperatur, avdunstningsutsläpp, 
vevhusgasutsläpp, hållbarhet hos avgassystemets anordningar för kontroll av föroreningar samt omborddiagnossystem i elektriska hybridfordon med gnisttändningsmotor och minst fyra hjul.  
 1.1.4.  Avgasutsläpp, hållbarhet hos föroreningsbegränsande anordningar samt 
omborddiagnossystem i elektriska hybridfordon av kategorierna M
1 och N 1 med 
kompressionständningsmotor, minst fyra hjul och en största vikt av 3 500 kg. 
 1.1.5.  De gäller inte:    - fordon med en största vikt av mindre än 400 kg och fordon med en största 
teknisk hastighet av mindre än 50 km/h; 
 
- fordon vars olastade vikt inte är större än 400 kg om de är avsedda för 
befordran av passagerare eller 550 kg om de är avsedda för godstransport och vars största motoreffekt inte överstiger 15 kW. 
 1.1.6. På tillverkarens begäran kan typgodkännande enligt dessa föreskrifter utökas från de 
fordon av kategorierna M
1 eller N 1 med kompressionständningsmotor som redan 
typgodkänts till fordon av kategorierna M 2 och N 2, vars referensvikt inte överstiger 2 
840 kg och som uppfyller villkoren i punkt 7 (utökning av typgodkännande). 
 1.1.7. Sådana fordon av kategori N
1 med kompressions- eller gnisttändningsmotor som 
drivs med natur- eller motorgas (LPG) omfattas inte av dessa föreskrifter, förutsatt att de typgodkänts enligt föreskrifter nr 49, ändrade genom den senaste ändringsserien. 
 
                                                
 
1/ Fordonskategorier enligt definition i bilaga 7 till den konsoliderade resolutionen om 
fordonskonstruktion (R.E.3), (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/ändring 2). L 375/234 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 3  
 
1.2. Dessa föreskrifter gäller inte sådana fordon med gnisttändningsmotor som drivs med 
den natur- eller motorgas (LPG) som används för drift av motorfordon av 
kategorierna M
1, med en största vikt överstigande 3 500 kg, M 2, M 3, N 2 och N 3 på 
vilka föreskrifter nr 49 är tillämpliga. 
 2.  DEFINITIONER  
I dessa föreskrifter avses med: 
 2.1. fordonstyp:  kategori av motordrivna fordon som inte skiljer sig åt i sådana väsentliga 
avseenden som: 
 2.1.1.  likvärdig tröghet bestämd i förhållande till den referensmassa som föreskrivs i bilaga 
4, punkt 5.1 och 
 2.1.2. motor- och fordonsegenskaper enligt definition i bilaga 1.  2.2. referensvikt:  fordonets olastade vikt ökad med ett fast tillägg av 100 kg för provning 
enligt bilagorna 4 och 8. 
 2.2.1. olastad vikt:  fordonets vikt i körklart skick utan förare, passagerare eller last men 
med bränsletanken full till 90 % och, i förekommande fall, med sedvanlig uppsättning av verktyg och reservhjul ombord. 
 2.3. största vikt:  största tekniskt tillåtna vikt som angivits av fordonstillverkaren (denna 
vikt får vara större än den största vikt som godkänts av nationella myndigheter). 
 2.4. gasformiga utsläpp:  avgasutsläpp av kolmonoxid, kväveoxider, uttryckta i 
kvävedioxidekvivalenter (NO
2) och kolväten med antagande av ett förhållande av: 
 
- C 1H 1, 8 5 för bensin, 
- C 1H 1, 8 6 för dieselbränsle, 
- C 1H 2, 5 25 för motorgas (LPG), 
- C 1H 4 för naturgas. 
 2.5. partikelformiga föroreningar:  avgasämnen som avlägsnas ur utspädd avgas vid en 
högsta temperatur av 325 K (52 °C) med hjälp av de filter som beskrivs i bilaga 4; 
 2.6. avgasutsläpp:  
 
-  för gnisttändningsmotorer, utsläpp av gasformiga föroreningar, -  för kompressionständningsmotorer, utsläpp av gas- och partikelformiga 
föroreningar. 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/235
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 4  2.7. avdunstningsutsläpp:  kolväteångor som avgår från ett motorfordons bränslesystem 
utom de som kommer från avgasutsläpp. 
 2.7.1. avdunstningsutsläpp ur tank:  kolväteutsläpp som orsakas av temperaturändringar i 
bränsletanken (med antagande av förhållandet C
1H 2,3 3). 
 2.7.2. värmeavdunstningsutsläpp:  kolväteutsläpp som härrör från ett stillastående fordons 
bränslesystem efter körtid (med antagande av förhållandet C
1H 2, 2 0). 
 2.8. motorvevhus:  utrymmen i eller utanför en motor som är kopplade till oljetråget med 
inre eller yttre rörledningar genom vilka gaser och ånga kan läcka. 
 2.9. kallstartanordning:  anordning som tillfälligt gör motorns luft-/bränsleblandning 
fetare för att underlätta motorns start. 
 2.10. starthjälp:  anordning som underlättar motorns start utan att göra motorns luft-
/bränsleblandning fetare, t.ex. glödstift, ändrad insprutningstid osv. 
 2.11. motorns slagvolym:  
 2.11.1.  För kolvförbränningsmotorer, nominellt omfattad motorvolym.  2.11.2.  För roterande kolvmotorer (Wankelmotorer), två gånger den nominellt omfattade 
volymen per kolv i en förbränningskammare. 
 2.12. föroreningsbegränsande anordningar:  delar av ett fordon som reglerar och/eller 
begränsar avgas- och avdunstningsutsläpp. 
 2.13. omborddiagnos:  diagnossystem för utsläppskontroll som kan identifiera ett sannolikt 
felställe med hjälp av felsökningskoder som lagrats i ett datorminne. 
 2.14. provning i drift:  provning och utvärdering av överensstämmelse som utförs i enlighet 
med punkt 8.2.1 i dessa föreskrifter; 
 2.15. korrekt underhållet och använt:  för ett provningsfordon, att ett sådant fordon 
uppfyller de villkor för att godkänna ett valt fordon som fastställts i punkt 2 i tillägg 3 till dessa föreskrifter; 
 2.16. manipulationsanordning:  varje konstruktionsdel som mäter temperatur, 
fordonshastighet, motorvarvtal, växel, insugningsundertryck eller någon annan parameter för att aktivera, ändra, fördröja eller avaktivera funktionen hos någon del av utsläppskontrollsystemet, så att utsläppskontrollsystemets effekt minskas under de förhållanden som rimligtvis kan förväntas råda vid fordonets normala funktion och användning. En sådan konstruktionsdel får inte anses som en manipulationsanordning om: 
 L 375/236 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 5  
 
2.16.1. behovet av anordningen är motiverat som skydd av motorn mot skada eller haveri 
och för fordonets säkra funktion, 
 
2.16.2. anordningen inte är verksam utöver vad som krävs för motorns start, eller  2.16.3. villkoren i huvudsak ingår i förfarandena för provning av typ I eller typ VI.  2.17. fordonsfamilj:  grupp av fordonstyper som identifieras genom ett huvudfordon i 
bilaga 12. 
 2.18. motorns bränslekrav:  bränsletyp som normalt används av motorn: 
 
- bensin, 
- motorgas (LPG) (kondenserad petroleumgas), 
- NG (naturgas), - antingen bensin eller motorgas (LPG), - antingen bensin eller naturgas, - dieselbränsle. 
 2.19. typgodkännande av ett fordon:  typgodkännande av en fordonstyp med avseende på 
begränsningen av följande villkor.2
/ 
 2.19.1. Begränsning av fordonets avgasutsläpp, avdunstningsutsläpp, vevhusgasutsläpp, 
hållbarhet hos föroreningsbegränsande anordningar, föroreningsutsläpp vid kallstart samt omborddiagnos av fordon som drivs med oblyad bensin eller som kan drivas med oblyad bensin och motor- (LPG) eller naturgas (tillstånd B).  
 2.19.2. Begränsning av utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar, hållbarhet hos 
föroreningsbegränsande anordningar samt omborddiagnos av fordon som drivs med dieselbränsle (tillstånd C). 
 2.19.3. Begränsning av motorns avgasutsläpp, vevhusgasutsläpp, hållbarhet hos 
föroreningsbegränsande anordningar, utsläpp av föroreningar vid kallstart samt omborddiagnos av fordon som drivs med motor- (LPG) eller naturgas (tillstånd D). 
 
                                                
 
2/   Tillstånd A är avskaffat. Genom ändringsserie 05 till dessa föreskrifter förbjuds användning av 
blyad bensin. 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/237
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 6  2.20. periodiskt regenererande system:  föroreningsbegränsande anordning (t.ex. katalytisk 
omvandlare, partikelfälla) som kräver en periodisk regenereringsprocess efter mindre än 4 000 km vid normal körning. Under de cykler då regenerering sker kan utsläppsstandarderna överskridas. Om en regenerering av en föroreningsbegränsande anordning sker minst en gång per provning av typ I och den redan regenererats minst en gång under fordonets förberedelsecykel skall detta anses som ett kontinuerligt regenereringssystem som inte kräver ett särskilt provningsförfarande. Bilaga 13 gäller inte kontinuerligt regenererande system. 
  På tillverkarens begäran skall det särskilda provningsförfarandet för periodiskt 
regenererande system inte tillämpas på en regenererande anordning om tillverkaren efter överenskommelse med den tekniska tjänsten till typgodkännandemyndigheten inger uppgifter som visar att utsläppen under regenereringscyklerna förblir enligt de standarder som anges i punkt 5.3.1.4 för tillämpning på berörd fordonskategori. 
 2.21. Hybridfordon (HV)
 
 2.21.1. Allmän definition av hybridfordon: 
 hybridfordon (HV): fordon med minst två olika energiomvandlare och två olika 
energilagringssystem (i fordonet) för framdrivning av fordonet. 
 2.21.2. Definition av elektriska hybridfordon (HEV): 
 elektriskt hybridfordon (HEV):  fordon som för sin mekaniska framdrivning hämtar 
energi från de båda följande i fordonet placerade källorna för lagrad energi/effekt:  - ett förbrukningsbart bränsle,  - en lagringsanordning för elektrisk energi/effekt (t.ex. batteri, kondensator, 
svänghjul/generator). 
 
2.22. fordon som drivs med ett bränsle:  fordon som främst är konstruerade för permanent 
drift med motor- (LPG) eller naturgas men som också kan ha ett system för drift med bensin för nödlägen endast vid start och där bensintanken inte rymmer mer än 15 liter bensin. 
 
2.23. fordon som drivs med två bränslen:  fordon som delvis kan drivas med bensin samt 
också delvis med antingen motor- (LPG) eller naturgas. 
 L 375/238 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 7  
 
3. ANSÖKAN OM TYPGODKÄNNANDE 
 3.1. Ansökan om typgodkännande av en fordonstyp med avseende på avgasutsläpp, 
vevhusgasutsläpp, avdunstningsutsläpp, hållbarhet hos föroreningsbegränsande anordningar samt dess omborddiagnossystem skall inlämnas av fordonstillverkaren eller dennes befullmäktigade ombud. 
 3.1.1. Skulle ansökan gälla ett omborddiagnossystem skall det åtföljas av de ytterligare 
upplysningar som krävs i punkt 4.2.11.2.7 i bilaga 1, tillsammans med 
 3.1.1.1.  en förklaring från tillverkaren med följande:  3.1.1.1.1. för fordon med gnisttändningsmotor, den procentandel feltändningar av ett totalt 
antal antändningar som kan leda till utsläpp som överstiger de gränsvärden som anges i punkt 3.3.2 i bilaga 11, om denna procentandel feltändningar funnits från början vid en provning av typ I enligt beskrivning i punkt 5.3.1 i bilaga 4, 
 3.1.1.1.2. för fordon med gnisttändningsmotor, den procentandel feltändningar av ett totalt 
antal antändningar som kan leda till överhettning av avgaskatalysatorn(erna) och därefter orsaka oreparerbara skador, 
 3.1.1.2. detaljerade skriftliga upplysningar med en fullständig beskrivning av 
omborddiagnossystemets funktionella driftsegenskaper, inkl. en förteckning över alla relevanta delar av fordonets utsläppsreglerande system, dvs. de sensorer, manövreringsorgan och komponenter som övervakas med omborddiagnossystemet, 
 3.1.1.3. en beskrivning av den felindikator som från omborddiagnossystemet underrättar 
fordonsföraren om förekomsten av ett fel, kopior av andra typgodkännanden med uppgifter av betydelse för utökning av typgodkännanden och 
 3.1.1.4. i förekommande fall, de närmare uppgifter om fordonsfamiljen som avses i bilaga 11, 
tillägg 2. 
 3.1.2. För de provningar som beskrivs i punkt 3 i bilaga 11, skall ett fordon som är 
representativt för den fordonstyp eller fordonsfamilj som är utrustad med det omborddiagnossystem som skall typgodkännas inges till den tekniska tjänst som ansvarar för typgodkännandeprovningen. Om den tekniska tjänsten fastslår att det inlämnade fordonet inte är helt representativt för den fordonstyp eller fordonsfamilj som beskrivs i bilaga 11, tillägg 2, skall ett ersättningsfordon och, i förekommande fall, ytterligare ett fordon inlämnas för provning i enlighet med punkt 3 i bilaga 11. 
 3.2. En förlaga till det informationsdokument som berör avgasutsläpp, 
avdunstningsutsläpp, hållbarhet samt omborddiagnossystem finns i bilaga 1. De uppgifter som omnämns i punkt 4.2.11.2.7.6 i bilaga 1 skall införas i tillägg 1 ”INFORMATION OM OMBORDDIAGNOSSYSTEMET (OBD)” till det typgodkännandemeddelande som anges i bilaga 2. 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/239
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 8   3.2.1. Om så krävs skall kopior av andra typgodkännanden med uppgifter av relevans för 
utökning av typgodkännanden och fastställande av försämringsfaktorer inlämnas. 
 3.3. För de provningar som beskrivs i punkt 5 i dessa föreskrifter skall ett fordon som är 
representativt för den fordonstyp som skall typgodkännas inlämnas till den tekniska tjänst som ansvarar för typgodkännandeprovningarna.  
 4.  TYPGODKÄNNANDE  4.1. Om den fordonstyp som inlämnats för typgodkännande enligt denna ändring 
uppfyller kraven i punkt 5 nedan skall godkännande av denna fordonstyp beviljas. 
 4.2. Ett typgodkännandenummer skall tilldelas varje godkänd typ.   
Dess första två siffror skall ange den ändringsserie enligt vilken typgodkännandet beviljats. Samma avtalsslutande part får inte tilldela en annan fordonstyp samma nummer. 
 4.3. Uppgifter om typgodkännande, utökning av eller avslag på ansökan om 
typgodkännande för en fordonstyp enligt dessa föreskrifter skall meddelas de avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter med hjälp av ett formulär som överensstämmer med förlagan i bilaga 2 till dessa föreskrifter. 
 4.3.1. Om föreliggande text ändras, t.ex. om nya gränsvärden föreskrivs, skall de 
avtalsslutande parterna underrättas om vilka redan godkända fordonstyper som uppfyller de nya bestämmelserna. 
 4.4. På varje fordon som överenstämmer med en fordonstyp som godkänts enligt dessa 
föreskrifter skall på ett iögonenfallande och lätt tillgängligt ställe som anges på typgodkännandeintyget ett internationellt typgodkännandemärke anbringas som består av: 
 4.4.1. en cirkel som omger bokstaven ”E”, åtföljd av det särskilda landsnumret för det land 
som beviljat typgodkännandet,3
/ 
                                                 
3/   1 för Tyskland, 2 för Frankrike, 3 för Italien, 4 för Nederländerna, 5 för Sverige, 6 för 
Belgien, 7 för Ungern, 8 för Tjeckien, 9 för Spanien, 10 för Serbien och Montenegro, 11 för Förenade kungariket, 12 för Österrike, 13 för Luxemburg, 14 för Schweiz, 15 (vakant), 16 för Norge, 17 för Finland, 18 för Danmark, 19 för Rumänien, 20 för Polen, 21 för Portugal, 22 för Ryska federationen, 23 för Grekland, 24 för Irland, 25 för Kroatien, 26 för Slovenien, 27 för Slovakien, 28 för Vitryssland, 29 för Estland, 30 (vakant), 31 för Bosnien och Hercegovina, 32 för Lettland, 33 (vakant), 34 för Bulgarien, 35 (vakant), 36 för Litauen, 37 för Turkiet, 38 (vakant), 39 för Azerbajdzjan, 40 för f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, 41 (vakant), 42 för Europeiska gemenskapen (typgodkännanden beviljas av dess medlemsstater med användande av deras respektive ECE-symbol), 43 för Japan, 44 (vakant), 45 för Australien, 46 för Ukraina, 47 för Sydafrika, 48 för Nya Zeeland, 49 för Cypern, 50 för Malta och 51 för Sydkorea. Följande nummer L 375/240 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 9  
 
 
4.4.2. numret på dessa föreskrifter, åtföljt av bokstaven ”R”, ett bindestreck och 
typgodkännandenumret till höger om den cirkel som beskrivs i punkt 4.4.1. 
 4.4.3. Typgodkännandemärket skall emellertid innehålla ytterligare ett tecken efter 
bokstaven ”R” vars syfte är att skilja mellan de utsläppsgränsvärden för vilka typgodkännandet beviljats. För de typgodkännanden som utfärdats för att ange att de gränsvärden för provning av typ I som beskrivs i detalj i rad A i tabellen i punkt 5.3.1.4.1 i dessa föreskrifter iakttas, skall bokstaven ”R” åtföljas av den romerska siffran ”I”. För de typgodkännanden som utfärdats för att ange att de gränsvärden för provning av typ I som beskrivs i detalj i rad B i tabellen till punkt 5.3.1.4.1 i dessa föreskrifter iakttas, skall bokstaven ”R” åtföljas av den romerska siffran ”II”.  
 4.5. Om fordonet, i det land som beviljat typgodkännande enligt dessa föreskrifter, 
överensstämmer med en fordonstyp som typgodkänts enligt en eller flera andra föreskrifter som bifogats överenskommelsen, behöver den symbol som föreskrivs i punkt 4.4.1 inte upprepas, utan i så fall skall numren på föreskrifterna och typgodkännandet och tilläggssymbolerna i alla de föreskrifter enligt vilka typgodkännande beviljats i det land som beviljat typgodkännande enligt dessa föreskrifter placeras i lodräta kolumner till höger om den symbol som föreskrivs i punkt 4.4.1. 
 4.6. Typgodkännandemärket skall vara lättläsligt och outplånligt.  4.7. Typgodkännandemärket skall placeras vid eller på skylten med uppgifter om 
fordonet. 
 4.8. I bilaga 3 till dessa föreskrifter ges exempel på typgodkännandemärkenas 
utformning. 
 
                                                                                                                                                                 
 
skall tilldelas andra länder i den kronologiska ordning i vilken de ratificerar eller ansluter sig till 
överenskommelsen om antagande av enhetliga tekniska föreskrifter för hjulförsedda fordon, utrustning och delar som kan monteras och/eller användas på hjulförsedda fordon samt om villkoren för ömsesidigt erkännande av de typgodkännanden som beviljats på grundval av dessa föreskrifter, varefter de så tilldelade numren skall meddelas de avtalsslutande parterna av Förenta nationernas generalsekreterare. 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/241
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 10  5.  ANVISNINGAR OCH PROVNINGAR   
Anmärkning
:  Som alternativ till kraven i denna punkt kan de fordonstillverkare, vars 
hela årsproduktion är mindre än 10 000 enheter, erhålla typgodkännande på grundval av de motsvarande tekniska krav i California Code of Regulations, Title 13, 
Paragraphs 1960.1 (f) (2) eller (g) (1) och (g) (2), 1960.1 (p),  som är tillämpbara på 
fordon av årsmodell 1996 och senare, 1968.1, 1976 och 1975, som är tillämpbara på lätta nyttofordon av årsmodell 1995 och senare ( California Code of Regulations  
offentliggörs av Barclays Publishing ). 
 5.1.  Allmänt
  
 5.1.1. De delar som kan påverka utsläpp av föroreningar skall utformas, konstrueras och 
monteras så att fordonet vid normal användning och trots de vibrationer för vilka de kan utsättas, kan uppfylla bestämmelserna i dessa föreskrifter. 
 5.1.2. De tekniska åtgärder som vidtagits av tillverkaren skall vara sådana att de säkerställer 
att avgas- och avdunstningutsläpp i överensstämmelse med bestämmelserna i dessa föreskrifter effektivt begränsas under fordonets normala livslängd och under normala användningsförhållanden. Detta skall inbegripa säkring av de slangar med fogar och anslutningar som ingår i de utsläppskontrollsystem som skall vara konstruerade på ett sätt som överensstämmer med originalkonstruktionens syfte. För avgasutsläpp anses dessa bestämmelser vara uppfyllda om bestämmelserna i punkterna 5.3.1.4 och 8.2.3.1 iakttas. För avdunstningsutsläpp anses dessa villkor vara uppfyllda om bestämmelserna i punkterna 5.3.1.4 och 8.2.3.1 iakttas. 
 5.1.2.1. Användning av manipulationsanordning är förbjuden.  5.1.3.  Påfyllningsöppningar i bensintankar  5.1.3.1. Med förbehåll för punkt 5.1.3.2 skall bensintankens påfyllningsöppning vara så 
konstruerad att tanken hindras från att fyllas från en bensinpump vars tillförselmunstycke har en ytterdiameter av 23,6 mm eller mer. 
 5.1.3.2. Punkt 5.1.3.1 skall inte tillämpas på ett fordon där båda följande villkor är uppfyllda:  5.1.3.2.1. fordonet är utformat och konstruerat så att ingen anordning som konstruerats för att 
reglera utsläppen av gasformiga föroreningar påverkas negativt av blyad bensin och 
 5.1.3.2.2. fordonet är iögonenfallande, läsligt och outplånligt märkt med den symbol för oblyad 
bensin som anges i ISO 2575:1982, med en placering som är omedelbart synlig för en person som fyller bensintanken. Tilläggsmärken är tillåtna. 
 L 375/242 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 11  
 
5.1.4. Åtgärder skall vidtas för att föreb ygga a lltför stora avdunstningsutsläpp och 
bränslespill som orsakas av att tanklocket saknas. 
 
Detta kan uppnås på något av följande sätt: 
 
5.1.4.1. Tanklocket öppnas och stängs automatiskt och kan inte avlägsnas.  5.1.4.2. Konstruktionsanordningar som hindrar alltför stora avdunstningsutsläpp när tanklock 
saknas. 
 5.1.4.3.  Någon annan åtgärd som ger samma effekt. Exempel på detta kan utgöras av bl.a. ett 
fastgjort eller fastkedjat tanklock eller ett lock där samma nyckel skall användas som fordonets tändning. I så fall skall nyckeln endast kunna avlägsnas från tanklocket när 
detta är låst. 
 
5.1.5. Bestämmelser om säkerhet för elektroniska system  5.1.5.1. Varje fordon med en styrenhet för utsläppskontroll skall innehålla anordningar som 
förhindrar ändringar som inte är tillåtna av tillverkaren. Tillverkaren skall tillåta ändringar om dessa krävs för diagnos, underhåll, kontroll, återmontering eller reparation av fordonet. Alla omprogrammerbara datorkoder eller driftparametrar skall vara skyddade mot manipulering och hålla en minst lika hög skyddsnivå som den som anges i bestämmelserna i ISO DIS 15031-7 från oktober 1998 (SAE J2186 från oktober 1996), förutsatt att utbyte av uppgifter om säkerheten utförs med användning av de protokoll och den diagnosanslutning som föreskrivs i punkt 6.5 i bilaga II, tillägg 1. Alla minneschip för kalibrering, som kan avlägsnas, skall sitta i socklar, vara inneslutna i ett förslutet hölje eller skyddas av elektroniska algoritmer och inte kunna ändras utom med speciella verktyg och förfaranden. 
 5.1.5.2. Datorkodade motordriftsparametrar skall inte kunna ändras utom med speciella 
verktyg och förfaranden (t.ex. datorkomponenter som är fastlödda eller sitter i socklar eller i förslutna (eller fastlödda) datorkapslar). 
 5.1.5.3. För mekaniska bränsleinsprutningspumpar som monterats i en 
kompressionständningsmotor skall tillverkarna vidta lämpliga åtgärder för att skydda inställningen för maximal bränsletillförsel från manipulering då fordonet är i drift. 
 5.1.5.4. Tillverkarna får hos typgodkännandemyndigheten ansöka om undantag från något av 
dessa krav för de fordon som sannolikt inte behöver skydd. De kriterier, som typgodkännandemyndigheten skall bedöma när den överväger ett undantag, skall bestå av men behöver inte begränsas till löpande tillgång till prestandachip, fordonets högprestandakapacitet och den fordonets sannolika försäljningsvolym. 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/243
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 12  5.1.5.5. De tillverkare som använder programmerbara datakodsystem (t.ex. Electrical 
Erasable Programmable Read-Only Memory, EEPROM ) skall försvåra otillåten 
omprogrammering. Tillverkarna skall tillämpa förbättrade strategier för att skydda mot manipulering och införa skyddsanordningar som kräver elektronisk tillgång till en dator på annan plats som underhålls av tillverkaren. Myndigheten skall godkänna andra metoder som ger en likvärdig skyddsnivå mot manipulering. 
 5.1.6. Det skall vara möjligt att kontrollera fordonet inför en trafiksäkerhetsprovning för att 
avgöra dess prestanda i förhållande till de uppgifter som insamlats i enlighet med punkt 5.3.7 i dessa föreskrifter. Om denna kontroll kräver ett särskilt förfarande skall detta beskrivas i detalj i servicemanualen (eller motsvarande media). Detta särskilda förfarande skall inte kräva användning av särskild utrustning annan än den som tillhandahålls med fordonet. 
 5.2. Provningsförfarande
 
 
I tabell 1 visas olika möjligheter för typgodkännande av ett fordon. 
 5.2.1. Fordon med gnisttändningsmotor och elektriska hybridfordon med 
gnisttändningsmotor skall undergå följande provningar: 
 
Typ I (kontroll av genomsnittliga avgasutsläpp efter kallstart), 
 
Typ II (kolmonoxidutsläpp vid tomgång), 
 
Typ III (vevhusgasutsläpp), 
 
Typ IV (avdunstningsutsläpp), 
 
Typ V (hållbarhet hos föroreningsbegränsande anordningar), 
 
Typ VI (kontroll av genomsnittliga avgasutsläpp av kolmonoxid och kolväte efter kallstart vid låg omgivningstemperatur), 
 
omborddiagnosprovning. 
 
5.2.2. Fordon med gnisttändningsmotor och elektriska hybridfordon med 
gnisttändningsmotor som drivs med motor- (LPG) eller naturgas (en eller två bränsletyper) skall undergå följande provningar (enligt tabell 1): 
  Typ I (kontroll av genomsnittliga avgasutsläpp efter kallstart),   Typ II (kolmonoxidutsläpp vid tomgång),   Typ III (vevhusgasutsläpp),   Typ IV (avdunstningsutsläpp), i förekommande fall, L 375/244 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 13  
 
 
 Typ V (hållbarhet hos föroreningsbegränsande anordningar),   Typ VI (kontroll av genomsnittliga kolmonoxid- och kolväteavgasutsläpp efter 
kallstart vid låg omgivningstemperatur), i förekommandefall, 
  omborddiagnosprovning, i förekommande fall.  5.2.3. Fordon med kompressionständningsmotor och elektriska hybridfordon med 
kompressionständningsmotor skall undergå följande provningar:   
 
Typ I (kontroll av genomsnittliga avgasutsläpp efter kallstart),  
Typ V (hållbarhet hos föroreningsbegränsande anordningar) 
 och, i förekommande fall, omborddiagnosprovning. 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/245
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 14   
Tabell 1
 
 
Olika vägar för typgodkännande och utökningar 
 
 
Typgodkä nna nd
eprovnin g Fordon av kate gorierna M och  N med g nisttä ndn in gs m otor Fordon av kate gorierna 
M 1  och N 1  me d  
ko mpress ions tänd nin gs motor 
 bensi ndrivet fordon fordon drivet med två 
bränslet yper fordon drivet med en 
bränslet yp  
Typ I Ja 
(största vi kt ≤  3,5 t) Ja 
(provnin g med båda 
bränslet yper na)  
(största vi kt ≤  3,5 t) Ja 
(största vi kt ≤  3,5 t) Ja 
(största vi kt ≤  3,5 t) 
Typ II Ja Ja 
(provnin g med båda 
bränslet yper na) Ja - 
Typ III Ja Ja 
(provnin g endast m ed 
bensi n) Ja - 
Typ IV Ja 
(största vi kt ≤  3,5 t) Ja 
(provnin g endast m ed 
bensi n)  
(största vi kt ≤  3,5 t) - - 
Typ V Ja 
(största vi kt ≤  3,5 t) Ja 
(provnin g endast  m ed 
bensi n) 
(största vi kt ≤  3,5 t) Ja 
(största vi kt ≤  3,5 t) Ja 
(största vi kt ≤  3,5 t) 
Typ VI Ja 
(största vi kt ≤  3,5 t) Ja 
(största vi kt ≤  3,5 t) 
(provnin g endast m ed 
bensi n) - - 
Utökn in g Punk t 7 Punk t 7 Punk t 7 Punk t 7 
M 2  och N 2  med en 
referens vi kt 
≤  2 8 40 kg . 
O mborddiagnos Ja, i enlighe t med 
pun kterna 11.1.5.1. 1 
eller 11.1. 5.3. Ja, i enlighe t med pu nk terna  
11.1. 5.1. 2 eller 1 1.1. 5.3. Ja, i enlighe t med 
pun kterna 11.1.5.1. 2 
eller 11.1. 5.3. Ja, i enlighe t med 
pun kterna 11.1.5.2. 1, 11.1. 5.2. 2, 1 1.1. 5.2. 3 
eller 11.1. 5.3. 
 L 375/246 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 15  
 
5.3.  Beskrivning av provningarna
 
 
5.3.1.  Provning av typ I (simulering av de genomsnittliga avgasutsläppen efter en kallstart).  5.3.1.1. I figur 1 visas vägarna  för provning av typ I. Denna provning skall utföras på alla 
fordon som avses i punkt 1 med en största vikt som inte överstiger 3,5 ton. 
 5.3.1.2. Fordonet placeras på en chassidynamometer som utrustats med ett system för 
belastnings- och svängmassesimulering. 
 5.3.1.2.1. En provning som varar i sammanlagt 19 minuter och 40 sekunder och som består av 
två delar, 1 och 2, genomförs utan avbrott. En period utan provtagning i högst 20 sekunder får med tillverkarens medgivande inläggas mellan slutet av del 1 och början 
av del 2 för att underlätta justering av provningsutrustningen. 
 
5.3.1.2.1.1. Fordon som drivs med motor- (LPG) eller naturgas skall provas i en provning av typ I 
för variationerna i motor- (LPG) eller naturgasens sammansättning enligt bilaga 12. Fordon som kan drivas med bensin, motor- (LPG) eller naturgas skall provas med båda bränslena, varvid provningar med motor- (LPG) eller naturgas utförs för variationerna i motor- (LPG) eller naturgasens sammansättning enligt bilaga 12. 
 5.3.1.2.1.2. Utan hänsyn till kravet i punkt 5.3.1.2.1.1 skall fordon som kan drivas med bensin eller 
med ett gasformigt bränsle men där bensinsystemet endast monterats för nödlägen eller för start och där bensintanken inte rymmer mer än 15 liter bensin, för provning av typ I anses som fordon som endast kan drivas med ett gasformigt bränsle. 
 5.3.1.2.2. Del 1 i provningen utgörs av fyra grundläggande stadskörningscykler. Varje 
grundläggande stadskörningscykel omfattar femton faser (tomgång, acceleration, konstant hastighet, inbromsning osv.). 
 5.3.1.2.3. Del 2 i provningen utgörs av en landsvägskörningscykel. Landsvägskörningscykeln 
omfattar tretton faser (tomgång, acceleration, konstant hastighet, inbromsning osv.). 
 5.3.1.2.4. Under provningen är avgaserna utspädda och ett proportionellt prov uppsamlas i en 
eller flera säckar. Det provade fordonets avgaser utspäds, uppsamlas och analyseras enligt det förfarande som beskrivs nedan och den utspädda avgasens totala volym mäts. Inte endast utsläpp av kolmonoxid, kolväten och kväveoxid utan också utsläpp av partikelföroreningar från fordon med kompressionständningsmotor registreras. 
 5.3.1.3. Provningen utförs med användande av det förfarande som beskrivs i bilaga 4. De 
metoder som används för att uppsamla och analysera gaserna och för att avlägsna och väga partiklarna skall vara de som föreskrivs. 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/247
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 16  5.3.1.4. Med förbehåll för kraven i punkt 5.3.1.5 skall provningen upprepas tre gånger. 
Resultaten multipliceras med de tillämpliga försämringsfaktorer som anges i punkt  5.3.6 och för de periodiskt regenererande system som definieras i punkt 2.20 skall de också multipliceras med de faktorer K
i som anges i bilaga 13. De resulterande vikterna 
av gasformiga utsläpp och för fordon med kompressionständningsmotor de partikelvikter som erhålls i varje provning skall vara lägre än de gränsvärden som visas i tabellen nedan: 
 
Gränsvärden
 
 
 
Massa n av 
kolmo noxid 
(CO)  
Massa n av kolväte n 
(HC)  
Massa n av 
kväveoxider (N O x ) 
 Ko mbi ner ad m assa 
av kolväten och 
kväveoxider 
(HC + N O x ) Massa n av 
partiklar 
(1)  
(PM)  Ref ere nsmassa 
(RW) 
 
(kg) 
L 1 
(g/km) L 2 
(g/km) L 3  
(g/km) L 2  + L 3  
(g/km) L 4  
(g/km) 
Kat eg ori Klass  Be nsin Diesel brä
nsle Be nsin Diesel br
änsle Be nsin Diesel brä
nsle Be nsin Diesel br
änsle Diesel brä nsle 
M(2) - Alla 2,3  
0,6 4  
0,2 0  
-  
0,1 5  
0,5 0  
-  
0,5 6  
0,0 5 
I RW #  1,3 05  
2,3  
0,6 4  
0,2 0  
-  
0,1 5  
0, 50  
-  
0,5 6  
0,0 5 
II 1,3 05 < R W #  1,7 60  
4,1 7  
0,8 0  
0,2 5  
-  
0,1 8  
0,6 5  
-  
0,7 2  
0,0 7 A ( 20 00 )  
N 1(3)  
III  
1,7 60 < R W  
5,2 2  
0,9 5  
0,2 9  
-  
0,2 1  
0,7 8  
-  
0,8 6  
0,1 0 
M(2) -  
 Alla  
1,0  
0,5 0  
0,1 0  
-  
0,0 8  
0,2 5  
-  
0,3 0  
0,0 25 
I  
RW # 1, 30 5  
1,0  
0,5 0  
0,1 0  
-  
0,0 8  
0,2 5  
-  
0,3 0  
0,0 25 
II  
1,3 05 < R W #  1,7 60  
1,8 1  
0,6 3  
0,1 3  
-  
0,1 0  
0,3 3  
-  
0,3 9  
0,0 4 B ( 20 05 )  
 
N 1(3) 
III  
1,7 60 < R W  
2,2 7  
0,7 4  
0,1 6  
-  
0,1 1  
0,3 9  
-  
0,4 6  
0,0 6 
 
 
      1) För kompressionständningsmotorer.       2) Utom fordon vars största vikt överstiger 2 500 kg.       3) Samt de fordon av kategori M som anges i not (2).  5.3.1.4.1. Utan hänsyn till kraven i punkt 5.3.1.4 får för varje förorening eller kombination av 
föroreningar en av de tre erhållna resulterande massorna överskrida det föreskrivna gränsvärdet med högst 10 %, förutsatt att de tre resultatens aritmetiska medelvärde ligger under det föreskrivna gränsvärdet. Om de föreskrivna gränsvärdena överskrids för mer än en förorening saknar det betydelse om detta inträffar i samma provning eller i olika provningar. 
 5.3.1.4.2. När provningarna utförs med gasformiga bränslen skall den resulterande massan av 
de gasformiga utsläppen vara lägre än gränsvärdena för bensindrivna fordon i ovanstående tabell. 
 5.3.1.5. Det antal provningar som föreskrivs i punkt 5.3.1.4 minskas på de villkor som 
definieras här nedan, där V
1 är resultatet av den första provningen och V 2 resultatet 
av den andra provningen för varje förorening eller för det kombinerade utsläppet av två föroreningar med förbehåll för begränsning. 
 L 375/248 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 17  
 
5.3.1.5.1. Endast en provning utförs om det resultat som erhållits för varje förorening eller för 
det kombinerade utsläppet av två föroreningar med förbehåll för begränsning är 
mindre än eller lika med 0,70 L (dvs. V
1 ≤ 0,70 L). 
 
5.3.1.5.2. Om kravet i punkt 5.3.1.5.1 inte är uppfyllt utförs endast två provningar om för varje 
förorening eller för det kombinerade utsläppet av två föroreningar med förbehåll för begränsning följande krav är uppfyllda: 
  
V
1 ≤ 0,85 L och V 1 + V 2 ≤ 1,70 L och V 2 ≤ L. 
 5.3.2.  Provning av typ II (provning av kolmonoxidutsläpp vid tomgång)  5.3.2.1.  Denna provning utförs på alla fordon som drivs med gnisttändningsmotor och har en 
största vikt som överstiger 3,5 ton.  
 
5.3.2.1.1. Fordon som kan drivas med bensin, motor- (LPG) eller naturgas skall i en provning 
av typ II provas med båda bränslena. 
 
5.3.2.1.2. Utan hänsyn till kravet i punkt 5.3.2.1.1 skall fordon, som kan drivas med bensin 
eller med ett gasformigt bränsle men där bensinsystemet endast monterats för nödlägen eller för start och där bensintanken inte rymmer mer än 15 liter bensin, med avseende på provning av typ II betraktas som fordon som endast kan drivas med ett gasformigt bränsle. 
 5.3.2.2. Vid provning i enlighet med bilaga 5 skall den volym kolmonoxid i avgaserna som 
utsläpps med motorn på tomgång inte överstiga 3,5 % vid den inställning som anges av tillverkaren och inte överstiga 4,5 % inom det justeringsområde som anges i samma bilaga. 
 5.3.3. Provning av typ III (kontroll av vevhusgasutsläpp)  5.3.3.1. Denna provning skall utföras på alla fordon som avses i punkt 1 utom på sådana med 
kompressionständningsmotor. 
 5.3.3.1.1. Fordon som kan drivas antingen med bensin, motor- (LPG) eller naturgas skall i 
provningen av typ III endast provas med bensin. 
 5.3.3.1.2. Utan hänsyn till kravet i punkt 5.3.3.1.1 skall fordon, som kan drivas antingen med 
bensin eller med ett gasformigt bränsle men där bensinsystemet endast monterats för nödlägen eller för start och där bensintanken inte rymmer mer än 15 liter bensin, med avseende på provning av typ III betraktas som fordon som endast kan drivas med ett gasformigt bränsle. 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/249
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 18  
Figur 1
 
 
Flödesschema för typgodkännande för typ I 
(se punkt 5.3.1.) 
 
One test = en provning, yes = ja, granted = beviljat, no = nej, two tests= två provningar, and = och, or = eller, three tests = tre provningar, refused = avslaget  
  
                                     
L 375/250 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 19  
 
5.3.3.2. När motorns vevhusventilationssystem provas i enlighet med bilaga 6 skall det inte 
medföra utsläpp i atmosfären av någon av vevhusgaserna. 
 
5.3.4. Provning av typ IV (bestämning av avdunstningsutsläpp)  5.3.4.1. Denna provning skall utföras på alla fordon som avses i punkt 1 utom på fordon med 
kompressionständningsmotor, fordon som drivs med motor- (LPG) eller naturgas och fordon med en största vikt större än 3 500 kg. 
 5.3.4.1.1. Fordon som kan drivas med bensin, motor- (LPG) eller naturgas skall i provning av 
typ IV endast provas med bensin. 
 5.3.4.2. Vid provning i enlighet med bilaga 7 skall avdunstningsutsläppen vara mindre än 2 
g/provning. 
 5.3.5. Provning av typ VI (kontroll av genomsnittliga utsläpp av kolmonoxid och kolväten 
efter en kallstart vid låg omgivningstemperatur). 
 5.3.5.1. Denna provning skall utföras på alla fordon av klass I i kategori M
1 och N 1 med en 
gnisttändningsmotor, utom på fordon avsedda att befordra mer än sex passagerare och på fordon vars största vikt överstiger 2 500 kg. 
 5.3.5.1.1. Fordonet placeras på en chassidynamometer som utrustats med ett system för 
belastnings- och svängmassesimulering. 
 5.3.5.1.2. Provningen utgörs av fyra grundläggande cykler i stadstrafik enligt del 1 av 
provningen av typ I. Provningen enligt del 1 beskrivs i bilaga 4, tillägg 1 och illustreras i figurerna 1/1, 1/2 och 1/3 i tillägget. Den provning med låg omgivningstemperatur som varar sammanlagt 780 sekunder skall utföras utan avbrott och inledas då motorn vevas igång. 
 5.3.5.1.3. Provning med låg omgivningstemperatur skall utföras vid en omgivande 
provningstemperatur av 266 K (-7 °C). Innan provningen utförs skall provningsfordonen konditioneras på ett enhetligt sätt för att säkerställa att provningsresultaten kan reproduceras. Konditionering och andra provningsförfaranden utförs enligt beskrivningen i bilaga 8. 
 5.3.5.1.4. Under provningen är avgaserna utspädda och ett proportionellt prov uppsamlas. Det 
provade fordonets avgaser utspäds, uppsamlas och analyseras enligt det förfarande som beskrivs i bilaga 8 och den utspädda avgasens totala volym mäts. De utspädda avgaserna analyseras med avseende på kolmonoxid och kolväten. 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/251
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 20  5.3.5.2. Med förbehåll för kraven i punkterna 5.3.5.2.2 och 5.3.5.3 skall provningen utföras 
tre gånger. Den resulterande massan av utsläpp av kolmonoxid och kolväten skall vara lägre än de gränsvärden som visas i tabellen nedan:  
 
Provnin gste m peratur Kol mono xid L1 
(g/k m ) Kolväten L2 
(g/k m ) 
266 K (-7 °C) 15 1,8 
 
 5.3.5.2.1. Utan hänsyn till kraven i punkt 5.3.5.2 får för varje förorening inte mer ett av de tre 
erhållna resultaten överstiga det föreskrivna gränsvärdet med mer än 10 %, förutsatt att de tre resultatens aritmetiska medelvärde ligger under det föreskrivna gränsvärdet. Om de föreskrivna gränsvärdena överskrids för mer än en förorening saknar det betydelse om detta inträffar i samma provning eller i olika provningar. 
 5.3.5.2.2. Det antal provningar som föreskrivs i punkt 5.3.5.2 kan på tillverkarens begäran ökas 
till tio om det aritmetiska medelvärdet av de tre första resultaten är lägre än 110 % av gränsvärdet. I detta fall är kravet efter provningen endast att det aritmetiska medelvärdet av alla tio resultaten skall vara mindre än gränsvärdet. 
 5.3.5.3. Det antal provningar som föreskrivs i punkt 5.3.5.2 får enligt punkterna 5.3.5.3.1 och 
5.3.5.3.2 minskas. 
 5.3.5.3.1. Endast en provning utförs om det resultat som erhållits för varje förorening i den 
första provningen är mindre än eller lika med 0,70 L. 
 5.3.5.3.2. Om kravet i punkt 5.3.5.3.1 inte är uppfyllt utförs endast två provningar om för varje 
förorening resultatet av den första provningen är mindre än eller lika med 0,85 L och summan av de första båda resultaten är mindre än eller lika med 1,70 L och resultatet av den andra provningen är mindre än eller lika med L. 
 
(V
1 ≤ 0,85 L och V 1 + V 2 ≤ 1,70 L och V 2 ≤  L). 
 5.3.6. Provning av typ V (hållbarhet hos föroreningsbegränsande anordningar)  5.3.6.1. Denna provning skall utföras på alla fordon som avses i punkt 1 och på vilka den 
provning som anges i punkt 5.3.1 tillämpas. Provningen är en föråldringsprovning som motsvarar de 80 000 kilometer som i enlighet med det program som beskrivs i bilaga 9 körts på en provkörningsbana, på landsväg eller på en chassidynamometer. 
 5.3.6.1.1. Fordon som kan drivas med bensin, motor- (LPG) eller naturgas skall i provning av 
typ V endast provas med bensin. I detta fall skall den försämringsfaktor som erhålls med oblyad bensin också antas för motor- (LPG) eller naturgas.  L 375/252 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 21  
 
5.3.6.2. Utan hänsyn till kravet kravet i punkt 5.3.6.1 kan en tillverkare välja att ta 
försämringsfaktorerna ur följande tabell för att använda dem som ett alternativ till 
provning enligt punkt 5.3.6.1. 
 
 
Motorkategor i  
Försä mringsfa ktorer 
Förorening CO HC NO x HC +  
NO x(1) Partiklar 
Gnisttän dn ingsmotor  
1,2  1,2  1,2  -  - 
Kompressionständ nin gsmo tor  
1,1  -  1  1  1,2 
 
  (1)   För fordon med kompressionständningsmotor  
På tillverkarens begäran kan den tekniska tjänsten utföra en provning av typ I innan en provning av typ V avslutas genom användning av försämringsfaktorerna i tabellen ovan. Vid avslutandet av en provning av typ V kan den tekniska tjänsten därefter ändra de typgodkännanderesultat som registrerats i bilaga 2 genom att ersätta försämringsfaktorerna i ovanstående tabell med de som mäts i en provning av typ V. 
 5.3.6.3. Försämringsfaktorerna bestäms antingen genom tillämpning av förfarandet i punkt  
5.3.6.1 eller genom användning av värdena i punkt 5.3.6.2. Faktorerna används för att uppnå överensstämmelse med kraven i punkterna 5.3.1.4 och 8.2.3.1. 
 5.3.7. Utsläppsuppgifter som krävs för provning av trafiksäkerhet  5.3.7.1. Detta krav gäller alla fordon som drivs med gnisttändningsmotor för vilken 
typgodkännande söks i enlighet med denna ändring. 
 5.3.7.2. När den provas i enlighet med bilaga 5 (provning av typ II) vid normal tomgång:  
a) volymen av kolmonoxidhalten i avgasutsläppen skall registreras, 
 
b) motorvarvtalet under provningen skall registreras, inkl. eventuella 
toleranser. 
 
5.3.7.3.  När den provas vid ’högt tomgångsvarvtal’ (dvs. > 2 000 min. -1) 
 
a) volymen av kolmonoxidhalten i avgasutsläppen skall registreras, 
 
b)  lambdavärdet*) skall registreras. 
 
c)  motorvarvtalet under provningen skall registreras, inkl. eventuella 
toleranser. 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/253
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 22  
*) Lambdavärdet skall beräknas med användning av den förenklade 
Brettschneiderekvationen enligt följande: 
 
 
 
 
 där    [ ] =  Koncentrationen i volymprocent    K1 =  Omvandlingsfaktor för NDIR-mätning till FID-mätning (tillhandahållen 
av mätutrustningstillverkaren) 
  H
cv  =   Det atomära förhållandet väte/kol - för bensin              1,73 
  - för motorgas (LPG)    2,53   - för naturgas                 4,0 
 
 O cv  =   Det atomära förhållandet syre/kol - för bensin                   0,02 
  - för motorgas (LPG)    0,0 
- för naturgas                 0,0 
 5.3.7.4. Motoroljans temperatur skall vid tidpunkten för provningen mätas och registreras.  5.3.7.5.  Tabellen i punkt 17 i bilaga 2 skall ifyllas.  5.3.7.6. Tillverkaren skall inom 24 månader efter det att den behöriga myndigheten beviljat 
typgodkännandet bekräfta att noggrannheten i det lambdavärde som vid tidpunkten för typgodkännandet registreras i punkt 5.3.7.3 är representativ för typiska fordon ur produktionsserien. En bedömning skall göras som grundar sig på översikter och undersökningar av fordon ur produktionsserien. 
 
5.3.8.  Provning av omborddiagnossystemet (OBD)  
Denna provning skall utföras på alla fordon som avses i punkt 1. Det provningsförfarande som beskrivs i bilaga 11, punkt 3 skall följas. 
 L 375/254 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 23  
 
6.  ÄNDRINGAR AV FORDONSTYPEN 
  6.1. Varje ändring av fordonstypen skall anmälas till den myndighet som typgodkänt 
fordonstypen. Myndigheten kan därefter antingen: 
 6.1.1. bedöma att  de gjorda ändringarna sannolikt inte får någon märkbar negativ effekt 
och att fordonet i alla händelser fortfarande uppfyller kravet, eller 
 6.1.2. kräva ytterligare en provningsrapport från den tekniska tjänst som ansvarar för 
provningarnas utförande. 
 6.2. Beviljande av eller avslag på ansökan om typgodkännande skall med angivande av 
ändringarna genom det förfarande som anges i punkt 4.3 ovan meddelas de övriga 
avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter. 
 
6.3. Den behöriga myndighet som utfärdar det utökade typgodkännandet skall tilldela 
utökningen ett serienummer och med hjälp av ett meddelandeformulär som överensstämmer med förlagan i bilaga 2 till dessa föreskrifter underrätta de övriga parter i 1958 års avtal som tillämpar dessa föreskrifter om detta. 
 7.  UTÖKNING AV TYPGODKÄNNANDE  
För ändringar av typgodkännandet enligt dessa föreskrifter skall, om tillämpbara, följande särskilda bestämmelser gälla. 
 
7.1.  Avgasutsläppsrelaterade utökningar
 
(Provningar av typ I, typ II och typ VI). 
 7.1.1.  Fordonstyper med olika referensvikter  7.1.1.1. Typgodkännande som beviljats för en fordonstyp får endast utökas till fordonstyper 
med en referensvikt som kräver att de två närmast högre kategorierna av likvärdig svängmassa eller någon lägre kategori av likvärdig svängmassa används. 
 7.1.1.2. Om referensvikten för den fordonstyp, för vilken utökning av typgodkännande 
begärs, kräver att en likvärdig svängmassa används som är lägre än den som används för den redan typgodkända fordonstypen skall, för de fordon av kategori N
1 och de 
fordon av kategori M som avses i not 2 i punkt 5.3.1.4, typgodkännande beviljas om de föroreningsmassor som erhållits från det redan typgodkända fordonet ligger inom de gränsvärden som föreskrivs för det fordon för vilket utökning av typgodkännandet begärs. 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/255
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 24  7.1.2.  Fordonstyper med olika totala utväxlingsförhållanden  
Typgodkännande som beviljats för en fordonstyp får endast på följande villkor utökas till fordonstyper som med avseende på sina utväxlingsförhållanden skiljer sig från den godkända typen: 
 7.1.2.1. För varje utväxlingsförhållande, som används vid provningar av typ I och typ VI, 
krävs bestämning av förhållandet 
 
 
 
där, vid ett motorvarvtal av 1 000 min-1, V 1 är den godkända fordonstypens hastighet 
och V 2 är hastigheten för den fordonstyp för vilken utökning av typgodkännandet 
begärs. 
 7.1.2.2.  För varje utväxlingsförhållande där E < 
 8 % beviljas utökning utan upprepning av 
provningarna av typ I och typ VI. 
 7.1.2.3.  För minst ett utväxlingsförhållande där E > 8 % och för varje utväxlingsförhållande 
där E ±13 % skall provningar av typerna I och VI upprepas och de får utföras i ett 
laboratorium som med den tekniska tjänstens godkännande valts av tillverkaren. Provningsrapporten skall sändas till den tekniska tjänst som ansvarar för typgodkännandeprovningarna. 
 7.1.3.  Fordonstyper med olika referensvikter och olika totala utväxlingsförhållanden  
Typgodkännande som beviljats för en fordonstyp får utökas till de fordonstyper som skiljer sig från den godkända typen endast med avseende på sin referensvikt och sina totala utväxlingsförhållanden, förutsatt att alla de villkor som föreskrivs i punkterna 7.1.1 och 7.1.2 är uppfyllda. 
 7.1.4.  Anmärkning
:  När en fordonstyp typgodkänts i enlighet med punkterna 7.1.1-7.1.3 
får ett sådant typgodkännande inte utökas till andra fordonstyper. 
 7.2.  Avdunstningsutsläpp
 (provning av typ IV) 
  7.2.1. Typgodkännande som beviljats för en fordonstyp som utrustats med ett 
kontrollsystem för avdunstningsutsläpp får utökas på följande villkor: 
 7.2.1.1. Den grundläggande principen för bränsle-/lufttillförsel (t.ex. enpunktsinsprutning, 
förgasare) skall vara densamma. 
 L 375/256 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 25  
 
7.2.1.2. Bränsletankens form och material och materialet i slangarna för flytande bränsle 
skall vara desamma. Den med avseende på tvärsnitt och ungefärlig slanglängd 
ogynnsammaste familjen skall provas. Den tekniska tjänst som ansvarar för typgodkännandeprovningarna avgör om avvikande ång/vätskeseparatorer skall 
godtas. Bränsletankens volym skall hållas inom ±10 %. Inställningen av tankens 
övertrycksventil skall vara densamma. 
 
7.2.1.3. Metoden för lagring av bränsleånga skall vara densamma, dvs. separatorns form och 
volym, lagringsmedium, luftrenare (om sådan används för kontroll av avdunstningsutsläpp) osv. 
 
7.2.1.4. Förgasarskålens bränslevolym skall hållas inom ±10 milliliter. 
 
7.2.1.5. Metoden för rening av den lagrade ångan skall vara densamma (t.ex. luftflöde, 
startpunkt eller reningsvolym under körcykeln). 
 7.2.1.6. Metoden för förslutning och avluftning av bränslemätsystemet skall vara densamma.  7.2.2. Ytterligare anmärkningar:  
i)   skillnader i motorstorlek är tillåtna, 
 
ii)  skillnader i motoreffekt är tillåtna, 
 
iii) automatiska och manuella växellådor, två- och fyrhjulsdrift är tillåtna, 
 
iv)  skillnader i karosseriutformning är tillåtna, 
 
v) skillnader i hjul- och däcksstorlek är tillåtna. 
 7.3. Hållbarhet hos föroreningsbegränsande anordningar
 (provning av typ V) 
 7.3.1. Typgodkännande som beviljats för en fordonstyp får utökas till olika fordonstyper, 
förutsatt att de kombinerade motor-/föroreningsregleringssystemen är desamma som det redan typgodkända fordonets. De fordonstyper vars nedan beskrivna parametrar är desamma eller förblir inom föreskrivna gränsvärden betraktas därför som hörande till samma kombinerade motor-/föroreningsregleringssystem. 
 7.3.1.1. Motorn:  
antal cylindrar, 
 
motorkapacitet ( ±15 %), 
 
cylinderblockets utformning, 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/257
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 26  
antal ventiler, 
 
bränslesystem, 
 
typ av kylsystem, 
 
förbränningsprocess, 
 
cylinderdiameter, uppmätt från mittpunkt till mittpunkt. 
 7.3.1.2.  Föroreningskontrollsystemet:  
Katalysatorer: 
 
antal katalysatorer, katalysatorelement och delar, 
 
katalysatorns dimensioner och form (monolitens volym ±10 %), 
 
typ av katalysatoraktivitet (oxidering, trevägskatalys,...), 
 
mängd ädelmetall (samma eller större), 
 
relativ koncentration av ädelmetall ( ±15 %), 
  
grundstomme (struktur och material), 
  
celltäthet, 
  
typ av katalysatorhölje, 
 
placering av katalysator(er) (läge och omfattning i avgassystemet som inte medför en temperaturvariation av mer än 50 K vid katalysatorinloppet). 
 
Denna temperaturvariation skall kontrolleras under stabiliserade förhållanden vid en hastighet av 120 km/h och med samma belastning som vid en provning av typ I. 
 
Luftinsprutning: med eller utan 
typ (pulserande luft, luftpumpar,...). 
 
Avgasåterföring (EGR):  med eller utan. 
 7.3.1.3. Svängmassekategori: två svängmassekategorier omedelbart över och någon 
svängmasskategori under. 
 L 375/258 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 27  
 
7.3.1.4. Hållbarhetsprovningen kan genomföras med användning av ett fordon vars 
karossutformning, växellåda (automatisk eller manuell) och hjul- eller däcksstorlek 
avviker från den fordonstyp för vilken typgodkännande söks. 
 7.4. Omborddiagnos
 
 7.4.1. Typgodkännande som beviljats en fordonstyp för omborddiagnossystemet får utökas 
till olika fordonstyper som med avseende på omborddiagnossystemet tillhör samma fordonsfamilj enligt beskrivning i bilaga 11, tillägg 2. Kontrollsystemet för motorutsläpp skall vara samma som det redan typgodkända fordonets och överensstämma med beskrivningen av omborddiagnossystemet för den motorfamilj som anges i bilaga 11, tillägg 2, bortsett från följande fordonstillbehör: 
 
motortillbehör, 
 
däck, 
 
motsvarande svängmassa, 
 
kylsystem, 
 
totalt utväxlingsförhållande, 
 
utväxlingstyp, 
 
karosserityp. 
 8. PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE  8.1. Varje fordon som bär ett sådant typgodkännandemärke som föreskrivs enligt dessa 
föreskrifter skall med avseende på de delar som påverkar motorns utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar, vevhusutsläpp samt avdunstningsutsläpp överensstämma med den godkända fordonstypen. Förfarandena för produktionsöverensstämmelse skall motsvara de som anges i 1958 års avtal, tillägg 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), med följande krav: 
 8.2. Som en allmän regel kontrolleras produktionsöverensstämmelse med avseende på 
begränsning av utsläpp från fordon (provningar av typ I, II, III och IV) på grundval av den beskrivning som ges i meddelandeformuläret och dess bilagor. 
 
Överensstämmelse hos fordon i drift
 
 
För de typgodkännanden som beviljats med avseende på utsläpp skall dessa åtgärder också vara lämpade att visa utsläppskontrollanordningarnas funktionsduglighet under fordonens normala livslängd och normala användningsförhållanden (överensstämmelse hos fordon i drift som underhålls och används på ett riktigt sätt). 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/259
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 28  
För dessa föreskrifters syfte skall dessa åtgärder kontrolleras under en period av högst fem år eller tills fordonet körts 80 000 km, beroende på vad som inträffar tidigast, och från och med den 1 januari 2005 under en period av högst fem år eller tills fordonet körts 100 000 km, beroende på vad som inträffar tidigast. 
 8.2.1. Myndighetens kontroll av överensstämmelsen hos fordon i drift utförs på grundval av 
alla relevanta uppgifter från tillverkaren enligt förfaranden som liknar dem som defineras i tillägg 2 till 1958 års avtal (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2). 
  I figurerna 4/1 och 4/2 i tillägg 4 illustreras förfarandet för kontroll av 
överensstämmelse hos fordon i drift. 
 8.2.1.1. Parametrar som definierar familjen av fordon i drift   
Familjen av fordon i drift kan definieras med grundläggande konstruktionsparametrar som skall vara gemensamma för familjens fordon. De fordonstyper som har minst nedanstående parametrar identiska eller inom angivna toleranser får således betraktas som tillhörande samma familj av fordon i drift: 
 
– förbränningsprocess (2-takts-, 4-takts- eller wankelmotor), – antal cylindrar, – cylinderblockets utformning (rak, V-formation, tvärställd, boxermotor 
eller annan). Cylindrarnas lutning eller riktning utgör inget kriterium, 
– bränsletillförselmetod (t.ex. indirekt eller direkt insprutning), – typ av kylsystem (luft, vatten eller olja), – lufttillförselmetod (sugmotor/turbo eller kompressionsmotor), – bränsle för vilket motorn konstruerats (bensin, dieselbränsle, natur-, 
motorgas (LPG) osv). Fordon som kan drivas med två bränsletyper får grupperas tillsammans med fordon som är avsedda att drivas med en bränsletyp, förutsatt att de har en bränsletyp gemensam, 
– katalysatortyp (trevägskatalysator eller annan(dra)), – typ av partikelfälla (med eller utan), – avgasåterföring (med eller utan), – motorcylinderkapacitet för den största motorn i familjen minus 30 %.  
8.2.1.2. Myndighetens kontroll av överensstämmelsen hos fordon i drift utförs på grundval av 
alla relevanta uppgifter som tillhandahålls av tillverkaren. Sådan information skall omfatta men är inte begränsad till följande: 
 8.2.1.2.1. Tillverkarens namn och adress.  8.2.1.2.2. Namn, adress, telefon- och faxnummer samt e-postadress avseende tillverkarens 
befullmäktigade ombud inom de områden som omfattas av tillverkarens information. 
 
8.2.1.2.3. Modellnamn avseende de fordon som omfattas av tillverkarens information. 
 L 375/260 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 29  
 
8.2.1.2.4. I förekommande fall förteckning över de fordonstyper som omfattas av tillverkarens 
information, dvs. familjegruppen av fordon i drift i enlighet med punkt 8.2.1.1. 
 
8.2.1.2.5. Koder för de fordonsidentifieringsnummer (VIN) som gäller dessa fordonstyper 
inom familjen av fordon i drift (VIN-prefix). 
 
8.2.1.2.6. De typgodkännandenummer som gäller dessa fordonstyper inom familjen av fordon i 
drift, inkl., i förekommande fall, numren för alla utökningar och korrigeringar enligt 
interna meddelanden/återkallanden (konstruktionsändringar). 
 
8.2.1.2.7. Detaljerade uppgifter om utökningar och korrigeringar enligt interna 
meddelanden/återkallanden av typgodkännanden för de fordon som omfattas av tillverkarens information (på myndighetens begäran). 
 
8.2.1.2.8. Den tidsperiod under vilken tillverkarens information insamlats. 
 
8.2.1.2.9. Den tillverkningsperiod för fordonet som omfattas av tillverkarens information (t.ex. 
’fordon som tillverkats under kalenderåret 2001’). 
 
8.2.1.2.10. Tillverkarens förfarande för kontroll av överensstämmelse hos fordon i drift, inkl.: 
 
8.2.1.2.10.1. Metod för lokalisering av fordon. 
 
8.2.1.2.10.2. Kriterier för urval och uteslutning av fordon. 
 
8.2.1.2.10.3. Provningstyper och förfaranden som används för programmet. 
 
8.2.1.2.10.4. Tillverkarens kriterier för att godta/utesluta familjegrupperna av fordon under drift. 
 
8.2.1.2.10.5. Det (de) geografiska område(n) där tillverkaren insamlat information.  8.2.1.2.10.6. Den stickprovsstorlek och och den urvalsplan som använts.  8.2.1.2.11. Resultaten från tillverkarens förfarande för överensstämmelse hos fordon i drift, 
inkl.: 
 8.2.1.2.11.1. Identifiering av de fordon som ingår i programmet (oavsett om de provats eller inte). 
Identifieringen skall omfatta: 
 
– modellbeteckning, – fordonsidentifieringsnummer (VIN), – fordonsregistreringsnummer, – tillverkningsdatum, – användningsområde (om känt), – monterade däck. 
 8.2.1.2.11.2. Skäl att utesluta ett fordon ur stickprovet. 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/261
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 30   8.2.1.2.11.3. Tidigare underhåll av varje fordon i stickprovet (inkl. eventuella 
konstruktionsändringar). 
 8.2.1.2.11.4. Tidigare reparationer av varje fordon i stickprovet (om kända). 
 
8.2.1.2.11.5. Provningsdata, inkl.:  
– provningsdatum, – provningsställe, – fordonets vägmätarställning, – specifikationer av provningsbränsle (t.ex. referensbränsle för provning eller 
bränsle som finns på marknaden), 
– provningsvillkor (temperatur, luftfuktighet, dynamometerns 
tröghetsmassa), 
– dynamometerinställningar (t.ex. effektinställning), – provningsresultat (från minst tre olika fordon per familj).  
8.2.1.2.12. Uppgifter om indikationer från omborddiagnossystemet (OBD).  8.2.2. Den information som insamlats av tillverkaren skall vara tillräckligt omfattande för 
att säkerställa att prestanda för fordon under drift kan bedömas för de normala användningsförhållanden som definieras i punkt 8.2 och på ett sätt som är representativt för tillverkarens geografiska spridning. 
  Med avseende på dessa föreskrifter skall tillverkaren inte vara skyldig att kontrollera 
överensstämmelsen hos fordon under drift för en fordonstyp om tillverkaren till typgodkännandemyndighetens tillfredsställelse kan visa att årlig försäljning i hela världen av denna fordonstyp understiger 10 000 exemplar per år. 
   För fordon som skall säljas inom Europeiska unionen skall tillverkaren inte vara 
skyldig att kontrollera överensstämmelsen hos fordon under drift för en fordonstyp om tillverkaren till typgodkännandemyndighetens tillfredsställelse kan visa att årlig försäljning inom Europeiska unionen av denna fordonstyp understiger 5 000 exemplar per år. 
  8.2.3. Om en provning av typ I skall utföras och ett typgodkännande av en fordonstyp har 
en eller flera utökningar skall provningarna utföras antingen på det fordon som beskrivs i det inledande informationspaketet eller på det fordon som beskrivs i det 
informationspaket som gäller den berörda utökningen. 
 
8.2.3.1. Kontroll av överensstämmelse hos ett fordon för en provning av typ I.  
Efter myndighetens urval skall tillverkaren inte göra någon ändring på de valda fordonen. 
 L 375/262 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 31  
 
 För elektriska hybridfordon (HEV) skall provningarna utföras under de förhållanden 
som fastställs i bilaga 14: 
 
- För externt laddningsbara (OVC) fordon skall mätningarna av 
föroreningsutsläppen göras med fordonet konditionerat enligt villkor B i 
provningen av typ I för externt laddningsbara hybridfordon. 
 - För icke-externt laddningsbara (NOVC) fordon skall mätningarna av 
föroreningsutsläppen göras på samma villkor som i provningen av typ I för icke-externt laddningsbara fordon. 
 
8.2.3.1.1. Tre fordon tas slumpvis ur serien och provas enligt beskrivning i punkt 5.3.1. 
Försämringsfaktorerna används på samma sätt. Gränsvärdena anges i punkt 5.3.1.4. 
 8.2.3.1.1.1. För periodiskt regenererande system enligt definition i punkt 2.20 skall resultaten vid 
tidpunkten för typgodkännadets beviljande multipliceras med de faktorer K
i som 
erhållits genom det förfarande som anges i bilaga 13. 
  På tillverkarens begäran kan en provning utföras omedelbart efter det att en 
regenerering verkställts. 
 8.2.3.1.2. Om myndigheten är nöjd med den produktionsstandardavvikelse som anges av 
tillverkaren i enlighet med punkt 8.2.1 ovan utförs provningarna enligt tillägg 1. 
 
Om myndigheten inte är nöjd med den produktionsstandardavvikelse som anges av tillverkaren i enlighet med punkt 8.2.1 ovan utförs provningarna enligt tillägg 2. 
 8.2.3.1.3. Produktionen av en serie bedöms vara överensstämmande eller icke-
överensstämmande på grundval av en stickprovsprovning av fordonen när väl ett beslut om godkännande fattats för alla föroreningar eller ett beslut om underkännande fattats för en förorening enligt de provningskriterier som gäller i tillämpligt tillägg. 
 
När ett beslut om godkännande fattats för en förorening skall detta beslut inte ändras genom några ytterligare provningar som utförts för att fatta ett beslut för de övriga föroreningarna. 
 
Om inte något beslut om godkännande fattats för alla föroreningar och inte något beslut fattats för en förorening utförs en provning på ett annat fordon (se figur 2 nedan). 
 8.2.3.2. Utan hänsyn till kraven i punkt 3.1.1 i bilaga 4 skall provningarna utföras på fordon 
som kommer direkt från produktionslinjen. 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/263
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 32  8.2.3.2.1. På tillverkarens begäran får emellertid provningarna utföras på fordon som körts:  
- högst 3 000 km för fordon med gnisttändningsmotor, 
 
- högst 15 000 km för fordon med kompressionständningsmotor. 
 
I båda dessa fall skall inkörningsförfarandet utföras av tillverkaren, som skall förbinda sig att inte göra några ändringar på dessa fordon. 
 L 375/264 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 33  
 
Figur 2
 
 
Test of three vehicles = Provning av tre fordon, Computation of the test statistics = Beräkning 
av provningsstatistiken, According to the appropriate Appendix does the test statistics agree with the criteria for failing the series for at least one pollutant? = Överensstämmer provningsstatistiken enligt tillämpligt tillägg med kriterierna för underkännande av serien för minst en förorening?, YES = JA, Series rejected = serien ej godkänd, NO = NEJ, According to the appropriate Appendix does the test statistics agree with the criteria for passing the series for at least one pollutant? = Överensstämmer provningsstatistiken enligt tillämpligt tillägg med kriterierna för godkännande av serien för minst en förorening?, A pass decision is reached for one or more pollutants = Ett beslut om godkännande har fattats för en eller flera förorening(ar), A pass decision is reached for all the pollutants? = Har ett beslut om godkännande fattats för alla föroreningarna?, Series accepted = Serien godkänd, 
Test of an additional vehicle = Provning av ytterligare ett fordon     
 
27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/265
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 34   8.2.3.2.2. Om tillverkaren önskar köra in fordonen, (”x” km, där x < 
  3 000 km för fordon med 
gnisttändningsmotor och x <   15 000 km för fordon med 
kompressionständningsmotor), skall förfarandet vara  följande: 
 
a) föroreningsutsläppen (typ I) skall mätas vid noll och vid ”x” km på det 
först provade fordonet, 
 
b) utsläppens förändringskoefficient mellan noll och ”x” km skall beräknas 
för var och en av föroreningarna: 
 
Utsläpp ”x” km/utsläpp noll km 
 
Detta kan vara mindre än 1. 
 
c) de andra fordonen skall inte köras in, men deras utsläpp vid noll km skall 
multipliceras med förändringskoefficienten. 
 
I detta fall skall de värden som skall väljas vara: 
 
i) värdena vid ’x’ km för det första fordonet, 
 
ii) värdena vid noll kilometer multiplicerade med förändringskoefficienten 
för de övriga fordonen. 
 8.2.3.2.3. Alla dessa provningar får utföras med ett bränsle som finns på marknaden. På 
tillverkarens begäran får emellertid de referensbränslen som beskrivs i bilaga 10 användas. 
 
i) Om en provning av typ III skall utföras skall den utföras på alla de fordon 
som utvalts för provningen av typ I. Villkoren i punkt  5.3.3.2 skall vara uppfyllda. För elektriska hybridfordon skall provningarna utföras på de villkor som bestäms i bilaga 14, punkt 5. 
 
ii) Om en provning av typ IV skall utföras skall den utföras i enlighet med 
punkt 7 i bilaga 7. 
 8.2.4. När genomsnittet av avdunstningsutsläppen för alla fordon av godkänd typ ur 
produktionen provats i enlighet med bilaga 7 skall det vara lägre än gränsvärdet i punkt 5.3.4.2. 
 8.2.5. För rutinmässig provning av slutprodukten får typgodkännnandeinnehavaren visa om 
överensstämmelse föreligger genom att göra stickprov på fordon som uppfyller kraven i punkt 7 i bilaga 7. 
 L 375/266 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 35  
 
8.2.6. Omborddiagnos (OBD) 
 
Om en kontroll av omborddiagnossystemets prestanda skall göras skall den utföras i enlighet med följande: 
 8.2.6.1.  När typgodkännandemyndigheten bedömer att produktionskvaliteten förefaller 
otillfredsställande tas ett fordon slumpmässigt ur serien och underkastas de provningar som beskrivs i bilaga 11, tillägg 1. 
  För elektriska hybridfordon skall provningarna utföras under de förhållanden som 
fastställts i bilaga 14, punkt 9. 
 8.2.6.2. Produktionen bedöms som överensstämmande om detta fordon uppfyller de krav för 
provningar som beskrivs i bilaga 11, tillägg 1. 
 8.2.6.3. Om det fordon som tagits ur serien inte uppfyller kraven i punkt 8.2.6.1 skall ett 
ytterligare stickprov av fyra fordon slumpmässigt tas ur serien och underkastas de provningar som beskrivs i bilaga 11, tillägg 1. Provningarna får utföras på fordon som körts högst 15 000 km. 
 8.2.6.4. Produktionen bedöms som överensstämmande om minst tre fordon uppfyller de krav 
för provningar som beskrivs i bilaga 11, tillägg 1. 
 8.2.7. På grundval av den kontroll som avses i punkt 8.2.1 skall myndigheten antingen:  
- besluta att överensstämmelsen hos en fordonstyp under drift eller hos en 
fordonsfamilj under drift är tillfredsställande och inte vidta någon ytterligare åtgärd, 
 - besluta att de uppgifter som lämnats av tillverkaren är otillräckliga för att fatta 
ett beslut och kräva ytterligare information eller provningsuppgifter från tillverkaren, eller 
 -  besluta att överensstämmelsen hos den (de) fordonstyp(er) under drift som 
utgör en del av en familj under drift är otillfredsställande och fortsätta att få sådan(a) fordonstyp(er) provade i enlighet med tillägg  3. 
 
Om tillverkaren fått tillstånd att inte företa en kontroll av en särskild fordonstyp i enlighet med punkt 8.2.2 kan myndigheten fortsätta att få sådana fordonstyper provade i enlighet med tillägg 3. 
 8.2.7.1  Då provningar av typ I betraktas som nödvändiga för att kontrollera 
utsläppskontrollanordningarnas överensstämmelse med kraven på deras funktion under drift skall sådana provningar utföras med ett provningsförfarande som uppfyller de statistikkrav som definieras i tillägg 4. 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/267
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 36  8.2.7.2. Typgodkännandemyndigheten skall i samarbete med tillverkaren ta ett stickprov av 
fordon med tillräcklig körsträcka vars användning under normala förhållanden kan säkerställas på ett rimligt sätt. Tillverkaren skall rådfrågas om urvalet av fordonen i stickprovet och tillåtas närvara vid kontrollerna av fordonens överensstämmelse. 
 8.2.7.3. Tillverkaren bemyndigas att under typgodkännandemyndighetens överinseende 
utföra kontroller, även av destruktiv  karaktär, på de fordon som har utsläppsnivåer som överstiger gränsvärdena i avsikt att fastställa de möjliga orsaker till försämring som inte kan tillskrivas tillverkaren själv (t.ex. användning av blyad bensin före provningsdatum). Där kontrollresultaten bekräftar sådana orsaker utesluts dessa provningsresultat från kontrollen av överensstämmelse. 
 8.2.7.3.1. Provningsresultaten skall alltså uteslutas från kontrollen av fordonens 
överensstämmelse inom stickprovet om: 
  
i)  ett typgodkännandeintyg utfärdats som anger att utsläppsgränsvärdena i 
kategori A i punkt 5.3.1.4 i ändringssserie 05 till föreskrifterna iakttas, förutsatt att dessa fordon regelbundet körts med bränsle med en svavelhalt som överstiger 150 mg/kg (bensin) eller 350 mg/kg (dieselbränsle), eller 
 
ii)  ett typgodkännandeintyg utfärdats som anger att utsläppsgränsvärdena i 
kategori B i punkt 5.3.1.4 i ändringssserie 05 till föreskrifterna iakttas, förutsatt att dessa fordon regelbundet körts med bensin- eller dieselbränsle med en svavelhalt som överstiger 50 mg/kg. 
 8.2.7.4. Om typgodkännandemyndigheten inte är tillfredsställd med resultaten av 
provningarna i enlighet med de kriterier som definieras i tillägg 4 utökas de korrigerande åtgärder som avses i tillägg 2 till 1958 års avtal (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) till de fordon i drift av samma fordonstyp som sannolikt är påverkade av samma fel i enlighet med punkt 6 i tillägg 3. 
 
Den plan för korrigerande åtgärder som framläggs av tillverkaren skall godkännas av typgodkännandemyndigheten. Tillverkaren ansvarar för att den korrigerande åtgärden vidtas enligt godkännandet. 
 
Typgodkännandemyndigheten skall inom 30 dagar meddela alla avtalsslutande parter sitt beslut. De avtalsslutande parterna får kräva att samma plan för korrigerande åtgärder tillämpas på alla fordon av samma typ som registrerats på deras territorium. 
 8.2.7.5. Om en avtalsslutande part fastställt att en fordonstyp inte överensstämmer med de 
gällande kraven i tillägg 3 skall den utan dröjsmål meddela den avtalsslutande part som beviljade det ursprungliga typgodkännandet i enlighet med kraven i avtalet. 
 
I enlighet med avtalets bestämmelse skall därefter den avtalsslutande partens behöriga myndighet som beviljat det ursprungliga typgodkännandet meddela tillverkaren att en fordonstyp misslyckats uppfylla kraven i dessa bestämmelser och att vissa åtgärder förväntas av tillverkaren. Tillverkaren skall inom två månader efter L 375/268 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 37  
 
detta meddelande till myndigheten inlämna en plan över åtgärder för att avhjälpa felen, vars innebörd skall motsvara kraven i punkterna 6.1-6.8 i tillägg 3. Den behöriga myndighet som beviljat det ursprungliga typgodkännandet skall inom två månader samråda med tillverkaren för att säkerställa en överenskommelse om en åtgärdsplan och om planens utförande. Om den behöriga myndighet som beviljat det ursprungliga typgodkännandet finner att ingen överenskommelse kan nås skall de gällande förfarandena i avtalet inledas. 
 9. PÅFÖLJDER VID BRISTANDE PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE   9.1. Det typgodkännande som beviljats för en fordonstyp enligt denna ändring kan 
återkallas om kraven i punkt 8.1 ovan inte uppfylls eller om det (de) valda fordonet(en) misslyckas i de provningar som föreskrivs i punkt 8.2 ovan. 
 9.2.  Om en avtalsslutande part som tillämpar dessa föreskrifter återkallar ett 
typgodkännande som den tidigare beviljat skall den genast meddela de övriga avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter detta med hjälp av ett meddelandeformulär som överensstämmer med förlagan i bilaga 2 till dessa föreskrifter. 
 10.  PRODUKTIONENS SLUTGILTIGA UPPHÖRANDE   
Om typgodkännandeinnehavaren fullständigt upphör att tillverka en fordonstyp som typgodkänts i enlighet med dessa föreskrifter skall denne underrätta den myndighet som beviljat typgodkännandet om detta. Vid mottagandet av det berörda meddelandet skall denna myndighet underrätta de övriga parter i 1958 års avtal som tillämpar dessa föreskrifter om detta med hjälp av kopior av det meddelandeformulär som överensstämmer med förlagan i bilaga 2 till dessa föreskrifter. 
 11. ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER  11.1. Allmänt
 
 11.1.1. Från och med den dag då ändringsserie 05 officiellt träder i kraft får ingen 
avtalsslutande part som tillämpar dessa föreskrifter vägra att bevilja typgodkännande enligt dessa föreskrifter, ändrade genom ändringsserie 05. 
 11.1.2. Nya typgodkännanden
 
 11.1.2.1. Med förbehåll för bestämmelserna i punkterna 11.1.4, 11.1.5 och 11.1.6 skall de 
avtalsslutade parter som tillämpar dessa föreskrifter bevilja typgodkännanden endast om den fordonstyp som skall typgodkännas uppfyller kraven i dessa föreskrifter, ändrade genom ändringsserie 05.  
 
På fordon av kategori M eller på fordon av kategori N
1 skall dessa krav tillämpas 
från och med den dag då ändringsserie 05 träder i kraft.   27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/269
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 38   
Fordonen skall uppfylla de gränsvärden för provning av typ I som beskrivs i detalj antingen i rad A eller rad B i tabellen i punkt 5.3.1.4 i dessa föreskrifter. 
 11.1.2.2. Med förbehåll för bestämmelserna i punkterna 11.1.4, 11.1.5, 11.1.6 och 11.1.7 skall 
de avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter bevilja typgodkännanden endast om den fordonstyp som skall typgodkännas uppfyller kraven i dessa föreskrifter, ändrade genom ändringsserie 05.   
 
På fordon av kategori M med en största vikt mindre än eller lika med 2 500 kg eller på fordon av kategori N
1 (klass I) skall dessa krav tillämpas från och med den 1 
januari 2005.   
 
På fordon av kategori M med en största vikt större än 2 500 kg eller på fordon av kategori N
1 (klasserna II eller III) skall dessa krav tillämpas från och med den 1  
januari 2006.    
 
Fordonen skall uppfylla de gränsvärden för provning av typ I som beskrivs i detalj i rad B i tabellen i punkt 5.3.1.4 i dessa föreskrifter. 
 11.1.3. Giltighetsgräns för befintliga typgodkännanden
 
 11.1.3.1. Med förbehåll för bestämmelserna i punkterna 11.1.4, 11.1.5 och 11.1.6 skall de 
typgodkännanden som beviljats enligt dessa föreskrifter, ändrade genom ändringsserie 04, upphöra att gälla från och med det datum då ändringsserie 05 träder i kraft för fordon av kategori M med en största vikt mindre än eller lika med 2 500 kg eller för fordon av kategori N
1 (klass I) och den 1 januari 2002 för fordon av 
kategori M med en största vikt större än 2 500 kg eller för fordon av kategori N 1 
(klasserna II eller III), om inte den avtalsslutande part som beviljat typgodkännandet meddelar de övriga avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter att den godkända fordonstypen uppfyller kraven i dessa föreskrifter enligt punkt 11.1.2.1 ovan. 
 11.1.3.2. Med förbehåll för bestämmelserna i punkterna 11.1.4, 11.1.5, 11.1.6 och 11.1.7 skall 
de typgodkännanden som beviljats enligt dessa föreskrifter, ändrade genom ändringsserie 05, och enligt gränsvärdena i rad A i tabellen i punkt 5.3.1.4 i dessa föreskrifter upphöra att gälla den 1 januari 2006 för fordon av kategori M med en största vikt mindre än eller lika med 2 500 kg eller för fordon av kategori N
1 (klass I) 
och den 1 januari 2007 för fordon av kategori M med en största vikt som är större än 2 500 kg eller för fordon av kategori N
1 (klasserna II eller III), om inte den 
avtalsslutande part som beviljat typgodkännandet meddelar de övriga avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter att den godkända fordonstypen uppfyller kraven i dessa föreskrifter enligt punkt 11.1.2.2 ovan. 
 L 375/270 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 39  
 
11.1.4. Särskilda bestämmelser
 
 
11.1.4.1. Fram till den 1 januari 2003 skall fordon av kategori M 1 med 
kompressionständningsmotor och med en största vikt större än 2 000 kg, som: 
  
i) konstruerats för att befordra mer än sex personer (inkl. föraren) eller  ii) är terrängfordon enligt definition i bilaga 7 i den konsoliderade 
resolutionen om fordonskonstruktion (R.E.3) 4
/ 
 
med avseende på punkterna 11.1.3.1 och 11.1.3.2 anses som fordon av kategori N 1. 
 11.1.4.2. För de fordon med kompressionständningsmotor med direktinsprutning som 
konstruerats för att befordra mer än sex personer (inkl. föraren) skall de typgodkännanden som beviljats i enlighet med bestämmelsen i punkt 5.3.1.4.1 i dessa föreskrifter, ändrade genom ändringsserie 04, förbli giltiga till den 1 januari 2002. 
 11.1.4.3. De bestämmelser om typgodkännande och kontroll av produktionsöverensstämmelse 
som anges i dessa föreskrifter, ändrade genom ändringsserie 04, förblir giltiga fram till de datum som avses i punkterna 11.1.2.1 och 11.1.3.1. 
 11.1.4.4. Från och med den 1 januari 2002 är den provning av typ VI som definieras i bilaga 8 
tillämplig på nya fordonstyper av kategori M
1 och av kategori N 1 klass 1 med 
gnisttändningsmotor. Detta krav skall inte tillämpas på sådana fordon som utrustats för att befordra mer än sex personer (inkl. föraren) eller på fordon vars största vikt överstiger 2 500 kg. 
 11.1.5. Omborddiagnossystem (OBD)
 
 11.1.5.1. Fordon med gnisttändningsmotor  11.1.5.1.1. De fordon av kategori M
1 och N 1 som drivs med bensin skall vara utrustade med det 
omborddiagnossystem som anges i punkt 3.1 i bilaga 11 i dessa föreskrifter på de dagar som visas i punkt 11.1.2. 
 11.1.5.1.2. Fordon av kategori M
1, andra än fordon vars största vikt överstiger 2 500 kg, och 
fordon av kategori N 1, klass I, som drivs permanent eller delvis med motor- (LPG) 
eller naturgasbränsle skall, från och med den 1 oktober 2004 för nya typer och från och med den 1 juli 2005 för alla typer, vara utrustade med omborddiagnossystem. 
  Fordon av kategori M
1, vars största vikt överstiger 2 500 kg, och av kategori N 1, 
klasserna II och III, som drivs permanent eller delvis med motor- (LPG) eller 
                                                 
4/ Dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/ändring.2 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/271
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 40  
naturgasbränsle skall, från och med den 1 januari 2006 för nya typer och från och med den 1 januari 2007 för alla typer, vara utrustade med omborddiagnossystem. 
 11.1.5.2. Fordon med kompressionständningsmotor  11.1.5.2.1. Fordon av kategori M
1, utom fordon som konstruerats för att befordra mer än sex 
personer (inkl. föraren) eller fordon vars största vikt överstiger 2 500 kg, skall från och med den 1 oktober 2004 för nya typer och från och med den 1 juli 2005 för alla typer, vara utrustade med omborddiagnosssystem. 
 11.1.5.2.2. Fordon av kategori M
1 som inte omfattas av punkt 11.1.5.2.1 utom fordon vars 
största vikt överstiger 2 500 kg och fordon av kategori N 1, klass I, skall från och med 
den 1 januari 2005 för nya typer och från och med den 1 januari 2006 för alla typer, vara utrustade med omborddiagnossystem. 
 11.1.5.2.3. Fordon av kategori N
1, klasserna II and III, och fordon av kategori M 1 vars största 
vikt överstiger 2 500 kg, skall från och med den 1 januari 2006 för nya typer och från och med den 1 januari 2007 för alla fordon, vara utrustade med omborddiagnossystem.  
 11.1.5.2.4. Då de fordon med kompressionständningsmotor som tas i bruk före de datum som 
anges i punkterna ovan är utrustade med omborddiagnossystem skall bestämmelserna i punkterna 6.5.3-6.5.3.6 i bilaga 11, tillägg 1, tillämpas. 
 11.1.5.3. Elektriska hybridfordon (HEV) skall uppfylla kraven på omborddiagnossystem 
enligt följande: 
 11.1.5.3.1.   Elektriska hybridfordon med gnisttändningsmotor, elektriska hybridfordon av 
kategori M
1 med kompressionständningsmotor vars största vikt understiger 2 500 kg 
och elektriska hybridfordon av kategori N 1 (klass I) med 
kompressionständningsmotor, från och med den  1  januari 2005 för nya typer och från och med den 1 januari 2006 för alla typer. 
 11.1.5.3.2. Elektriska hybridfordon av kategori N
1 (klasserna II och III) med 
kompressionständningsmotor och elektriska hybridfordon av kategori M 1 med 
kompressionständningsmotor vars största vikt överstiger 2 500 kg, från och med den 1 januari 2006 för nya typer och från och med den 1 januari 2007 för alla typer. 
 11.1.5.4. Fordon av andra kategorier eller fordon av kategori M
1 eller N 1 som inte omfattas av 
ovanstående får utrustas med ett omborddiagnossystem. I detta fall skall de uppfylla bestämmelserna om omborddiagnossystem i punkterna 6.5.3-6.5.3.6 i bilaga 11, tillägg 1. 
 L 375/272 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 41  
 
11.1.6. Typgodkännanden enligt föreskrifterna, ändrade genom ändringsserie 04
 
 
11.1.6.1. Genom undantag från kraven i punkterna 11.1.2 och 11.1.3 får de avtalsslutande 
parterna fortsätta att typgodkänna fordon och fortsätta att erkänna giltigheten hos de befintliga typgodkännanden när följande krav är uppfyllda: 
 
i)  punkt 5.3.1.4.1 i ändringsserie 04 till dessa föreskrifter, förutsatt att fordonen 
är avsedda för export till eller första användning i länder där användningen av oblyad bensin inte är allmänt förekommande, 
 ii)  punkt 5.3.1.4.2 i ändringsserie 04 till dessa föreskrifter, förutsatt att fordonen 
är avsedda för export till eller första användning i länder där oblyad bensin med en högsta svavelhalt av 50 mg/kg eller lägre inte är allmänt förekommande och 
 iii) punkt 5.3.1.4.3 i ändringsserie 04 till dessa föreskrifter, förutsatt att fordonen 
är avsedda för export till eller första användning i länder där dieselbränsle med en högsta svavelhalt av 350 mg/kg eller lägre inte är allmänt förekommande. 
 
11.1.6.2. Genom undantag från de avtalsslutande parternas skyldigheter enligt dessa 
föreskrifter skall typgodkännanden som beviljats enligt dessa föreskrifter, ändrade genom ändringssserie 04, upphöra att vara giltiga i Europeiska gemenskapen från och med den: 
 
i) 1 januari 2001 för fordon av kategori M med en största vikt mindre än eller 
lika med 2 500 kg eller för fordon av kategori N
1 (klass I) och 
  ii) 1 januari 2002 för fordon av kategori M med en största vikt som är större än 
2 500 kg eller för fordon av kategori N
1 (klasserna II eller III),  
 om inte den avtalsslutande part som beviljat typgodkännande meddelar de övriga avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter att den typgodkända fordonstypen uppfyller kraven i dessa föreskrifter enligt i punkt 11.1.2.1. ovan. 
 
11.1.7.  Typgodkännanden enligt föreskrifterna, ändrade genom ändringsserie 05
 
 11.1.7.1.  Genom undantag från kraven i punkterna 11.1.2.2 och 11.1.3.2 får avtalsslutande 
parter fortsätta att typgodkänna fordon och fortsätta att erkänna giltigheten av de typgodkännanden som beviljats för fordon enligt kraven i punkt 5.3.1.4 (om utsläpp av kategori A) i ändringsserie 05 till dessa föreskrifter, förutsatt att fordonen är avsedda för export till eller första användning i länder där oblyad bensin eller dieselbränslen med högsta svavelhalter 50 mg/kg eller mindre inte är allmänt förekommande. 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/273
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 42  11.1.7.2.  Genom undantag från de avtalsslutande parternas skyldigheter enligt dessa 
föreskrifter skall de beviljade typgodkännanden, som anger att utsläppsgränsvärdena av kategori A i punkt 5.3.1.4 i ändringsserie 05 till dessa föreskrifter iakttas, upphöra att vara giltiga i Europeiska gemenskapen från och med den:  
 
i)  1 januari 2006 för fordon av kategori M med en största vikt mindre än eller 
lika med 2 500 kg eller för fordon av kategori N
1 (klass I) och 
 
ii)  1 januari 2007 för fordon av kategori M med en största vikt större än 2 500 
kg eller fordon av kategori N 1 (klasserna II eller III) , 
 
om inte den avtalsslutande part som beviljat typgodkännande meddelar de övriga avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter att den typgodkända fordonstypen uppfyller kraven i dessa föreskrifter enligt i punkt 11.1.2.2 ovan. 
  12. NAMN- OCH ADRESSUPPGIFTER GÄLLANDE DE TEKNISKA TJÄNSTER 
SOM ANSVARAR FÖR UTFÖRANDET AV TYPGODKÄNNANDEPROVNINGARNA SAMT MYNDIGHETERNA 
  
De parter i 1958 års avtal som tillämpar dessa föreskrifter skall till Förenta nationernas sekretariat meddela namn- och adressuppgifter gällande de tekniska tjänster som ansvarar för utförandet av typgodkännandeprovningarna samt de myndigheter som beviljar typgodkännande och till vilka de intyg om beviljat eller utökat typgodkänannde eller avslag på ansökan om eller återkallande av typgodkännande som utfärdats i andra länder, skall sändas. 
  L 375/274 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 43  
 
 
Tillägg 1
 
 
FÖRFARANDE FÖR KONTROLL AV KRAVEN PÅ 
PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE OM DEN 
PRODUKTIONSSTANDARDAVVIKELSE SOM ANGES AV TILLVERKAREN 
ÄR TILLFREDSSTÄLLANDE 
 
1. I detta tillägg beskrivs det förfarande som skall användas för att kontrollera 
produktionsöverensstämmelsen för en provning av typ I när tillverkarens belägg för 
produktionens standardavvikelse är tillfredsställande. 
 2. Med en minsta stickprovsstorlek av 3 har provtagningsförfarandet bestämts så att 
sannolikheten för ett parti att godtas med 40 % av produktionen defekt är 0,95 (tillverkarens risk = 5 %) medan sannolikheten för ett parti att godtas med 65 % av produktionen defekt är 0,l (konsumentens risk = 10 %). 
 3. För var och en av de föroreningar som anges i punkt 5.3.1.4 i dessa föreskrifter används 
följande förfarande (se figur 2 i dessa föreskrifter). 
  
Låt 
 
L = den naturliga logaritmen för föroreningens gränsvärde,  x
i = den naturliga logaritmen för mätvärdet för stickprovets i:te fordon, 
 s = en skattning av produktionens standardavvikelse (efter bestämning av den 
naturliga logaritmen för mätvärdena), 
 n = det aktuella antalet stickprov. 
 4. Beräkna för stickprovet det provningsvärde som kvantifierar summan av 
standardavvikelserna i förhållande till gränsvärdet enligt definitionen: 
) (1
1in
ixLs∑
=− 
5.  Och därefter: 
 
5.1. Om provningsvärdet är större än värdet för godkänt för den stickprovsstorlek som anges 
i tabell (1/1 nedan), har föroreningen godkänts. 
 5.2. Om provningsvärdet är mindre än värdet för underkänt för den stickprovsstorlek som 
anges i tabell (1/1 nedan), underkänns föroreningen; i annat fall provas ytterligare ett fordon och beräkningen upprepas på provet med en stickprovsstorlek som är en enhet större. 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/275
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 44  
Tabell 1/1   
Ackumulerat antal provade 
fordon (aktuell 
stickprovsstorlek)  
 
Tröskelvärde för godkänt   
Tröskelvärde för underkänt 
 
3  
3,327  
-4,724  
4  
3,261  
-4,79  
5  
3,195  
-4,856  
6  
3,129  
-4,922  
7  
3,063  
-4,988  
8  
2,997  
-5,054  
9  
2,931  
-5,12  
10  
2,865  
-5,185  
11  
2,799  
-5,251  
12  
2,733  
-5,317  
13  
2,667  
-5,383  
14  
2,601  
-5,449  
15  
2,535  
-5,515  
16  
2,469  
-5,581  
17  
2,403  
-5,647  
18  
2,337  
-5,713  
19  
2,271  
-5,779  
20  
2,205  
-5,845  
21  
2,139  
-5,911  
22  
2,073  
-5,977  
23  
2,007  
-6,043  
24  
1,941  
-6,109  
25  
1,875  
-6,175  
26  
1,809  
-6,241  
27  
1,743  
-6,307  
28  
1,677  
-6,373  
29  
1,611  
-6,439  
30  
1,545  
-6,505  
31  
1,479  
-6,571  
32  
-2,112  
-2,112 
 L 375/276 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 45  
 
Tillägg 2
 
 
FÖRFARANDE FÖR KONTROLL AV KRAVEN PÅ PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE OM DEN PRODUKTIONSSTANDARDAVVIKELSE SOM ANGES AV TILLVERKAREN ÄR OTILLFREDSSTÄLLANDE ELLER SAKNAS   1. I detta tillägg beskrivs det förfarande som skall tillämpas för att kontrollera 
produktionsöverensstämmelsen för en provning av typ I när tillverkarens uppgifter om produktionens standardavvikelse är otillfredsställande eller saknas. 
 2. Med en minsta stickprovsstorlek av 3 har provtagningsförfarandet bestämts så att 
sannolikheten för ett parti att godtas med 40 % av produktionen defekt är 0,95 (tillverkarens risk = 5 %), medan sannolikheten för ett parti att godtas med 65 % av 
produktionen defekt är 0,l (konsumentens risk = 10 %). 
 
3. De mätvärden för föroreningar som anges i punkt 5.3.1.4 i dessa föreskrifter anses som 
den logaritmiska normalfördelningen och skall först omvandlas genom beräkning av de naturliga logaritmerna för mätvärdena. Låt m
0 och m (m 0 = 3 och m = 32) ange minsta 
respektive största stickprovsstorlek och n det aktuella antalet stickprov. 
 4. Om de naturliga logaritmerna för mätvärdena i serien betecknas med x
1,x 2..., x i och L är 
den naturliga logaritmen för föroreningens gränsvärde definieras därefter: 
   d
1 = x 1 – L 
 
 ∑
==n
iin dnd
11 
 
och 
 
 ()∑
=− =n
ini n ddnV
1221 
 
5. Av tabell 1/2 framgår värdena för antalet godkännanden (A n) och underkännanden (B n) 
för aktuella stickprovsvärden. Provningsvärdet utgörs av förhållandet d n/V n och skall 
användas för att avgöra om serien godkänts eller underkänts enligt följande: 
  27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/277
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 46  
För m
o ≤ n ≤ m 
 
i) godkänns serien om n
nnAVd≤  
 
 ii)  underkänns serien om n
nnBVd≥  
 
 
iii) görs ytterligare en mätning om n Vd
n B A
nn<<  
 6. Anmärkningar  
Följande rekursiva formel kan användas för att beräkna de på varandra följande värdena för provningsvärdet: 
 
 
   L 375/278 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 47  
 
 
Tabell 1/2
 
 
Minsta stickprovsstorlek = 3 
  
 
Stickprov sstorlek 
(n)   
Besluts värden för godkän t 
(A
n )   
Besluts värden för underkä nt 
(B
n ) 
3 -0,80381 16,64 743  
4  
-0,76339  
7,686 27  
5  
-0,72982  
4,671 36  
6  
-0,69962  
3,255 73  
7  
-0,67129  
2,454 31  
8  
-0,64406  
1,943 69  
9  
-0,61750  
1,591 05  
10  
-0,59135  
1,332 95  
11  
-0,56542  
1,135 66  
12  
-0,53960  
0,979 70  
13  
-0,51379  
0,853 07  
14  
-0,48791  
0,748 01  
15  
-0,46191  
0,659 28 
16  
-0,43573  
0,583 21  
17  
-0,40933  
0,517 18  
18  
-0,38266  
0,459 22  
19  
-0,35570  
0,407 88  
20  
-0,32840  
0,362 03 
21  
-0,30072  
0,320 78  
22  
-0,27263  
0,283 43  
23  
-0,24410  
0,249 43  
24  
-0,21509  
0,218 31  
25  
-0,18557  
0,189 70  
26  
-0,15550  
0,163 28  
27  
-0,12483  
0,138 80  
28  
-0,09354  
0,116 03  
29  
-0,06159  
0,094 80  
30  
-0,02892  
0,074 93  
31  
0,004 49  
0,056 29  
32  
0,038 76  
0,038 76 
 
  27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/279
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 48  
Tillägg 3
 
 
KONTROLL AV ÖVERENSSTÄMMELSE HOS FORDON I DRIFT 
 1. INLEDNING  
I detta tillägg anges de kriterier som avses i punkt 8.2.7 i dessa föreskrifter för urval av fordon för provning samt förfarandena för kontroll av överensstämmelse hos fordon i drift. 
 2. URVALSKRITERIER   
Kriterierna för att godta ett valt fordon definieras i punkterna 2.1-2.8 i detta tillägg. Upplysningar inhämtas genom undersökning av fordonet och genom intervju med ägaren/föraren. 
 2.1. Fordonet skall tillhöra en fordonstyp som är typgodkänd enligt dessa föreskrifter och 
åtföljas av ett intyg om överensstämmelse i enlighet med 1958 års avtal. Det skall vara registrerat och använt i en avtalsslutande parts land. 
 2.2. Fordonet skall ha körts minst 15 000 km eller under 6 månader, beroende på vad som 
inträffar senast, men inte ha körts mer än 80 000 km eller vara under 5 år, beroende på vad som inträffar tidigast. 
 2.3. Det skall finnas ett underhållsregister som visar att fordonet blivit tillbörligt underhållet, 
t.ex. att det genomgått underhåll i enlighet med tillverkarens rekommendationer. 
 2.4. Fordonet skall inte uppvisa några tecken på olämpligt bruk (t.ex. tävlingskörning, 
överbelastning, användning av felaktigt bränsle eller något annan form av felaktigt bruk) eller andra faktorer (t.ex. otillåten manipulering) som kan påverka utsläppen. För fordon med omborddiagnossystem tas hänsyn till de uppgifter om felkoder och körsträcka som lagrats i minnet. Ett fordon skall inte uttas för provning om de uppgifter som lagrats i minnet visar att fordonet körts efter det att en felkod lagrats och att en reparation inte utförts förhållandevis omgående. 
 2.5. Det skall inte ha företagits någon otillåten större reparation av motorn eller någon större 
reparation av fordonet.  
 2.6. Bly- och svavelhalten i ett bränsleprov från fordonstanken skall uppfylla tillämpliga 
standarder och det skall inte finnas några indikationer på att felaktigt bränsle använts. Kontroller kan göras i avgaserna osv. 
 2.7. Det skall inte finnas några tecken på problem som kan äventyra laboratoriepersonalens 
säkerhet. 
 2.8. Alla delar av fordonets utsläppsbegränsande system skall stå i överensstämmelse med det 
tillämpliga typgodkännandet. 
 L 375/280 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 49  
 
3. DIAGNOS OCH UNDERHÅLL 
 
Diagnos och allt det normala underhåll som krävs skall utföras på de fordon som antagits för provning innan avgasutsläppen mäts i enlighet med förfarandet i punkterna 3.1-3.7 nedan. 
 3.1. Följande kontroller skall göras: kontroll av att luftfilter, alla drivremmar, alla vätskenivåer, 
kylarlock, alla vakuumslangar och elektriska kablar som rör det utsläppsbegränsande systemet är fullständiga; kontroll av att tändning, bränslemätare och delar till den utsläppsbegränsande anordningen inte är felaktigt inställda och/eller otillåtet manipulerade. Alla avvikelser skall registreras. 
 3.2. Omborddiagnossystemet skall kontrolleras för korrekt funktion. Alla indikationer på 
felfunktion i omborddiagnossystemets minne skall registreras och erforderliga reparationer utföras. Om omborddiagnossystemets felfunktionsindikator registrerar en felfunktion under en förkonditioneringscykel kan felet identifieras och repareras. Provningen kan upprepas och resultaten från det reparerade fordonet användas. 
 3.3. Tändningssystemet skall kontrolleras och defekta delar ersättas, t.ex. tändstift och kablar.  3.4. Trycket skall kontrolleras. Om resultatet är otillfredsställande avvisas fordonet.  3.5. Motorparametrarna skall kontrolleras enligt tillverkarens anvisningar och, om så krävs, 
justeras. 
 3.6. Om fordonet har 800 km kvar till en planerad underhållsservice skall denna service utföras 
enligt tillverkarens anvisningar. På tillverkarens begäran får olje- och luftfilter bytas oberoende av det avlästa värdet på vägmätaren för olje- och luftfilter. 
 3.7. När fordonet antas skall bränslet ersättas med ett referensbränsle som lämpar sig för 
utsläppsprovning, om tillverkaren inte godtar att ett bränsle som finns på marknaden används. 
 3.8. Om fordonet utrustats med periodiskt regenererande system enligt definition i punkt 2.20 
skall det fastslås att fordonet inte närmar sig en regenereringsperiod. (Tillverkaren skall ges tillfälle att bekräfta detta). 
 3.8.1. Om så är fallet skall fordonet köras till slutet av regenereringen. Om en regenerering 
inträffar under utsläppsmätningen skall ytterligare en provning utföras för att säkerställa att regenereringen fullbordats. En helt ny provning skall därefter utföras där de första och andra provningsresultaten inte beaktas. 
 3.8.2. Om fordonet närmar sig en regenerering kan tillverkaren som ett alternativ till punkt 3.8.1 
kräva att en särskild konditioneringscykel används för att säkerställa denna regenerering (detta kan t.ex. innebära hög hastighet eller körning med stor belastning). 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/281
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 50  
Tillverkaren kan kräva att provningen får utföras omedelbart efter regenerering eller efter den konditioneringscykel som angivits av tillverkaren och efter normal förkonditionering för provning. 
 4. PROVNING I DRIFT  4.1. När en fordonskontroll bedöms som nödvändig utförs utsläppsprovningar i enlighet med 
bilaga 4 till dessa föreskrifter på de förkonditionerade fordon som utvalts i enlighet med kraven i punkterna 2 och 3 i detta tillägg. 
 4.2. Fordon med ett omborddiagnossystem kan när det gäller indikationer på att felfunktionen 
fungerar korrekt i drift osv. kontrolleras i förhållande till utsläppsnivåerna (t.ex. de gränsvärdesindikationer för felfunktion som definieras i bilaga 11 till dessa föreskrifter) för de typgodkända anvisningarna. 
 4.3. Omborddiagnossystemet kan kontrolleras t.ex. med avseende på utsläppsnivåer över 
gällande gränsvärden utan att någon indikation på felfunktion föreligger, systematisk felaktivering av felfunktionsindikationen samt när felaktiga eller förslitna delar i omborddiagnossystemet identifierats. 
 4.4. Om en del eller ett system fungerar på ett sätt som inte beskrivs i detalj i 
typgodkännandeintyget och/eller i informationspaketet för sådana fordonstyper och en sådan avvikelse inte godtagits enligt 1958 års avtal och utan att någon felfunktion indikeras av omborddiagnosen skall beståndsdelen eller systemet inte ersättas före utsläppsprovningarna, om det inte kan fastställas att beståndsdelen eller systemet manipulerats eller missbrukats på ett sätt som gör att omborddiagnosen inte upptäcker den därav följande felfunktionen. 
 5. UTVÄRDERING AV RESULTAT   5.1. Provningsresultaten inlämnas för ett utvärderingsförfarande i enlighet med tillägg 4.  5.2. Provningsresultaten skall inte multipliceras med försämringsfaktorer.   5.3. För periodiskt regenererande system enligt definition i punkt 2.20 skall resultaten 
multipliceras med de faktorer K
i som erhölls vid den tidpunkt då typgodkännandet 
beviljades. 
 6. STÖDÅTGÄRDSPLAN   6.1. Om mer än ett fordon befinns vara en utloppskälla som   - uppfyller villkoren i punkt 3.2.3 i tillägg 4 och där både myndigheten och tillverkaren 
enats om att det överskjutande utsläppet beror på samma orsak, eller 
  -  uppfyller villkoren i punkt 3.2.4 i tillägg 4 där myndigheten funnit att det överskjutande 
utsläppet beror på samma orsak L 375/282 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 51  
 
 
skall myndigheten av tillverkaren kräva en stödåtgärdsplan för att avhjälpa den  bristande 
överensstämmelsen. 
 6.2. Stödåtgärdsplanen skall inges till typgodkännandemyndigheten senast 60 arbetsdagar efter 
datum för det meddelande som avses i punkt 6.1 ovan. Typgodkännandemyndigheten skall inom 30 arbetsdagar godta eller avvisa stödåtgärdsplanen. Om tillverkaren till den behöriga typgodkännandemyndighetens tillfredsställelse emellertid kan visa att ytterligare tid krävs för att utreda den bristande överensstämmelsen och därefter inge en stödåtgärdsplan  beviljas en förlängd tidsfrist. 
 6.3. Stödåtgärderna skall tillämpas på alla fordon som sannolikt kan påverkas av samma fel. 
Behovet av att ändra typgodkännandehandlingarna skall bedömas. 
 6.4. Tillverkaren skall inge en kopia av alla meddelanden som rör stödåtgärdsplanen och skall 
också föra register över återkallandet och regelbundet förse typgodkännandemyndigheten med lägesrapporter. 
 6.5. Stödåtgärdsplanen skall omfatta de krav som anges i punkterna  6.5.1-6.5.11. Tillverkaren 
skall tilldela stödåtgärdsplanen ett unikt namn eller nummer för identifiering. 
 6.5.1. En beskrivning av varje fordonstyp som ingår i stödåtgärdsplanen.  6.5.2. En beskrivning av särskilda modifikationer, ändringar, reparationer, korrigeringar, 
justeringar eller andra ändringar som skall göras för att få fordonen att överensstämma, inkl. en kort sammanfattning av de uppgifter och tekniska undersökningar som skall vidtas för att avhjälpa den bristande överensstämmelsen. 
 6.5.3. En beskrivning av det sätt på vilket tillverkaren underrättar fordonsägarna.  6.5.4. I förekommande fall en beskrivning av det korrekta underhåll eller den korrekta 
användning som tillverkaren ställer som villkor för berättigande till reparation enligt stödåtgärdsplanen samt en redogörelse för tillverkarens skäl för att ställa något sådant villkor. Inga villkor för underhåll eller användning får ställas om de inte bevisligen har samband med den bristande överensstämmelsen och stödåtgärderna. 
 6.5.5. En beskrivning av det förfarande som skall följas av fordonsägarna för att uppnå rättelse 
av den bristande överensstämmelsen. Den skall innehålla ett datum efter vilket stödåtgärderna får vidtas, den tid verkstaden beräknas behöva för att utföra reparationerna och var de kan göras. Reparationen skall göras på ett ändamålsenligt sätt och inom rimlig tid efter det att fordonet inlämnats. 
 6.5.6. En kopia av den information som överlämnats till fordonsägaren.  27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/283
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 52  6.5.7. En kort beskrivning av det system som tillverkaren använder för att säkerställa tillräcklig 
tillgång till delar eller system för att utföra stödåtgärden. Det skall anges när det finns tillräcklig tillgång till delar eller system för att inleda verksamheten. 
 6.5.8. En kopia av alla instruktioner som skall sändas till de personer som skall utföra 
reparationen. 
 6.5.9. En beskrivning av de föreslagna stödåtgärdernas inverkan på utsläpp, bränslekonsumtion, 
körduglighet och säkerhet hos varje fordonstyp som omfattas av stödåtgärdsplanen jämte uppgifter, tekniska undersökningar osv. som stöder dessa slutsatser. 
 6.5.10. All annan information, alla rapporter eller uppgifter som typgodkännandemyndigheten 
rimligtvis kan anse sig behöva för att utvärdera stödåtgärdsplanen. 
 6.5.11. När stödåtgärdsplanen innehåller ett återkallande skall en beskrivning av sättet att 
registrera reparationen inges till typgodkännandemyndigheten. Om en etikett används skall ett exempel på denna inlämnas. 
 6.6. Tillverkaren kan åläggas att utföra rimligt utformade och nödvändiga provningar på de 
delar och fordon som ingår i en föreslagen ändring, reparation eller modifikation för att visa ändringens, reparationens eller modifikationens avsedda verkan. 
 6.7. Tillverkaren ansvarar för att register förs över varje återkallat och reparerat fordon och 
över den verkstad som utfört reparationen. Typgodkännandemyndigheten skall på begäran få tillgång till registret under en period av 5 år från genomförandet av stödåtgärdsplanen. 
 6.8. Reparation och/eller modifikation eller tillägg av ny utrustning skall registreras i ett intyg 
som tillverkaren tillhandahåller fordonsägaren. L 375/284 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 53  
 
Tillägg 4
 
 
STATISTISKT FÖRFARANDE  FÖR PROVNING AV ÖVERENSSTÄMMELSE HOS 
FORDON I DRIFT 
 1. I detta tillägg beskrivs det förfarande som skall användas för att kontrollera kraven på 
provning av typ I för överensstämmelse hos fordon i drift. 
 2. Två olika förfaranden skall tillämpas:  
i) Det ena rör fordon som på grund av ett utsläppsrelaterat fel som orsakar 
avvikelser i resultaten identifierats i provet  (punkt 3 nedan). 
 
ii) Det andra rör det totala provet (punkt 4 nedan). 
 3. FÖRFARANDE SOM SKALL TILLÄMPAS VID AVVIKANDE 
UTSLÄPPSKÄLLOR I PROVET 1
/ 
 3.1. Ur ett stickprov med en storlek av minst tre och av högst det som bestäms enligt 
förfarandet i punkt 4 väljs ett fordon slumpmässigt och utsläppen av reglerade föroreningar mäts för att avgöra om det finns avvikande utsläppskällor. 
 3.2. Ett fordon anses vara en avvikande utsläppskälla när de villkor som anges i punkt 3.2.1 
eller punkt 3.2.2 är uppfyllda. 
 3.2.1. För ett fordon som typgodkänts enligt de gränsvärden som anges i rad A i tabellen i 
punkt 5.3.1.4 är en avvikande utsläppskälla ett fordon där det tillämpliga gränsvärdet för någon reglerad förorening överskrids med en faktor av 1,2. 
 3.2.2. För ett fordon som typgodkänts enligt de gränsvärden som anges i rad B i tabellen i 
punkt 5.3.1.4 är en avvikande utsläppskälla ett fordon där det tillämpliga gränsvärdet för någon reglerad förorening överskrids med en faktor av 1,5. 
 3.2.3. I det särskilda fallet med ett fordon med ett utsläpp som uppmätts för någon reglerad 
förorening inom ’den mellanliggande zonen’2
/. 
                                                 
1/ På grundval av de faktiska uppgifter om fordon i drift som skall inges före den 31 december 
2003 kan kraven i denna punkt ses över och övervägas: a) om definitionen av avvikande utsläppskälla behöver revideras med hänsyn till fordon som typgodkänts enligt de gränsvärden som anges i rad B i tabellen i punkt 5.3.1.4, b) om förfarandet för att kartlägga avvikande utsläppskällor skall ändras och c) om förfarandena för provning av överensstämmelse för fordon i drift vid en lämplig tidpunkt skall ersättas med ett nytt statistikförfarande. Om så befinns lämpligt skall erforderliga ändringar föreslås. 2
/ För varje fordon bestäms ”en mellanliggande zon” enligt följande: Fordonet skall uppfylla de 
krav som anges i punkt 3.2.1 eller punkt 3.2.1 och dessutom skall det uppmätta värdet för samma 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/285
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 54   3.2.3.1. Om fordonet uppfyller villkoren i denna punkt skall orsaken till det alltför stora 
utsläppet fastställas och ett annat fordon därefter slumpmässigt tas ur stickprovet. 
 3.2.3.2. Om mer än ett fordon uppfyller kravet i denna punkt skall myndigheten och tillverkaren 
fastställa om det alltför stora utsläppet från båda fordonen har samma orsak eller inte. 
 3.2.3.2.1. Om myndigheten och tillverkaren båda kommer överens om att det alltför stora utsläppet 
har samma orsak anses stickprovet som underkänt och den stödåtgärdsplan som anges i punkt 6 i tillägg 3 gäller. 
 3.2.3.2.2. Om myndigheten och tillverkaren inte kan komma överens om orsaken till det alltför 
stora utsläppet från ett enskilt fordon eller om huruvida orsakerna när det gäller mer än ett fordon är desamma, tas ett annat fordon slumpmässigt ur stickprovet om inte den största stickprovsstorleken redan nåtts. 
 3.2.3.3. Om endast ett fordon som uppfyller villkoren i denna punkt påträffats eller om mer än 
ett fordon påträffats och myndigheten och tillverkaren kommer överens om att det har olika orsaker, tas ett annat fordon slumpmässigt ur stickprovet om inte den största stickprovsstorleken redan nåtts. 
 3.2.3.4. Om den största stickprovsstorleken uppnåtts och endast ett fordon som uppfyller kraven 
i denna punkt påträffats, där det alltför stora utsläppet har samma orsak, anses stickprovet som godkänt med avseende på kraven i punkt 3 i detta tillägg. 
 
3.2.3.5. Om det ursprungliga stickprovet vid någon tidpunkt uttömts tilläggs ett annat fordon till 
det ursprungliga stickprovet och detta fordon antas. 
 
3.2.3.6. När ett annat fordon tas från stickprovet tillämpas det statistiska förfarandet i punkt 4 i 
detta tillägg på det utökade stickprovet. 
 
3.2.4. I det särskilda fallet med ett fordon med ett utsläpp som uppmätts för någon reglerad 
förorening inom ”den underkända zonen” 3 / 
 
3.2.4.1. Om fordonet uppfyller villkoren i denna punkt skall myndigheten fastställa orsaken till 
det alltför stora utsläppet och ett annat fordon därefter slumpmässigt tas ur stickprovet. 
 3.2.4.2. Om mer än ett fordon uppfyller villkoret i denna punkt och myndigheten beslutar att det 
alltför stora utsläppet har samma orsak skall tillverkaren informeras om att stickprovet anses som underkänt och den stödåtgärdsplan som anges i punkt 6 i tillägg 3 gäller. 
 
                                                                                                                                                                 
 
reglerade förorening ligga under en nivå som fastställs av produkten för gränsvärdet för samma 
reglerade förorening som anges i rad A i tabellen i punkt 5.3.1.4 multiplicerad med faktorn 2,5. 3
/ För varje fordon bestäms ”en underkänd zon” enligt följande. Det uppmätta värdet för någon 
reglerad förorening överstiger en nivå som fastställs av produkten för gränsvärdet för samma reglerade förorening som anges i rad A i tabellen i punkt 5.3.1.4 multiplicerad med faktorn 2,5. L 375/286 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 55  
 
3.2.4.3. Om endast ett fordon som uppfyller villkoren i denna punkt påträffats eller om mer än 
ett fordon påträffats och myndigheten fastställt att det har olika orsaker, tas ett annat 
fordon slumpmässigt ur stickprovet om inte den största stickprovsstorleken redan nåtts. 
 
3.2.4.4. Om den största stickprovsstorleken uppnåtts och endast ett fordon som uppfyller kraven 
i denna punkt påträffats, där det alltför stora utsläppet har samma orsak, anses stickprovet som godkänt med avseende på kraven i punkt 3 i detta tillägg. 
 
3.2.4.5. Om det ursprungliga stickprovet vid någon tidpunkt uttömts tilläggs ett annat fordon till 
det ursprungliga stickprovet och detta fordon antas. 
 3.2.4.6. När ett annat fordon tas ur stickprovet tillämpas det statistiska förfarandet i punkt 4 i 
detta tillägg på det utökade stickprovet. 
 3.2.5. När ett fordon inte befinns vara en avvikande utsläppskälla tas ett annat fordon 
slumpmässigt ur stickprovet. 
 4.  FÖRFARANDE SOM SKALL TILLÄMPAS UTAN SEPARAT UTVÄRDERING AV 
AVVIKANDE UTSLÄPPSKÄLLOR I STICKPROVET 
 4.1. Med en minsta stickprovsstorlek av tre har provtagningsförfarandet bestämts så att 
sannolikheten för en sats att godtas med 40 % av produktionen defekt är 0,95 (tillverkarens risk = 5 %), medan sannolikheten för en sats att godtas med 75 % av produktionen defekt är 0,15 (konsumentens risk = 15 %). 
 4.2. För var och en av de föroreningar som anges i tabellen i punkt 5.3.1.4 i dessa föreskrifter 
tillämpas följande förfarande (se figur 4/2 nedan). 
 
där 
 
L  = gränsvärdet för föroreningen,  x
i = mätvärdet för det i:te fordonet i stickprovet, 
 n = det aktuella antalet stickprov.  
4.3. Det provningsvärde som kvantifierar antalet icke-överensstämmande fordon, dvs. x
i > L 
beräknas för stickprovet. 
 4.4. Därefter: 
 i) Om provningsvärdet inte överstiger värdet för antaget för den stickprovsstorlek 
som anges i följande tabell är föroreningen godkänd. 
 ii) Om provningsvärdet är lika med eller överstiger värdet för uteslutet för den 
stickprovsstorlek som anges i följande tabell är föroreningen avvisad. 
  27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/287
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 56  
iii) I annat fall provas ytterligare ett fordon och förfarandet tillämpas på stickprovet 
med ytterligare en enhet. 
 
I följande tabell beräknas antalet antagna och uteslutna i enlighet med den internationella standarden ISO 8422:1991. 
 
Ett prov anses ha blivit antaget för provning om det uppfyller kraven i både punkterna 3 och 4 i detta tillägg. 
 
  
Tabell 4/1
 
 
TABELL FÖR GODTAGANDE/UTESLUTANDE AV STICKPROVSPLAN PÅ GRUNDVAL 
AV EGENSKAPER 
  
 
Kumulativ stickprovsstorlek (n)   
Antal godtaganden   
Antal uteslutanden 
 
3 
4 5 6 7 8 9 
10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 
  
0 1 1 2 2 3 4 4 5 5 6 6 7 8 8 9 9 
11  
- - 
5 6 6 7 8 8 9 9 
10 11 11 12 12 13 13 12 
 L 375/288 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 57  
 
Figur 4/1
 
 
Kontroll av överensstämmelse för fordon under drift - granskningsförfarande 
          
 
                             
 
Figur 4/2
 
  
Beslutar T G 1 / 
att up pgifterna är 
otillräckliga för att 
fatta ett beslut?  Ford onsti llverkaren och m yndigheten  
 avslutar fordonstypgodkännande för den nya fordonstypen.  
Myndigheten (T G) beviljar t ypgodkännande. 
Tillverkni n g och försäljni n g a v den t yp godkä nda 
fordonst ype n. 
Fordonstill verkaren utarbetar sitt ege t förfara nde för att 
kontrollera överen sstä m m else n för fordonet u nder drift 
Fordonstill verkaren geno m för sitt ege t förfara nde för 
kontroll av ö verens stä m m else för fordon under drift 
(fordonst yp eller fa m ilj )
Fordonstill verkaren sa m m a nst äller en rapport om det 
interna förfara ndet (ink l. alla uppgi fter so m kräv s i pun kt 
8.2.1. ) Intern rapport om 
överens stä m m e ls
e för fordon 
under drift för 
t ypgodkä nd  
fordonst yp eller  STAR T 
NE
J
NE
JTillver karen inger rapporten  om 
överensst ä m m else för fordon 
under drift till TG 1 / för 
granskningJA 
TG  1 / granskar tillverk arens 
rapport  om 
överensst ä m m else för fordon 
under drift
Godtar  
TG  1 /  att den na 
tillverkarrapport om 
överensst ä m m else för fordon 
under  
drift bekräft ar att en fordonstyp 
antas i fa miljen?  
 (pu nkt 8. 2. 1.)  
Förfarandet a vslutat.  
Inge n yt terligare åt gärd 
kräv s.  Tillver karen 
tillhan dahåller 
eller erhåller 
ytterli gare 
uppgifter eller 
provni ngsresulta
t. 
Tillver karen 
sa m manställer 
en ny rapport 
om 
överensst ämme l
se för fordon 
under drift. 
TG  1 / inleder ett formellt program 
för överva kning av 
överensst ä m m else för fordon un d er 
drift m ed avseende på en ifråga sa tt 
fordonstyp (enligt beskrivning i 
tillägg 3)gå till figur 
4/2 Beslutar T G 1 / 
 att granska tillverkar ens 
uppgifter om 
överensst ä m m else för denna 
fordonstyp eller fa milj? Tillverkaren 
arkiverar 
rapporten för 
fra mt ida bruk
1/ Med  TG a vses här den m yndighet som beviljat typgodkännandet.  NE
J
JA 
JA 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/289
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 58  
Provning av överensstämmelse för fordon i drift – urval och provning av fordon 
 
Test minimum 3 vehicles = Minsta provning 3 fordon, Increase sample by 1 = Öka stickprovet med 1, Outlying emitters = Utsläpp som leder till avvikelser, NO = NEJ, YES = JA, (one test) = (en provning), (two tests = två provningar), Apply test statistics = Tillämpa provningsstatistik, More than 1? = Mer än 1?, Fail? = Underkännande?, Sample failed = Stickprovet underkänt, Same cause? = Samma orsak?, NO or UNCERTAIN = NEJ eller OSÄKERT, Pass? = Godkännande?, Sample passed = Stickprovet godkänt, Max. sample size? = Största stickprovsstorlek?, If it fulfills both tests = Om det godkänns i båda provningarna 
 
N O, o r UN CERTA IN  
 
 L 375/290 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 59  
 
Bilaga 1
 
 
MOTOR- OCH FORDONSEGENSKAPER OCH UPPGIFTER OM PROVNINGARNAS 
UTFÖRANDE 
 Följande uppgifter skall, i den mån de är tillämpliga, inlämnas i tre exemplar.  Om det finns ritningar skall de vara i lämplig skala och tillräckligt detaljerade; de skall ha A4-format eller vara vikta till detta format. Vid funktioner som styrs av mikroprocessorer, skall lämplig bruksanvisning lämnas. 
 
1. ALLMÄNT 
 
1.1. Fabrikat (företagets namn):..........................................................................................  
 1.2. Typ och handelsbeteckning (nämn varje variant):.......................................................   1.3. Typidentifikationsmärkning, om sådan finns på fordonet: ..........................................   1.3.1. Denna märknings placering: .......................................................................................   1.4. Fordonskategori: .........................................................................................................  
 1.5. Tillverkarens namn och adress:....................................................................................   1.6. Namn- och adressuppgifter gällande tillverkarens befullmäktigade ombud, i 
förekommande fall:......................................................................................................  
 2. FORDONETS ALLMÄNNA KONSTRUKTIONSEGENSKAPER  2.1. Fotografier och/eller ritningar av ett representativt fordon:.........................................   2.2. Drivaxlar (antal, placering, koppling till andra axlar): ................................................   27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/291
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 60  
3. VIKTER (i kilogram) (hänvisa till ritning där så är tillämpligt)..................................  
 3.1. Fordonets vikt med karosseri i körklart skick, eller chassits vikt med hytt om 
tillverkaren inte monterar karosseriet (inkl. kylmedel, oljor, bränsle, verktyg, 
reservhjul och förare): .................................................................................................  
  
3.2. Högsta tillåtna tekniska lastvikt enligt tillverkarens uppgift: ......................................   4. BESKRIVNING AV ENERGIOMVANDLARE  4.1. Motortillverkare: ......................................................................................................... . 
 4.1.1. Tillverkarens motorkod (utmärkt på motorn eller andra metoder för identifiering):...   4.2. Förbränningsmotor ......................................................................................................   4.2.1. Specifika motoruppgifter: ............................................................................................   4.2.1.1. Arbetssätt: gnisttändning/kompressionständning, fyrtakts-/tvåtakts- 1
/ 
 4.2.1.2. Cylindrarnas antal, placering och tändningsföljd: .......................................................   4.2.1.2.1. Cylinderdiameter: 3
/ ..............................................................................................mm 
 4.2.1.2.2. Slaglängd: 3
/ ......................................................................................................... mm 
 
4.2.1.3. Motorns slagvolym: 4 / .........................................................................................  cm3 
 
4.2.1.4. Volymetriskt kompressionsförhållande: 2 / ..................................................................  
 4.2.1.5. Ritningar av förbränningskammare och kolvens överdel: ...........................................   4.2.1.6. Motorns normala tomgångsvarvtal: 2
/ .........................................................................  L 375/292 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 61  
 
 
4.2.1.7. Motorns höga tomgångsvarvtal: 2
/ ..............................................................................  
 4.2.1.8. Kolmonoxidhalten i volymprocent i avgasen med motorn på tomgång (enligt 
tillverkarens specifikationer) 2
/ .............................................................................. % 
   
4.2.1.9. Högsta nettoeffekt: 2 /............. kW vid................................................................min-1 
 
4.2.2. Bränsle: dieselbränsle/bensin/motor- (LPG)/naturgas 1 / 
 4.2.3. Research-oktantal (RON):............................................................................................   4.2.4. Bränslematning  4.2.4.1. Med förgasare: ja/nej 1
/ 
 4.2.4.1.1. Fabrikat:   4.2.4.1.2. Typ(er):   4.2.4.1.3. Antal monterade:.................................................................................................... ......  
 4.2.4.1.4. Justeringar: 2
/...............................................................................................................  
 4.2.4.1.4.1. Munstycken:  4.2.4.1.4.2. Venturirör:  4.2.4.1.4.3. Flottörkammarnivå:................................................................................................ ......  
 4.2.4.1.4.4. Flottörvikt:   27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/293
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 62  4.2.4.1.4.5. Flottörnål:  
 4.2.4.1.5. Kallstartsystem: manuellt/automatiskt 1
/ 
 4.2.4.1.5.1. Funktionssätt:.................................................................................................... ...........  
 4.2.4.1.5.2. Funktionsgränser/inställningar: 1
/ 2/ ...........................................................................  
 4.2.4.2. Genom bränsleinsprutning (endast kompressionständning): ja/nej 1
/ 
 4.2.4.2.1. Systembeskrivning:.................................................................................................. ....  
 4.2.4.2.2. Arbetssätt: direktinsprutning/förkammare/virvelkammare 1
/ 
 4.2.4.2.3. Insprutningspump  4.2.4.2.3.1. Fabrikat:  4.2.4.2.3.2. Typ(er):  
4.2.4.2.3.3. Största bränslematning: 1
/ 2/ ........... mm3/slag eller cykel vid ett pumpvarvtal 
av: 1 / 2/ ...........min-1 eller karakteristisk kurva: .........................................................  
 
4.2.4.2.3.4. Munstyckesreglering: 2 /...............................................................................................  
 4.2.4.2.3.5. Insprutningskurva: 2
/ ...................................................................................................  
 4.2.4.2.3.6. Kalibreringsförfarande: provningsbänk/motor 1
/ 
 4.2.4.2.4. Regulator  4.2.4.2.4.1. Typ:    L 375/294 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 63  
 
4.2.4.2.4.2. Brytpunkt:  
 
4.2.4.2.4.2.1. Brytpunkt vid belastning:................................................................................... min-1 
 4.2.4.2.4.2.2. Brytpunkt utan belastning:................................................................................. min-1 
 4.2.4.2.4.3.  Tomgångsvarvtal:............................................................................................... m in-1 
 4.2.4.2.5. Insprutare:  
 
4.2.4.2.5.1. Fabrikat:   4.2.4.2.5.2. Typ(er):   4.2.4.2.5.3. Öppningstryck: 2
/ .....kPa eller karakteristisk kurva:...................................................  
  4.2.4.2.6. Kallstartsystem  4.2.4.2.6.1. Fabrikat:  4.2.4.2.6.2. Typ(er):  4.2.4.2.6.3. Beskrivning:...................................................................................................... ...........  
 4.2.4.2.7. Hjälpstartanordning  4.2.4.2.7.1. Fabrikat:  4.2.4.2.7.2. Typ(er):  4.2.4.2.7.3. Beskrivning:...................................................................................................... ...........  
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/295
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 64  4.2.4.3. Genom bränsleinsprutning (endast gnisttändning): ja/nej 1
/ 
 
4.2.4.3.1. Systembeskrivning:.................................................................................................. ....  
 4.2.4.3.2. Arbetssätt: insugningsrör (enkelt/flerpunkts-)/direkt insprutning/annat (ange)  
Styrenhet - typ (eller nr): ) Bränsleregulator - typ: ) Luftflödesgivare - typ: ) Bränslefördelare - typ: ) uppgifter som skall anges vid  Tryckregulator - typ: ) kontinuerlig insprutning, för andra  Mikrobrytare - typ: ) system anges motsvarande  Justeringsskruv för tomgång - typ: ) uppgifter Spjällanslutningshus - typ: )  Vattentemperaturgivare - typ: ) Lufttemperaturgivare - typ: ) Lufttemperaturomkopplare - typ: ) 
 
Elektromagnetiskt störningsskydd. Beskrivning och/eller ritning: 1
/.................  
 4.2.4.3.3.  Fabrikat:   4.2.4.3.4. Typ(er):  4.2.4.3.5. Insprutare: öppningstryck: kPa 1
/ 2/ eller karakteristisk kurva ..............................  :
  
 4.2.4.3.6. Munstyckesreglering:................................................................................................  
 4.2.4.3.7. Kallstartsystem:.................................................................................................... .....  
 4.2.4.3.7.1. Arbetssätt: ....................................................................................................... ..........  
 L 375/296 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 65  
 
4.2.4.3.7.2. Funktionsgränser/inställningar: 1
/ 2/ ........................................................................  
 
4.2.4.4. Matningspump ..........................................................................................................  
 4.2.4.4.1. Tryck: 1
/ 2/ ....... kPa eller karakteristisk kurva:.......................................................  
 4.2.5. Tändning ............................................................................................................... ....  
 4.2.5.1. Fabrikat: ............................................................................................................ .......  
 4.2.5.2. Typ(er): ............................................................................................................. ......  
 4.2.5.3. Arbetssätt: ........................................................................................................... ......  
 4.2.5.4. Tändkurva: 2
/ ............................................................................................................  
 4.2.5.5. Statisk förtändning: 2
/........ grader före dödpunkten (TDC) ....................................  
 4.2.5.6. Brytarspetsarnas spel: 2
/ ...........................................................................................  
 4.2.5.7. Kamvinkel: 2
/............................................................................................................  
 4.2.5.8. Tändstift: ............................................................................................................ .......  
 4.2.5.8.1. Fabrikat: .......................................................................................................... .........  
 4.2.5.8.2. Typ: ............................................................................................................... ....  
 4.2.5.8.3. Tändstiftens elektrodavstånd: .............................................................................mm  27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/297
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 66  
4.2.5.9. Tändspole............................................................................................................. .....  
 
4.2.5.9.1. Fabrikat: .......................................................................................................... .........  
 4.2.5.9.2. Typ: ............................................................................................................... ....  
 4.2.5.10. Tändkondensator...................................................................................................... . 
 4.2.5.10.1. Fabrikat: ......................................................................................................... ..........  
 4.2.5.10.2. Typ: .............................................................................................................. .....  
 4.2.6. Kylsystem: vätska/luft 1
/ ..........................................................................................  
 4.2.7. Insugningssystem:.....................................................................................................   4.2.7.1. Turboaggregat: ja/nej 1
/............................................................................................  
 4.2.7.1.1. Fabrikat: .......................................................................................................... .........  
 4.2.7.1.2. Typ(er): ........................................................................................................... ........  
 4.2.7.1.3. Beskrivning av systemet (största laddningstryck:.............................................. kPa,  avgasport)..................................................................................................................   4.2.7.2. Intercooler: ja/nej 1
/..................................................................................................  
 4.2.7.3.  Beskrivning och ritningar av insugningsrör med tillbehör (övertryckskammare, 
uppvärmningsanordning, extra luftintag osv.):.........................................................  
 4.2.7.3.1.  Beskrivning av insugningsrör (ritningar och/eller fotografier):................................   4.2.7.3.2.  Luftfilter, ritningar: ......................................................................................... , e ller L 375/298 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 67  
 
 
4.2.7.3.2.1. Fabrikat: ........................................................................................................ ...........  
 4.2.7.3.2.2. Typ(er): ......................................................................................................... ..........  
 4.2.7.3.3.  Insugningsljuddämpare, ritningar: .................................................................. , eller  4.2.7.3.3.1.  Fabrikat: ....................................................................................................... ............  
 4.2.7.3.3.2.  Typ(er): ........................................................................................................ ...........  
 4.2.8.  Avgassystem ............................................................................................................ . 
 
4.2.8.1.  Beskrivning och ritningar av avgassystemet:............................................................  
 4.2.9.  Ventilinställning eller motsvarande uppgifter: .........................................................   4.2.9.1.  Ventilernas största lyft, arbets- och stängningsvinklar eller inställningsuppgifter för 
alternativa fördelningssystem i förhållande till dödpunkter: ....................................  
 4.2.9.2.  Referens- och/eller inställningsvärden: 1
/ 2/ ............................................................  
 4.2.10.  Använt smörjmedel:..................................................................................................   4.2.10.1.  Fabrikat: .......................................................................................................... .........  
 4.2.10.2.  Typ: ............................................................................................................... ....  
 4.2.11.  Åtgärder mot luftförorening:.....................................................................................   4.2.11.1.  Anordning för återföring av vevhusgaser (beskrivning och ritningar): ...................   27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/299
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 68  4.2.11.2.  Ytterligare anordningar för föroreningskontroll (i förekommande fall, och om de 
inte omfattas av en annan rubrik:..............................................................................  
 
4.2.11.2.1.  Katalytisk omvandlare: ja/nej 1
/ ...............................................................................  
 4.2.11.2.1.1.  Antal katalytiska omvandlare med beståndsdelar:....................................................   4.2.11.2.1.2.  Mått och form för katalytisk(a) omvandlare (volym,...):.......................................   4.2.11.2.1.3.  Typ av katalytisk verkan:.......................................................................................  
 4.2.11.2.1.4.  Total mängd ädelmetall:.........................................................................................  
 4.2.11.2.1.5.  Relativ koncentration:.......................................................................................... ..  
 4.2.11.2.1.6.  Substrat (struktur och material): ............................................................................   4.2.11.2.1.7.  Celltäthet:..................................................................................................... ..........  
 4.2.11.2.1.8.  Typ av hölje för katalytisk(a) omvandlare:............................................................   4.2.11.2.1.9. Placering av katalytisk(a) omvandlare (plats och referensavstånd i 
avgassystemet): ......................................................................................................  
 4.2.11.2.1.10. Regenereringssystem/metod för efterbehandlingssystem för avgas, beskrivning:   4.2.11.2.1.10.1. Antal driftcykler av typ I eller motsvarande provningsbänkcykler mellan två 
cykler där regenereringsfaser inträffar under förhållanden som motsvarar en 
provning av typ I (avståndet ”D” i figur 1 i bilaga 13): ....................................... . 
 
4.2.11.2.1.10.2. Beskrivning av den metod som används för att bestämma antalet cykler mellan 
två cykler där regenereringsfaser inträffar:........................................................... . 
 L 375/300 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 69  
 
4.2.11.2.1.10.3. Parametrar för att bestämma den belastningsnivå som krävs innan regenerering 
inträffar (dvs. temperatur, tryck osv.): ........................................................... .......  
 
4.2.11.2.1.10.4. Beskrivning av den metod som används för att belasta systemet under det 
provningsförfarande som beskrivs i punkt 3.1, bilaga 13: .................................. 
 4.2.11.2.1.11.  Syrgasgivare: typ.............................................................................................. ......  
 4.2.11.2.1.11.1. Syrgasgivarens placering: ..................................................................................... . 
 4.2.11.2.1.11.2. Syrgasgivarens reglerområde: 2
/............................................................................  
 4.2.11.2.2. Luftinsprutning: ja/nej 1
/ .......................................................................................  
 4.2.11.2.2.1.  Typ (pulserande luft, luftpump,...):........................................................................   4.2.11.2.3.  Avgasåterföring (EGR): ja/nej 1
/ 
 4.2.11.2.3.1.  Egenskaper (flöde,..):.......................................................................................... ......  
 4.2.11.2.4.  System för kontroll av avdunstningsutsläpp. Fullständig detaljbeskrivning av 
anordningarna och deras inställning: 
  Ritning över systemet för kontroll av avdunstningsutsläpp:.....................................    Ritning av kolbehållaren:..........................................................................................    Ritning av bränsletanken med angivande av volym och material: ...........................   4.2.11.2.5.  Partikelfälla: ja/nej 1
/ 
 4.2.11.2.5.1.  Mått och form på partikelfällan (volym):  27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/301
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 70  4.2.11.2.5.2.  Typ av partikelfälla och utformning: ........................................................................  
 4.2.11.2.5.3.  Partikelfällans placering (referensavstånd i avgassystemet):....................................   4.2.11.2.5.4.  Regenereringssystem/metod. Beskrivning och ritning: ............................................   4.2.11.2.5.4.1. Antal driftcykler av typ I eller motsvarande provningsbänkcykel mellan två cykler 
där regenereringsfaser inträffar under förhållanden som motsvarar en provning av 
typ I (avståndet ”D” i figur 1 i bilaga 13):................... .............................................  
 
4.2.11.2.5.4.2. Beskrivning av den metod som används för att bestämma antalet cykler mellan två 
cykler där regenereringsfaser inträffar: ....................................................................  
 4.2.11.2.5.4.3. Parametrar för att bestämma den belastningsnivå som krävs innan regenerering 
inträffar (dvs. temperatur, tryck osv.): ............................................................ 
 4.2.11.2.5.4.4.  Beskrivning av den metod som används för att belasta systemet under det 
provningsförfarande som beskrivs i punkt 3.1, bilaga 13:  ..................................  
 4.2.11.2.6.  Andra system (beskrivning och arbetssätt):..............................................................   4.2.11.2.7.  Omborddiagnossystem (OBD)  4.2.11.2.7.1.  Skriftlig beskrivning och/eller ritning av felfunktionsindikatorn (MI):....................   4.2.11.2.7.2.  Förteckning över och syfte med alla de delar som övervakas av 
omborddiagnossystemet (OBD):...............................................................................  
 4.2.11.2.7.3. Skriftlig beskrivning (allmänt arbetssätt) för:  4.2.11.2.7.3.1.  Gnisttändningsmotorer  4.2.11.2.7.3.1.1.  Katalysatorövervakning: .....................................................................................  
 4.2.11.2.7.3.1.2.  Upptäckt av feltändning:.................................................................................... . L 375/302 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 71  
 
 
4.2.11.2.7.3.1.3.  Övervakning av syrgasgivare:.............................................................................   4.2.11.2.7.3.1.4.  Andra delar som övervakas av omborddiagnossystemet (OBD):.......................   4.2.11.2.7.3.2.  Kompressionständningsmotorer   4.2.11.2.7.3.2.1.  Katalysatorövervakning: .....................................................................................  
 4.2.11.2.7.3.2.2.  Övervakning av partikelfälla: .............................................................................   4.2.11.2.7.3.2.3.  Övervakning av det elektroniska bränsletillförselsystemet: ...............................   
4.2.11.2.7.3.2.4.  Andra delar som övervakas av omborddiagnossystemet (OBD):.......................  
 4.2.11.2.7.4.  Kriterier för aktivering av felfunktionsindikator (MI) (fast antal körcykler eller 
statistisk metod): ................................................................................................  
 4.2.11.2.7.5.  Förteckning över alla de utkoder och format för omborddiagnos (OBD) som 
används (med en förklaring av samtliga):...........................................................  
  4.2.11.2.7.6.  Följande ytterligare uppgifter skall lämnas av fordonstillverkaren för att göra 
det möjligt att tillverka omborddiagnoskompatibla ersättnings- eller 
underhållsdelar samt diagnosverktyg och provningsutrustning, om sådana uppgifter inte är immaterialrättsligt skyddade eller utgör specifik know-how för tillverkaren eller originalutrustningsleverantören(erna). 
 
4.2.11.2.7.6.1.  En beskrivning av den typ och det antal förkonditioneringscykler som använts 
för det ursprungliga typgodkännandet av fordonet. 
 4.2.11.2.7.6.2.  En beskrivning av den typ av demonstrationscykel för omborddiagnos som 
använts för det ursprungliga typgodkännandet av fordonet för den del som 
övervakas med omborddiagnossystemet. 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/303
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 72  4.2.11.2.7.6.3.  Ett uttömmande dokument som beskriver alla delar som felsökningsfunktionen 
känner av och som aktiverar felfunktionsindikatorn (fast antal körcykler eller statistisk metod), inkl. en förteckning över relevanta sekundära avkänningsparametrar för varje del som övervakas med omborddiagnossystemet. En förteckning över alla utkoder och format som används för omborddiagnos (med en förklaring av samtliga) och som har samband med enskilda utsläppsrelaterade framdrivningsdelar och med de enskilda icke-utsläppsrelaterade delar där övervakningen av delen används för att avgöra om felfunktionsindikatorn skall aktiveras. En uttömmande förklaring av de uppgifter, som ges i service $05 Test ID $21 till FF och de uppgifter som ges i service $06, skall i synnerhet lämnas. När det gäller fordonstyper som använder en kommunikationslänk i enlighet med ISO 15765-4 ’ Road vehicles – 
Diagnostics on Controller Area Network (CAN) – Part 4: Requirements for emissions-related systems ’, skall en uttömmande beskrivning av de uppgifter, 
som i service $06 Test ID $00 till FF ges för varje ID-stödd övervakning med omborddiagnos, lämnas. 
 
4.2.11.2.7.6.4.  De uppgifter som krävs i denna punkt kan definieras t.ex. genom att ifylla 
följande tabell som skall bifogas denna bilaga: 
 
Ko mponen t Felkod Ö v e r v akn i ngs s
trategi Felsök ni ng s k
riterier Kriterier för 
akti verin g 
av 
f e lf unk t i o ns
indikator n Sek undära 
parametrar Förkondi-
tionerin g De mon s
trationsp
rovni ng  
Katal y sator P04 20 Sig naler frå n 
s yrese nsorerna 
1 och 2 Skill nad 
m ella n 
sen sorssi gnal
erna 1 och 2  3:e cy kel n Motorvarvtal, 
mo torbelastni
ng, A/ F- läge, 
katal y satorte
mperat ur Två cy kler 
av t yp I Typ I 
 
  4.2.12. Motorgasbränsletillförselsystem (LPG): ja/nej 1
/ 
 4.2.12.1.  Typgodkännandenummer: ........................................................................................   L 375/304 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 73  
 
4.2.12.2.  Kontrollenhet för elektronisk motorstyrning vid tillförsel av motorgas (LPG) 
 4.2.12.2.1.  Fabrikat:   4.2.12.2.2.  Typ(er):   4.2.12.2.3.  Justeringsmöjligheter som påverkar utsläpp:............................................................   4.2.12.3.  Ytterligare dokumentation: .......................................................................................   4.2.12.3.1. Beskrivning av skyddet av katalysatorn vid omkoppling från bensin till motorgas 
(LPG) eller åter: ........................................................................................................
  
 
4.2.12.3.2. Systemutformning (elektriska anslutningar, vakuumanslutningar, 
utjämningsslangar osv.): ...........................................................................................
  
 
4.2.12.3.3.  Ritning av symbolen: .............................................................................................. ..  
 4.2.13.  Naturgasbränsletillförselsystem: ja/nej 1
/ 
 4.2.13.1.  Typgodkännandenummer: ........................................................................................   4.2.13.2.  Kontrollenhet för elektronisk motorstyrning vid bränsletillförsel av naturgas  4.2.13.2.1.  Fabrikat:   4.2.13.2.2.  Typ(er):   4.2.13.2.3.  Justeringsmöjligheter som påverkar utsläpp:............................................................   4.2.13.3.  Ytterligare dokumentation: .......................................................................................  27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/305
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 74   
4.2.13.3.1.  Beskrivning av skyddet av katalysatorn vid omkoppling från bensin till motorgas 
(LPG) eller åter: ........................................................................................................  
 4.2.13.3.2.  Systemutformning (elektriska anslutningar, vakuumanslutningar, 
utjämningsslangar osv.): ...........................................................................................  
 4.2.13.3.3.  Ritning av symbolen: .............................................................................................. ..  
 4.3. Elektriskt hybridfordon:  ja/nej  1
/................................................  
4.3.1. Kategori av elektriskt hybridfordon  extern uppladdning/ej extern................  
uppladdning  
   av fordonet  1 / ......................................
   
4.3.2. Strömställare för driftsinställning:  med/utan  1 /..........................................  
4.3.2.1. Valbara inställningar  ..............................................................  4.3.2.1.1. Endast elektrisk drift:  ja/nej  1
/................................................  
4.3.2.1.2. Endast bränsledrift:  ja/nej  1 /................................................  
4.3.2.1.3. Hybridinställningar:  ja/nej  1 /................................................  
    (om ja, kort beskrivning) .....................  4.3.3. Beskrivning av anordning för lagring av energi: (batteri, kondensator, 
svänghjul/generator)..................................................................................................  
4.3.3.1. Fabrikat: ...... ...................................................................................................... .......  
4.3.3.2. Typ: ......  4.3.3.3. Identifikationsnummer: ............................................................................................  4.3.3.4. Slag av elektrokemisk koppling: ..............................................................................  4.3.3.5. Energi: ........  (för batteri: spänning och laddning, Ah i 2 tim., för kondensator: J,)  4.3.3.6. Laddare: i fordonet/ extern/ utan  1
/ 
4.3.4. Elektriska maskiner (beskriv varje typ av elektrisk maskin separat) 4.3.4.1. Fabrikat: ....................................... ..................................................................... .......  
4.3.4.2. Typ: ....................................... .......................................................................... .........  
4.3.4.3. Primär användning: dragmotor / generator 4.3.4.3.1. Vid användning som dragmotor: en motor/ flera motorer (antal):............................  L 375/306 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 75  
 
4.3.4.4. Maximal effekt: ........................ kW  
4.3.4.5. Arbetssätt: .......................................................................................................... ......  
4.3.4.5.1. likström/ växelström/ antal faser: .............................................................................  4.3.4.5.2. separat excitering/ serieexcitering/ kombinerad excitering  1
/ .................................  
4.3.4.5.3. synkron / asynkron  1 /...............................................................................................  
4.3.5. Kontrollenhet ........................................................................................................... . 
4.3.5.1. Fabrikat: ...... ...................................................................................................... .......  
4.3.5.2. Typ: ......  4.3.5.3. Identifikationsnummer: ............................................................................................  4.3.6. Effektregulator ......................................................................................................... . 
4.3.6.1. Fabrikat: ...... ...................................................................................................... .......  
4.3.6.2. Typ: ......  4.3.6.3. Identifikationsnummer: ............................................................................................  
4.3.7. Fordonets elektriska räckvidd ...... i km  (enligt bilaga 7 i föreskrifter nr 101): ......  
4.3.8. Tillverkarens rekommendation för förkonditionering : ...... .....................................   
5.  UTVÄXLING  5.1.  Koppling (typ):..........................................................................................................  
 5.1.1.  Maximal vridmomentsomvandling:..........................................................................   5.2.  Växellåda: ............................................................................................................... ..
  
 5.2.1.  Typ: .................................................................................................................. . 
 5.2.2. Placering i förhållande till motorn: ...........................................................................   5.2.3.  Manövreringsmetod: .................................................................................................   27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/307
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 76  
5.3. Utväxlingsförhållanden................................................................................ ………. 
 
 
Index  
Utvä xli ng s förhål
landen i 
växel lådan  
Slutl iga 
utvä xli n gs förhålla nden  
Totala 
utvä xli n gs förhållanden 
 
Maxi m i värde för CVT  
(*)  
     
 1       
 2       
 3       
 4, 5, andra       
 Mini m i värde för CVT  
(*)  
     
 Backvä xel       
 
(*) CVT – Kontinuerligt varierbar utväxling 
 
6.  HJULUPPHÄNGNING  6.1.  Däck och hjul  6.1.1.  Däck-/hjulkombination(er) (för däck anges dimensionsbeteckning, lägsta 
belastningstal och symbolen för lägsta hastighetskategori; för hjul anges 
fälgdimension(er) och pressningsdjup):....................................................................  
  
6.1.1.1. Axlar  6.1.1.1.1. Axel 1:............................................................................................................. ..........  
 6.1.1.1.2. Axel 2:............................................................................................................. ..........  
 L 375/308 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 77  
 
6.1.1.1.3. Axel 3:............................................................................................................. ..........  
 
6.1.1.1.4. Axel 4:............................................................................................................. ....osv. 
 6.1.2.  Övre och undre gräns för rullningsomkrets: .............................................................   6.1.2.1. Axlar  6.1.2.1.1. Axel 1:............................................................................................................. ..........  
 6.1.2.1.2. Axel 2:............................................................................................................. ..........  
 6.1.2.1.3. Axel 3:............................................................................................................. ..........  
 6.1.2.1.4. Axel 4:............................................................................................................. ....osv. 
 6.1.3.  Ringtryck enligt tillverkarens rekommendation: kPa  7.  KAROSSERI  7.1. Antal sittplatser: ........................................................................................................  
 
      ____________ 1
/ Stryk det som inte är tillämpligt. 
  2
/ Ange toleransen. 
 3
/ Detta värde skall avrundas till närmaste tiondedels millimeter. 
 4
/ Detta värde skall beräknas med π = 3,1416 och avrundas till närmaste cm3. 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/309
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 78  
Bilaga 2  
 
MEDDELANDE 
  (maximiformat:  A4 (210 x 297 mm))  
utfärdat av: Myndighetens namn: 
....................... .................   …………………………. 
        avseende: 2
/ BEVILJAT TYPGODKÄNNANDE 
UTÖKAT TYPGODKÄNNANDE AVSLAG PÅ ANSÖKAN OM TYPGODKÄNNANDE ÅTERKALLAT TYPGODKÄNNANDE PRODUKTIONENS SLUTGILTIGA UPPHÖRANDE 
  för en fordonstyp med avseende på motorns utsläpp av gasformiga föroreningar enligt föreskrifter nr 83  
 Typgodkännande nr  ……….      Utökning nr  …………  
 
1.  Kategori av fordonstyp (M1, N1, osv.):................................................................................  
 1.1. Elektriskt hybridfordon : ja/nej  2
/ 
 1.1.1.   Kategori av elektriskt hybridfordon : extern uppladdning/ej extern uppladdning av  
fordonet 2
/ 
 1.1.2. Strömställare för driftsinställning : med/utan  2
/  
 2.  Bränslekrav för motorn                       : bensin/dieselbränsle/motorgas (LPG)/CNG: 2
/......  
 L 375/310 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 79  
 
3.  Fordonets handelsbeteckning eller varumärke:.....................................................................  
 4.  Fordonstyp: .................... Motortyp: ...............................................................................   5.  Tillverkarens namn och adress:.......................................................................................   6.  Namn- och adressuppgifter gällande tillverkarens ombud, i förekommande fall:  7.  Fordonets olastade vikt: ..................................................................................................   7.1. Fordonets referensvikt: ...................................................................................................  
 8.  Fordonets största tillåtna vikt:.........................................................................................  
 
9.  Antal sittplatser (inkl. förarens): .....................................................................................   10.  Uväxling  10.1. Manuell eller automatisk eller kontinuerligt varierbar utväxling: 2
/ 3/..........................  
 10.2. Antal utväxlingsförhållanden:.........................................................................................   10.3. Utväxlingsförhållande i växellådan: 2
/ 
  
Första växeln N/V: ...................................................................................................  
Andra växeln N/V: ...................................................................................................  
Tredje växeln N/V:...................................................................................................  Fjärde växeln N/V: ...................................................................................................  
Femte växeln N/V: ...................................................................................................  
Slutligt utväxlingsförhållande: .................................................................................  Olika däckdimensioner:............................................................................................  
Rullningsomkrets för de däck som använts vid provningen av typ I: ......................  
Fram- eller bakhjulsdrift, fyrhjulsdrift: 2
/ ................................................................  27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/311
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 80   
11. Fordonet inlämnat för provning den: ................................................................................   12. Teknisk tjänst som utför typgodkännandeprovningar: .....................................................   13. Datum för den rapport som utfärdats av denna tjänst:......................................................   14. Nummer på den rapport som utfärdats av denna  tjänst: ..................................................   15. Typgodkännande beviljat/ansökan om typgodkännande avslagen/utökat/återkallat: 2
/...  
 16.  Provningsresultat: ........................................................................................................ .....  
 16.1. Provning av typ I: ...................................................................................................... .......  
 
 
Förore ning  CO 
(g/k m)  
Kolväten 
(g/k m)  
NO
x  
(g/k m)  Kolväten + NO
x  (1) 
(g/k m)  Partiklar (1 ) 
(g/k m) 
 
         
          
  
 uppmätt 
 
         
          
 
         
 
beräknad m ed 
försä mrings f aktor (DF) 
 
         
 
(1)  Endast för fordon med kompressionständningsmotor. 
 
 L 375/312 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 81  
 
16.1.1. När det gäller fordon som drivs med motor- (LPG) eller naturgas: 
 16.1.1.1. Tabellen för alla referensgaser av motor- (LPG) eller naturgas som visar om 
resultaten är uppmätta eller beräknade upprepas. När det fäller fordon som 
konstruerats för att drivas med bensin, motor- (LPG) eller naturgas, upprepas för bensin och alla referensgaser av motor- (LPG) eller naturgas. 
 
16.1.1.2. Huvudfordonets typgodkännandenummer om fordonet ingår i en fordonsfamilj:...   16.1.1.3. Familjens utsläppsresultatförhållande ”r” anges för varje förorening när det gäller 
gasformiga bränslen 
 16.1.2. När det gäller ett externt laddningsbart (OVC) elektriskt hybridfordon:  
 
16.1.2.1. Tabellen för de båda provningsförhållanden som anges i punkterna 3.1 och 3.2 i 
bilaga 14 upprepas.  
  
 
16.1.2.2. Tabellen för de viktade värden som bestämts enligt punkterna 3.1.4 eller 3.2.4 i 
bilaga 14 upprepas. 
 16.2. Provning av typ II: 2
/ 
 CO: ...............i % vid tomgångsvarvtal: ..........................................................min -1 
 (uppmätt vid avgasröret).  16.3. Provning av typ III: 2
/ ..............................................................................................  
 16.4. Provning av typ IV: 2
/ ............................................................................ g/provning 
 16.5. Provning av typ V:  Hållbarhet  16.5.1. Typ av hållbarhetsprovning: 80 000 km/inte tillämpbar: 2
/.....................................  
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/313
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 82  
16.5.2. Försämringsfaktorer (DF): beräknade/fastställda 2
/ Värdena anges:.......................  
 
16.6.  Provning av typ VI: 2 / ..............................................................................................  
 
 
  CO (g/ k m)  Kolväten ( g/ k m) 
 Uppmät t värde     
 
16.7. Provning med omborddiagnos  16.7.1. Skriftlig beskrivning och/eller ritning av felfunktionsindikatorn (MI):...................   16.7.2. Förteckning över och funktion hos alla delar som övervakas med 
omborddiagnossystemet (OBD):..............................................................................  
 16.7.3. Skriftlig beskrivning (allmänt arbetssätt) för:  16.7.3.1. Upptäckt av feltändning: ..........................................................................................   16.7.3.2.  Katalysatorövervakning: ..........................................................................................   16.7.3.3. Övervakning av syrgasgivare: ..................................................................................   16.7.3.4.  Andra delar som övervakas av omborddiagnossystemet (OBD): ............................   16.7.3.5. Övervakning av partikelfällan:.................................................................................   16.7.3.6.  Manövreringsorgan för övervakning av det elektroniska bränsletillförselsystemet:   16.7.3.7. Andra delar som övervakas av omborddiagnossystemet: ........................................   16.7.4. Kriterier för aktivering av felfunktionsi ndikatorn ( MI) (fast antal körcykler eller 
statistisk metod)........................................................................................................  L 375/314 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 83  
 
 
16.7.5. Förteckning över alla utkoder och format för omborddiagnos som används (med en 
förklaring av samtliga): ............................................................................................  
 17. Utsläppsuppgifter som krävs för provning av trafiksäkerhet ..................................    
 
Provnin g  CO -värde 
(vol y mprocen t)  
La mbda (1)  Motorvarvtal 
(m i n  
-1)  
Motorol jetemp
eratur (°C) 
 
Tomgå ng sprovni n g 
vid lågt varvta l  
  Ej tillämpli gt     
 Tomgå ng sprovni n g 
vid högt varv tal  
       
 
(1) Lambdaformel: se punkt 5.3.7.3 i dessa föreskrifter 
 
 18.  Typgodkännandemärkets placering på fordonet: .....................................................   19. Ort:....................................................................................................................... .....  
 20.  Datum: .................................................................................................................... ..  
 21.  Underskrift: ..............................................................................................................  
 
 _____________________  1
/   Det särskilda landsnumret för det land som beviljat/utökat/avslagit ansökan om/återkallat 
typgodkännandet (se typgodkännandebestämmelserna i föreskrifterna).  2
/    Stryk det som inte är tillämpligt. 
 3
/    När det gäller fordon med växellådor för automatisk utväxling skall alla tillhörande tekniska 
uppgifter anges. 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/315
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 84  
Bilaga 2 – Tillägg 1
 
 
OMBORDDIAGNOSRELATERAD INFORMATION 
 Enligt uppgiften i punkt 4.2.11.2.7.6 i informationsdokumentet i bilaga 1 till dessa föreskrifter lämnas uppgifterna i detta tillägg av fordonstillverkaren för att göra det möjligt att tillverka omborddiagnoskompatibla ersättnings- eller underhållsdelar samt diagnosverktyg och provningsutrustning. Sådana uppgifter behöver inte lämnas av fordonstillverkaren om de är immaterialrättsligt skyddade eller utgör specifik know-how för tillverkaren eller originalutrustningsleverantören(erna).  Detta tillägg skall på begäran utan diskriminering göras tillgängligt för varje intresserad del-, diagnosverktygs- eller provningsutrustningstillverkare.  1. En beskrivning av den typ och det antal förkonditioneringscykler som använts för det 
ursprungliga typgodkännandet av fordonet. 
 2. En beskrivning av den typ av omborddiagnosdemonstrationscykel som använts för det 
ursprungliga typgodkännandet av fordonet för den del som övervakas med omborddiagnossystemet. 
 3. Ett uttömmande dokument som beskriver alla delar som felsökningsfunktionen känner av och 
som aktiverar felfunktionsindikatorn (fast antal körcykler eller statistisk metod), inkl. en förteckning över relevanta sekundära avkänningsparametrar för varje del som övervakas med omborddiagnossystemet. En förteckning över alla utkoder och format som används för omborddiagnos (med en förklaring av samtliga) och som har samband med enskilda utsläppsrelaterade framdrivningsdelar och med de enskilda icke-utsläppsrelaterade delar där övervakningen av delen används för att avgöra om felfunktionsindikatorn skall aktiveras. En uttömmande förklaring av de uppgifter, som ges i service $05 Test ID $21 till FF och de uppgifter som ges i service $06, lämnas. När det gäller fordonstyper som använder en kommunikationslänk i enlighet med ISO 15765-4 ’ Road vehicles – Diagnostics on Controller 
Area Network (CAN) – Part 4: Requirements for emissions-related systems ’, skall i synnerhet 
en uttömmande beskrivning av de uppgifter, som i service $06 Test ID $00 till FF ges för varje ID-stödd övervakning med omborddiagnos, lämnas. L 375/316 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 85  
 
Dessa uppgifter kan definieras i form av en tabell enligt följande: 
 
Kompon
ent Felko
d Övervakni
ngsstrateg
i Felsöknin
gskriterierKriterier 
för 
aktiverin
g av 
felfunkti
onsindik
atorn  Sekundära 
parametrar Förkonditione
ring Demonstrati
onsprovning
Katalysat
o P0420 Signaler 
från 
syresensor
erna 1 och 
2 Skillnad 
mellan 
sensorssig
nalerna 1 
och 2 3:e 
cykeln Motorvarvtal, 
motorbelastni
ng, A/F-läge, 
katalysatorte
mperatur Två cykler av 
typ I Typ I 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/317
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 86  
 
Bilaga 3  
 
TYPGODKÄNNANDEMÄRKETS UTFORMNING 
 Typgodkännande B (rad A)
 1/ - Fordon som typgodkänts enligt de utsläppsnivåer för gasformiga 
föroreningar som krävs för att driva motorn med bensin (oblyad) eller med oblyad bensin och antingen motor- (LPG) eller naturgas.   
 
 
Ovanstående typgodkännandemärke, anbringat på ett fordon i överensstämmelse med punkt 4 i 
dessa föreskrifter, visar att fordonstypen i fråga typgodkänts i Förenade kungariket (E11) enligt 
föreskrifter nr 83, med typgodkännandenummer 052439. Detta typgodkännande anger att 
typgodkännandet utfärdats i enlighet med kraven i föreskrifter nr 83 med vilka ändringsserie 05 
införlivats och uppfyller de gränsvärden för provning av typ I som anges i rad A (2000) i tabellen i 
punkt 5.3.1.4 i dessa föreskrifter. 
 
Typgodkännande B, (rad B)  1/ - Fordon som typgodkänts enligt de utsläppsnivåer för gasformiga 
föroreningar som krävs för att driva motorn med bensin (oblyad) eller med oblyad bensin och 
antingen motor- (LPG) eller naturgas.  
 
 
 
 
Ovanstående typgodkännandemärke, anbringat på ett fordon i överensstämmelse med punkt 4 i 
dessa föreskrifter, visar att fordonstypen i fråga typgodkänts i Förenade kungariket (E11) enligt 
föreskrifter nr 83, med typgodkännandenummer 052439. Detta typgodkännande anger att 
typgodkännandet utfärdats i enlighet med kraven i föreskrifter nr 83 med vilka ändringsserie 05 
införlivats och uppfyller de gränsvärden för provning av typ I som anges i rad B (2005) i tabellen i 
punkt 5.3.1.4 i dessa föreskrifter. L 375/318 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 87  
 
 
Typgodkännande C (rad A)  1/ - Fordon som typgodkänts enligt de utsläppsnivåer för gasformiga 
föroreningar som krävs för att driva motorn med dieselbränsle. 
 
 
 
Ovanstående typgodkännandemärke, anbringat på ett fordon i överensstämmelse med punkt 4 i 
dessa föreskrifter, visar att fordonstypen i fråga typgodkänts i Förenade kungariket (E11) enligt 
föreskrifter nr 83, med typgodkännandenummer 052439. Detta typgodkännande anger att 
typgodkännandet utfärdats i enlighet med kraven i föreskrifter nr 83 med vilka ändringsserie 05 
införlivats och uppfyller de gränsvärden för provning av typ I som anges i rad A (2000) i tabellen i 
punkt 5.3.1.4 i dessa föreskrifter. 
 
Typgodkännande C (rad B)  1/ - Fordon som typgodkänts enligt de utsläppsnivåer för gasformiga 
föroreningar som krävs för att driva motorn med dieselbränsle. 
 
 
 
Ovanstående typgodkännandemärke, anbringat på ett fordon i överensstämmelse med punkt 4 i 
dessa föreskrifter, visar att fordonstypen i fråga typgodkänts i Förenade kungariket (E11) enligt 
föreskrifter nr 83, med typgodkännandenummer 052439. Detta typgodkännande anger att 
typgodkännandet utfärdats i enlighet med kraven i föreskrifter nr 83 med vilka ändringsserie 05 
införlivats och uppfyller de gränsvärden för provning av typ I som anges i rad B (2005) i tabellen i 
punkt 5.3.1.4 i dessa föreskrifter. 
 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/319
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 88  
Typgodkännande D, (rad A)  1/ - Fordon som typgodkänts enligt de utsläppsnivåer för gasformiga 
föroreningar som krävs för att driva motorn med motor- (LPG) eller naturgas. 
 
 
 
Ovanstående typgodkännandemärke, anbringat på ett fordon i överensstämmelse med punkt 4 i 
dessa föreskrifter, visar att fordonstypen i fråga typgodkänts i Förenade kungariket (E11) enligt 
föreskrifter nr 83, med typgodkännandenummer 052439. Detta typgodkännande anger att 
typgodkännandet utfärdats i enlighet med kraven i föreskrifter nr 83 med vilka ändringsserie 05 
införlivats och uppfyller de gränsvärden för provning av typ I som anges i rad A (2000) i tabellen i 
punkt 5.3.1.4 i dessa föreskrifter. 
 
 
Typgodkännande D, (rad B)  1/ - Fordon som typgodkänts enligt de utsläppsnivåer för gasformiga 
föroreningar som krävs för att driva motorn med motor- (LPG) eller naturgas. 
 
 
 
Ovanstående typgodkännandemärke, anbringat på ett fordon i överensstämmelse med punkt 4 i 
dessa föreskrifter, visar att fordonstypen i fråga typgodkänts i Förenade kungariket (E11) enligt 
föreskrifter nr 83, med typgodkännandenummer 052439. Detta typgodkännande anger att 
typgodkännandet utfärdats i enlighet med kraven i föreskrifter nr 83 med vilka ändringsserie 05 
införlivats och uppfyller de gränsvärden för provning av typ I som anges i rad B (2005) i tabellen i 
punkt 5.3.1.4 i dessa föreskrifter. 
 
 
 
 
 
 
__________________ 
1/  Se punkterna. 2.19 och 5.3.1.4 i dessa föreskrifter.L 375/320 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 89  
 
Bilaga 4
 
 
PROVNING AV TYP I  
 
(Kontroll av avgasutsläpp efter en kallstart) 
 
1. INLEDNING 
 
I denna bilaga beskrivs förfarandet för den provning av typ I som definieras i punkt 
5.3.1 i dessa föreskrifter. Om det referensbränsle som skall användas är motor- (LPG) 
eller naturgas skall dessutom bestämmelserna i bilaga 12 tillämpas. Om fordonet är 
utrustat med ett periodiskt regenererande system enligt definition i punkt 2.20 skall 
bestämmelserna i bilaga 13 tillämpas. 
 
2.  KÖRCYKEL PÅ CHASSIDYNAMOMETER 
 
2.1.  Beskrivning av körcykeln  
 
Körcykeln på chassidynamometern skall vara den som anges i tillägg 1 till denna 
bilaga. 
 
2.2. Allmänna förutsättningar för utförandet av körcykeln  
 
Förberedande provningscykler skall, om så krävs, utföras för att avgöra hur gas- och 
bromsreglagen bäst aktiveras för att inom föreskrivna gränser nå en cykel som liknar 
den teoretiska cykeln. 
 
2.3.  Användning av växeln  
 
2.3.1. Om den största hastighet som kan uppnås med första växeln understiger 15 km/h skall 
andra, tredje och fjärde växlarna användas för stadskörningscykeln (del 1) och andra, 
tredje, fjärde och femte växlarna för landsvägskörningscykeln (del 2). Andra, tredje 
och fjärde växlarna får också användas för stadskörningscykeln (del 1) och andra, 
tredje, fjärde och femte växlarna för landsvägskörningscykeln (del 2) när tillverkarens 
anvisningar rekommenderar start med andra växeln på plan mark eller när första 
växeln däri definieras som en växel endast för terräng- och krypkörning eller 
bogsering. 
 
Fordon som inte uppnår de värden för acceleration och största hastighet som krävs för 
körcykeln skall köras med gasreglaget helt nedtryckt tills de på nytt når önskad 
körningskurva. Avvikelser från körcykeln skall registreras i provningsrapporten. 
2.3.2. Fordon med halvautomatisk växel skall provas med användning av de växlar som 
normalt brukas i drift och växeln manövreras i enlighet med tillverkarens anvisningar. 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/321
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 90  
2.3.3.  Fordon med automatisk växel skall provas med högsta växeln (”drive”) ilagd. 
Gasreglaget skall manövreras för att erhålla jämnast möjliga acceleration så att de 
olika växlarna iläggs i normal följd. Dessutom skall de växlingspunkter som anges i 
tillägg 1 till denna bilaga inte tillämpas, utan accelerationen skall fortsätta genom hela 
den period som anges med den räta linje som förbinder slutet av varje tomgångsperiod 
med början av närmast följande period med konstant hastighet. De toleranser som 
anges i punkt 2.4 nedan skall tillämpas. 
 
2.3.4. Fordon med en överväxel som kan påverkas av föraren skall provas med överväxeln 
urkopplad för stadskörningscykeln (del 1) och med överväxeln ilagd för 
landsvägskörningscykeln (del 2). 
 
2.3.5.  På tillverkarens begäran får, för en fordonstyp där motorns tomgångsvarvtal är högre 
än det motorvarvtal som kan inträffa under körningarna nr 5, 12 och 24 i den 
grundläggande stadskörningscykeln (del 1), kopplingen vara urkopplad under föregående körning. 
 
2.4.  Toleranser  
 
2.4.1. En tolerans av ±2 km/h skall tillåtas mellan den visade hastigheten och den teoretiska 
hastigheten under acceleration, konstant hastighet och inbromsning när fordonets 
bromsar används. Om fordonet saktar in snabbare utan att bromsarna används skall 
endast bestämmelserna i punkt 6.5.3 nedan tillämpas. Hastighetstoleranser utöver de 
föreskrivna skall godtas under fasbyten, förutsatt att toleranserna aldrig överskrids med 
mer än 0,5 sekunder vid något tillfälle. 
 
2.4.2. Tidstoleranserna skall vara ±1,0 s. Ovanstående toleranser skall gälla såväl vid början 
som vid slutet av varje växlingstillfälle1 / för stadskörningscykeln (del 1) och för 
körningarna nr 3, 5 och 7 för landsvägskörningscykeln (del 2). 
 
2.4.3. Hastighets- och tidstoleranserna skall kombineras enligt tillägg 1 till denna bilaga. 
 
3.  FORDON OCH BRÄNSLE 
  
3.1.  Provningsfordon  
 
3.1.1.  Fordonet skall vara i gott tekniskt skick. Det skall vara väl inkört och ha körts minst 3 
000 km före provningen. 
 
3.1.2.  Avgasanordningen skall inte uppvisa någon läcka som kan minska mängden av 
uppsamlad avgas utan denna mängd skall vara densamma som avges från motorn. 
 
                                                 
1/  Det bör observeras att den tillåtna tiden av två sekunder innefattar tiden för växling och, om så 
krävs, medger en viss grad av handlingsfrihet för att komma i fas med cykeln. L 375/322 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 91  
 
3.1.3. Tätheten i inloppssystemet får kontrolleras för att säkerställa att förgasningen inte 
påverkas av ett oavsiktligt luftintag. 
 
3.1.4.  Inställningarna av motorn och fordonets manövreringsorgan skall vara de som 
föreskrivs av tillverkaren. Detta krav gäller också i synnerhet inställningarna för 
tomgång (omloppshastighet och avgasernas kolmonoxidhalt), kallstartanordningen och 
avgasreningssystemet. 
 
3.1.5.  Det fordon som skall provas, eller ett likvärdigt fordon, skall, om så krävs, förses med 
en anordning för att mäta de karakteristiska parametrar som i enlighet med punkt 4.1.1 
i denna bilaga krävs för chassidynamometerns inställning. 
 
3.1.6.  Den tekniska tjänst som ansvarar för provningarna får kontrollera att fordonets 
prestanda överensstämmer med tillverkarens uppgifter, att det kan användas för normal 
körning och i synnerhet att det kan startas i såväl kallt som varmt skick. 
 
3.2.  Bränsle  
 
 När ett fordon provas mot de utsläppsgränsvärden som anges i rad A i tabellen i punkt 
5.3.1.4 i dessa föreskrifter skall det referensbränsle som används motsvara de 
anvisningar som ges i punkt 1 i bilaga 10 eller när det gäller gasformiga referensbränslen antingen punkt 1.1.1 eller punkt 1.2 i bilaga 10a. 
 
När ett fordon provas mot de utsläppsgränsvärden som anges i rad B i tabellen i punkt 
5.3.1.4 i dessa föreskrifter skall det lämpliga referensbränslet motsvara de anvisningar 
som ges i punkt 2 i bilaga 10 eller när det gäller gasformiga referensbränslen antingen 
punkt 1.1.2 eller punkt 1.2 i bilaga 10a. 
 
3.2.1.  Fordon som drivs med bensin, motor- (LPG) eller naturgas skall provas enligt bilaga 
12 med lämpligt(a) referensbränsle(n) enligt definition i bilaga 10a. 
 
4.  PROVNINGSUTRUSTNING 
  
4.1.  Chassidynamometer  
 
4.1.1.  Dynamometern skall kunna simulera vägmotstånd och vara av någon av följande 
typer: 
 
dynamometer med fast belastningskurva, dvs. en dynamometer vars fysikaliska 
egenskaper ger en fast belastningskurveform, 
 
dynamometer med en inställbar belastningskurva, dvs. en dynamometer med minst två 
vägmotståndsparametrar som kan regleras för att forma belastningskurvan. 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/323
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 92  
4.1.2.  Dynamometerns inställning skall inte påverkas under tiden. Den skall inte orsaka 
märkbara vibrationer i fordonet som kan äventyra fordonets normala drift. 
 
4.1.3.  Dynamometern skall vara försedd med utrustning för att simulera tröghet och last. 
Dessa simulatorer ansluts till den främre rullen om dynamometern har två rullar. 
 
4.1.4.  Noggrannhet 
 
4.1.4.1.  Det skall vara möjligt att mäta och avläsa den visade belastningen med en noggrannhet 
av ±5 %. 
 
4.1.4.2.  För en dynamometer med fast belastningskurva skall noggrannheten i 
belastningsinställningen vid 80 km/h vara ±5 %. För en dynamometer med inställbar 
belastningskurva skall noggrannheten i den dynamometerbelastning som motsvarar 
vägmotståndet vara ±5 % vid 120, 100, 80, 60 och 40 km/h samt ±10 % vid 20 km/h. 
Därunder skall dynamometerns absorption vara positiv. 
 
4.1.4.3.  De roterande delarnas totala tröghet (inkl., i förekommande fall, den simulerade 
trögheten) skall vara känd och inte avvvika med mer än ±20 kg från provningens 
tröghetsklass. 
 
4.1.4.4.  Fordonets hastighet skall mätas med rullens rotationshastighet (den främre rullen, om 
dynamometern har två rullar). Den skall mätas med en noggrannhet av ±1 km/h vid 
hastigheter över 10 km/h. 
 
4.1.4.5.  Fordonets faktiskt tillryggalagda körsträcka skall mätas med rullens rotationsrörelse 
(den främre rullen, om dynamometern har två rullar). 
 
4.1.5.  Inställning av belastning och tröghetsmassa 
 
4.1.5.1. Dynamometer med fast belastningskurva: belastningssimulatorn skall justeras för att 
uppta den effekt som utövas på drivhjulen vid en konstant hastighet av 80 km/h varvid 
den effekt som upptas vid 50 km/h skall registreras. Sättet att bestämma och inställa 
denna belastning beskrivs i tillägg 3 till denna bilaga. 
 
4.1.5.2. Dynamometer med inställbar belastningskurva: belastningssimulatorn skall justeras för 
att uppta den effekt som utövas på drivhjulen vid konstanta hastigheter av 120, 100, 
80, 60, 40 och 20 km/h. Sättet att bestämma och justera dessa belastningar beskrivs i 
tillägg 3 till denna bilaga. 
 
4.1.5.3. Tröghet 
 
Dynamometrar med elektrisk tröghetssimulering skall visas vara likvärdiga med 
mekaniska tröghetssystem. Sättet att avgöra likvärdighet beskrivs i tillägg 3 till denna 
bilaga. 
 L 375/324 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 93  
 
4.2. Avgasprovtagningssystem
 
 
4.2.1. Avgasprovtagningssystemet skall kunna mäta de verkliga föroreningsmängder som 
utsläpps i de avgaser som skall mätas. Det system som skall användas är ett 
konstantvolymprovtagningssystem. Detta kräver att fordonets avgas under 
kontrollerade förhållanden kontinuerligt utspäds med omgivningsluft. Vid 
konstantvolymprovtagning för att mäta utsläppsmassan skall två villkor vara 
uppfyllda: den totala volymen av blandningen av avgas och utspädningsluft skall 
mätas och ett proportionellt stickprov skall fortlöpande tas ur volymen för analys. 
Föroreningsmängderna bestäms ur de provhalten som korrigerats för föroreningshalten 
i omgivningsluften och för det sammanlagda flödet under provningsperioden. 
 
Utsläppsnivån för partikelföroreningar fastställs genom användning av lämpliga filter 
som uppsamlar partiklarna ur ett proportionellt delflöde under hela provningen varefter 
deras mängd fastställs gravimetriskt i enlighet med punkt 4.3.1.1. 
 
4.2.2.  Flödet genom systemet skall vara tillräckligt för att under alla förhållanden som kan 
förekomma under en provning eliminera vattenkondens enligt definition i tillägg 5 till 
denna bilaga. 
 
4.2.3. I tillägg 5 ges exempel på tre slags konstantvolymprovtagningssystem som uppfyller 
kraven i denna bilaga. 
 
4.2.4. Gas- och luftblandningen skall vara homogen vid punkt S 2 i provtagningssonden. 
 
4.2.5. Sonden skall extrahera ett rättvisande prov ur de utspädda avgaserna. 
 
4.2.6. Systemet skall vara fritt från gasläckor. Konstruktion och material skall vara sådana att 
systemet inte påverkar föroreningshalten i den utspädda avgasen. Skulle någon del 
(värmeväxlare, fläkt osv.) ändra halten av någon föroreningsgas i den utspädda gasen, 
skall provtagningen av denna förorening göras framför denna del om problemet inte 
kan lösas. 
 
4.2.7. Om det fordon som provas är försett med ett avgasrör med flera förgreningar skall 
anslutande rör sammankopplas så nära fordonet som möjligt utan att driften påverkas 
negativt. 
 
4.2.8. De statiska tryckvariationerna i fordonets avgasrör skall hållas inom ±1,25 kPa av de 
statiska tryckvariationer som uppmäts under körcykeln på dynamometern och utan 
någon anslutning till avgasröret(en). De provtagningssystem som kan vidmakthålla det 
statiska trycket inom ±0,25 kPa används om en tillverkare i en skriftlig anhållan till 
den myndighet som beviljar typgodkännande påvisar behovet av snävare tolerans. 
Mottrycket skall i avgasröret mätas så nära dess mynning som möjligt eller i en 
förlängning med samma diameter. 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/325
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 94  
4.2.9. De olika ventiler som används för att styra avgaserna skall vara av en snabbt 
omställbar och snabbverkande typ. 
 
4.2.10. Gasproverna uppsamlas i provtagningssäckar av tillräcklig kapacitet. Dessa säckar 
skall vara tillverkade av sådana material som efter 20 minuters lagring inte påverkar 
föroreningsgasen med mer än ±2 %. 
 
4.3. Analysutrustning  
 
4.3.1. Bestämmelser 
 
4.3.1.1. Föroreningsgaser skall analyseras med följande instrument: 
 
Kolmonoxid- (CO) och koldioxidanalys (CO 2): 
Analysatorena skall vara av icke-dispersiv infrarödabsorptionstyp (NDIR). 
 
Kolväteanalys (HC) - gnisttändningsmotorer: 
Analysatorn skall vara av flamjoniseringsdetektortyp (FID) kalibrerad med propangas, 
uttryckt som kolatomekvivalenter (C 1). 
 
Kolväteanalys (HC) - kompressionständningsmotorer: 
Analysatorn skall vara av flamjoniseringsdetektortyp med detektor, ventiler, ledningar 
osv. uppvärmda till 463 K (190 °C) ±10 K (HFID). Den skall vara kalibrerad med 
propangas, uttryckt som kolatomekvivalenter (C 1). 
 
Kväveoxidanalys (NO x): 
Analysatorn skall antingen vara av kemiluminiscens- (CLA) eller av icke-dispersiv 
ultraviolett resonansabsorptionstyp (NDUVR), båda med en NO x-NO-omvandlare. 
 
Partiklar – Gravimetrisk bestämning av de uppsamlade partiklarna: 
 
Dessa partiklar skall i varje enskilt fall uppsamlas med två seriemonterade filter i 
gasflödesprovet. Den mängd partiklar som uppsamlats av varje filterpar skall vara 
enligt följande: 
 
 
 
där 
 
V ep : flödet genom filtren, 
 
V mix  : flödet genom tunneln, L 375/326 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 95  
 
 
M : partikelmassan (g/km), 
 
M limit  : partiklarnas gränsmassa (fulltalig gränsmassa, g/km), 
 
m : massan av de partiklar som uppsamlats med filter (g); 
 
d : sträcka som motsvarar körcykeln (km). 
 
Partikelprovet (V ep/V mix) skall justeras för M = M limit, 1 ≤ m  ≤ 5 mg (när filter med 
en diameter av 47 mm används). 
 
Filtrets yta skall bestå av ett material som är vattenavvisande och inert i förhållande 
till avgasens beståndsdelar (fluorkolbelagda glasfiberfilter eller motsvarande). 
 
4.3.1.2. Noggrannhet 
 
Analysatorerna skall ha ett mätområde som anpassats till den noggrannhet som krävs 
för att mäta halterna av föroreningar i avgasproven. 
 
Mätfelet skall inte överstiga ±2 % (analysatorns naturliga felmarginal) oberoende av 
det verkliga värdet för kalibreringsgaserna. 
 
För halter under 100 ppm skall mätfelet inte överstiga ±2 ppm. 
 
Omgivningsluftprovet skall mätas med samma analysator inom ett lämpligt område. 
 
Den mikrogramvåg som används för vägning av alla filter skall ha en noggrannhet 
av 5 µg (standardavvikelse) och en läsbarhet av 1 µg. 
 
4.3.1.3.  Isfälla 
 
Ingen gastorkningsanordning skall användas framför analysatorerna om det inte kan 
visas att den inte påverkar föroreningshalten i  gasströmmen. 
 
4.3.2.  Särskilda krav för kompressionständningsmotorer 
 
En uppvärmd provtagningsledning för en kontinuerlig kolväteanalys med uppvärmd 
flamjoniseringsdetektor, inkl. registreringsanordning, skall användas. Den 
genomsnittliga halten i de uppmätta kolvätena skall fastställas genom integrering. 
Under hela provningen skall den uppvärmda provtagningsledningens temperatur 
hållas vid 463 K (190 °C) ±10 K. Den uppvärmda provtagningsledningen skall vara 
försedd med ett uppvärmt filter (F H) som avskiljer 99 % av partiklar ≥ 0,3 µm, så att 
alla fasta partiklar avlägsnas från det kontinuerliga gasflöde som krävs för analys. 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/327
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 96  
 
Provtagningssystemets svarstid (från sonden till analysatorns inlopp) skall inte vara 
mer än fyra sekunder. 
 
Flamjoniseringsdetektorn skall användas med ett konstantflödessystem 
(värmeväxlare) för att säkerställa ett representativt prov, om inte variationer i CFV- 
eller CFO-flödet kompenseras. 
 
Partikeluppsamlingsenheten skall bestå av en utspädningstunnel, en 
provtagningssond, en filterenhet, en delflödespump samt flödesregulatorer och 
mätenheter. Partikelprovtagningsdelflödet leds genom två seriemonterade filter. 
Provtagningssonden för partiklarnas provningsgasflöde skall inom 
utspädningsanordningen arrangeras så att ett representativt gasflödesprov kan tas ur 
den homogena luft-/avgasblandningen och att en luft-/avgasblandningstemperatur av  
325 K (52 °C) inte överskrids omedelbart framför partikelfiltret. Gasflödets 
temperatur i flödesmätaren får inte variera med mer än ±3 K och inte heller 
massflödet med mer än ±5 %. Skulle flödesvolymen på ett oacceptabelt sätt ändras 
som ett resultat av alltför stor filterbelastning skall provningen avbrytas. Vid 
upprepning skall flödet minskas och/eller ett större filter användas. Filtren skall 
avlägsnas från kammaren tidigast en timme innan provningen inleds. 
 
De erforderliga partikelfiltren skall konditioneras (för temperatur och fuktighet) i en 
öppen skål som i en luftkonditionerad kammare skyddas mot dammpåverkan i minst 
8 och högst 56 timmar före provningen. Efter denna konditionering skall de icke-
förorenade filtren vägas och lagras tills de används. Om filtren inte används inom en 
timme efter det att de avlägsnats från vägningskammaren skall de vägas på nytt. 
 
Entimmesgränsen får ersättas med en åttatimmarsgräns om ett av eller båda följande 
villkor är uppfyllda: 
 
ett stabiliserat filter har placerats och förvaras i en förseglad filterhållaranordning 
med båda ändar plomberade, eller 
 
ett stabiliserat filter har placerats i en förseglad filterhållaranordning som därefter 
omedelbart placeras i en provtagningsledning genom vilken inget flöde passerar. 
 
4.3.3. Kalibrering 
 
Varje analysator skall kalibreras så ofta som krävs och i varje fall under månaden 
före en typgodkännandeprovning och minst en gång var sjätte månad vid kontroll av 
produktionsöverensstämmelse. 
 
Den kalibreringsmetod som skall användas beskrivs i tillägg 6 till denna bilaga för 
de analysatorer som avses i punkt 4.3.1 ovan. 
 L 375/328 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 97  
 
4.4. Volymmätning
 
 
4.4.1. Den metod som används för att mäta den totala volym av utspädd avgas som ingår i 
konstantvolymprovtagaren skall vara sådan att mätnoggrannheten når ±2 %. 
 
4.4.2. Kalibrering av konstantvolymprovtagaren 
 
Volymmätanordningen i konstantvolymprovtagningssystemet skall kalibreras med 
en metod som tillräckligt säkerställer den föreskrivna noggrannheten och tillräckligt 
ofta för att upprätthålla en sådan noggrannhet. 
 
Ett exempel på ett kalibreringsförfarande som skall ge den erforderliga 
noggrannheten ges i tillägg 6 till denna bilaga. Metoden kräver att en 
flödesmätanordning används som är dynamisk och lämplig för de stora flöden som 
uppkommer vid provning med konstantvolymprovtagning. Anordningen skall ha en 
certifierad noggrannhet som kan spåras till en godkänd nationell eller internationell 
standard. 
 
4.5. Gaser  
 
4.5.1. Rena gaser 
 
Följande rena gaser skall, om så krävs, finnas tillgängliga för kalibrering och drift: 
 
renad kvävgas: 
(renhetsgrad: ±1 ppm C, ±1 ppm CO, ±400 ppm CO 2, ±0,1 ppm NO), 
 
renad syntetisk luft: 
(renhetsgrad:  1 ppm C, 1 ppm CO, 400 ppm CO 2, 0,1 ppm NO); med en syrehalt 
mellan 18 och 21 volymprocent, 
 
renad syrgas: (renhetsgrad > 99,5 volymprocent O 2), 
 
renad vätgas (och blandning innehållande helium): 
(renhetsgrad ±1 ppm C, ±400 ppm CO 2). 
 
kolmonoxid: (lägsta renhetsgrad 99,5 %) 
 
propan: (lägsta renhetsgrad 99,5 %). 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/329
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 98  
4.5.2. Kalibrerings- och spänngaser 
 
Gasblandningar med följande kemiska sammansättning skall finnas tillgängliga: 
 
C 8 H 8 och renad syntetisk luft (se punkt 4.5.1 i denna bilaga), 
 
CO och renad kvävgas, 
 
CO 2 och renad kvävgas, 
 
NO och renad kvävgas. (Den mängd NO 2 som ingår i denna kalibreringsgas skall 
inte överstiga 5 % av NO-halten.) 
 
Den verkliga halten i en kalibreringsgas skall ligga inom ±2 % av det angivna värdet. 
 
De halter som anges i tillägg 6 till denna bilaga kan också erhållas med hjälp av en 
gasdelare i vilken utspädning med renad N 2 eller med renad syntetisk luft sker. 
Noggrannheten hos blandningsanordningen skall vara sådan att halterna av de 
utspädda kalibreringsgaserna kan bestämmas inom ±2 %. 
 
4.6. Ytterligare utrustning  
 
4.6.1. Temperaturer 
 
De temperaturer som anges i tillägg 8 skall mätas med en noggrannhet av ±1,5 K. 
 
4.6.2. Tryck 
 
Lufttrycket skall kunna mätas med en noggrannhet av ±0,1 kPa. 
 
4.6.3. Absolut luftfuktighet 
 
Den absoluta luftfuktigheten skall kunna mätas med en noggrannhet av ±5 %. 
 
Avgasprovtagningssystemet skall kontrolleras med den metod som beskrivs i punkt 3 
i tillägg 7 till denna bilaga.  
 
Största tillåtna avvikelse mellan den mängd gas som tillförs och den mängd gas som 
mäts är 5 %. 
 L 375/330 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 99  
 
5. FÖRBEREDELSE FÖR PROVNING 
 
5.1. Inställning av tröghetssimulatorer  
 
En tröghetssimulator skall användas som medger att den totala trögheten hos de 
roterande massorna kan hållas proportionell till referensmassan inom följande 
gränsvärden: 
 
  
Fordonets referen s ma ssa RW(kg)  
Ekvi vale nt trög het I (kg)  
RW #  4 80  
455 
 
480 < RW #  54 0  
510 
540 < RW #  59 5  
570 
595 < RW #  65 0  
625 
650 < RW #  71 0  
680  
710 < RW #  76 5  
740 
 
765 < RW #  85 0  
800 
 
850 < RW #  96 5  
910 
 
965 < RW #  1 080  
1 020 
 
1 080  < RW #  1 19 0  
1 130 
 
1 190  < RW #  1 30 5  
1 250 
 
1 305  < RW #  1 42 0  
1 360 
 
1 420  < RW #  1 53 0  
1 470 
 
1 530  < RW #  1 64 0  
1 590 
 
1 640  < RW #  1 76 0  
1 700 
 
1 760  < RW #  1 87 0  
1 810 
 
1 870  < RW #  1 98 0  
1 930 
 
1 980  < RW #  2 10 0  
2 040 
 
2 100  < RW #  2 21 0  
2 150 
 
2 210  < RW #  2 38 0  
2 270 
 
2 380  < RW #  2 61 0  
2 270 
 
2 610  < RW  
2 270 
 
Om motsvarande ekvivalenta tröghet inte är tillgänglig på dynamometern skall det större värdet 
närmast fordonets referensmassa användas. 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/331
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 100  
5.2. Inställning av dynamometern
 
 
Belastningen skall justeras enligt de metoder som beskrivs i punkt 4.1.5 ovan. 
 
Den metod som används och de värden som erhålls (ekvivalent tröghet - karakteristisk 
inställningsparameter) skall registreras i provningsrapporten. 
 
5.3. Konditionering av fordonet  
 
5.3.1. För fordon med kompressionständningsmotor skall för mätningen av partiklar den del 
2-cykel som beskrivs i tillägg 1 till denna bilaga användas tidigast 36 timmar och 
senast 6 timmar före provningen. Tre på varandra följande cykler skall köras. 
Dynamometerinställningen skall anges i punkterna 5.1 och 5.2 ovan. 
 
På tillverkarens begäran får fordon med gnisttändningsmotor förkonditioneras med en 
del 1-körcykel och två del 2-körcykler. 
 
Efter denna förkonditionering, som är specifik för kompressionständningsmotorer, och 
före provningen skall fordon med kompressions- och gnisttändningsmotor förvaras i 
en lokal där temperaturen hålls relativt konstant mellan 293 och 303 K (20 och 30 °C). 
Denna konditionering skall pågå minst sex timmar och fortsätta tills temperaturen i 
motoroljan och i kylmedlet, i förekommande fall, ligger inom ±2 K av lokalens 
temperatur. 
 
5.3.1.1. Om tillverkaren så kräver skall provningen utföras senast 30 timmar efter det att 
fordonet körts vid normal temperatur. 
 
5.3.1.2. För fordon med gnisttändningsmotor som drivs med motor- (LPG) eller naturgas eller 
som är så utrustade att de kan drivas med bensin, motor- (LPG) eller naturgas skall 
fordonet mellan provningarna med det första och det andra gasformiga 
referensbränslet förkonditioneras före provningen med det andra referensbränslet. 
Denna konditioning utförs med det andra referensbränslet genom att en 
förkonditioneringscykel körs som består av en del 1-cykel (stadskörning) och av två 
gånger av del 2-cykel (landsvägskörning) av den provningscykel som beskrivs i tillägg 
1 till denna bilaga. På tillverkarens begäran och med den tekniska tjänstens samtycke 
får denna förkonditionering utökas. Dynamometerinställningen skall vara den som 
anges i punkterna 5.1 och 5.2 i denna bilaga. 
 
5.3.2. Ringtrycket skall vara samma som det som anges av tillverkaren och som använts vid 
den förberedande vägprovningen för justering av bromsarna. Ringtrycket får ökas med 
upp till 50 % utöver vad tillverkaren rekommenderat för en dynamometer med två 
rullar. Det verkliga tryck som använts skall registreras i provningsrapporten. 
 L 375/332 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 101  
 
6. FÖRFARANDE VID BÄNKPROVNINGAR 
 
6.1. Särskilda villkor för utförandet av cykeln  
 
6.1.1. Under provningen skall temperaturen i lokalen hållas mellan 293 K och 303 K (20-30 
°C). Den absoluta luftfuktigheten i luften i provningslokalen eller i motorns inloppsluft 
skall vara sådan att: 
 
5,5 ≤ H ≤ 12,2 (g H 2O/kg torr luft) 
 
6.1.2. Fordonet skall stå ungefär horisontellt under provningen så att eventuell onormal 
bränsletillförsel undviks. 
 
6.1.3. En luftström av variabel hastighet skall ledas över fordonet. Fläktvarvtalet skall vara 
sådant att inom ett område av mellan 10 km/h och minst 50 km/h den linjära 
vindhastigheten vid fläktmynningen ligger inom ±5 km/h av motsvarande hastighet 
hos rullen. Vid det slutliga urvalet av fläkten skall följande egenskaper beaktas:  
 
Yta: minst 0,2 m2. 
Den undre kantens höjd över marken: ca 20 cm. 
Avstånd från fordonets front: ca 30 cm. 
 
Som ett alternativ skall fläktens varvtal fastställas till en vindhastighet av minst 6 m/s 
(21,6 km/h).  
 
För specialfordon (t.ex. lastbilar, terrängfordon) kan kylfläktens hastighet på 
tillverkarens begäran också ändras. 
 
6.1.4. Under provningen registreras hastigheten i förhållande till tiden eller införs i 
dataregistreringssystemet så att det kan bedömas om cyklerna utförts korrekt. 
 
6.2. Motorns start  
 
6.2.1. Motorn skall startas med hjälp av de anordningar som för detta ändamål införts i 
tillverkarens anvisningar i förarhandboken för fordon i serieproduktion. 
 
6.2.2. Den första cykeln startar vid inledningen till motorstarten. 
 
6.2.3. Vid användning av motor- (LPG) eller naturgas som bränsle är det tillåtet att starta 
motorn på bensin och efter en förutbestämd tidsperiod, som inte kan ändras av föraren, 
övergå till motor- (LPG) eller naturgas. 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/333
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 102  
6.3. Tomgång
 
 
6.3.1. Manuell eller halvautomatisk växel, se tillägg 1 till denna bilaga, tabellerna 1.2 och 
1.3. 
 
6.3.2. Automatisk växel 
 
Efter att inledningsvis ha aktiverats skall växeln inte någon gång under provningen 
manövreras utom i det fall som anges i punkt 6.4.3 nedan eller om växeln kan aktivera 
en eventuell överväxel. 
 
6.4. Acceleration  
 
6.4.1. Accelerationen skall utföras med så konstant acceleration som möjligt under hela 
perioden. 
 
6.4.2. Om en acceleration inte kan utföras inom föreskriven tid skall om möjligt den extra tid 
som krävs dras från den tid som medges för växling men i annat fall från påföljande 
period med konstant hastighet. 
 
6.4.3. Automatisk växel 
 
Om en acceleration inte kan utföras inom föreskriven tid skall växeln manövreras i 
enlighet med kraven för manuella växlar. 
 
6.5. Deceleration  
 
6.5.1. All deceleration i den grundläggande stadskörningscykeln (del 1) skall utföras genom 
att foten helt släpper gasreglaget medan kopplingen förblir ilagd. Kopplingen skall, 
utan att växelspaken rörs, urkopplas vid den högre av följande hastigheter: 10  km/h 
eller vid en hastighet som motsvarar motorns tomgångsvarvtal. 
 
All deceleration i landsvägskörningscykeln (del 2) skall utföras genom att foten helt 
släpper gasreglaget medan kopplingen förblir ilagd. Kopplingen skall, utan att 
växelspaken rörs, urkopplas vid en hastighet av 50 km/h för den sista decelerationen. 
 
6.5.2. Om decelerationen tar längre tid än vad som föreskrivs för motsvarande fas skall 
fordonets bromsar användas för göra det möjligt att komma ifatt cykeln. 
 
6.5.3. Om decelerationen tar kortare tid än vad som föreskrivs för motsvarande fas skall den 
teoretiska cykelns tidsinställning återställas genom att momentet för den konstanta 
hastigheten eller tomgången förlängs in i följande körning. 
 L 375/334 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 103  
 
6.5.4. Vid slutet av decelerationen (fordonet stannar på rullarna) i den grundläggande 
stadskörningscykeln (del 1) skall växlarna läggas i friläge och kopplingen läggas i. 
 
6.6. Konstant hastighet  
 
6.6.1. ”Pumpning” eller strypning av gasen skall undvikas vid övergång från acceleration till 
efterföljande konstanta hastighet. 
 
6.6.2. Perioder med konstant hastighet skall uppnås genom att gaspedalen hålls i samma läge. 
 
7. FÖRFARANDE FÖR PROVTAGNING OCH ANALYS 
 
7.1. Provtagning  
 
Provtagningen skall påbörjas före eller vid inledningen av motorstarten och upphöra 
vid avslutningen av det slutliga tomgångsmomentet i landsvägskörningscykeln (del 2, 
provtagningens avslutning) eller vid en provning av typ VI, avslutningen av det 
slutliga tomgångsmomentet i den grundläggande stadskörningscykeln (del 1). 
 
7.2. Analys  
 
7.2.1. De avgaser som finns i säcken skall analyseras så snart som möjligt och alltid senast 
20 minuter efter provningscykelns avslutning. De använda partikelfiltren skall tas till 
kammaren senast en timme efter avgasprovningens avslutning och där konditioneras i 
2-36 timmar och därefter vägas. 
 
7.2.2. Före varje analys av ett prov skall mätområdet för den analysator som skall användas 
för varje förorening nollställas med lämplig nollställningsgas. 
 
7.2.3. Analysatorerna skall därefter inställas efter kalibreringskurvorna med hjälp av 
spänngaser av nominella koncentrationer av 70-100 % av mätområdet. 
 
7.2.4. Analysatorernas nollställningar skall därefter åter kontrolleras. Om avläsningen 
avviker med mer än 2 % av mätområdet från inställningen i punkt 7.2.2 ovan skall 
förfarandet upprepas. 
 
7.2.5. Proven skall därefter analyseras. 
 
7.2.6. Efter analysen skall nollställnings- och spännpunkter kontrolleras på nytt med 
användning av samma gaser. Om resultaten av omkontrollerna ligger inom ±2 % av 
värdena i punkt 7.2.3 ovan skall analysen anses godtagbar. 
 
7.2.7. Vid alla lägen i denna punkt skall de olika gasernas flödesmängder och tryck vara 
samma som de som användes vid kalibreringen av analysatorerna. 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/335
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 104  
7.2.8. De värden som antas för gashalterna i var och en av de uppmätta föroreningarna skall 
vara de som avlästes efter stabiliseringen av mätanordningen. Utsläpp av kolvätemassa 
från kompressiontändningsmotorer skall beräknas ur den integrerade avläsningen efter 
användning av den uppvärmda flamjoniseringsdetektor som, om så krävs, korrigerats 
för variationer i flödet enligt tillägg 5 till denna bilaga. 
 
8. BESTÄMNING AV MÄNGDEN UTSLÄPPTA GAS- OCH PARTIKELFORMIGA 
FÖRORENINGAR 
 
8.1. Den undersökta volymen  
 
Den volym som skall undersökas skall korrigeras för att överensstämma med villkoren 
101,33 kPa och 273,2 K. 
 
8.2. Total massa av utsläppta gas- och partikelformiga föroreningar  
 
Massan m för varje förorening som utsläpps av fordonet under provningen skall 
bestämmas som produkten av volymhalten och volymen av gasen i fråga, med 
vederbörligt beaktande av följande densiteter (d) enligt ovannämnda referensvillkor: 
 
För kolmonoxid (CO):  d = 1,25 g/l 
 
För kolväten: 
för bensin (CH 1.85)  d = 0,619 g/1 
för dieselolja (CH l.86)  d = 0,619 g/1 
för motorgas (LPG) (CH 2. 52 5) d = 0,649 g/l 
eller naturgas (CH 4)  d = 0,714 g/l 
 
För kväveoxider (NO x):  d = 2,05 g/1 
 
Massan m för partikelföroreningsutsläppen från fordonet under provningen skall 
bestämmas genom vägning av den partikelmassa som uppsamlats med de två filtren, 
m 1 med det första filtret och m 2 med det andra filtret: 
 
om 0,95 (m 1 + m 2) ≤ m 1, m = m 1, 
om 0,95 (m 1 + m 2) > m 1, m = m 1 + m 2, 
om m 2 > m 1, är provningen ogiltig. 
 
I tillägg 8 till denna bilaga finns de beräkningar med exempel som används för att 
bestämma massan av utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar. 
 L 375/336 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 105  
 
Bilaga 4 - Tillägg 1
 
 
INDELNING AV DEN KÖRCYKEL SOM ANVÄNDS FÖR PROVNINGEN AV TYP I 
 
1. KÖRCYKEL 
 
Den körcykel som består av en del 1-cykel (stadskörning) och en del 2-cykel 
(landsvägskörning) illustreras i figur 1/1. 
 
2. GRUNDLÄGGANDE STADSKÖRNINGSCYKEL (del 1) 
 
(Se figur 1/2 och tabell 1.2.) 
 
2.1. Indelning i faser: 
 
  Tid (s)   % 
 To mgång  60  30,8  35,4 
 
To mgång, fordon i rörel se,  kopplin g ilagd i  en 
ko mbinat ion  
9  4,6   
 Växling  8  4,1   
 Ac celeration  36  18,5   
 Period med  kon stant  has tighet  57  29,2   
 Deceleration  25  12,8   
 
  
195  100  
 
 
2.2. Indelning i växelsteg  
 
  Tid (s)   % 
 To mgång  60  30,8  
35,4 
 
To mgång, fordon i rörelse , koppli ng ilagd i en 
ko mbinat ion  
9  4,6  
 
 
Växling  8  4,1  
 
 
Första  växeln  24  12,3  
 
 
Andra växeln  53  27,2  
 
 Tredje växeln   41  21 
 
 
  195  100  
 
 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/337
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 106  
2.3. Allmänna upplysningar: 
 
Medelhastighet under provningen:  19 km/h 
Effektiv körtid:  195 s 
Teoretisk körsträcka per cykel:  1,013 km 
Motsvarande körsträcka för de fyra cyklerna: 4,052 km L 375/338 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 107  
 
Figur 1/1
 
 
Körcykel för provning av typ I 
 
Speed (km/h) = Hastighet (km/h), Part One = Del 1, Part Two = Del 2, Elementary urban cycle = 
Grundläggande stadskörningscykel, Time (s) = Tid (s), BS: Beginning of sample, engine start = 
Provtagningens början, motorstart, ES: End of sampling = Provtagningens upphörande 
Elementary urban cycle
Part OnePart Two
195195195195400
1180Time (s)
0 102030405060708090100
110
120
Speed (km/h)
BSES
BS: Beginning of sampling, engine startES: End of sampling
 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/339
 
 Tabell 1.2 
 Grundläggande körcykel för stadskörning på chassidynamometern (del 1) 
 
 
Varakti ghet för varje A ntal  
Mo ment  Fas  
Acceleratio n 
 (m /s2)  
Hasti ghet 
(k m/ h)  
Period   (s)  
Fas  (s)  
Sa m m a nlagd tid 
(s)  
Växel so m  s kall 
anvä ndas vid 
m an uell vä xli ng 
 1  Tomgå ng  1      
11  
11  
11  
6 s PM + 5  s K 1  
(*) 
 2  Acceleratio n  2  
1,04  
0-15  
4  
4  
15  
1 
 3  Konsta nt ha sti g het  3    
15  
9  
8  
23  
1 
 4  Deceleration  4  
-0,69  
15-10  
2  
5  
25  
1 
 5  Deceleration, 
koppling 
urkopplad    
-0,92  
10-0  
3    
28  
K 1  (* )  
 6  Tomgå ng  5      
21  
21  
49  
16 s PM + 5 s K 1  
(*) 
 7  Acceleratio n  6  
0,83  
0-15  
5  
12  
54  
1 
 
8  Växling      
2  
56   
 9  Acceleration   
 
0,94  
15-32  
5   
 
61  
2 
 
10  Konsta nt ha sti g het  
7    
32  
24  
24  
85  
2 
 11  Deceleration  
8  
-0,75  
32-10  
8  
11  
93  
2 
 
   E
/
E
C
E
/L 375/340 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
(*)   PM = växel i friläge, kopplingen ilagd.     K 1, K 2 = första eller andra växeln ilagd, kopplingen urkopplad. 
 
 
 
  
12  Deceleration, 
koppling 
urkopplad    
-0,92  
10-0  
3    
96  
K 2  (*) 
 13  Tomgå ng  
9  
0-15  
0-15  
21    
117  
16 s PM + 5 s K 1  
(*) 
 14  Acceleratio n  
10      
5  
26  
122  
1 
 15  Växli ng      
2  
124   
 16  Acceleratio n  
0,62  
15-35  
9  
133  
2 
 17  Växli ng      
2  
135   
 18  Acceleratio n   
 
0,52  
35-50  
8   
 
143  
3 
 19  Konsta nt ha sti g het  
11    
50  
12  
12  
155  
3 
 20  Deceleration  
12  
-0,52  
50-35  
8  
8  
163  
3 
 21  Konsta nt ha sti g het  
13    
35  
13  
13  
176  
3 
 22  Växli ng  
14      
2  
12  
178   
 23  Deceleration  
-0,99  
35-10  
7  
185  
2 
 24  Deceleration 
koppling 
urkopplad   
 -0,92  10-0  3   
 188  K
2  (* )  
 25  Tomgå ng  15      7  7  195  7 s PM (*) 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/341
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
sidan 110 Bilaga 4 – Tillägg 1  
Figur 1/2
 
 
Grundläggande stadskörningscykel för provning av typ I 
 
KEY = TECKENFÖRKLARING, declutching = urkoppling, first gear = första växeln, neutral = 
friläge, first or second gear engaged = första eller andra växeln ilagd, second gear = andra växeln, 
idling = tomgång, third gear = tredje växeln, gear changing = växling, speed ( ± 2 km/h) and time ( ± 
1.0 seconds) tolerances are combined geometrically for each point as shown in the inset = 
hastighets- ( ±2 km/h) och tidstoleranser ( ±1,0 s) kombineras geometriskt för varje punkt som visas i 
infällningen, Theoretical graph of cycle = Cykelns teoretiska kurva, END OF CYCLE: 195 seconds 
= CYKELNS UPPHÖRANDE: 195 s, Seconds = sekunder, Sequence times = Sekvenstider, 
Sequence numbers = Sekvensnummer, Partial phase times = Delfastider L 375/342 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 Bilaga 4 – Tillägg 1 
 
1148232152524832152928128132737
1148521122411212612813127
1
1111
122222
3333
K1K1K1K1
K2 PM
PMPM
R
R
RR
K2
K
K
K
K
050100200
150
2341 5678910111213141516171819202122232425
204060V km/h10 km/h
15 km/h
32 km/h
35 km/h
50 km/hKEY1 = first gear
K = declutching
PM = neutralK   K   = declutching,
           first or second gear engaged
12 2 = second gear
R = idling
3 = third gear= gear changing= speed (± 2 km/h) and
time (± 1.0 seconds) tolerances
are combined geometrically
for each point as shown in the inset12345t (s)
1 2 3 4 5V (km/h)Theor et i cal  gr aph
of  cycl e
+1 s
-1 s-  2  k m / h +  2  k m / hEND   O F  CYCLE:  1 9 5  s eco nd s
Partial phase times
Sequence numbers
Sequence times
Seconds
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/343
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
sidan 112 Bilaga 4 – Tillägg 1  
3. LANDSVÄGSKÖRNINGSCYKEL (del 2) 
 
 (Se figur 1/3 och tabell 1.3.) 
 
3.1. Indelning i faser: 
 
 
  
Tid (s)  
% 
 
Tomgå ng :  
20  
5,0 
 
Tomgå ng, fordon i rörelse, koppling 
ilagd i en ko mbi nation:  
20  
5,0 
 
Växli ng :  
6  
1.5 
 
Acceleratio n:  
103  
25,8 
 
Periode r med kon sta nt ha sti gh et:  
209  
52,2 
 
Deceleration:  
42  
10,5 
   
400  
100 
 
3.2. Indelning i växelsteg: 
 
   
Tid (s)  
% 
 
Tomgå ng :  
20  
5,0 
 
Tomgå ng, fordon i rörelse, koppling 
ilagd i en ko mbi nation:  
20  
5,0 
 
Växli ng :  
6  
1,5 
 
Första vä xeln:  
5  
1,3 
 
A ndra växe ln  
9  
2,2 
 
Tre d je växeln :  
8  
2 
 
Fjärde växeln:  
99  
24,8 
 
Fe mte växe ln:  
233  
58,2 
   
400  
100 
 L 375/344 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 Bilaga 4 – Tillägg 1 
 
3.3. Allmänna upplysningar 
 
Medelhastighet under provningen: 62,6 km/h 
Effektiv körtid: 400 s 
Teoretisk körsträcka per cykel: 6,955 km 
Högsta hastighet: 120 km/h 
Största acceleration: 0,833 m/s2 
Största deceleration: -1,389 m/s2 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/345
 
Tabell 1.3  
 
Landsvägskörningscykel (del 2) för provning av typ I 
 
 
 
Varaktighet för varje  
Antal  
Moment  
Fas  
Acceleration 
(m/s2)  
Hastighet 
(km/h)  
Period (s)  
Fas (s)  
Sammanlagd 
tid 
(s)  
Växel som 
skall 
användas 
vid manuell 
växling 
 
1  
Tomgång  
1  
    
20  
20  
20  
K 1  (1) 
 
2  
Acceleration  
0,83  
0  
5  
25  
1 
 
3  
Växling      
2  
27  
- 
 
4  
Acceleration  
0,62  
15-35  
9  
36  
2 
 
5  
Växling      
2  
38  
- 
 
6  
Acceleration  
0,52  
35-30  
8  
46  
3 
 
7  
Växling  
12 
     
2  
41 
 
48  
- 
 
8  
Acceleration   
0,43  
50-70  
13   
61  
4 
 
9  
Konstant hastighet  
3    
70  
50  
50  
111  
5 
 
10  
Deceleration  
4  
-0,69  
70-50  
8  
8  
119  
4 s. 5 + 4 s. 4 
 
11  
Konstant hastighet  
5    
50  
69  
69  
188  
4 
 
 L 375/346 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
 
  
12  
Acceleration  
6  
0,43  
50-70  
13  
13  
201  
4 
 
13  
Konstant hastighet  
7  
  
70  
50  
50  
251  
5 
 
14  
Acceleration  
8  
0,24  
70-100  
35  
35  
286  
5 
 
15  
Konstant hastighet 
(2)  
9    
100  
30  
30  
316  
5 (2) 
 
16  
Acceleration (2)  
10  
0,28  
100-120  
20  
20  
336  
5 (2) 
 
17  
Konstant hastighet 
(2)  
11    
120  
10  
20  
346  
5 (2) 
 
18  
Deceleration (2)  
-0,69  
120-80  
16  
34  
362  
5 (2) 
 
19  
Deceleration (2)  
12 
 
-1,04  
80-50  
8    
370  
5 (2) 
 
20  
Deceleration, 
koppling urkopplad   
1,39  
50-0  
10   
380  
K5 (1) 
 
21  
Tomgång  
13      
20  
20  
400  
PM (1) 
 
  
(1) PM = växel i friläge, koppling urkopplad. 
  K 1,K 5 = första eller andra växeln ilagd, koppling urkopplad 
 
(2) Ytterligare växlar kan användas enligt tillverkarens rekommendationer om fordonet utrustats med en utväxling med mer än fem  
växlar. 
 
   27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/347
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 116 Bilaga 4 – Tillägg 1  
Figur 1/3
 
 
Landsvägskörningscykel (del 2) för provning av typ I 
 
Time (s) = Tid (s), Speed (km/h) = Hastighet (km/h), Operation number = Handgrepp nummer 
1234567891011121314151617181920 21
0102030405060708090
100
110
120050100150200250300350400
Operation number
Speed (km/h)Time (s)
 
 
 
 L 375/348 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 117 Bilaga 4 – Tillägg 1 
 
 
Bilaga 4 - Tillägg 2  
 
CHASSIDYNAMOMETER 
 
1.  DEFINITION AV EN CHASSIDYNAMOMETER MED FAST 
BELASTNINGSKURVA 
 
1.1.  Inledning 
 
Om det totala motståndet vid körning på väg inte kan reproduceras på 
chassidynamometern för hastigheter mellan 10 km/h och 120 km/h rekommenderas 
att en chassidynamometer med de egenskaper som definieras nedan används. 
 
1.2.  Definition 
 
1.2.1. Chassidynamometern kan ha en eller två rullar. 
Den främre rullen skall direkt eller indirekt driva tröghetsmassorna och 
effektupptagningsanordningen. 
 
1.2.2. Den effekt som upptas av bromsens och chassidynamometerns inre friktion vid 
hastigheter mellan 0 och 120 km/h beräknas enligt följande:  
 
F = (a + b V2)  ±0,1 F 80 (utan att vara negativ)  
 
där  
 
F  = den totala effekt som upptas av chassidynamometern (N)  
a  = det värde som motsvarar rullmotståndet (N)  
b  = det värde som motsvarar luftmotståndskoefficienten (N/(km/h)2)  
V  = hastigheten (km/h)  
F 80 = effekten vid 80 km/h (N). 
 
2. METOD FÖR KALIBRERING AV DYNAMOMETERN 
 
2.1.  Inledning 
 
I detta tillägg beskrivs den metod som skall användas för att bestämma den effekt 
som upptas av en dynamometerbroms. Den upptagna effekten omfattar den effekt 
som upptas genom friktion och den som upptas av effektupptagningsanordningen. 
 
Dynamometern drivs till en hastighet som går utöver provningshastigheten. Den 
anordning som används för att starta dynamometern, urkopplas därefter varvid 
drivrullens rotationshastighet minskar. 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/349
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 118 Bilaga 4 – Tillägg 2  
Rullarnas rörelseenergi upptas av effektupptagningsenheten och genom friktion. Med 
denna metod bortses från de variationer i rullens inre friktion som orsakas av rullar 
med eller utan fordon. Från den bakre rullens friktion skall bortses när rullen är 
urkopplad. 
 
2.2. Kalibrering av effektmätaren vid 80 km/h som en funktion av upptagen effekt. 
 
Följande förfarande skall tillämpas (se även figur 2/1): 
 
2.2.1. Rullens rotationshastighet mäts om så inte redan gjorts. En vändskiva, en 
varvtalsmätare eller någon annan metod kan användas. 
 
2.2.2. Fordonet placeras på dynamometern eller någon annan metod utformas för att starta 
dynamometern. 
 
2.2.3. Svänghjulet eller något annat system för tröghetssimulering används för den 
särskilda tröghetsklass som skall användas. 
 L 375/350 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 119 Bilaga 4 – Tillägg 1 
 
Figur 2/1
 
 
Diagram som illustrerar den effekt som upptagits av chassidynamometern 
 
LOAD = BELASTNING, SPEED = HASTIGHET  
 
 
□ = F = a + b · V2 ●  = (a + b V2) – 0,1 · F 80 ∆ = (a + b · V2) + 0,1 · F 80 
 
 
2.2.4. Dynamometern bringas till en hastighet av 80 km/h. 
 
2.2.5. Den visade effekten F i (N) antecknas. 
 
2.2.6. Dynamometern bringas till en hastighet av 90 km/h. 
 
2.2.7. Den anordning som använts för att starta dynamometern urkopplas. 
 
2.2.8. Den tid det tar för dynamometern att gå från 85 km/h till 75 km/h antecknas. 
 
2.2.9. Effektupptagningsanordningen inställs på en annan nivå. 
 
2.2.10. Åtgärderna i punkterna 2.2.4-2.2.9 skall upprepas tillräckligt ofta för att täcka det 
använda effektområdet. 
  27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/351
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 120 Bilaga 4 – Tillägg 2  
2.2.11. Den upptagna effekten beräknas med formeln:  
 
 
 
där  
 
F = upptagen effekt (N)  
M i = ekvivalent tröghet i kg (bortsett från tröghetseffekterna hos den        
fria bakre rullen)  
∆ V = hastighetsavvikelse i m/s (10 km/h = 2,775 m/s)  
t = den tid det tar för rullen att gå från 85 km/h till 75 km/h.  
 
2.2.12. I figur 2/2 visas den effekt som indikeras vid 80 km/h som effekt som upptas vid        
80 km/h. 
 
Figur 2/2  
 
Den effekt som indikeras vid 80 km/h som effekt som absorberas vid 
80 km/h  
Load indicated = Angiven belastning, Load absorbed = Absorberad 
belastning 
 
2.2.13. Åtgärderna i punkterna 2.2.3-2.2.12 ovan skall upprepas för alla tröghetsklasser som 
skall användas. 
 L 375/352 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 121 Bilaga 4 – Tillägg 1 
 
2.3. Kalibrering av effektmätaren som en funktion av upptagen effekt vid andra 
hastigheter. De förfaranden som beskrivs i punkt 2.2 ovan skall upprepas så ofta som 
krävs för de valda hastigheterna. 
 
2.4. Kontroll av dynamometerns effektupptagningskurva från en referensinställning vid 
en hastighet av 80 km/h 
 
2.4.1. Fordonet placeras på dynamometern eller någon annan metod utformas för att starta 
dynamometern. 
 
2.4.2. Dynamometern justeras till upptagen effekt (F) vid 80 km/h. 
 
2.4.3. Den effekt som upptagits vid 120, 100, 80, 60, 40 och 20 km/h antecknas. 
 
2.4.4. Kurvan F(V) uppritas och det kontrolleras att den motsvarar kraven i punkt 1.2.2 i 
detta tillägg. 
 
2.4.5. Det förfarande som anges i punkterna 2.4.1-2.4.4 ovan för andra effektvärden F vid 
80 km/h och för andra tröghetsvärden upprepas. 
 
2.5. Samma förfarande skall tillämpas för kraft- eller vridmomentkalibrering.  
 
3.  INSTÄLLNING AV DYNAMOMETERN 
 
3.1. Inställningsmetod 
 
3.1.1. Inledning 
 
Denna metod rekommenderas inte och skall endast användas för dynamometrar med 
fast belastningskurva för bestämning av belastningsinställningen vid 80 km/h och 
kan inte användas för fordon med kompressionständningsmotor. 
 
3.1.2. Provningsinstrument 
 
Undertrycket (eller det absoluta trycket) i fordonets inloppsrör skall mätas med en 
noggrannhet av ±0,25 kPa. Det skall vara möjligt att registrera denna avläsning 
kontinuerligt eller med intervaller på högst en sekund. Hastigheten skall registreras 
kontinuerligt med en noggrannhet av ±0,4 km/h. 
 
3.1.3. Provning på väg 
 
3.1.3.1. Säkerställ att kraven i punkt 4 i  tillägg 3 till denna bilaga uppfylls. 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/353
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 122 Bilaga 4 – Tillägg 2  
3.1.3.2. Fordonet körs med en konstant hastighet av 80 km/h och hastighet och undertryck 
(eller absolut tryck) registreras i enlighet med kraven i punkt 3.1.2 ovan. 
 
3.1.3.3. Förfarandet i punkt 3.1.3.2 ovan upprepas tre gånger i varje riktning. Alla sex 
körningarna skall avslutas inom fyra timmar. 
 
3.1.4. Datasammanställning och kriterier för godkännande 
 
3.1.4.1. De resultat som erhållits i enlighet med punkterna 3.1.3.2 och 3.1.3.3 ovan ses över. 
(Hastigheten skall inte vara lägre än 79,5 km/h eller högre än 80,5 km/h under mer 
än en sekund). För varje körning avläses undertrycksnivån med ensekundsintervaller 
och medelvärdet för undertryck och standardavvikelse (s) beräknas. Denna beräkning 
skall grundas på minst 10 undertrycksavläsningar. 
 
3.1.4.2. Standardavvikelsen skall inte överstiga 10 % av medelvärdet (v) för varje körning. 
 
3.1.4.3. Medelvärdet för de sex körningarna (tre körningar i varje riktning) beräknas. 
 
3.1.5. Dynamometerinställning 
 
3.1.5.1. Förberedelse 
 
De åtgärder som anges i punkterna 5.1.2.2.1-5.1.2.2.4 i tillägg 3 till denna bilaga 
vidtas. 
 
3.1.5.2. Belastningsinställning 
 
Fordonet körs efter varmkörning med en konstant hastighet av 80 km/h och 
dynamometerbelastningen justeras så att det vakuumvärde (v) som erhållits i enlighet 
med punkt 3.1.4.3 ovan reproduceras. Avvikelsen från detta värde skall inte vara 
större än 0,25 kPa. Samma instrument skall användas för denna övning som under 
provning på väg. 
 
3.2. Alternativ metod 
 
Med tillverkarens tillstånd kan följande metod användas. 
 
3.2.1. Bromsen justeras så att den upptar den effekt som utövas vid drivhjulen vid en 
konstant hastighet av 80 km/h i enlighet med följande tabell:  L 375/354 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 123 Bilaga 4 – Tillägg 1 
 
Reference mass of vehicle = Fordonets referensvikt, Equivalent inertia = Motsvarande tröghet, 
Power and load absorbed by the dynamometer at 80 km/h = Effekt och belastning som absorberas 
av dynamometern vid 80 km/h, Coefficients = Koefficienter 
 
 
 
3.2.2. För andra fordon än personbilar med en referensvikt av mer än 1 700 kg eller för 
fordon med permanent drift på alla hjul multipliceras de effektvärden som anges i 
tabellen i punkt 3.2.1 ovan med faktorn 1,3. 
 
 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/355
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 124 Bilaga 4 – Tillägg 2  
Bilaga 4 - Tillägg 3
 
 
RULLMOTSTÅND HOS ETT FORDON OCH METOD FÖR ATT MÄTA VÄGSIMULERING 
PÅ EN CHASSIDYNAMOMETER 
 
1. SYFTE MED METODERNA 
 
Syftet med de metoder som definieras nedan är att mäta rullmotståndet hos ett fordon 
med stabiliserad hastighet på väg och att simulera detta motstånd på en dynamometer 
i enlighet med villkoren i punkt 4.1.5 i bilaga 4. 
 
2. DEFINITION AV VÄGEN 
 
Vägen skall vara jämn och tillräckligt lång för att möjliggöra de mätningar som 
anges nedan. Lutningen skall vara konstant inom ±0,1 % och inte överstiga 1,5 %. 
 
3. VÄDERFÖRHÅLLANDEN 
 
3.1. Vind 
 
Provningen skall utföras när de genomsnittliga vindhastigheterna är lägre än 3 m/s 
med topphastigheter under 5 m/s. Dessutom skall vindhastighetens komposant 
vinkelrät mot provningsbanan vara mindre än 2 m/s. Vindhastigheten skall mätas 0,7 
m över vägytan. 
 
3.2. Fuktighet 
 
Vägbanan skall vara torr. 
 
3.3. Tryck - Temperatur 
 
Lufttätheten skall vid provningstillfället inte avvika med mer än ±7,5 % från 
referensförhållandena, P = 100 kPa och T = 293,2 K. 
 
4. FÖRBEREDELSE AV FORDONET 1 / 
 
4.1. Urval av provningsfordon 
 
Om inte alla varianter av en fordonstyp mäts skall följande urvalskriterier för 
provningsfordonet tillämpas. 
 
                                                 
1/ För elektriska hybridfordon och tills enhetliga tekniska bestämmelser fastställts skall 
tillverkaren komma överens med den tekniska tjänsten om fordonets skick när den provning som definieras i detta tillägg utförs. L 375/356 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 125 Bilaga 4 – Tillägg 1 
 
4.1.1. Karosseri  
 
Om det finns olika karosserityper skall provningen utföras på det karosseri som är 
minst aerodynamiskt. Tillverkaren skall lämna de uppgifter som krävs för urvalet.  
 
4.1.2. Däck  
 
Det bredaste däcket skall väljas. Om det finns mer än tre däcksstorlekar skall det näst 
bredaste väljas. 
 
4.1.3. Provningsvikt 
 
Provningsvikten skall vara fordonets referensvikt i det största tröghetsintervallet. 
 
4.1.4. Motor 
 
Provningsfordonet skall ha den (de) största värmeväxlaren(erna). 
 
4.1.5. Transmission  
 
En provning skall utföras med var och en av följande transmissionstyper: 
 
framhjulsdrift  
bakhjulsdrift  
heltid fyrhjulsdrift  
deltid fyrhjulsdrift  
automatisk växel  
manuell växel 
 
4.2. Inkörning 
 
Fordonet skall ha justerats och vara i normalt körskick efter att ha körts in minst 
3 000 km. Däcken skall ha körts in samtidigt med fordonet eller ha ett 
mönsterdjup av mellan 90 och 50 % av det ursprungliga mönsterdjupet. 
 
4.3. Kontroller 
 
Följande kontroller skall göras i enlighet med tillverkarens anvisningar för den 
avsedda användningen: 
 
hjul, hjulfälgar, däck (fabrikat, typ eller tryck), 
framaxelinställning, 
bromsinställning (eliminering av tjuvanliggning), smörjning av fram- och bakaxlar, 
inställning av fjädring och fordonets höjd över marken osv. 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/357
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 126 Bilaga 4 – Tillägg 2  
4.4. Förberedelse för provningen 
 
4.4.1. Fordonet skall belastas till sin referensvikt. Fordonets höjd skall vara den som erhålls 
när belastningens tyngdpunkt är belägen mitt emellan de yttre framsätenas R-punkter 
och på en rät linje som går genom dessa punkter. 
 
4.4.2. Vid provningar på väg skall fordonets fönster vara stängda. Alla skydd för 
luftkonditioneringssystem, strålkastare osv. skall vara stängda. 
 
4.4.3. Fordonet skall vara rent. 
 
4.4.4. Omedelbart före provningen skall fordonet köras på lämpligt sätt för att uppnå 
normal driftstemperatur. 
 
5. METODER 
 
5.1. Energiförändning under frihjulsmetoden 
 
5.1.1. På vägen 
 
5.1.1.1. Provningsutrustning och fel 
 
Tiden skall mätas med ett fel mindre än ±0,1 s. 
Hastigheten skall mätas med ett fel mindre än ±2 %. 
 
5.1.1.2. Provningsförfarande 
 
5.1.1.2.1. Fordonet accelereras till en hastighet som är 10 km/h högre än den valda 
provningshastigheten V. 
 
5.1.1.2.2. Växeln  läggs i friläge. 
 
5.1.1.2.3. Den tid (t 1) mäts som det tar för fordonet att decelerera från hastigheten 
 
V 2 = V + ∆V   km/h   till   V 1 = V - ∆V   km/h 
 
5.1.1.2.4. Samma provning utförs i motsatt riktning: t 2 
 
5.1.1.2.5. Medelvärdet T bestäms för de båda tiderna t 1 B t 2  
 
5.1.1.2.6. Dessa provningar upprepas flera gånger på ett sådant sätt att den statistiska 
noggrannheten (p) av medelvärdet 
 
inte är mer än 2 %  (p ≤ 2 %) 
 
Den statistiska noggrannheten (p) definieras som: 
L 375/358 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 127 Bilaga 4 – Tillägg 1 
 
 
där 
 
t = den koefficient som anges i nedanstående tabell, 
n = antalet provningar,   
s = standardavvikelsen.   
 
 
n  
4  
5  
6  
7  
8  
9  
10  
11  
12  
13  
14  
15 
 
t  
3,2  
2,8  
2,6  
2,5  
2,4  
2,3  
2,3  
2,2  
2,2  
2,2  
2,2  
2,2 
 
n t/   
1,6  
1,25  
1,06  
0,94  
0,85  
0,77  
0,73  
0,66  
0,64  
0,61  
0,59  
0,57 
 
5.1.1.2.7. Effekten beräknas med formeln: 
 
 
  
där 
 
P uttrycks i kW, 
 
V = provningshastigheten i m/s, 
 
∆V = avvikelsen i hastighet från hastigheten V, i m/s 
 
M = referensvikt i kg 
 
T = tid i sekunder (s) 
 
5.1.1.2.8. Den effekt (P) som fastställts på banan skall korrigeras till 
referensomgivningsförhållandena enligt följande: 
 
 P Corrected   =  K . P Meas ured   
 
K = () []⎟⎟
⎠⎞
⎜⎜
⎝⎛+ − +pp
RRttKRR
TAERO
R
TR 0
0 . 1  
 ∑
= −−n
i nT Ti
1 12) (27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/359
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 128 Bilaga 4 – Tillägg 2  
där 
 
R R =  rullmotstånd vid hastigheten V  
R AERO  =  luftmotstånd vid hastigheten V  
R T =  totalt driftmotstånd = R R + R AERO 
K R =  rullmotståndets temperaturkorrigeringsfaktor som sätts lika 
med: 8,64 • 10-3/°C eller den korrigeringsfaktor som upprättats 
av tillverkaren och som godkänns av myndigheten 
t   = omgivningstemperatur vid provning på väg i °C 
t 0 = referensomgivningstemperatur = 20 °C  
ρ = lufttäthet under provningsförhållandena  
ρ 0 = lufttäthet under referensförhållandena (20 °C, 100 kPa)  
 
Förhållandena R R/R T och R AERO/R T skall anges av fordonstillverkaren på 
grundval av de uppgifter som normalt är tillgängliga för företaget. 
 
Om dessa värden, med förbehåll för överenskommelsen mellan tillverkaren och 
den berörda tekniska tjänsten, inte är tillgängliga får de värden för förhållandet 
mellan rullmotstånd och totalt motstånd som erhålls med följande formel 
användas: 
 
 
 
där 
 M = fordonsvikten i kg,  
   och där för varje hastighet koefficienterna a och b visas i följande tabell: 
 
V (km/h) a b 
20 
40 60 80 
100 
120 7,24 • 10
-5 
1,59 • 10-4 
1,96 • 10-4 
1,85 • 10-4 
1,63 • 10-4 
1,57 • 10-4 0,82 
0,54 0,33 0,23 0,18 
0,14 
 
 
 L 375/360 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 129 Bilaga 4 – Tillägg 1 
 
5.1.2. På dynamometern 
 
5.1.2.1. Mätutrustning och noggrannhet 
 
Utrustningen skall vara identisk med den som används på väg. 
 
5.1.2.2. Provningsförfarande 
 
5.1.2.2.1. Fordonet placeras på provningsdynamometern. 
 
5.1.2.2.2. Drivhjulens ringtryck (kallt) justeras till vad som krävs av dynamometern. 
 
5.1.2.2.3. Dynamometerns ekvivalenta tröghet justeras. 
 
5.1.2.2.4. Det tillses att fordonet och dynamometern på lämpligt sätt uppnår 
drifttemperatur. 
 
5.1.2.2.5. De åtgärder som anges i punkt 5.1.1.2 ovan (utom punkterna 5.1.1.2.4 och 
5.1.1.2.5) vidtas genom att M ersätts med I i formeln i punkt 5.1.1.2.7. 
 
5.1.2.2.6. Bromsen justeras så att den korrigerade effekten (punkt 5.1.1.2.8) reproduceras 
och så att hänsyn tas till skillnaden mellan fordonets vikt (M) på banan och den 
motsvarande provningssvängm assa (I) som ska ll användas. Detta kan göras 
genom att medelvärdet för den korrigerade frihjulstiden på väg beräknas från V 2 
till V 1 och genom att samma tid på dynamometern reproduceras på följande 
villkor:  
 
 
  
K = det värde som anges i punkt 5.1.1.2.8 ovan. 
 
5.1.2.2.7. Den effekt P a som skall upptas av dynamometern skall bestämmas så att det blir 
möjligt att olika dagar reproducera samma effekt (punkt 5.1.1.2.8) för samma 
fordon.  
 
5.2. Vridmomentmätningsmetod vid konstant hastighet 
 
5.2.1. På väg 
 
5.2.1.1. Mätutrustning och mätfel 
 
Vridmomentmätning skall med en lämplig mätanordning utföras med en 
nogrannhet av ±2 %. 
 
Hastigheten skall mätas med en noggrannhet av ±2 %. 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/361
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 130 Bilaga 4 – Tillägg 2  
 
5.2.1.2. Provningsförfarande 
 
5.2.1.2.1. Fordonet körs till den valda stabiliserade hastigheten V. 
 
5.2.1.2.2. Vridmomentet C t och hastigheten registreras under minst 20 sekunder. 
Noggrannheten i dataregistreringssystemet skall vara minst ±1 Nm för 
vridmomentet och ±0,2 km/h för hastigheten. 
 
5.2.1.2.3. Skillnaderna i vridmoment C t och hastighet i förhållande till tiden skall inte 
överstiga 5 % för varje sekund av mätperioden. 
 
5.2.1.2.4. Vridmomentet C t1 är det vridmomentsmedelvärde som erhålls ur följande formel: 
 
 
  
 
 
5.2.1.2.5. Provningen skall utföras tre gånger i varje riktning. Vridmomentsmedelvärdet 
från dessa sex mätningar bestäms för referenshastigheten. Om 
hastighetsmedelvärdet avviker med mer än 1 km/h från referenshastigheten skall 
en linjär regression användas för att beräkna vridmomentsmedelvärdet. 
 
5.2.1.2.6. Medelvärdet för dessa två vridmoment C t1 och C t2, dvs. C t bestäms. 
 
5.2.1.2.7. Det vridmomentsmedelvärde C T som fastställts på banan skall korrigeras till 
referensomgivningsförhållandena enligt följande: 
 
C Tcorrected   =  K . C Tm easured   
 
där K har det värde som anges i punkt 5.1.1.2.8 i detta tillägg. 
 
5.2.2. På dynamometern 
 
5.2.2.1. Mätutrustning och mätfel 
 
Utrustningen skall vara identisk med den som används på väg. 
 
5.2.2.2. Provningsförfarande 
 
5.2.2.2.1. De åtgärder som anges i punkterna 5.1.2.2.1-5.1.2.2.4 ovan vidtas. 
 
5.2.2.2.2. De åtgärder som anges i punkterna 5.2.1.2.1-5.2.1.2.4 ovan vidtas. 
 L 375/362 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 131 Bilaga 4 – Tillägg 1 
 
5.2.2.2.3. Effektupptagningsenheten justeras för att reproducera det korrigerade totala 
banvridmoment som anges i punkt 5.2.1.2.7 ovan. 
 
5.2.2.2.4. Fortsätt i samma syfte med samma åtgärder som i punkt 5.1.2.2.7. 
 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/363
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 132 Bilaga 4 – Tillägg 2  
Bilaga 4 - Tillägg 4
 
 
 
KONTROLL AV ICKE-MEKANISK TRÖGHET 
 
1. SYFTE 
 
Den metod som beskrivs i detta tillägg gör det möjligt att kontrollera att 
dynamometerns simulerade totala tröghet utförs tillfredsställande under körcykelns 
driftfas. Dynamometertillverkaren skall ange en metod för att kontrollera 
anvisningarna enligt punkt 3 nedan. 
 
2.  PRINCIP 
  
2.1. Uppställande av arbetsekvationer 
 
Då dynamometern är underkastad variationer i rullens(arnas) rotationshastighet, kan 
kraften vid rullens(arnas) yta uttryckas med formeln: 
 
 
  
där 
 
F  = kraften vid rullens(arnas) yta, 
 
I  = dynamometerns totala tröghet (fordonets ekvivalenta tröghet: se tabellen i 
punkt 5.1), 
 
IM = trögheten hos dynamometerns mekaniska massor, 
 
γ  = tangentiell acceleration vid rullens yta, 
 
F1 =  tröghetskraft. 
 
Anmärkning :  En förklaring till denna formel med avseende på dynamometrar med 
mekaniskt simulerad tröghet har tillagts. 
 
Den totala trögheten uttrycks således enligt följande: 
 
 I = I m+ F 1 /γ 
 
där 
 L 375/364 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 133 Bilaga 4 – Tillägg 1 
 
I
m kan beräknas eller mätas med traditionella metoder, 
 
F 1 kan mätas på dynamometern, 
 
γ kan beräknas ur rullarnas perifera hastighet. 
 
Den totala trögheten (I) skall bestämmas under en accelerations- eller 
decelerationsprovning med värden som är större än eller lika med de som erhålls 
under en körcykel. 
 
2.2. Anvisning för beräkning av total tröghet 
 
Provnings- och beräkningsmetoderna skall göra det möjligt att bestämma den totala 
trögheten I med ett relativt fel (∆I/I) mindre än ±2 %. 
 
3.  ANVISNING 
 
3.1. Den simulerade totala tröghetens massa I skall inom följande gränsvärden förbli 
densamma som motsvarande tröghets teoretiska värde (se punkt 5.1 i bilaga 4): 
 
3.1.1. ±5 % av det teoretiska värdet för varje momentant värde, 
 
3.1.2. ±2 % av det teoretiska värdet för det medelvärde som beräknats för varje 
cykelsekvens. 
 
3.2. Det gränsvärde som anges i punkt 3.1.1 ovan höjs till ±50 % under en sekund vid 
start och för fordon med manuell växel under två sekunder vid växlingar. 
 
4. KONTROLLFÖRFARANDE 
  
4.1. Kontroll utförs under varje provning genom hela cykeln enligt definition i punkt 2.1 i 
bilaga 4. 
 
4.2. Om kraven i punkt 3 ovan uppfylls med momentana accelerationer som är minst tre 
gånger större eller mindre än de värden som erhålls i den teoretiska cykelns 
sekvenser skall emellertid den kontroll som beskrivs ovan inte behövas. 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/365
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 134 Bilaga 4 – Tillägg 2  
Bilaga 4 - Tillägg 5
 
 
DEFINITION AV GASPROVTAGNINGSSYSTEM 
 
1.  INLEDNING 
 
1.1.  Det finns flera slags provtagningsanordningar som kan uppfylla kraven i punkt 4.2 i 
bilaga 4.  
 
De anordningar som beskrivs i punkterna 3.1 och 3.2 skall anses som godtagbara om 
de uppfyller huvudkriterier som berör principen för variabel utspädning. 
 
1.2. Laboratoriet skall i sina meddelanden ange det provtagningssystem som tillämpas när 
provningen utförs. 
 
2. KRITERIER FÖR SYSTEM MED VARIABEL UTSPÄDNING FÖR MÄTNING 
AV AVGASUTSLÄPP 
  
2.1.  Tillämpningsområde  
 
I detta avsnitt anges driftsegenskaperna i ett avgasprovtagningssystem, som avses bli 
använt för att i enlighet med bestämmelserna i dessa föreskrifter mäta de verkliga 
utsläppsmassorna av fordonsavgas. 
 
Principen för provtagning av variabel utspädning för att mäta utsläppsmassor skall 
kräva att tre villkor är uppfyllda: 
 
2.1.1. Fordonets avgaser skall kontinuerligt utspädas med omgivningsluft under definierade 
förhållanden. 
 
2.1.2. Den totala volymen av gas- och utspädningsluftblandningen skall mätas noggrant. 
 
2.1.3. Ett prov med ett konstant förhållande mellan de utspädda avgaserna och 
utspädningsluften skall tas för analys. 
 
De gasformiga utsläppens massa skall bestämmas ur de proportionella halterna i 
proven och ur den totala volym som mäts under provningen. Halterna i proven skall 
korrigeras med hänsyn till föroreningshalten i omgivningsluften. 
 
Dessutom skall partikelutsläppen för fordon med kompressionständningsmotor 
avsättas i ett diagram. 
 L 375/366 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 135 Bilaga 4 – Tillägg 1 
 
2.2. Teknisk sammanfattning
 
 
I figur 5/1 visas ett schematiskt diagram över provtagningssystemet. 
 
2.2.1.1. Fordonets avgaser skall utspädas med en mängd omgivningsluft som är tillräcklig för 
att föreb ygga ev entuell vattenkondens i provtagnings- och mätsystemet. 
 
2.2.2. Avgasprovtagningssystemet skall vara så konstruerat att det är möjligt att mäta de 
genomsnittliga volymhalterna av CO 2, CO, kolväten och NO x och dessutom, för 
fordon med kompressionständningsmotor, de partikelutsläpp som ingår i de avgaser 
som utsläpps under fordonets provningscykel. 
 
2.2.3. Blandningen av luft och avgaser skall vara homogen vid den punkt där 
provtagningssonden är placerad (se punkt 2.3.1.2 nedan). 
 
2.2.4. Genom sonden skall ett representativt prov från de utspädda gaserna tas. 
 
2.2.5.  Genom systemet skall det vara möjligt att mäta den totala volymen av de utspädda 
avgaserna. 
 
2.2.6. Provtagningssystemet skall vara gastätt. Den konstruktion av provtagningssystemet 
för variabel utspädning och de material som används för dess tillverkning skall vara 
sådana att de inte påverkar halten av föroreningar i de utspädda avgaserna. Skulle 
någon del av systemet (värmeväxlare, cyklonseparator, fläkt osv.) ändra haltenn i 
någon av föroreningarna i de utspädda gaserna och felet inte kan korrigeras, skall 
provtagningen för denna förorening utföras uppströms från denna del. 
 
2.2.7. Om det provade fordonet är utrustat med ett avgassystem med flera utlopp skall 
anslutningsrören förbindas med ett grenmunstycke som monteras så nära fordonet 
som möjligt. 
 
2.2.8. Gasproverna skall uppsamlas i provtagningssäckar av lämplig kapacitet så att 
gasflödet inte hindras under provtagningsperioden. Dessa säckar skall vara 
tillverkade av material som inte påverkar halten av föroreningsgaserna (se punkt 
 2.3.4.4 nedan). 
 
2.2.9. Systemet för variabel utspädning skall vara så utformat att är möjligt att uppsamla 
avgaserna utan nämnvärt ändra mottrycket i avgasrörets utlopp (se punkt 2.3.1.1 
nedan). 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/367
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 136 Bilaga 4 – Tillägg 2  
Figur 5/1
 
 
Diagram över ett system för variabel utspädning för mätning av avgasutsläpp 
 
Air = Luft, Air filter (optional) = Luftfilter (frivilligt), Measurement of the pressure and temperature 
of the mixture = Mätning av blandningens tryck och temperatur, Ambient-air sampling bag (sample 
taken during the test) = Provtagningssäck för omgivningsluft (provet taget under provning), Flow 
meter = Flödesmätare, Diluted exhaust-gases sampling bag (sample taken during test) = 
Provtagningssäck för utspädda avgaser (provet taget under provning), Flow control valve = 
Flödesregleringsventil, Vehicle exhaust gases = Fordonsavgaser, Mixing chamber = 
Blandningskammare, Conditioning of the mixture (if necessary) = Konditionering av blandningen 
(om så krävs), Suction device/Volume measuring device = Insugnings-/Volymmätanordning, To the 
atmosphere = Ut i atmosfären, Sampling pre-heating position for diesel engines = 
Förhandsuppvärmningsläge för provtagning på dieseldrivna motorer     
 L 375/368 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 137 Bilaga 4 – Tillägg 1 
 
Pump
Flow control valve
FilterFlow meter
Ambient-air sampling bag
(sample taken during test)Pump
Flow control valve
FilterFlow meter
Diluted exhaust-gases
sampling bag (sample taken
during test)
Measurement of the
pressure and
temperature of the
mixture
Air filter
(optional)
Air
Vehicle
exhaust
gasesMixing chamberConditioning of the
mixture
(if necessary)
Sampling pre-heating
position for
diesel enginesSuction device/
Volume measuring
deviceTo the
atmosphere
 
 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/369
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 138 Bilaga 4 – Tillägg 2  
2.3. Särskilda krav
 
 
2.3.1. Avgasuppsamlings- och utspädningsanordning 
 
2.3.1.1. Anslutningsröret mellan fordonets avgasutlopp och blandningskammaren skall vara 
så kort som möjligt och får inte i något fall: 
 
i) orsaka att det statiska trycket vid avgasutloppen på det fordon som provas 
skiljer sig med mer än ±0,75 kPa vid 50 km/h eller med mer än ±1,25 kPa 
under hela provningens förlopp från de statiska tryck som registreras när 
ingenting är anslutet till fordonets avgasutlopp. Trycket skall mätas i 
avgasutloppet eller i ett förlängningsrör med samma diameter så nära rörets 
ände som möjligt, 
 
ii) ändra avgasens sammansättning. 
 
2.3.1.2. En blandningskammare skall förberedas i vilken fordonets avgaser och 
utspädningsluften blandas så att blandningen blir homogen vid kammarens utlopp. 
 
  Blandningens homogenitet i ett tvärsnitt där provtagningssonden är placerad skall 
inte avvika med mer än  2 % från medelvärdet av de värden som erhålls vid minst 
fem punkter som är förlagda med jämna mellanrum över gasströmmens diameter. För 
att minimera verkningarna på förhållandena vid avgasutloppet och begränsa 
tryckfallet i utspädningsluftens konditioneringsanordning skall, i förekommande fall, 
inte trycket i blandningskammaren avvika med mer än ±0,25 kPa från det 
atmosfäriska trycket. 
 
2.3.2. Suganordning/volymmätanordning 
 
Denna anordning kan ha en uppsättning fasta hastigheter för att säkerställa ett flöde 
som är tillräckligt för a tt föreb ygga all vattenkondens. Detta uppnås i allmänhet 
genom att hålla halten av CO 2 i uppsamlingssäcken för den utspädda avgasen under 3 
volymprocent. 
 
2.3.3. Volymmätning 
 
2.3.3.1. Volymmätanordningen skall under alla driftförhållanden behålla sin kalibrerade 
noggrannhet inom ±2 %. Om anordningen inte vid mätpunkten kan kompensera för 
temperaturvariationer i blandningen av avgas och utspädningsluft skall en 
värmeväxlare användas för hålla temperaturen inom ±6 K av den angivna 
drifttemperaturen. 
 
Om så krävs får en cyklonseparator användas för att skydda volymmätanordningen. 
 L 375/370 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 139 Bilaga 4 – Tillägg 1 
 
2.3.3.2. En temperaturgivare skall installeras omedelbart framför volymmätanordningen. 
Denna temperaturgivare skall ha en noggrannhet och en precision av ±1 K och en 
svarstid av 0,1 s vid 62 % av en given temperaturvariation (värdet uppmätt i 
silikonolja). 
 
2.3.3.3. Tryckmätningarna skall under provningen ha en precision och en noggrannhet av 
±0,4 kPa. 
 
2.3.3.4. Mätningen av tryckskillnaden i förhållande till lufttrycket skall göras uppströms från 
och, om så krävs, nedströms från volymmätanordningen. 
 
2.3.4. Gasprovtagning 
 
2.3.4.1.  Utspädda avgaser 
 
2.3.4.1.1. Provet av utspädda avgaser skall tas uppströms från suganordningen men nedströms 
från konditioneringsanordningarna (i förekommande fall). 
 
2.3.4.1.2. Flödet skall inte avvika från medelvärdet med mer än ±2 %. 
 
2.3.4.1.3. Provtagningsmängden skall inte understiga 5 liter per minut och skall inte överstiga 
0,2 % av de utspädda avgasernas flöde. 
 
2.3.4.2. Utspädningsluft 
 
2.3.4.2.1. Ett prov av utspädningsluften skall vid ett konstant flöde tas nära inloppet för 
omgivningsluften (efter det att ett eventuellt filter monterats). 
 
2.3.4.2.2.  Luften skall inte vara förorenad av avgaser från blandningsdelen. 
 
2.3.4.2.3.  Provtagningshastigheten för utspädningsluften skall vara jämförbar med den som 
används för de utspädda avgaserna. 
 
2.3.4.3. Provtagningar 
 
2.3.4.3.1. De material som används för provtagningarna skall vara sådana att de inte ändrar 
föroreningshalten. 
 
2.3.4.3.2. Filter får användas för att avskilja de fasta partiklarna från provet. 
 
2.3.4.3.3. Pumpar krävs för att leda provet till uppsamlingssäcken(arna). 
 
2.3.4.3.4. Flödesregleringsventiler och flödesmätare krävs för att åstadkomma de flöden som 
krävs för provtagningen. 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/371
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 140 Bilaga 4 – Tillägg 2  
2.3.4.3.5. Snabbkopplande gastäta anslutningsrör får användas mellan trevägsventilerna och 
uppsamlingssäckarna där anlutningsrören automatiskt själva sluter tätt vid säcken. 
Andra system får användas för att leda proven till analysatorn (t.ex. 
trevägsbackventiler). 
 
2.3.4.3.6. De olika ventiler som används för att styra provtagningsgaserna skall vara av en 
snabbomställbar och snabbverkande typ. 
 
2.3.4.4. Lagring av provet 
 
Gasproverna skall uppsamlas i provtagningssäckar med tillräcklig kapacitet så att 
provtagningshastigheten inte begränsas. Säckarna skall vara tillverkade av ett 
material som efter 20 minuter inte skall ändra koncentrationen av de syntetiska 
föroreningsgaserna med mer än 2 %. 
 
2.4.  Ytterligare provtagningsenhet för provning av fordon med 
kompressionständningsmotor  
 
2.4.1. Till skillnad från uppsamling av gasprover från fordon med gnisttändningsmotor är 
kolväte- och partikelprovtagningspunkterna placerade i en utspädningstunnel. 
 
2.4.2. För att minska värmeförlusterna i avgaserna mellan avgasutloppet och inloppet till 
utspädningstunneln får röret inte vara mer än 3,6 m långt, eller 6,1 m långt om 
värmen isoleras. Dess innerdiameter får inte överstiga 105 mm. 
 
2.4.3. Huvudsakligen turbulenta flödesförhållanden (Reynoldstal ≥ 4 000) skall råda i den 
utspädningstunnel som skall bestå av ett rakt rör av elektriskt ledande material för att 
säkerställa att den utspädda avgasen är homogen vid provtagningspunkterna och att 
proven består av representativa gaser och partiklar. Utspädningstunneln skall ha en 
diameter av minst 200 mm och systemet skall vara jordat. 
 
2.4.4. Partikelprovtagningssystemet skall bestå av en provtagningssond i 
utspädningstunneln och två seriemonterade filter. Snabbverkande ventiler skall i 
flödesriktningen placeras både upp- och nedströms från de två filtren. 
 
Provtagningssondens konfiguration skall vara den som anges i figur 5/2. 
 
2.4.5. Partikelprovtagningssonden skall uppfylla följande villkor: 
 
Den skall installeras nära tunnelns mittlinje ca tio tunneldiametrar nedströms från 
gasinloppet och ha en innerdiameter av minst 12 mm. 
 
Avståndet från provtagningsspetsen till filterunderlaget skall vara minst fem 
sonddiametrar men skall inte överstiga 1 020 mm. 
 L 375/372 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 141 Bilaga 4 – Tillägg 1 
 
2.4.6. Gasflödesmätenheten för provtagningen skall bestå av pumpar, gasflödesregulatorer 
och flödesmätenheter. 
 
2.4.7. Kolväteprovtagningssystemet skall bestå av en uppvärmd provtagningssond, ledning, 
filter och pump. Provtagningssonden skall installeras på samma avstånd från 
avgasinloppet som partikelprovtagningssonden och på ett sådant sätt att ingendera 
påverkar prov som tagits med den andra. Den skall ha en minsta innerdiameter av 
4 mm. 
 
2.4.8. Alla uppvärmda delar skall genom uppvärmningssystemet hållas vid en temperatur 
av 463 K (190 °C) ±10 K. 
 
2.4.9. Om det inte är möjligt att kompensera för variationer i flödet skall förberedelser 
göras för en värmeväxlare och en temperaturregleringsanordning enligt punkt 2.3.3.1 
för att säkerställa att flödet i systemet blir konstant och att provtagningshastigheten 
blir proportionell mot detta. 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/373
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 142 Bilaga 4 – Tillägg 2  
 
Figur 5/2  
 
Uppställning av partikelprovtagningssond 
 
Cross-section  = Tvärsnitt,  Flow = Flöde, minimum internal diameter = minsta innerdiameter, Wall 
thickness = Väggtjocklek, stainless steel = rostfritt stål 
 
 
 
 
 L 375/374 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 143 Bilaga 4 – Tillägg 1 
 
3.  BESKRIVNING AV ANORDNINGARNA 
  
3.1.  Anordning för variabel utspädning med kolvpump för konstantvolymprovtagning 
(PDP-CVS) (figur 5/3)  
 
3.1.1.  Konstantvolymprovtagningspumpen uppfyller kraven i denna bilaga genom att 
gasflödet genom pumpen vid konstant temperatur och tryck mäts. Den totala 
volymen mäts genom att den kalibrerade kolvpumpens varv räknas. Det 
proportionella provet erhålls genom att provtagning vid konstant flöde utförs med 
pump, flödesmätare och flödesregleringsventil. 
 
3.1.2. I figur 5/3 visas en schematisk ritning över ett sådant provtagningssystem. Då olika 
uppställningar kan ge korrekta resultat är exakt överensstämmelse med teckningen 
oväsentlig. Ytterligare delar som instrument, ventiler, magnetventiler och 
omkopplare kan användas för att ge ytterligare information och samordna 
delsystemets funktioner. 
 
3.1.3. Provtagningsutrustningen består av: 
 
3.1.3.1. Ett filter (D) för utspädningsluften som, om så krävs, kan förvärmas. Detta filter skall 
bestå av aktivt kol mellan två papperslager och skall användas för att reducera och 
stabilisera halterna i utspädningsluften av kolväten från omgivande utsläpp. 
 
3.1.3.2. En blandningskammare (M) där avgasen blandas homogent med luft. 
 
3.1.3.3. En värmeväxlare (H) med en kapacitet som är tillräcklig för att under hela 
provningen säkerställa att luft-/avgasblandningens temperatur, uppmätt vid en punkt 
omedelbart uppströms från kolvpumpen, ligger inom 6 K från den avsedda 
drifttemperaturen. Denna anordning skall inte påverka föroreningshalterna i de 
utspädda gaser som efteråt uttas för analys. 
 
3.1.3.4. Ett temperaturregleringssystem (TC) som används för att förvärma värmeväxlaren 
före provningen och för att reglera dess temperatur under provningen, så att 
avvikelserna från den avsedda drifttemperaturen begränsas till 6 K. 
 
3.1.3.5. Kolvpumpen (PDP) som åstadkommer en konstant volym av luft-
/avgasblandningsflödet och vars kapacitet skall vara tillräckligt stor för att under alla 
driftförhållanden som kan förekomma unde r en provning före bygga vattenkondens i 
systemet, något som i allmänhet kan säkerställas genom användning av en kolvpump 
med en kapacitet som är: 
 
3.1.3.5.1. två gånger så stor som det maximala avgasflöde som uppstår vid körcykelns 
accelerationer eller 
 
3.1.3.5.2.  tillräckligt stor för att säkerställa att CO 2-koncentrationen i provtagningssäcken för 
utspädd avgas är mindre än 3 volymprocent för bensin och dieselbränsle, mindre än 
2,2 volymprocent för motorgas (LPG) och mindre än 1,5 volymprocent för naturgas. 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/375
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 144 Bilaga 4 – Tillägg 2  
 
3.1.3.6.  En temperaturgivare (T 1) (noggrannhet och precision ±0,4 kPa) som ansluts 
omedelbart uppströms från volymmätaren och som används för att registrera 
tryckskillnaden mellan gasblandningen och omgivningsluften. 
 
3.1.3.7.  En tryckmätare (G 1) (noggrannhet och precision ±0,4 kPa) som ansluts omedelbart 
uppströms från kolvpumpen och som används för att registrera stigande tryck mellan 
gasblandningen och omgivningsluften. 
 
3.1.3.8.  Ytterligare en tryckmätare (G 2) (noggrannhet och precision ±0,4 kPa) som ansluts så 
att tryckskillnaden mellan pumpens inlopp och utlopp kan registreras. 
 
3.1.3.9. Två provtagningssonder (S 1 och S 2) för kontinuerlig provtagning på 
utspädningsluften och på den utspädda avgas-/luftblandningen. 
 
3.1.3.10.  Ett filter (F) för att avlägsna fasta partiklar från de gasflöden som uppsamlas för 
analys. 
 
3.1.3.11.  Pumpar (P) för att under provningen uppsamla ett konstant flöde av 
utspädningsluften såväl som av den utspädda avgas-/luftblandningen. 
 
3.1.3.12.  Flödesregulatorer (N) för att säkerställa ett konstant enhetligt flöde av de gasprov 
som under loppet av provningen tas med provtagningssonderna S 1 och S 2 och där 
flödet av gasprov skall vara sådant att provmängden vid slutet av varje provning är 
tillräcklig för analys (ca 10 liter per minut). 
 
3.1.3.13. Flödesmätare (FL) för att under provningen justera och övervaka det konstanta flödet 
av gasprover. 
 
3.1.3.14.  Snabbverkande ventiler (V) för att leda ett konstant flöde av gasprover in i 
provtagningssäckarna eller till utloppet. 
 
3.1.3.15.  Gastäta snabbkopplingsdelar (Q) mellan de snabbverkande ventilerna och 
provtagningssäckarna som skall stängas automatiskt vid provtagningssäcken. Som 
alternativ kan andra sätt att transportera proverna till analysatorn användas (t.ex. 
trevägskranar). 
 
3.1.3.16.  Säckar (B) för uppsamling av prov av den utspädda avgasen och utspädningsluften 
under provningen som skall ha tillräcklig kapacitet så att provflödet inte hindras och 
vars material skall vara sådant att varken själva mätningarna eller gasprovens 
kemiska sammansättning påverkas (t.ex.: laminerade polyetylen/polyamidfolier eller 
fluorerade polykolväten). 
 L 375/376 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 145 Bilaga 4 – Tillägg 1 
 
3.1.3.17.  Ett digitalt räkneverk (C) för att registrera det antal varv som kolvpumpen gör under 
provningen. 
 
3.1.4. Ytterligare utrustning som krävs när fordon med kompressionständningsmotor 
provas 
 
För att uppfylla kraven i punkterna 4.3.1.1 och 4.3.2 i bilaga 4 skall de ytterligare 
delar som anges inom de streckade linjerna i figur 5/3 användas när fordon med 
kompressionständningsmotor provas: 
 
Fh uppvärmt filter, 
 
S 3 provtagningspunkt för kolväte, 
 
V h uppvärmd flervägsventil, 
 
Q snabbkoppling som möjliggör att omgivningsluftprovet BA 
analyseras med HFID, 
 
HFID  uppvärmd flamjoniseringsanalysator, 
 
R och I utrustning för att integrera och registrera momentana kolvätehalter, 
 
L h uppvärmd provtagningsledning. 
 
Alla uppvärmda komponenter skall hållas vid 463 K (190 °C) ±10 K. 
 
Partikelprovtagningssystem: 
 
S 4 provtagningssond i utspädningstunneln, 
 
Fp filterenhet som består av två seriemonterade filter, omkopplingsanordning 
för ytterligare parallellmonterade filterpar, 
 
provtagningsledning, 
 
pumpar, flödesregulatorer och flödesmätenheter. 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/377
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 146 Bilaga 4 – Tillägg 2  
3.2.  Utspädningsanordning för konstantvolymprovtagning med venturirör för kritiskt 
flöde (CFV-CVS) (figur 5/4)  
 
3.2.1. Användningen av ett venturirör för kritiskt flöde i samband med 
konstantvolymprovtagningsförfarandet grundas på den flödesmekaniska principen 
om kritiskt flöde. Det variabla flödet hos blandningen av utspädning och avgas hålls 
vid en ljudhastighet som är direkt proportionell till kvadratroten ur gastemperaturen. 
Flödet övervakas, beräknas och integreras fortlöpande under hela provningen. 
 
Genom användningen av ytterligare ett provtagningsventurirör för kritiskt flöde 
säkerställs de tagna gasprovens proportionalitet. Då både tryck och temperatur är lika 
vid båda venturirörsinloppen är volymen hos det gasflöde som avleds för 
provtagning proportionell till den totala volymen av den utspädda avgasblandning 
som erhållits och följaktligen är kraven i denna bilaga uppfyllda. L 375/378 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 147 Bilaga 4 – Tillägg 1 
 
Figur 5/3
 
 
Konstantvolymprovtagning med kolvpump - (PDP-CVS) 
 
Ambient air = Omgivningsluft, To vent = Till utlopp, Zero air = Nolluft, span gas = spänngas, 
Required for diesel testing only = Krävs endast för provning av dieselbränsle 
 
Ambient air
BS IMSSPHFL
To ventQB
FPTo ventV
NFLQ
PDP
TC
TGTo vent
To vent
P
NHC - span gas
N
Q
HFID
RIFh
Required for diesel testing only
134C
5678BE
NG1
1T
S22G
VhBAZero airA
V
Fp
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/379
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 148 Bilaga 4 – Tillägg 2  
Figur 5/4
 
 
Konstantvolymprovtagning med venturirör för kritiskt flöde (CFV-CVS-systemet) 
 
Ambient air = Omgivningsluft, To vent = Till utlopp, Zero air = Nolluft, span gas = spänngas, 
Required for diesel testing only = Krävs endast för provning av dieselbränsle 
Ambient air
BS IHSSPHFL
To ventQBFP
To ventVFLQ
TC
TGTo vent
P
NHC - span gas
N
Q
HFID
RIFh
Required for diesel testing only
134BE
NS2
VhBAZero airPS
SV
CSTGMVBL
A
V
Fp
 
 
 L 375/380 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 149 Bilaga 4 – Tillägg 1 
 
3.2.2. I figur 5/4 visas en schematisk ritning över ett sådant provtagningssystem. Då olika 
uppställningar kan ge korrekta resultat är exakt överensstämmelse med teckningen 
inte väsentlig. Ytterligare delar som instrument, ventil, magnetventiler och 
omkopplare kan användas för att ge ytterligare information och samordna 
delsystemets funktioner. 
 
3.2.3. Uppsamlingsutrustningen består av: 
 
3.2.3.1.  Ett filter (D) för utspädningsluften som, om så krävs, kan förvärmas. Detta filter skall 
bestå av aktivt kol mellan papperslager och skall användas för att reducera och 
stabilisera bakgrundsutsläpp av kolväten i utspädningsluften. 
 
3.2.3.2.  En blandningskammare (M) där avgasen blandas homogent med luft. 
 
3.2.3.3.  En cyklonseparator (CS) för att avlägsna partiklar. 
 
3.2.3.4. Två provtagningssonder (S 1 och S 2) för att ta prov på utspädningsluften såväl som på 
den utspädda avgasen. 
 
3.2.3.5. Ett provtagningsventurirör för kritiskt flöde (SV) för att ta proportionella prov på den 
utspädda avgasen vid provtagningssonden S 2. 
 
3.2.3.6. Ett filter (F) för att avlägsna fasta partiklar från de gasflöden som avleds för analys. 
 
3.2.3.7. Pumpar (P) för att under provningen uppsamla en del av flödet av luft och utspädd 
avgas i säckar. 
 
3.2.3.8. En flödesregulator (N) för att säkerställa ett konstant flöde av de gasprov som under 
loppet av provningen tas från provtagningssonderna S 1 och där flödet av gasprov 
skall vara sådant att provmängden vid slutet av provningen är tillräcklig för analys 
(ca 10 liter per minut). 
 
3.2.3.9. En flödesdämpare (PS) i provtagningsledningen. 
 
3.2.3.10. Flödesmätare (FL) för att under provningarna justera och övervaka flödet av 
gasprover. 
 
3.2.3.11. Snabbverkande magnetventiler (V) för att avleda ett konstant flöde av gasprover in i 
provtagningssäckarna eller till utloppet. 
 
3.2.3.12. Gastäta snabbkopplingsdelar (Q) mellan de snabbverkande ventilerna och 
provtagningssäckarna. Kopplingarna skall stängas automatiskt vid 
provtagningssäcken. Som alternativ kan andra sätt att transportera proverna till 
analysatorn användas (t.ex. trevägskranar). 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/381
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 150 Bilaga 4 – Tillägg 2  
3.2.3.13. Säckar (B) för uppsamling av prov av den utspädda avgasen och utspädningsluften 
under provningarna och som skall ha tillräcklig kapacitet så att provflödet inte 
hindras och vars material skall vara sådant att varken själva mätningarna eller 
gasprovens kemiska sammansättning påverkas (t.ex.: laminerade 
polyetylen/polyamidfolier eller fluorerade polykolväten). 
 
3.2.3.14. En tryckmätare (G) med noggrannhet och precision inom ±0,4 kPa. 
 
3.2.3.15. En temperaturgivare (T) med noggrannhet och precision inom ±0,4 kPa och med en 
svarstid av 0,1 sekunder i förhållande till 62 % av en temperaturändring (uppmätt i 
silikonolja). 
 
3.2.3.16. Ett mätventurirör för kritiskt flöde (MV) för att mäta den utspädda avgasens 
flödesvolym. 
 
3.2.3.17. En fläkt (BL) av tillräcklig kapacitet för den utspädda avgasens totala volym. 
 
3.2.3.18. Kapaciteten hos konstantvolymprovtagningssystemet med venturirör för kritiskt 
flöde (CFV-CVS) skall vara sådan att under alla de driftförhållanden som möjligen 
kan förekomma under en provning ingen vattenkondens skall uppstå. Detta 
säkerställs i allmänhet genom användning av en fläkt vars kapacitet är: 
 
3.2.3.18.1. två gånger så stor som det maximala avgasflöde som uppstår vid körcykelns 
accelerationer eller 
 
3.2.3.18.2. tillräckligt stor för att säkerställa att CO 2-halten i provtagningssäcken för utspädd 
avgas är mindre än 3 volymprocent. 
 
3.2.4.  Ytterligare utrustning som krävs när fordon med kompressionständningsmotor 
provas 
 
För att uppfylla kraven i punkterna 4.3.1.1 och 4.3.2 i bilaga 4 skall de ytterligare 
delar som anges inom de streckade linjerna i figur 5/3 användas när fordon med 
kompressionständningsmotor provas. 
 
Fh uppvärmt filter, 
 
S 3 kolväteprov, 
 
V h uppvärmd flervägsventil, 
 
Q snabbkoppling som möjliggör att omgivningsluftprovet BA 
analyseras med HFID, 
 
HFID  uppvärmd flamjoniseringsanalysator, 
 L 375/382 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 151 Bilaga 4 – Tillägg 1 
 
R och I utrustning för att integrera och registrera momentana kolvätehalter, 
 
L h uppvärmd provtagningsledning. 
 
Alla uppvärmda komponenter skall hållas vid 463 K (190 °C) ±10 K. 
 
Om kompensation för variationer i flödet inte är möjlig krävs en värmeväxlare (H) 
och ett temperaturregleringssystem (Tc) enligt beskrivning i punkt 3.1.3 i detta 
tillägg för att säkerställa ett konstant flöde genom venturiröret (Mv) och därmed ett 
proportionellt flöde genom partikelprovtagningssystemet S 3. 
 
S 4 Provtagningssond i utspädningstunneln, 
 
Fp  Filterenhet som består av två seriemonterade filter, omkopplingsanordning 
för ytterligare parallellmonterade filterpar. 
 
Provtagningsledning. 
 
Pumpar, flödesregulatorer och flödesmätenheter. 
 
 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/383
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 152 Bilaga 4 – Tillägg 2  
Bilaga 4 - Tillägg 6
 
 
METOD FÖR KALIBRERING AV UTRUSTNINGEN 
 
1. BESTÄMNING AV KALIBRERINGSKURVAN 
 
1.1. Varje normalt mätområde kalibreras i enlighet med kraven i punkt 4.3.3 i bilaga 4 
genom följande förfarande: 
 
1.2. Analysatorns kalibreringskurva bestäms med minst fem kalibreringspunkter som är 
så jämnt utspridda som möjligt. Den nominella koncentrationen hos den 
kalibreringsgas som har den högsta halten får inte vara mindre än 80 % av fullt 
skalutslag. 
 
1.3. Kalibreringskurvan beräknas med minsta kvadratmetoden. Om det resulterande 
polynomets gradtal är större än 3 skall antalet kalibreringspunkter vara minst lika 
med detta polynoms gradtal plus 2. 
 
1.4. Kalibreringskurvan skall inte avvika med mer än ±2 % från det nominella värdet för 
varje kalibreringsgas. 
 
1.5. Dragning av kalibreringskurvan 
 
Utifrån dragningen av kalibreringskurvan och kalibreringspunkterna är det möjligt att 
kontrollera att kalibreringen utförts korrekt. Analysatorns olika karakteristiska 
parametrar skall anges, i synnerhet: 
 
skalan, 
känsligheten, 
nollpunkten och 
datum för kalibreringens utförande. 
 
1.6. Om det till den tekniska tjänstens tillfredsställelse kan visas att alternativ teknik (t.ex. 
datoranalys, elektronisk mätområdeskontroll osv.) kan ge likvärdig noggrannhet får 
dessa alternativ användas. 
 
1.7. Kontroll av kalibreringen 
 
1.7.1. Varje normalt använt mätområde skall före varje analys kontrolleras i enlighet med 
följande: 
 
1.7.2.  Kalibreringen skall kontrolleras med användning av en nollställnings- och spänngas 
vars nominella värde ligger inom 80-95 % av det angivna värde som skall analyseras. 
 L 375/384 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 153 Bilaga 4 – Tillägg 1 
 
1.7.3.  Om det erhållna värdet för de två aktuella punkterna inte skiljer sig från det 
teoretiska värdet med mer än ±5 % av fullt skalutslag får inställningsparametrarna 
ändras. Skulle så inte vara fallet skall en ny kalibreringskurva bestämmas i enlighet 
med punkt 1 i detta tillägg. 
 
1.7.4. Efter provningen används nollställnings- och samma spänngas för omkontroll. 
Analysen anses godtagbar om skillnaden mellan de båda mätresultaten är mindre än 
2 %. 
 
2. KONTROLL AV FLAMJONISERINGSDETEKTORNS (FID) REAKTION FÖR 
KOLVÄTE 
  
2.1.  Optimering av detektorns reaktion 
 
Flamjoniseringsdetektorn skall inställas som instrumenttillverkaren anger. Propan i 
luften skall användas för att optimera reaktionen inom det vanligaste mätområdet. 
 
2.2.  Kalibrering av kolväteanalysatorn 
 
Analysatorn skall kalibreras med användning av propan i luft och renad syntetisk 
luft. Se punkt 4.5.2 i bilaga 4 (kalibrerings- och spänngaser). 
 
Bestäm en kalibreringskurva enligt beskrivning i punkterna 1.1-1.5 i detta tillägg. 
 
2.3.  Reaktionsfaktorer för olika kolväten och rekommenderade gränsvärden 
 
Reaktionsfaktorn (Rf) för ett visst kolväte är förhållandet mellan avläsningen C 1 på 
flamjoniseringsdetektorn och halten i gascylindern, uttryckt i ppm C 1. 
 
Provningsgashalten skall ligga på en nivå som ger en reaktion av ca 80 % av fullt 
skalutslag för mätområdet. halten skall vara känd med en noggrannhet av ±2 % i 
förhållande till en gravimetrisk standard, uttryckt i volym. Dessutom skall 
gascylindern vara förkonditionerad under 24 timmar vid en temperatur mellan 293 K 
och 303 K (20 och 30 °C). 
 
Reaktionsfaktorerna skall bestämmas när en analysator tas i bruk och därefter efter 
längre serviceintervall. De provningsgaser som skall användas och de 
rekommenderade reaktionsfaktorerna är: 
 
Metan och renad luft: 1,00 < Rf < 1,15 
 
eller   1,00 < Rf < 1,05 för naturgasdrivna fordon 
 
propylen och renad luft: 0,90 < Rf < 1,00 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/385
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 154 Bilaga 4 – Tillägg 2  
toluen och renad luft: 0,90 < Rf < 1,00 
 
i förhållande till en reaktionsfaktor (Rf) av 1,00 för propan och renad luft. 
 
2.4.  Kontroll av syreinterferens och rekommenderade gränsvärden 
 
Reaktionsfaktorn skall bestämmas såsom beskrivs i punkt 2.3 ovan. Den 
provningsgas som skall användas och det rekommenderade 
reaktionsfaktorsintervallet är: 
 
Propan och kväve: 0,95 < Rf < 1,05 
 
3.  PROVNING AV NO x-OMVANDLARENS VERKNINGSGRAD 
  
Verkningsgraden hos den omvandlare som används för att omvandla NO 2 till NO 
provas enligt följande: 
 
Med användande av den provningsuppställning som visas i figur 6/1 och det 
förfarande som beskrivs nedan kan omvandlarens verkningsgrad provas med hjälp av 
en ozongenerator. 
 
3.1. Kalibrera analysatorn inom det vanligaste mätområdet enligt tillverkarens 
anvisningar med användande av nollställnings- och spänngas (vars NO-halt skall 
uppgå till ca 80 % av mätområdet och NO 2-halten i gasblandningen skall vara mindre 
än 5 % av NO-halten). NO x-analysatorn skall vara i NO-läge så att spänngasen inte 
leds genom omvandlaren. Registrera den erhållna koncentrationen. 
 
3.2. Via en T-anslutning tillförs syrgas eller syntetisk luft kontinuerligt till spänngasflödet 
tills den visade halten är ca 10 % mindre än den kalibreringshalt som anges i punkt 
3.1 ovan. Registrera den erhållna koncentrationen (C). Ozongeneratorn skall vara 
urkopplad under hela detta förlopp. 
 
3.3. Ozongeneratorn aktiveras nu så att tillräckligt med ozon genereras för att minska 
NO-halten till 20 % (lägst 10 %) av den kalibreringshalt som anges i punkt 3.1 ovan. 
Registrera den erhållna koncentrationen (d). 
 
3.4.  NO x-analysatorn omkopplas därefter till NO x-läge vilket innebär att gasblandningen 
(NO, NO 2, O 2 och N 2) nu leds genom omvandlaren. Registrera den erhållna 
koncentrationen (a). 
 
3.5.  Ozongeneratorn är nu urkopplad. Den gasblandning som beskrivs i punkt 3.2 ovan 
leds genom omvandlaren in i detektorn. Registrera den erhållna koncentrationen (b). 
 L 375/386 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 155 Bilaga 4 – Tillägg 1 
 
Figur 6/1
 
 
Diagram över NO x-omvandlaranordningarnas verkningsgrad 
 
3.6. Med ozongeneratorn urkopplad är också flödet av syrgas eller syntetisk luft avstängt. 
Det avlästa NO 2-värdet på analysatorn skall då inte ligga mer än 5 % över det värde 
som anges i punkt 3.1 ovan. 
 
3.7. NO x-omvandlarens verkningsgrad beräknas enligt följande: 
 
 
  
     Verkningsgrad (%) 
 
3.8.  Omvandlarens verkningsgrad skall inte vara mindre än 95 %. 
 
3.9.  Omvandlarens verkningsgrad skall provas minst en gång i veckan. 
  Magnetven til för  flödesreg le ring 
O 2 - ell er lufttillförs el 
l f illf l i l
F lödesr egl eringsventil 
l
F lödesmätare 
N O/NO 2 - tillförse l Anal ysatorns i nlopps anslu t ni ng Ozongenerator Vridtra nsformator 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/387
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 156 Bilaga 4 – Tillägg 2  
4.  KALIBRERING AV KONSTANTVOLYMPROVTAGNINGSSYSTEMET (CVS) 
  
4.1. Konstantvolymprovtagningssystemet skall kalibreras med användande av en 
noggrann flödesmätare och en strypanordning. Flödet genom systemet skall mätas 
vid olika tryckavläsningspunkter och systemets kontrollparametrar skall mätas och 
sättas i relation till flödena. 
 
4.1.1. Olika slags flödesmätare kan användas t.ex. kalibrerat venturirör, laminär 
flödesmätare och kalibrerad turbinmätare, förutsatt att de utgör dynamiska mätsystem 
och kan uppfylla kraven i punkterna 4.4.1 och 4.4.2 i bilaga 4. 
 
4.1.2.  I följande punkter ges detaljerade beskrivningar av metoder för att kalibrera enheter 
för kolvpumpar och venturirör för kritiskt flöde med hjälp av en laminär 
flödesmätare, som ger den erforderliga noggrannheten jämte statistisk kontroll av 
kalibreringens giltighet. 
 
4.2. Kalibrering av kolvpump (PDP) 
 
4.2.1. I följande kalibreringsförfarande anges utrustning, provningsuppställning samt de 
olika parametrar som mäts för att bestämma flödet i 
konstantvolymprovtagningspumpen. Alla parametrar som avser pumpen mäts 
samtidigt med de parametrar som avser den flödesmätare som seriekopplas till 
pumpen. Det beräknade flödet (i m3/min vid pumpinloppet, vid absolut tryck och 
temperatur) kan därefter ritas som en korrelationsfunktion som motsvarar värdet för 
en viss kombination av pumpparametrar. Den linjära ekvation som relaterar 
pumpflödet till korrelationsfunktionen bestäms därefter. Om en 
konstantvolymprovtagning görs vid flera hastigheter skall en kalibrering utföras för 
varje hastighetsområde som används. 
 
4.2.2. Kalibreringsförfarandet grundar sig på mätning av absoluta värden för de pump- och 
flödesmätparametrar som motsvarar flödet vid varje punkt. Tre villkor skall iakttas 
för att säkerställa kalibreringskurvans noggrannhet och integritet: 
 
4.2.2.1. Pumptrycken skall mätas vid pumpens anslutningar i stället för vid yttre ledningar i 
pumpens in- och utlopp. De tryckuttag som monterats upptill och nedtill mitt på 
pumpens medbringarplatta är utsatta för det verkliga trycket i pumpens kolv och 
återspeglar följaktligen de absoluta tryckskillnaderna. 
 
4.2.2.2. Temperaturstabiliteten skall hållas under kalibreringen. Den laminära flödesmätaren 
är känslig för temperatursvängningar i inloppet vilket förorsakar att mätpunkterna 
sprids. Gradvisa temperaturförändringar av ±1 K kan godtas så länge de pågår under 
flera minuter. 
 
4.2.2.3. Alla anslutningar mellan flödesmätaren och konstantvolymprovtagningspumpen skall 
vara fria från allt läckage. 
 L 375/388 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 157 Bilaga 4 – Tillägg 1 
 
4.2.3. Under en avgasutsläppsprovning skall mätningen av samma pumpparametrar göra 
det möjligt för användaren att med kalibreringsekvationen beräkna flödet. 
 
4.2.3.1. I figur 6/2 i detta tillägg visas en tänkbar provningsuppställning. Variationer är 
möjliga, förutsatt att de av den myndighet som beviljar typgodkännandet bedöms ha 
jämförbar noggrannhet. Om den uppställning som visas i tillägg 5, figur 5/3 används 
skall följande uppgifter ligga inom de noggrannhetsgränsvärden som anges: 
 
lufttryck (korrigerat)(P b) ±0,03 kPa 
 
omgivningstemperatur (T) ±0,2 K 
 
lufttemperatur vid LFE-inloppet (ETI) ±0,15 K 
 
undertryck uppström s från LFE (EPI) ±0,01 kPa 
 
tryckfall genom hela LFE (EDP) ±0,0015 kPa 
 
lufttemperatur vid konstantvolymprovtagningspumpens (PTI) inlopp
 ±0,2 K 
 
lufttemperatur vid konstantvolymprovtagningspumpens utlopp (PTO)
 ±0,2 K 
 
undertryck vid konstantvolymprovtagningspumpens inlopp (PPI)
 ±0,22 kPa 
 
tryckhöjd vid konstantvolymprovtagningspumpens utlopp (PPO)  ±0,22 kPa 
 
antal pumpvarv under provningsperioden (n) ±1 1/min 
 
provningsperiodens varaktighet (minst 250 s) (t) ±0,1 s 
 
4.2.3.2. Efter det att systemet anslutits enligt figur 6/2 i detta tillägg ställs den variabla 
strypningen i helt öppet läge och konstantvolymprovtagningspumpen körs i 20 
minuter innan kalibreringen inleds. 
 
4.2.3.3. Återställ strypningsventilen till ett mer strypt läge för att öka 
pumpinloppsundertrycket (ca 1 kPa) så att minst sex mätpunker erhålls för hela 
kalibreringen. Låt systemet stabiliseras under tre minuter och upprepa mätningarna. 
 
 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/389
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 158 Bilaga 4 – Tillägg 2  
Figur 6/2
 
 
Uppställning för PDP-CVS-kalibrering 
 
Variable-flow restrictor = Begränsare av variabelt flöde, Surge control valve (snubber) = 
Överbelastningsregleringsventil (stötdämpare), Temperature indicator = Termometer, Revolutions 
elapsed time = Varv under observationstid 
 
 
123456
654321
PTI
PTOT e m p eratu r e
in d ica t o r
R evo l u tion s
el ap s ed  tim entPTI
PPOSu r g e  c ont r o l
va l v e  ( s nu bber )
Ma n o m e t e rV ari a b l e- f l ow
restr ictor
LFEET IFil terEPIED P
543210
 
 
 L 375/390 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 159 Bilaga 4 – Tillägg 1 
 
4.2.4. Resultatanalys 
 
4.2.4.1.  Luftflödet (Q s) vid varje provningspunkt beräknas i m3/min under 
standardförhållanden med hjälp av uppgifterna från flödesmätaren och med 
användande av den metod som föreskrivs av tillverkaren. 
 
4.2.4.2. Luftflödet omvandlas därefter till pumpflöde (V 0) i m3/varv vid absolut temperatur 
och tryck vid inloppet. 
 
 
  
där 
 
V 0 = pumpflödesmängd vid T p och P p uttryckt i m3/varv, 
 
Q s = luftflödet vid 101,33 kPa och 273,2 K uttryckt i m3/min, 
 
T p = temperatur vid pumpinloppet (K), 
 
P p = absolut tryck vid pumpinloppet (kPa), 
 
n = pumpvarvtal i min-1. 
 
För att kompensera för inverkan från de tryckskillnader vid pumpen som beror på 
pumpvarvtal och värdet för pumpförluster beräknas därefter korrelationsfunktionen 
(x 0) mellan pumpvarvtal (n), tryckskillnad mellan pumpens in- och utlopp samt 
absolut tryck vid pumpens utlopp enligt följande: 
 
 
  
där 
 
x 0 = korrelationsfunktion, 
 
∆P p = tryckskillnad mellan pumpens in- och utlopp (kPa) 
 
P e = absolut tryck vid utloppet (PPO + P b)(kPa). 
 
En linjär anpassning enligt minsta kvadratmetoden görs för att erhålla 
kalibreringsekvationer med formlerna: 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/391
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 160 Bilaga 4 – Tillägg 2  
V
0 = D 0 - M (x 0) 
 
n = A - B (∆P p) 
 
D 0,   M, A och B är de lutnings- och skärningspunktskonstanter som beskriver 
linjerna. 
 
 
Figur 6/3  
 
Uppställning för CFV-CVS-kalibrering 
 
Variable-flow restrictor = Begränsare av variabelt flöde, Surge control valve = 
Överbelastningsregleringsventil, Thermometer = Termometer, Vacuum gauge = Vakuummeter 
 
 
 
4.2.4.3. Ett konstantvolymprovtagningssystem med flera hastigheter skall kalibreras för varje 
hastighet som används. De kalibreringskurvor som bildas för områdena skall vara 
ungefär parallella och skärningspunktsvärdena (D 0) skall öka när pumpflödesområdet 
minskar. 
 
Om kalibreringen utförts noggrant skall de värden som beräknats ur ekvationen ligga 
inom 0,5 % av det uppmätta värdet V 0. Värdena för M kommer att variera från en 123456
654321
Th e r mo me t e r
Va c u u m
ga ug eSur g e  co n t r o lva l v e  
Ma n o m e t e rV a ri a b l e -f l o w
re s tri c to r
LFEETIFi l t e rEPIED P
543210
 L 375/392 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 161 Bilaga 4 – Tillägg 1 
 
pump till en annan. Kalibreringen görs när pumpen tas i drift och efter en större 
översyn. 
 
4.3. Kalibrering av venturiröret för kritiskt flöde (CFV) 
 
4.3.1. Kalibreringen av venturiröret baseras på flödesekvationen för ett venturirör: 
 
 
  
där 
 
Q s = flöde, 
 
K v = kalibreringskoefficient, 
 
P = absolut tryck (kPa), 
 
T = absolut temperatur (K). 
 
Gasflödet är en funktion av inloppets tryck och temperatur. 
 
Genom det kalibreringsförfarande som beskrivs nedan bestäms 
kalibreringskoefficientens värde vid uppmätta värden för tryck, temperatur och 
luftflöde. 
 
4.3.2. Det förfarande som rekommenderas av tillverkaren skall följas vid kalibrering av 
venturirörets elektroniska delar. 
 
4.3.3. Mätningar för flödeskalibrering av venturiröret krävs och följande uppgifter skall 
återfinnas inom angivna noggrannhetsgränser: 
 
barometertryck (korrigerat) (P b) ±0,03 kPa, 
lufttemperatur vid LFE, flödesmätare (ETI) ±0,15 K, 
undertryck uppströms från  LFE (EPI) ±0,01 kPa, 
tryckfall genom hela (EDP) LFE  ±0,0015 kPa, 
luftflöde (Q s)  ±0,5 %, 
undertryck vid venturirörets inlopp (PPI) ±0,02 kPa, 
temperatur vid venturirörets inlopp (T v) ±0,2 K. 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/393
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 162 Bilaga 4 – Tillägg 2  
4.3.4. Utrustningen skall uppställas enligt i figur 3 i detta tillägg och kontrolleras för läckor. 
Alla läckor mellan flödesmätanordningen och venturiröret kommer att allvarligt 
påverka noggrannheten i kalibreringen. 
 
4.3.5. Det variabla flödesstrypmunstycket skall ställas i öppet läge, fläkten startas och 
systemet stabiliseras. Uppgifter från alla instrument skall registreras. 
 
4.3.6. Strypningen av flödet skall varieras och minst åtta avläsningar skall göras över hela 
venturirörets kritiska flödesområde. 
 
4.3.7. De uppgifter som registreras under kalibreringen skall användas för följande 
beräkningar.  
 
Luftflödet (Q s) vid varje provningspunkt beräknas ur uppgifterna från flödesmätaren 
med användande av den metod som föreskrivs av tillverkaren. 
 
Beräkna kalibreringskoefficientvärdena för varje provningspunkt: 
 
  
där 
 
Q s  = flödet i m3/min vid 273,2 K och 101,33 kPa, 
 
T v  = temperatur vid venturirörets inlopp (K), 
 
P v  = absolut tryck vid venturirörets inlopp (kPa). 
 
Rita kurvan K v som en funktion av trycket vid venturirörets inlopp. För ljudflöde 
kommer K v att få ett relativt konstant värde. När trycket sjunker (undertrycket ökar) 
dämpas venturirörets kritiska flöde och K v sjunker. Resulterande ändringar i K v kan 
inte godtas. 
 
För minst åtta punkter inom det kritiska området beräknas ett medelvärde för K v och 
standardavvikelsen. 
 
Om standardavvikelsen överstiger 0,3 % av medelvärdet för K v vidtas korrigerande 
åtgärder. L 375/394 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 Bilaga 4 – Tillägg 7 
 
Bilaga 4 - Tillägg 7
 
 
KONTROLL AV HELA SYSTEMET 
 
1. För att uppfylla kraven i punkt 4.7 i bilaga 4 skall den totala noggrannheten i 
konstantvolymprovtagningssystemet och i analyssystemet bestämmas genom att en 
känd mängd föroreningsgas införs i systemet medan det körs som under en normal 
provning, varefter föroreningsmassan analyseras och beräknas enligt formlerna i 
tillägg 8 till bilaga 4, bortsett från att propanets densitet under standardförhållanden 
skall vara 1,967 gram per liter. Följande två metoder har visat sig ge tillräcklig 
noggrannhet. 
 
2. Mätning av ett konstant flöde hos en ren gas (CO eller C 3H 8) med användande av ett 
munstycke för kritiskt flöde 
  
2.1. En känd mängd ren gas (CO eller C 3H 8) leds in i 
konstantvolymprovtagningssystemet genom det kalibrerade munstycket för kritiskt 
flöde. Om inloppstrycket är tillräckligt högt är det flöde (q) som justeras med hjälp 
av munstycket för kritiskt flöde oberoende av trycket vid munstyckets utlopp (kritiskt 
flöde). Om avvikelser inträffar som överstiger 5 % skall orsaken till felfunktionen 
fastställas och korrigeras. Konstantvolymprovtagningssystemet körs under ca 5-10 
minuter som vid en avgasutsläppsprovning. Den gas som uppsamlats i 
provtagningssäcken analyseras med sedvanlig utrustning och resultaten jämförs med 
den halt av gasproverna som var känd i förväg. 
 
3.  Mätning av en begränsad mängd ren gas (CO eller C 3H 8) med hjälp av en 
gravimetrisk metod 
  
3.1. Följande gravimetriska förfarande kan användas för att kontrollera 
konstantvolymprovtagningssystemet. 
 
Vikten av en liten cylinder som fyllts med kolmonoxid eller propan bestäms med en 
noggrannhet av ±0,01 g. Konstantvolymprovtagningssystemet körs under ca 5-10 
minuter som vid en normal avgasutsläppsprovning medan CO eller propan införs i 
systemet. Den ingående mängden ren gas bestäms med hjälp av en jämförande 
vägning. Den gas som samlats i säcken analyseras därefter med hjälp av den 
utrustning som normalt används för avgasanalys. Resultaten jämförs därefter med de 
koncentrationsvärden som tidigare beräknats. 
 
 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/395
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 164 Bilaga 4 – Tillägg 2  
Bilaga 4 - Tillägg 8
 
 
BERÄKNING AV FÖRORENINGARNAS UTSLÄPPSMASSA 
 
 
1. ALLMÄNNA BESTÄMMELSER 
 
De gasformiga föroreningarnas utsläppsmassa skall beräknas med hjälp av följande 
ekvation: 
 
 
där 
 
M i  =  den i:te föroreningens utsläppsmassa i gram per kilometer, 
 
V mix  =  den utspädda avgasens volym uttryckt i liter per provning och 
korrigerad till standardförhållanden (273,2 K och 101,33 kPa), 
 
Q i  =  densitet hos föroreningen i uttryckt i gram per liter vid normal 
temperatur och normalt tryck (273,2 K och 101,33 kPa), 
 
k h  =  den fuktighetskorrigeringsfaktor som används för beräkning av 
kväveoxidernas utsläppsmassa. Det finns ingen fuktighetskorrigering 
för kolväten och CO, 
 
C i  =  koncentration av den i:te föroreningen i den utspädda avgasen uttryckt i 
ppm och korrigerad för mängden av den i:te förorening som ingår i 
utspädningsluften, 
 
d = det avstånd som motsvarar körcykeln uttryckt i kilometer. 
 
1.2. VOLYMBESTÄMNING 
 
1.2.1. Beräkning av volymen när en variabel utspädningsanordning med konstant 
flödesreglering med munstycke eller venturirör används. 
 
Registrera kontinuerligt de parametrar som visar volymflödet och beräkna den totala 
volymen för provningens omfattning. 
 (1)L 375/396 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 Bilaga 4 – Tillägg 7 
 
1.2.2. Beräkning av volymen när en kolvpump används. 
 
Volymen av den utspädda avgas som mäts i ett kolvpumpssystem beräknas med 
följande formel: 
 
V = V o · N 
 
där 
 
V  = den utspädda gasens volym uttryckt i liter per provning (före korrigering), 
 
V o = den gasvolym som under provningsförhållanden levereras av kolvpumpen 
uttryckt i liter per varv, 
 
N  = antal varv per provning. 
 
1.2.3. Korrigering av den utspädda avgasens volym till standardförhållanden 
 
Den utspädda avgasens volym korrigeras med hjälp av följande formel: 
  
 
i vilken 
 
 
  där 
 
P B = barometertryck i provningslokalen, uttryckt i kPa, 
 
P 1 = undertryck vid kolvpumpens inlopp i förhållande till det omgivande 
barometertrycket, uttryckt i kPa, 
 
T p = medeltemperatur hos de utspädda avgaser som under provningen inleds i 
kolvpumpen (K). 
 
 
 (2) 
(3) 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/397
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 166 Bilaga 4 – Tillägg 2  
1.3. BERÄKNING AV DEN KORRIGERADE FÖRORENINGSHALTEN I 
PROVTAGNINGSSÄCKEN 
 
 
 
där 
 
C i = koncentration av den i:te föroreningen i den utspädda avgasen, uttryckt i 
ppm och korrigerad för den mängd i som ingår i utspädningsluften, 
 
C e = uppmätt koncentration av den i:te föroreningen i den utspädda avgasen, 
uttryckt i ppm, 
 
C d = koncentration av den i:te föroreningen i den luft som används för 
utspädning, uttryckt i ppm, 
 
DF = utspädningsfaktor. 
 
Utsspädningsfaktorn beräknas enligt följande: 
 
För bensin och dieselbränsle 
 
DF =        för bensin och dieselbränsle (5a)     
 
 
DF =         för motorgas (LPG) (5b)     
 
 
DF =             
 för naturgas  (5c) 
I dessa ekvationer: 
 
C CO2   =   koncentration av CO 2 i den utspädda avgas som finns i 
provtagningssäcken, uttryckt i volymprocent, 
 
C HC = koncentration av kolväte i den utspädda avgas som finns 
i provtagningssäcken, uttryckt i ppm 
kolatomekvivalenter, 
 
C CO = koncentration av CO i den utspädda avgas som finns i 
provtagningssäcken, uttryckt i ppm. 
 (4) 
 
L 375/398 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 Bilaga 4 – Tillägg 7 
 
1.4.  BESTÄMNING AV FUKTIGHETSKORRIGERINGSFAKTORN FÖR NO 
 
För att korrigera för den inverkan fuktighet utövar på resultaten för kväveoxider 
tillämpas följande beräkningar: 
 
  
i vilken 
 
där 
 
H  = absolut fuktighet, uttryckt i gram vatten per kg torr luft, 
 
R a = omgivningsluftens relativa fuktighet, uttryckt i %, 
 
P d = mättnadsångtryck vid omgivningstemperatur, uttryckt i kPa, 
 
P B = atmosfärtryck i lokalen, uttryckt i kPa. 
 
1.5. EXEMPEL 
 
1.5.1. Uppgifter 
 
1.5.1.1. Omgivningsförhållanden: 
 
omgivningstemperatur: 23 °C = 297,2 K, 
 
barometertryck: P B = 101,33 kPa, 
 
relativ fuktighet: R a = 60 %, 
 
mättnadsångtryck: P d = 2,81 kPa H 2O vid 23 °C. 
 
1.5.1.2.  Uppmätt volym som reducerats till standardförhållanden (punkt 1) 
 
V = 51,961 m 3 
 (6) 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/399
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 168 Bilaga 4 – Tillägg 2  
1.5.1.3.  Analysatoravläsningar: 
  
  Prov av utspädd avgas  Prov av utspädningsluft 
 HC (1)  92 ppm  3,0 ppm 
 CO  470 ppm  0 ppm 
 
NO x  
70 ppm  0 ppm 
 CO
2  
1,6 volymprocent  0,03 volymprocent 
(1) i ppm kolekvivalent 
 
1.5.2. Beräkningar 
 
1.5.2.1. Korrektionsfaktor för fuktighet (k H) (se formel 6): 
 
 
 
 
 
 H =10,5092 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
L 375/400 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 Bilaga 4 – Tillägg 7 
 
1.5.2.2. Utspädningsfaktor (DF) (se formel (5)) 
 
 
 
1.5.2.3.  Beräkning av den korrigerade halten av föroreningar i provtagningssäcken: 
 
Kolväte, utsläppsmassa (se formlerna (4) och (1)) 
 
C i = C e - C d     
 
 
C i = 92 - 3 (1-)    
 
C i = 89,371    
M HC = C HC . V mix . Q HC . 
 
Q HC = 0,619 för bensin eller dieselbränsle 
 
Q HC = 0,649 för motorgas (LPG) 
 
Q HC = 0,714 för naturgas 
 
M HC = 89,371 · 51,961 · 0,619 · 10-6 · 
 
M HC = d88.2 g/km 
 
CO, utsläppsmassa (se formel (1)) 
 
M CO  = C CO . V mix . Q CO .d1 
27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/401
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 170 Bilaga 4 – Tillägg 2  
 
Q CO = 1,25 
 
M CO  = 470 · 51,961 · 1,25 · 10-6 · d1 
 
M CO = d5.30 g/km 
 
NO x, utsläppsmassa (se formel (1)) 
 
M NOx = C NOx · V mix · Q NO x · k H · d1 
 
Q NOx = 2,05 
 
M NOx = 70 · 51,961 · 2,05 · 0,9934 · 10-6 · d1 
 
M NOx =  d14.7 g/km 
 
2. SÄRSKILDA BESTÄMMELSER FÖR FORDON MED 
KOMPRESSIONSTÄNDNINGSMOTOR 
 
2.1. Bestämning av kolväten för kompressionständningsmotorer 
 
För att för kompressionständningsmotorer beräkna kolväteutsläppskoncentrationen 
beräknas medelhalten av kolväten enligt följande: 
 
 
 
 
 
 
 
 
där 
 
 = integral för registrering av den uppvärmda 
flamjoniseringsdetektorn under provningen (t 2-t 1) 
 
 
(7) 
 L 375/402 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 Bilaga 4 – Tillägg 7 
 
C
e  = den uppmätta kolvätekoncentrationen i den utspädda 
avgasen, uttryckt i ppm av C i ersätter C HC i alla 
relevanta ekvationer. 
 
2.2. Bestämning av partiklar 
 
Partikelutsläpp M p (g/km) beräknas med hjälp av följande ekvation: 
 
 
  
 
där avgaser avluftas utanför tunneln; 
 
 
  
 
där avgaser återförs till tunneln. 
 
Där 
 
V mix = volym av utspädda avgaser (se punkt 1.1) under standardförhållanden, 
 
V ep = volym av den avgas som under standardförhållanden flyter genom 
partikelfilter, 
 
P e  = partikelmassa som  uppsamlas med filter, 
 
d   = avstånd som motsvarar körcykeln i km, 
 
M p  = partikelutsläpp i g/km. 
 
  27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/403
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 172 Bilaga 4 – Tillägg 2  
Bilaga 5
 
 
PROVNING AV TYP II 
(Provning av kolmonoxidutsläpp vid tomgång) 
 
1. INLEDNING 
  
I denna bilaga beskrivs förfarandet för den provning av typ II som definieras i punkt 
5.3.2 i dessa föreskrifter. 
 
2.  MÄTVILLKOR 
  
2.1. Bränslet skall vara det referensbränsle som specificeras i bilagorna 10 och 10a till 
dessa föreskrifter. 
 
2.2.  Under provningen skall omgivningstemperaturen ligga mellan 293 och 303 K (20 
och 30 °C). Motorn skall uppvärmas tills alla temperaturer i kyl- och smörjmedel och 
trycket i smörjmedlen nått jämvikt. 
 
2.2.1. Fordon som drivs med bensin, motor- (LPG) eller naturgas skall provas med det (de) 
referensbränsle(n) som används vid provning av typ I. 
 
2.3. För fordon med manuell eller halvautomatisk växel skall provningen utföras med 
växeln i friläge och med kopplingen nedtryckt. 
 
2.4. För fordon med automatväxel skall provningen utföras med växeln i friläge eller i 
parkeringsläge. 
 
2.5.  Reglage för inställning av tomgångsvarvtal 
 
2.5.1. Definition 
 
I dessa föreskrifter avses med reglage för inställning av tomgångsvarvtal  de reglage 
för att ändra motorns tomgångsförhållanden som lätt kan manövreras av en 
mekaniker som endast använder de verktyg som beskrivs i punkt 2.5.1.1 nedan. I 
synnerhet betraktas inte anordningar för att kalibrera bränsle- och luftflöden som 
reglage om deras inställning kräver att stoppanordningar avlägsnas dvs. en manöver 
som normalt endast kan utföras av en yrkesmekaniker. 
 
2.5.1.1. Verktyg som kan användas för att justera reglageinställning av tomgångsvarvtal: 
skruvmejslar (normala eller krysspårmejslar), skruvnycklar (polygonnycklar, fasta 
skruvnycklar eller skiftnycklar), tänger eller nycklar för invändigt sexkantshål. 
 L 375/404 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 Bilaga 4 – Tillägg 7 
 
 
2.5.2.  Bestämning av mätpunkter 
 
2.5.2.1. Först görs en mätning vid inställningen i enlighet med de villkor som fastställts av 
tillverkaren. 
 
2.5.2.2. För varje kontinuerligt variabelt inställningsreglage skall ett tillräckligt antal 
lämpliga lägen bestämmas. 
 
2.5.2.3. Mätningen av kolmonoxidhalten i avgaserna skall göras vid alla tänkbara lägen hos 
inställningsreglagen, utom för kontinuerligt variabla reglage där endast de lägen som 
definieras i punkt 2.5.2.2 ovan skall antas. 
 
2.5.2.4. Provningen av typ II skall betraktas som tillfredsställande om ett eller båda följande 
villkor är uppfyllda: 
 
2.5.2.4.1. att inget av de värden som mätts i enlighet med punkt 2.5.2.3 ovan överstiger 
gränsvärdena, 
 
2.5.2.4.2. att den högsta halt som erhålls genom att ett av reglagen varieras kontinuerligt medan 
övriga reglage hålls stilla inte överstiger gränsvärdet och att detta villkor uppfylls för 
olika kombinationer av reglage utom för det som varieras kontinuerligt. 
 
2.5.2.5. Inställningsreglagens möjliga lägen skall vara begränsade 
 
2.5.2.5.1. å ena sidan av det högre av följande två värden: det lägsta tomgångsvarvtal vid vilket 
motorn kan arbeta och det varvtal som rekommenderas av tillverkaren, minus 100 
varv per minut, 
 
2.5.2.5.2. å andra sidan av det lägsta av följande tre värden: 
 
det högsta varvtal som motorn kan uppnå genom aktivering av tomgångsreglagen, 
det varvtal som rekommenderas av tillverkaren, plus 250 varv per minut eller 
inkopplingsvarvtalet för automatkopplingar. 
 
2.5.2.6. Dessutom skall inställningar som inte överensstämmer med en korrekt körning av 
motorn inte godtas som mätinställningar. När motorn är utrustad med flera förgasare 
skall dessutom alla förgasare ha samma inställning. 
 
3.  PROVTAGNING PÅ GASER 
 
3.1. Provtagningssonden skall införas i avgasröret till ett djup av minst 300 mm i det rör 
som förenar avgasröret med provtagningssäcken och så nära avgasröret som möjligt. 
 
3.2. Koncentrationen av CO (C CO) och CO 2 (C CO2) skall bestämmas genom avläsningar 
eller registreringar av mätinstrumentet samt med användande av lämpliga 
kalibreringskurvor. 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/405
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 174 Bilaga 4 – Tillägg 2  
 
3.3. Den korrigerade koncentrationen av kolmonoxid när det gäller fyrtaktsmotorer är: 
 
  
3.4. Koncentrationen av C CO (se punkt 3.2), uppmätt enligt formlerna i punkt 3.3 behöver 
inte korrigeras om den totala uppmätta halten (C CO + C CO2) för fyrtaktsmotorer är 
minst: 
 
-  för bensin  15 % 
-  for motorgas (LPG) 13,5 % 
-  for naturgas 11,5 % 
 
 
 (volymprocent) L 375/406 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 Bilaga 4 – Tillägg 7 
 
Bilaga 6
 
 
PROVNING AV TYP III 
(Kontroll av vevhusgasutsläpp) 
 
1. INLEDNING 
 
I denna bilaga beskrivs förfarandet för den provning av typ III som definieras i 
punkt 5.3.3 i dessa föreskrifter. 
 
2.  ALLMÄNNA BESTÄMMELSER 
  
2.1. Provning av typ III skall utföras på ett fordon med gnisttändningsmotor, som 
beroende på vad som är tillämpligt undergått provningar av typ I och typ II. 
 
2.2. De provade motorerna skall omfatta läckagesäkra motorer utom sådana som 
konstruerats så att även ett ringa läckage kan orsaka oacceptabla driftstörningar 
(såsom tvåcylindriga boxermotorer). 
 
3.  PROVNINGSVILLKOR 
  
3.1. Tomgång skall regleras i överensstämmelse med tillverkarens rekommendationer. 
 
3.2. Mätningen skall utföras med följande tre inställningar av motorns driftvillkor: 
  
Nummer  Fordonshastighet (km/h) 
 
1  Tomgång 
 2  50 ±2 (i 3:e växeln eller ”drive”) 
 3  50 ±2 (i 3:e växeln eller ”drive”) 
 
  
Nummer  Effekt som upptas av bromsen 
 1  Ingen 
 2  Motsvarar inställningen för provning 
av typ I vid 50 km/h  3  Som vid nr 2 multiplicerad med en 
faktor 1,7 
 
 
4.  PROVNINGSMETOD 
  
4.1. För de driftvillkor som förtecknas i punkt 3.2 ovan skall vevhusventilationssystemets 
tillförlitlighet kontrolleras. 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/407
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 176 Bilaga 4 – Tillägg 2  
5.  METOD FÖR KONTROLL AV VEVHUSVENTILATIONSSYSTEMET 
  
5.1. Motorns öppningar skall lämnas i befintligt skick. 
 
5.2. Trycket i vevhuset skall mätas vid ett lämpligt ställe. Det skall mätas vid mätstickans 
öppning med en böjd rörmanometer. 
 
5.3. Fordonet skall anses godtagbart om det uppmätta trycket i vevhuset inte vid något 
driftvillkor enligt definitionen i punkt 3.2 ovan överstiger det atmosfärtryck som 
råder vid tidpunkten för mätningen. 
 
5.4. För provning enligt den metod som beskrivs ovan skall trycket i insugningsrörets 
inlopp avläsas med en noggrannhet av ±1 kPa. 
 
5.5. Fordonshastigheten som den anges på dynamometern skall avläsas med en 
noggrannhet av ±2 km/h. 
 
5.6. Det tryck som uppmäts i vevhuset skall avläsas med en noggrannhet av ±0,01 kPa. 
 
5.7. Om det tryck, som under något av de mätvillkor som definieras i punkt 3.2 ovan 
uppmäts i vevhuset, överstiger atmosfärtrycket skall om tillverkaren kräver det 
ytterligare en provning enligt definition i punkt 6 nedan utföras. 
 
6. YTTERLIGARE PROVNINGSMETOD 
  
6.1. Motorns öppningar skall lämnas i befintligt skick. 
 
6.2. En flexibel säck som är ogenomtränglig för vevhusgaser och som rymmer ca fem 
liter skall anslutas till mätstickans öppning. Säcken skall vara tom före varje mätning. 
 
6.3. Säcken skall tillslutas före varje mätning. Den skall hållas öppnas mot vevhuset i fem 
minuter för varje mätvillkor som föreskrivs i punkt 3.2 ovan. 
 
6.4. Fordonet skall anses godtagbart om någon synlig uppblåsning av säcken inte inträffar 
vid något av de mätningsvillkor som definieras i punkt 3.2 ovan. 
 
6.5.  Anmärkning 
 
6.5.1. Om motorns konstruktion och utformning är sådan att provningen inte kan utföras 
med de metoder som beskrivs i punkterna 6.1-6.4 ovan skall mätningarna utföras 
med den metod som ändrats enligt följande: 
 
6.5.2. Före provningen skall alla öppningar utom den som krävs för gasuttaget tillslutas. 
 
6.5.3. Säcken skall placeras vid ett lämpligt uttag som inte innebär ytterligare tryckförlust 
och skall monteras på anordningens återföringsskrets direkt vid motorns 
anslutningsöppning. L 375/408 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 Bilaga 4 – Tillägg 7 
 
PROVNING AV TYP III  
 
See detail (i) = Se förstoring (i), Direct recycling at slight vacuum = Direkt återföring vid lågt 
undertryck, Indirect recycling at slight vacuum = Indirekt återföring vid lågt undertryck, Take-off = 
Uttag, Crankcase = Vevhus, Bag = Säck, Connection of take-off bag = Anslutning av uttagssäck, 
Vent = Utlopp, Control valve = Regleringsventil, Double-circuit direct recycling = Direkt återföring 
med dubbelkrets, Venting of crankcase with control valve (the bag must be connected to the vent = 
Avluftning av vevhuset med regleringsventil (säcken skall vara ansluten till utloppet) S ee de t ai l ( i )S ee  d e tail  (i )
Se e  d e t a i l  ( i )(i )  C on ne ct i o n of t a k e-off bagT a k e -off
C ra nk cas e
Ba g
Ve n t
C ont r ol v a lv e(b ) I n d ire ct re cy cl in g  a t  s l i g h t v a cu u m ( a)  D i r ect  r ecy cl i ng  at  s li g ht  v a cuum
( c )  D ouble-c i r cui t  di r ect  re cy cl i ng(d)  V ent i ng  of cr a nk cas e w i t h cont r ol
v a lv e ( t he ba g  m u s t  be  c onn e ct e d t o t he v e nt )C ont r ol v alv e
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/409
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 178 Bilaga 4 – Tillägg 2  
Bilaga 7
 
 
PROVNING AV TYP IV 
(Bestämning av avdunstningsutsläpp från fordon med gnisttändningsmotor) 
 
1. INLEDNING 
 
I denna bilaga beskrivs förfarandet för provning av typ IV enligt punkt 5.3.4 i dessa 
föreskrifter. 
 
I detta förfarande beskrivs en metod för bestämning av kolväteförluster genom 
avdunstning från bränslesystem i fordon med gnisttändningsmotor. 
 
2. PROVNINGSBEKRIVNING 
 
Provningen av avdunstningsutsläpp (figur 7/1 nedan) är utformad för att fastställa 
kolväteutsläpp genom avdunstning till följd av växlingar i dygnstemperaturen och 
varmavdunstning vid parkering och stadskörning. Provningen består av dessa 
moment: 
 
2.1. Provningsförberedelse med en stadskörnings- (del 1) och en landsvägskörningscykel 
(del 2). 
 
2.2. Bestämning av förluster genom varmavdunstning. 
 
2.3. Bestämning av dygnsförluster. 
 
Massan av kolväteutsläppen från varmavdunstnings- och dygnsförlustfaserna 
summeras, vilket ger det sammanlagda provningsresultatet. 
 
3. FORDON OCH BRÄNSLE 
 
3.1. Fordon 
 
3.1.1. Fordonet skall vara i gott tekniskt skick, inkört och ha körts minst 3 000 km före 
provningen. Avdunstningsutsläppskontrollsystemet skall vara inkopplat och ha 
fungerat korrekt under denna period och kolbehållaren(arna) skall ha använts normalt 
utan att ha utsatts för onormal dränering eller belastning. 
 
3.2. Bränsle 
 
3.2.1. Det lämpliga referensbränsle som defineras i bilaga 10 till dessa föreskrifter skall 
användas. 
 L 375/410 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 Bilaga 4 – Tillägg 7 
 
4. PROVNINGSUTRUSTNING FÖR AVDUNSTNINGSUTSLÄPPSPROVNING 
 
4.1. Chassidynamometer 
 
Chassidynamometern skall uppfylla kraven i bilaga 4. 
 
4.2. Mätkammare för avdunstningsutsläpp 
 
  Mätkammaren för avdunstningsutsläpp skall vara en gastät rektangulär mätkammare 
som kan rymma fordonet under provningen. Fordonet skall vara tillgängligt från alla 
sidor och kammaren skall då den är tillsluten vara gastät i enlighet med tillägg 1 till 
denna bilaga. Kammarens inneryta skall vara ogenomtränglig för och inte reagera 
med kolväten. Temperaturregleringssystemet skall göra det möjligt att reglera 
kammarens inre lufttemperatur så att den under hela provningen följer den 
föreskrivna temperatur-/tidsprofilen med en genomsnittlig tolerans av 1 K under 
provningens längd. 
 
Regleringssystemet skall inställas för att ombesörja en jämn temperaturbild med så 
lite över- och självsvängning och instabilitet som möjligt med avseende på den 
långsiktiga omgivningstemperaturprofilen. Innerytans temperatur får inte vid något 
tillfälle under dygnsutsläppsprovningen vara lägre än 278 K (5 °C) eller högre än 328 
K (55 °C). 
 
Väggarna skall vara konstruerade så att att en god värmeavledning främjas. 
Innerytans temperatur får inte medan varmavdunstningsprovningen pågår ligga under 
293 K (20 °C) eller över 325 K (52 °C). 
 
För att anpassa de volymförändringar som beror på temperaturväxlingar i kammaren 
kan antingen en kammare med variabel volym eller en med fast volym användas. 
 
4.2.1. Kammare med variabel volym 
 
Kammaren med variabel volym utvidgas eller sammandras till följd av 
temperaturväxlingar i kammarens luftmassa. Två tänkbara sätt för anpassning till 
innervolymens förändringar utgörs av en (flera) flyttbar(a) panel(er) eller av en 
bälgkonstruktion där en (flera) lufttät(a) säck(ar) inne i kammaren utvidgas och 
sammandras till följd av inre tryckförändringar genom att luft utanför kammaren 
utnyttjas. Varje konstruktion för volymanpassning skall inom det angivna 
temperaturintervallet behålla kammarens oförändrade utformning enligt tillägg 1 till 
denna bilaga. 
 
Varje metod för volymanpassning skall begränsa skillnaden mellan kammarens inre 
tryck och barometertrycket inom ett högsta värde av ±5 KPa. 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/411
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 180 Bilaga 4 – Tillägg 2  
Kammaren skall kunna låsas till en fast volym. En kammare med variabel volym 
skall kunna anpassas med en förändring av +7 % i förhållande till dess ’nominella 
volym’ (se tillägg 1 till denna bilaga, punkt 2.1.1) med hänsyn till temperatur- och 
barometertryckförändringar under provningen. 
 
4.2.2. Kammare med fast volym 
 
Kammaren med fast volym skall vara konstruerad med styva paneler som 
upprätthåller en fast kammarvolym och som uppfyller nedanstående krav. 
 
4.2.2.1. Kammaren skall ha ett frånluftsflöde som under hela provningen med låg och 
konstant hastighet suger luft ur kammaren. Ett tilluftsflöde kan uppväga detta 
luftutflöde genom att omgivningsluft insläpps. Inkommande luft skall filtreras med 
aktivt kol så att  en relativt konstant kolvätenivå erhålls. Varje metod för 
volymanpassning skall bibehålla skillnaden mellan kammarens inre tryck och 
barometertrycket mellan 0 och -5 kPa. 
 
4.2.2.2. Utrustningen skall kunna mäta kolvätemassan i de in- och utgående luftflödena med 
en noggrannhet av 0,01 gram. Ett provtagningssäcksystem kan användas för att 
uppsamla ett proportionellt prov av den luft som sugs ur och släpps in i kammaren. 
Som ett alternativ kan in- och utgående luftflöden fortlöpande analyseras med 
användande av en direktansluten flamjoniseringsdetektoranalysator och integreras 
med flödesmätningarna för att ge kontinuerliga uppgifter om den kolvätemassa som 
avgår. 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
Fuel drain and refill = Tömning och påfyllning av bränsle, Canister load to breakthrough (petrol) = 
Laddning av behållaren till genombrott (bensin), Canister load to breakthrough (butane) = Laddning 
av behållaren till genombrott (butan), Preconditioning drive = Förkonditioneringskörning, 12 to 36 
h = 12-36 timmar, Soak = Stabilisering, Type I test drive = Provningskörning av typ I, evaporative 
system conditioning-driving = konditioneringskörning av avdunstningssystemet, and max 2 min 
from engine shut-off = högst 2 minuter efter motorns avstängning, Hot soak test = 
Varmavdunstningsprovning, Diurnal test = Dygnsprovning, End = Avslutning, 6 to 36 h = 6-36 
timmarL 375/412 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 Bilaga 4 – Tillägg 7 
 
Fig ur 7/1  
 
BESTÄMNING A V AVDUN STNINGSUTSLÄPP 
Inkörni n gsperiod av 3 000 km  (inge n onor mal dräneri ng /belastni n g) 
Kontroll av behållare ns(arna s)  åldrande. 
Å n gtvät t av fordonet (om så k rävs)  
   
Bränsletemperat ur 28 3-2 8 7 K (10  -1 4  °C) 
40  % ± 2% av nom inell ta nk ka pa ci tet Omgivni ngstemperat ur:  2 9 3-3 03  K (20- 30  °C)
  
Högst 
7 m in uter Högst 2 min uter 12  to 36 h Upprepa d 
dygnsup pvärmn i ng till 
2-grams genombrott  T
star t  = 2 93  K (20 °C) 
∆T = 1 5 K Max 
1h 
6-
36  27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/413
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 182 Bilaga 4 – Tillägg 2  
 
 
Laddni ng med bu ta n /kväve t i ll 2-grams  
genombrott 
 
 
Bränsletemperat ur 29 1 K ±8  K (18 ± 8  °C) 40  % ± 2 %  av nomi nell tan kk ap ac itet  
Omgivni ngstemperat ur 29 3-3 0 3 K (2 0 – 30  °C) 
 
T yp 1: en del 1  + två delar 2 T
star t = 29 3-3 0 3 K (20- 3 0 °C) 
  Omgivni ngstemperat ur:  2 9 3-3 03  K (20  -3 0 °C) 
 
T yp 1:  en del 1 +  en del 2. 
T
star t = 29 3-3 0 3 K (20- 30  °C) 
 
 
T yp 1:  en del 1 
  
 
T
min  = 296  K  ( 2 3  ° C )  
T max = 30 4 K (31  °C) 
60  mi n ± 0, 5 m in 
 
T=29 3 K ±2  K(20 °C ±2  °C) de sis ta  6 t imm arn a 
 
T star t  =  20 3 K  ( 2 0  ° C )  
T min   = 30 8 K; ∆T = 1 5 K 
24  t immar,  a nt al dygnsprovni ngar =  1  
  
 
A n m ärk ni ngar :  
1.  A vdu nst ni n gs utsläpps kontroll fa m iljer – preciserad e uppgift er. 
2.  A v gas utsläpp ka n mäta s und er körnin gen av provn in g av t yp I me n dessa an vä nds inte för lags tadgad  
provnin g. Provni ng a v av gas ut släpp för lagsti ft ni ng förblir separat. 
 
4.3. Analyssystem 
 
4.3.1. Kolväteanalysator 
 
4.3.1.1. Luften i kammaren övervakas  med användande av en kolvätedetektor av 
flamjoniseringstyp. Provgas skall ledas från mittpunkten på en sidovägg eller i taket 
i kammaren och varje förbilett flöde skall återföras till kammaren, helst till en punkt 
omedelbart nedströms från blandarfläkten. 
 L 375/414 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 Bilaga 4 – Tillägg 7 
 
4.3.1.2. Kolväteanalysatorn skall ha en svarstid av mindre än 1,5 sekunder i  förhållande till 
90 % av den slutliga avläsningen. Dess stabilitet skall vara bättre än 2 % av fullt 
skalutslag vid noll och vid 80 ±20 % av fullt skalutslag under en period av 15 
minuter för alla driftområden. 
 
4.3.1.3. Analysatorns repeterbarhet uttryckt som en standardavvikelse skall vara bättre än 
±1 % av fullt skalutslag vid noll och vid 80 ±20 % av fullt skalutslag inom alla 
använda områden. 
 
4.3.1.4. Analysatorns driftområden skall väljas så att bästa upplösning erhålls vid 
mätningen, kalibreringen och läckagekontrollförfarandena. 
 
4.3.2. Kolväteanalysatorns dataregistreringssystem 
 
4.3.2.1. Kolväteanalysatorn skall förses med en anordning som registrerar elektriska 
utsignaler antingen på en remsskrivare eller med ett annat databehandlingssystem 
med en frekvens av minst en gång i minuten. Registreringssystemet skall ha 
driftsegenskaper som minst motsvarar den signal som registreras och skall ge en 
permanent registrering av resultaten. Registreringen skall vissa en tydlig indikation 
på varmavdunstnings- eller dygnsutsläppsprovningarnas inledning och avslutning 
(inkl. provtagningsperiodernas början och avslutning jämte den tid som förflutit 
mellan varje provnings inledning och avslutning). 
  
4.4. Uppvärmning av bränsletank (endast tillämplig när det är möjligt att tillföra 
behållaren bensin) 
  
4.4.1. Bränslet i fordonets tank(ar) skall uppvärmas med en reglerbar värmekälla; så är 
t.ex. en värmefilt med kapaciteten 2 000 W lämplig. Uppvärmningssystemet skall 
tillföra värmet jämnt till tankväggarna under bränslenivån för att inte orsaka lokal 
överhettning av bränslet. Värme skall inte tillföras ångan i tanken ovanför bränslet. 
 
4.4.2. Tankuppvärmningsanordningen skall göra det möjligt att jämnt uppvärma bränslet i 
tanken med 14 K från 289 K (16 °C) inom 60 minuter, med temperaturavkännarens 
läge enligt punkt 5.1.1 nedan. Uppvärmningssystemet skall under 
tankuppvärmningsmomentet kunna reglera bränsletemperaturen inom ±1,5 K av den 
föreskrivna temperaturen. 
 
4.5. Temperaturregistrering 
 
4.5.1. Temperaturen i kammaren registreras vid två punkter av temperaturavkännare som 
anslutits för att visa ett medelvärde. Mätpunkterna inskjuts ca 0,1 m i kammaren 
från den lodräta mittlinjen på varje sidovägg vid en höjd av 0,9 ±0,2 m. 
 
4.5.2. Temperaturerna i bränsletanken(arna) registreras med hjälp av en avkännare som 
placerats i bränsletanken enligt punkt 5.1.1 nedan om möjligheten att tillföra 
behållaren bensin används (punkt 5.1.5 nedan). 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/415
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 184 Bilaga 4 – Tillägg 2  
4.5.3. Temperaturerna skall under hela avdunstningsutsläppsmätningarnas förlopp 
registreras eller inläggas i ett databehandlingssystem med en frekvens av minst en 
gång per minut. 
 
4.5.4. Temperaturregistreringssystemets noggrannhet skall ligga inom ±1,0 K och 
temperaturen skall kunna avläsas med en noggrannhet av ±0,4 K. 
 
4.5.5. Registrerings- eller databehandlingssystemet skall kunna ge en tidsupplösning inom 
±15 sekunder. 
 
4.6.  Tryckregistrering 
 
4.6.1. Differensen ∆p mellan barometertrycket inom provningsområdet och det inre 
trycket i kammaren skall under hela avdunstningsutsläppsmätningarnas förlopp 
registreras eller införas i ett databehandlingssystem med en frekvens av minst en 
gång per minut. 
 
4.6.2. Tryckregistreringssystemets noggrannhet skall ligga inom ±2 kPa och trycket skall 
kunna avläsas med en noggrannhet av ±0,2 kPa. 
 
4.6.3. Registrerings- eller databehandlingssystemet skall kunna ge en tidsupplösning inom 
±15 sekunder. 
 
4.7. Fläktar 
 
4.7.1. Genom användning av en eller flera fläktar eller ventilatorer med dörren(arna) 
öppen(a) skall det bli möjligt att nedbringa kolvätekoncentrationen i kammaren till 
den omgivande kolvätenivån. 
 
4.7.2. Kammaren skall ha en eller flera fläktar eller ventilatorer med samma kapacitet av 
0,1-0,5 m3/min med vilkas hjälp luften i kammaren kan blandas fullständigt. Det 
skall vara möjligt att nå en jämn temperatur och kolvätekoncentration i kammaren 
under mätningarna. Fordonet i kammaren skall inte utsättas för en direkt luftström 
från fläktarna eller ventilatorerna. 
 
4.8. Gaser 
 
4.8.1. Följande rena gaser skall finnas tillgängliga för kalibrering och drift: 
 renad syntetisk luft: (renhetsgrad < 1 ppm C 1-ekvivalent, ≤ 1 ppm CO, ≤ 400 ppm 
CO 2, ≤ 0,1 ppm NO); syrehalt mellan 18 och 21 volymprocent, 
 
bränslegas för kolväteanalysatorn: (40 ±2 % väte och resten helium med mindre än 
1 ppm C 1-ekvivalent kolväte, mindre än 400 ppm CO 2), 
 
propan (C 3H 8): med en renhet av minst 99,5 %, 
 L 375/416 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 Bilaga 4 – Tillägg 7 
 
butan (C
4H 10): med en renhet av minst 98 %, 
 
kväve (N 2): med en renhet av minst 98 %. 
 
4.8.2. Kalibrerings- och spänngaser som innehåller blandningar av propan (C 3H 8) och 
renad syntetisk luft skall finnas tillgängliga. De verkliga koncentrationerna av en 
kalibreringsgas skall ligga inom 2 % av de angivna värdena. Noggrannheten hos de 
utspädda gaser som erhålls när en gasdelare används skall ligga inom ±2 % av det 
verkliga värdet. De koncentrationer som anges i tillägg 1 kan också erhållas med 
användande av en gasdelare som använder syntetisk luft som utspädningsgas. 
 
4.9. Ytterligare utrustning 
 
4.9.1. Den absoluta fuktigheten i provningslokalen skall kunna mätas inom ±5 %. 
 
5. PROVNINGSFÖRFARANDE 
 
5.1. Provningsförberedelse 
 
5.1.1. Fordonet förbereds tekniskt före provningen enligt följande: 
 
a) Fordonets avgassystem får inte uppvisa några läckor. 
 
b) Fordonet får ångtvättas före provningen. 
 
c) Om möjligheten att tillföra behållaren bensin utnyttjas (punkt 5.1.5 nedan) 
skall fordonets bränsletank vara utrustad med en temperaturavkännare som 
gör det möjligt att mäta temperaturen vid bränslets mittpunkt i 
bränsletanken när den är fylld till 40 % av sin kapacitet. 
 
d) Ytterligare tillbehör, anslutningar och anordningar får monteras på 
bränslesystemet för att möjliggöra en fullständig tömning av bränsletanken. 
För detta ändamål krävs det inte att tankskalet ändras. 
 
e) Tillverkaren kan föreslå en provningsmetod för att ta hänsyn till den 
kolväteförlust genom avdunstning som endast härrör från fordonets 
bränslesystem. 
 
5.1.2. Fordonet förs in i provningslokalen där omgivningstemperaturen ligger mellan 293 
och 303 K (20 och 30 °C). 
 
5.1.3. Behållarens(arnas) åldrande skall kontrolleras. Detta kan göras genom att det visas 
att den (de) körts minst 3 000 km. Om detta inte kan visas används följande 
förfarande. När det gäller ett flerbehållarsystem skall varje behållare underkastas 
förfarandet separat. 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/417
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 186 Bilaga 4 – Tillägg 2  
5.1.3.1. Behållaren avlägsnas från fordonet. Särskild försiktighet skall i detta skede iakttas 
för att undvika skador på bränslesystemets delar och sammansättning. 
 
5.1.3.2. Behållarens vikt skall kontrolleras. 
 
5.1.3.3.  Behållaren ansluts till en bränsletank, eventuellt extern, som är fylld med 
referensbränsle till 40 volymprocent av bränsletanken(arna). 
 
5.1.3.4. Bränsletemperaturen i bränsletanken skall ligga mellan 183 K och 287 K (10 och 14 
°C). 
 
5.1.3.5.  Bränsletanken (extern) uppvärms från 288 K till 318 K (15 till 45 °C) (ökning med 
1 °C var 9:e minut). 
 
5.1.3.6. Om behållaren når genombrott innan temperaturen når 318 K (45 °C) skall 
värmekällan avstängas. Därefter vägs behållaren. Om behållaren inte når 
genombrott under uppvärmningen till 318 K (45 °C) skall förfarandet från och med 
punkt 5.1.3.3 ovan upprepas tills genombrottet inträffar. 
 
5.1.3.7.  Genombrottet får kontrolleras enligt beskrivningen i punkterna 5.1.5 och 5.1.6 i 
denna bilaga eller med användande av ett annat provtagnings- och analyssystem 
som gör det möjligt att upptäcka kolväteutsläpp från behållaren vid genombrott. 
 
5.1.3.8. Behållaren skall vädras med 25 ±5 liter per minut av utsläppslaboratorieluft tills 300 
bäddvolymsutbyten uppnåtts. 
 
5.1.3.9.  Behållarens vikt skall kontrolleras. 
 
5.1.3.10.  Etapperna i förfarandet i punkterna 5.1.3.4-5.1.3.9 skall upprepas nio gånger. 
Provningen kan avslutas tidigare efter minst tre åldrandecykler om behållarens vikt 
stabiliserats efter de sista cyklerna. 
 
5.1.3.11. Avdunstningsutsläppsbehållaren återansluts och fordonet återställs till sitt normala 
körskick. 
 
5.1.4. En av de metoder som anges i punkterna 5.1.5 och 5.1.6 skall användas för att 
förkonditionera avdunstningsbehållaren. För fordon med flera behållare skall varje 
behållare förkonditioneras separat. 
 
5.1.4.1. Behållarutsläpp mäts för att fastställa genombrottet. 
 
Genombrott definieras här som den punkt då den kumulerade mängden utsläppta 
kolväten är lika med 2 gram. 
 
5.1.4.2. Genombrottet kan kontrolleras med användande av den 
avdunstningsutsläppskammare som beskrivs i punkterna 5.1.5 respektive 5.1.6. 
Genombrottet kan alternativt fastställas med användande av en extra L 375/418 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 Bilaga 4 – Tillägg 7 
 
avdunstningsbehållare som ansluts nedströms från fordonets behållare. Den extra 
behållaren skall noggrant vädras med torr luft innan den belastas. 
 
5.1.4.3.  Mätkammaren skall vädras under flera minuter omedelbart före provningen tills en 
stabil bakgrund erhålls. Kammarens blandarfläkt(ar) inkopplas i samband härmed. 
 
Kolväteanalysatorn skall nollställas och mätområdet bestämmas omedelbart före 
provningen. 
 
5.1.5. Belastning av behållare genom upprepad uppvärmning leder till genombrott 
 
5.1.5.1.  Fordonets(ens) bränsletank(ar) töms med användande av bränsletankens 
avtappningsanordning(ar). Detta skall göras så att de 
avdunstningsregleringsanordningar som monterats på fordonet inte vädras eller 
belastas onormalt. Det är vanligtvis tillräckligt att avlägsna bränsletanklocket för att 
åstadkomma detta. 
 
5.1.5.2. Bränsletanken(arna) återfylls till 40 ±2 % av tankens normala volymkapacitet med 
provningsbränsle med en temperatur av mellan 283 och 287 K (10-14 °C). 
Fordonets bränsletanklock skall monteras i samband härmed. 
 
5.1.5.3. Inom en timme efter återfyllningen skall fordonet placeras med motorn avstängd i 
avdunstningsutsläppskammaren. Bränsletankens temperaturavkännare ansluts till 
temperaturregistreringssystemet. En värmekälla skall placeras på lämpligt sätt i 
förhållande till bränsletanken(arna) och anslutas till temperaturreglaget. 
Värmekällan anges i punkt 4.4. ovan. Om fordonet är försett med mer än en 
bränsletank skall alla tankar uppvärmas på samma sätt som beskrivs nedan. 
Temperaturen i tankarna skall vara identisk inom ±1,5 K. 
 
5.1.5.4. Bränslet får uppvärmas artificiellt till en utgångsdygnstemperatur av 293 K (20 °C) 
±1 K. 
 
5.1.5.5. När bränsletemperaturen når minst 292 K (19 °C) skall följande åtgärder 
omedelbart vidtas: vädringsventilatorn skall avstängas, kammardörrarna stängas och 
förseglas samt mätningen av kolvätenivån i kammaren inledas. 
 
5.1.5.6. När bränsletemperaturen i bränsletanken når 293 K (20 °C) inleds en linjär 
värmestegring av 15 K (15 °C). Bränslet skall uppvärmas på sådant sätt att 
bränsletemperaturen under uppvärmningen överensstämmer med funktionen nedan 
inom ±1,5 K. Tidsåtgången för värme- och temperaturstegring registreras. 
 
T r = T o + 0,2333 · t 
 
där 
 
T r = erforderlig temperatur (K), 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/419
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 188 Bilaga 4 – Tillägg 2  
 
T o = ursprunglig temperatur (K), 
 
t  = tiden från tankuppvärmningsstegringens inledning i minuter. 
 
5.1.5.7. Så snart genombrott inträffar eller när bränsletemperaturen når 308 K (35 °C), 
beroende på vad som inträffar först, avstängs värmekällan, förseglingen till 
kammardörrarna bryts, dörrarna öppnas och fordonets bränsletanklock avlägsnas. 
Om genombrott inte inträffat när bränsletemperaturen nått 308 K (35 °C) avlägsnas 
värmekällan från fordonet, fordonet avlägsnas från avdunstningsutsläppskammaren 
och hela det förfarande som anges i punkt  5.1.7 nedan upprepas tills genombrott 
inträffar. 
 
5.1.6. Laddning med butan för genombrott 
 
5.1.6.1.  Om kammaren används för att fastställa genombrott (se punkt  5.1.4.2 ovan) skall 
fordonet placeras med motorn avstängd i avdunstningsutsläppskammaren. 
 
5.1.6.2. Avdunstningsutsläppsbehållaren skall förberedas för behållarladdningsmomentet. 
Behållaren får inte avlägsnas från fordonet med mindre än att tillträdet till dess 
normala läge är så begränsat att laddning rimligen endast kan ske genom att 
behållaren avlägsnas från fordonet. Särskild försiktighet skall under detta skede 
iakttas för att undvika skador på bränslesystemets delar och sammansättning. 
 
5.1.6.3. Behållaren laddas med en blandning bestående av 50 volymprocent butan och 50 
volymprocent kväve i en takt som motsvarar 40 gram butan i timmen. 
 
5.1.6.4. Så snart behållaren når genombrott skall ångkällan avstängas. 
 
5.1.6.5. Avdunstningsutsläppsbehållaren skall därefter återanslutas och fordonet återställas i 
sitt normala körskick. 
 
5.1.7.  Tömning och återfyllning av bränsle 
 
5.1.7.1. Fordonets(ens) bränsletank(ar) töms med användande av bränsletankens 
avtappningsanordning(ar). Detta skall göras så att de 
avdunstningsregleringsanordningar som monterats på fordonet inte vädras eller 
laddas onormalt. Det är vanligtvis tillräckligt att avlägsna bränsletanklocket för att 
åstadkomma detta. 
 
5.1.7.2. Bränsletanken(arna) återfylls till 40 ±2 % av tankens normala volymkapacitet med 
provningsbränsle med en temperatur av mellan 283 och 287 K (10-14 °C). 
Fordonets bränsletanklock skall monteras i samband härmed. 
 L 375/420 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 Bilaga 4 – Tillägg 7 
 
5.2. Förkonditioneringskörning 
 
5.2.1. Inom en timme efter det att behållaren laddats i enlighet med punkterna 5.1.5 eller 
5.1.6 placeras fordonet på chassidynamometern och körs genom en del 1- och två 
del 2-körcykler av provning av typ I såsom anges i bilaga 4. Provtagning på 
avgasutsläpp sker inte under detta moment. 
 
5.3. Avdunstning 
 
5.3.1. Inom fem minuter efter det att den förkonditioneringskörning som anges i punkt 
5.2.1 ovan avslutats skall motorhuven stängas helt och fordonet köras av 
chassidynamometern och uppställas i avdunstningslokalen. Fordonet är uppställt i 
minst 12 timmar och högst 36 timmar. Motorolje- och kylmedelstemperaturerna 
skall vid slutet av perioden ha nått lokalens temperatur eller ligga inom ±3 K av 
denna. 
 
5.4.  Dynamometerprovning 
 
5.4.1.  Efter avslutningen av avdunstningsperioden genomgår fordonet en fullständig 
provningskörning av typ I enligt beskrivning i bilaga 4 (stadskörnings- och 
landsvägskörningsprovning efter kallstart). Motorn avstängs därefter. Provtagning 
på avgasutsläpp får utföras under detta moment men resultaten skall inte användas 
för typgodkännande av avgasutsläpp. 
 
5.4.2. Inom två minuter efter det att den provningskörning av typ I som anges i punkt  
5.4.1 ovan avslutats genomgår fordonet ytterligare en konditioneringsprovning som 
består av en stadskörningscykel (varmstart) av en provning av typ I. Motorn 
avstängs därefter på nytt. Provtagning behöver inte utföras under detta moment. 
 
5.5. Varmavdunstningsutsläppsprovning 
  
5.5.1. Före avslutningen av provningskörningen skall mätkammaren vädras i flera minuter 
tills en stabil kolvätebakgrund erhålls. Kammarens blandarfläkt(ar) skall också 
inkopplas i samband härmed. 
 
5.5.2. Kolväteanalysatorn skall nollställas och mätområdet bestämmas omedelbart före 
provningen. 
 
5.5.3. Vid slutet av provningscykeln skall motorhuven helt tillslutas och alla anslutningar 
mellan fordonet och provningsbädden urkopplas. Fordonet körs därefter till 
mätkammaren med minsta möjliga användande av gaspedalen. Motorn skall stängas 
av innan någon del av fordonet kommer in i mätkammaren. Tidpunkten för motorns 
avstängning registreras på datainsamlingssystemet för avdunstningsutsläppsmätning 
och temperaturregistreringen inleds. Fordonets fönster och bagageutrymmen skall i 
detta skede öppnas om de inte redan öppnats. 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/421
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 190 Bilaga 4 – Tillägg 2  
5.5.4. Fordonet skall skjutas eller på annat sätt förflyttas till mätkammaren med motorn 
avstängd. 
 
5.5.5. Kammardörrarna stängs och försluts gastätt inom två minuter efter det  att motorn 
avstängts och inom sju minuter efter konditioneringskörningens slut. 
 
5.5.6. Varmavdunstningsperioden av 60 ±0,5 minuter inleds då kammaren försluts. 
Kolvätehalten, temperaturen och barometertrycket mäts för att ge de initiala 
avläsningarna C HCi, P i och T i för varmavdunstningsprovningen. Dessa värden 
används vid avdunstningsutsläppsberäkningen enligt punkt 6 nedan. 
Omgivningstemperaturen T i kammaren får inte vara lägre än 296 K och inte högre 
än 304 K under varmavdunstningsperioden av 60 minuter. 
 
5.5.7. Kolväteanalysatorn skall nollställas och mätområdet bestämmas omedelbart före 
slutet av provningsperioden av 60 ±0,5 minuter. 
 
5.5.8. Vid slutet av provningsperioden av 60 ±0,5 minuter skall kolvätehalten i kammaren 
mätas. Temperaturen och barometertrycket skall också mätas. Detta är de slutliga 
avläsningarna C HCf, P f och T f för den varmavdunstningsprovning som används för 
beräkningen i punkt 6 nedan. 
 
5.6. Avdunstning 
 
5.6.1. Provningsfordonet skall skjutas eller på annat sätt förflyttas till 
avdunstningsområdet utan användning av motorn och avdunstas i minst 6 timmar 
och högst 36 timmar mellan slutet av varmavdunstningsprovningen och inledningen 
av dygnsutsläppsprovningen. Under minst 6 timmar av denna period skall fordonet 
avdunstas vid 293 ±2 K (20 ±2 °C). 
 
5.7. Dygnsp rovning 
 
5.7.1.  Provningsfordonet skall utsättas en omgivningstemperaturcykel enligt den profil 
som anges i tillägg 2 till denna bilaga med en största avvikelse av ±2 K under hela 
tiden. Den genomsnittliga temperaturavvikelse från profilen som beräknas med 
användande det absoluta värdet för varje uppmätt avvikelse skall inte 
överstiga ±1 K. Omgivningstemperaturen skall mätas minst en gång i minuten. 
Temperaturcykeln inleds då tiden T start = 0, så som anges i punkt 5.7.6 nedan. 
 
5.7.2. Mätkammaren skall vädras under flera minuter omedelbart före provningen tills en 
stabil bakgrund kan uppnås. Kammarens blandarfläkt(ar) skall också inkopplas i 
samband med detta. 
 
5.7.3. Provningsfordonet skall med motorn avstängd och med provningsfordonets fönster 
och bagageutrymme(n) öppnade flyttas in i mätkammaren. Blandarfläkten(arna) 
skall justeras -så att den (de) upprätthåller en minsta luftcirkulationshastighet av 8 
km/h under provningsfordonets bränsletank. 
 L 375/422 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 Bilaga 4 – Tillägg 7 
 
5.7.4. Kolväteanalysatorn skall nollställas och mätområdet bestämmas omedelbart före 
provningen. 
 
5.7.5. Kammardörrarna skall stängas och förslutas gastätt. 
 
5.7.6. Inom 10 minuter efter det att dörrarna stängts och förslutits mäts kolvätehalten, 
temperaturen och barometertrycket för att ge de initiala avläsningarna C HCi, P i och 
T i för dygnsprovningen. Detta är den punkt då tiden T start = 0. 
 
5.7.7. Kolväteanalysatorn skall nollställas och mätområdet bestämmas omedelbart före 
provningen. 
 
5.7.8. Slutet av utsläppsprovtagningsperioden inträffar 24 timmar ±6 minuter efter början 
av den initiala provtagning som anges i punkt 5.7.6 ovan. Den tid som förflutit 
registreras. Kolvätehalten, temperaturen och barometertrycket mäts för att ge de 
slutliga avläsningar C HCf, P f och T f för dygnsprovningen som används för 
beräkningen i punkt 6. Detta avslutar avdunstningsutsläppsprovningsförfarandet. 
 
6. BERÄKNING 
 
6.1. De avdunstningsutsläppsprovningar som beskrivs i punkt 5 gör det möjligt att 
beräkna kolväteutsläppen från dygns- och varmavdunstningsmomenten. 
Avdunstningsförlusterna från vart och ett av dessa moment beräknas med 
användande av de initiala och slutliga kolvätehalterna, temperaturerna och trycken i 
kammaren samt kammarens nettovolym. Formeln nedan används: 
 
 
 
 
  
 
där 
 
M HC = kolvätemassa i gram  
 
M HC,ou t     = kolvätemassa som leds ut ur kammaren, om kammare med fast 
volym används för dygnsutsläppsprovning (gram). 
 
M HC,I       = kolvätemassa som leds in i kammaren, om kammare med fast 
volym används för dygnsutsläppsprovning (gram). 
 
C HC = uppmätt kolvätehalt i kammaren (ppm volym i C 1-ekvivalent), 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/423
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 192 Bilaga 4 – Tillägg 2  
V            =            kammarens nettovolym i kubikmeter, korrigerad för fordonets 
volym med fönstren och bagageutrymmet öppnade. Om 
fordonets volym inte är bestämd avdras en volym av 1,42 m3. 
 
T =  omgivningstemperatur i kammaren, K, 
 
P = barometertryck, kPa, 
 
H/C = väte-/kolförhållande, 
 
k = 1,2 . (12 + H/C); 
 
där 
 
i = initial avläsning, 
 
f = slutlig avläsning, 
 
H/C = sätts till 2,33 för dygnsprovningsförluster, 
 
H/C = sätts till 2,20 för varmavdunstningsförluster. 
 
6.2. Sammanlagda provningsresultat 
 
Det sammanlagda kolvätemassutsläppet från fordonet sätts till: 
 
M total = M DI + M HS 
 
 där 
 
M total  =  fordonets sammanlagda utsläppsmassa (gram), 
 
M DI    =  kolväteutsläppsmassa vid dygnsprovning (gram), 
 
M HS    =  kolväteutsläppsmassa vid varmavdunstning (gram). 
 
7. PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE 
 
7.1. För rutinmässig slutprovning av produkten får typgodkännandeinnehavaren styrka 
kravuppfyllelse genom provtagning på fordon som skall uppfylla följande krav. 
 
7.2. Läckageprovning 
 
7.2.1. Öppningar ut i luften från utsläppsregleringssystemet skall isoleras. 
 
7.2.2. Ett tryck av 370 ±10 mm vattenpelare H 2O skall tillföras bränslesystemet. L 375/424 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 Bilaga 4 – Tillägg 7 
 
 
7.2.3. Trycket skall tillåtas bli stabiliserat innan bränslesystemet isoleras från tryckkällan. 
 
7.2.4. Efter bränslesystemets isolering får trycket under fem minuter inte falla med mer 
än 50 mm vattenpelare H 2O. 
 
7.3. Ventileringsprovning 
  
7.3.1. Öppningar ut i luften från utsläppsregleringen skall isoleras. 
 
7.3.2. Ett tryck av 370 ±10 mm vattenpelare H 2O skall tillföras bränslesystemet. 
 
7.3.3. Trycket skall tillåtas bli stabiliserat innan bränslesystemet isoleras från tryckkällan. 
 
7.3.4. Ventilutlopp från utsläppsregleringssystemen ut i luften skall återställas till 
produktionsförhållande. 
 
7.3.5. Trycket i bränslesystemet skall falla till under 100 mm H 2O på minst 30 sekunder 
men inom två minuter. 
 
7.3.6. På tillverkarens begäran kan ventilationens driftskapacitet demonstreras genom ett 
likvärdigt alternativt förfarande. Det särskilda förfarandet skall av tillverkaren 
demonstreras för den tekniska tjänsten under typgodkännandeförfarandet. 
 
7.4. Vädringsprovning 
 
7.4.1. Utrustning som kan påvisa ett luftflöde av 1,0 liter per minut skall anbringas vid 
vädringsluftinloppet och ett tryckkärl av tillräcklig storlek för att utöva en 
försumbar inverkan på vädringssystemet skall via en växelventil anslutas till 
vädringsluftinloppet eller tvärtom. 
 
7.4.2. Tillverkaren får använda en flödesmätare efter eget val om den kan godtas av den 
behöriga myndigheten. 
 
7.4.3. Fordonet skall köras på ett sådant sätt att varje konstruktionsdel i vädringssystemet 
som kan begränsa vädringsfunktionen upptäcks och omständigheterna noteras. 
 
7.4.4. Medan motorn körs inom de gränser som anges i punkt 7.4.3 ovan skall luftflödet 
bestämmas antingen genom att: 
 
7.4.4.1. Den anordning som avses i punkt 7.4.1 ovan inkopplas. Ett tryckfall från 
atmosfärisk nivå till en nivå som anger att en volym av 1,0 liter luft flutit in i 
avdunstningsutsläppsregleringssystemet inom en minut skall observeras eller 
 
7.4.4.2. om en alternativ flödesmätanordning används skall en avläsning av minst 1,0 liter 
per minut vara påvisbar. 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/425
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 194 Bilaga 4 – Tillägg 2  
7.4.4.3. På tillverkarens begäran kan ett alternativt vädringsförfarande användas om 
förfarandet under typgodkännandeförfarandet framlagts för och godtagits av den 
tekniska tjänsten. 
 
7.5. Den behöriga myndighet som beviljat typgodkännandet får när som helst granska de 
metoder för kontroll av överensstämmelse som är tillämpliga på varje 
produktionsenhet. 
 
7.5.1. Inspektören skall ta ett tillräckligt stort stickprov ur serien. 
 
7.5.2. Inspektören får prova dessa fordon genom tillämpning av punkt 8.2.5 i dessa 
föreskrifter. 
 
7.6. Om kraven i punkt 7.5 ovan inte uppfylls skall den behöriga myndigheten 
säkerställa att alla erforderliga åtgärder vidtas för att så snabbt som möjligt 
återställa produktionsöverensstämmelsen. 
 L 375/426 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 Bilaga 4 – Tillägg 7 
 
Bilaga 7 - Tillägg 1
 
 
KALIBRERING AV UTRUSTNING FÖR AVDUNSTNINGSUTSLÄPPSPROVNING 
 
1. KALIBRERINGSFREKVENS OCH KALIBRERINGSMETODER 
 
1.1. All utrustning skall kalibreras innan den tas i bruk och därefter så ofta som krävs 
och under alla omständigheter under månaden för typgodkännadeprovning. De 
kalibreringsmetoder som skall användas beskrivs i detta tillägg. 
 
1.2. Normalt skall den temperaturserie som först omnämns bli använd. Som ett 
alternativ får temperaturserien inom klamrar användas. 
 
2. KALIBRERING AV KAMMAREN 
 
2.1. Inledande bestämning av kammarens inre volym 
 
2.1.1. Innan den tas i bruk skall kammarens inre volym bestämmas enligt följande: 
 
Kammarens inre mått mäts noggrant med beaktande av alla ojämnheter såsom 
balkar. Kammarens inre volym bestäms med utgångspunkt i dessa mätningar. 
 
För kammare med variabel volym skall kammaren låsas till en fast volym när 
kammaren hålls vid en omgivningstemperatur av 303 K (30 °C) [(302 K (29 °C)]. 
Denna nominella volym skall vara repeterbar inom ±0,5 % av det angivna värdet. 
 
2.1.2. Den inre nettovolymen bestäms genom att subtrahera 1,42 m3 från kammarens inre 
volym. Som ett alternativ kan provningsfordonets volym med bagageutrymme och 
fönster öppna användas i stället för 1,42 m3. 
 
2.1.3. Kammaren skall kontrolleras enligt punkt 2.3 nedan. Om propanmassan inte 
överensstämmer med den införda massan inom ±2 % krävs en korrigerande åtgärd. 
 
2.2. Bestämning av kammarens bakgrundsutsläpp 
 
Genom denna åtgärd fastställs att kammaren inte innehåller några material som 
avger betydande mängder kolväten. Kontrollen skall utföras då kammaren tas i 
bruk, efter varje åtgärd i kammaren som kan påverka bakgrundsutsläppen och med 
en frekvens av minst en gång om året. 
 
2.2.1. Kammare med variabel volym kan användas med antingen låst eller olåst 
volyminställning enligt beskrivningen i punkt 2.1.1 ovan och där 
omgivningstemperaturen skall hållas vid 308 K ±2 K (35 ±2 °C) [309 K ±2 K 
(36 ±2 °C)] under hela den fyratimmarsperiod som omnämns nedan. 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/427
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 196 Bilaga 4 – Tillägg 2  
2.2.2. Kammare med fast volym skall användas med inlopps- och utloppsflödena 
avstängda. Omgivningstemperaturen skall hållas vid 308 K ±2 K (35 ±2 °C) [309 K 
±2 K (36 ±2 °C) under hela den fyratimmarsperiod som omnämns nedan. 
 
2.2.3. Kammaren kan förslutas och blandarfläkten köras under en period av upp till 12  
timmar innan fyratimmarsperioden för bakgrundsprovtagning inleds. 
 
2.2.4. Analysatorn (om sådan krävs) skall kalibreras, därefter nollställas och mätområdet 
bestämmas. 
 
2.2.5. Kammaren skall vädras tills en stabil kolväteavläsning erhålls och blandarfläkten 
inkopplas om den inte redan är inkopplad. 
 
2.2.6. Kammaren försluts därefter och bakgrundskolvätekoncentration, temperatur och 
barometertryck mäts. Dessa utgör de initiala avläsningsvärden C HCi, P i och T i som 
används vid beräkning av kammarens bakgrund. 
 
2.2.7. Kammaren får stå orörd med blandarfläkten inkopplad under en fyratimmarsperiod. 
 
2.2.8. Vid slutet av denna period används samma analysator för att mäta 
kolvätekoncentrationen i kammaren. Temperatur och barometertryck mäts också. 
Dessa utgör de slutliga avläsningsvärdena C HCf, P f och T f. 
 
2.2.9. Förändringen i kolvätemassan i kammaren skall under provningsperioden beräknas i 
enlighet med punkt 2.4 nedan och får inte överstiga 0,05 g. 
 
2.3. Kalibrering och kolväteretentionsprovning av kammaren 
 
Genom kalibrering och kolväteretentionsprovning av kammaren kontrolleras den 
beräknade volymen i punkt 2.1 ovan och även måttet på eventuell läckagehastighet. 
Kammarens läckagehastighet skall fastställas då kammaren tas i bruk, efter varje 
åtgärd i kammaren som kan påverka kammarens ursprungliga skick och därefter 
minst en gång i månaden. Om sex på varandra följande månatliga kontroller 
framgångsrikt genomförs utan korrigerande åtgärder kan kammarens 
läckagehastighet därefter fastställas kvartalsvis så länge ingen korrigerande åtgärd 
krävs. 
 
2.3.1. Kammaren skall vädras tills en stabil kolvätehalt erhålls. Blandarfläkten inkopplas 
om den inte redan är inkopplad. Kolväteanalysatorn nollställs, kalibreras, om så 
krävs, och mätområdet bestäms. 
 
2.3.2. För variabla kammare skall kammaren låsas vid det nominella volymläget. För 
kammare med fast volym skall utlopps- och inloppsflödena avstängas. 
 
2.3.3. Omgivningstemperaturregleringssystemet inkopplas därefter (om det inte redan 
inkopplats) och justeras till utgångstemperaturen 308 K (35 °C) [309 K (36 °C)]. 
 L 375/428 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 Bilaga 4 – Tillägg 7 
 
2.3.4. När kammaren stabiliserats vid 308 K ±2 K (35 ±2 °C) [309 K ±2 K  (36 ±2 °C)] 
försluts kammaren och bakgrundskoncentration, temperatur och barometertryck 
mäts. Dessa utgör de initiala avläsningsvärden C HCi, P i och T i som används vid 
kalibreringen av kammaren. 
 
2.3.5. En kvantitet av ca 4 gram propan införs i kammaren. Propanmassan skall mätas 
med en noggrannhet och precision av ±2 % det uppmätta värdet. 
 
2.3.6. Kammarens innehåll skall tillåtas bli blandat under fem minuter och därefter mäts 
kolvätekoncentration, temperatur och barometertryck. Detta är avläsningsvärdena 
C HCf, P f och T f för kalibreringen av kammaren såväl som de initiala 
avläsningsvärdena C HCi, P i och T i för retentionskontrollen. 
 
2.3.7. Med utgångspunkt i de avläsningar som erhållits enligt punkterna 2.3.4 och 2.3.6 
ovan och formeln i punkt 2.4 nedan beräknas propanmassan i kammaren. Denna 
skall ligga inom ±2 % av den propanmassa som uppmätts enligt punkt 2.3.5 ovan. 
 
2.3.8. För kammare med variabel volym skall kammaren lossas från den nominella 
volymkonstruktionen. För kammare med fast volym skall utlopps- och 
inloppsflödena öppnas. 
 
2.3.9. Förfarandet inleds därefter genom att omgivningstemperaturen varieras från 308 K 
(35 °C) till 293 K (20 °C) och åter till 308 K (35 °C) [308,6 K (35,6 °C) till 295,2 K 
(22,2 °C) och åter till 308,6 K (35,6 °C)] under en 24-timmarsperiod enligt den 
profil [alternativ profil] som anges i tillägg 2 till denna bilaga inom 15 minuter efter 
kammarens förslutning. (Toleranser enligt uppgift i punkt 5.7.1 i bilaga 7). 
 
2.3.10. Vid avslutningen av 24-timmarscykelperioden mäts och registreras den slutliga 
kolvätekoncentrationen, temperaturen och barometertrycket. Dessa utgör de slutliga 
avläsningsvärdena C HCf, P f och T f för kolväteretentionskontrollen. 
 
2.3.11. Med användande av formeln i punkt 2.4 nedan beräknas därefter kolvätemassan 
med utgångspunkt i de avläsningsvärden som erhållits i punkterna 2.3.10 och 2.3.6 
ovan. Massan får inte avvika med mer än 3 % från den kolvätemassa som anges i 
punkt 2.3.7 ovan. 
 
2.4. Beräkningar 
 
Beräkningen av förändringen av kolvätenettomassan i kammaren används för att 
fastställa kammarens kolvätebakgrund och läckagehastighet. De ursprungliga och 
slutliga avläsningsvärdena för kolvätehalt, temperatur och barometertryck används i 
följande formel för att beräkna förändringen av massan. 
 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/429
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 198 Bilaga 4 – Tillägg 2  
 
där 
 
M HC = kolvätemassa i gram, 
 
M HC,ou t     =             kolvätemassa som leds ut ur kammaren, om kammare med fast 
volym används för dygnsutsläppsprovning (gram). 
 
M HC,i =        kolvätemassa som leds in i kammaren, om kammare med fast 
volym används för dygnsutsläppsprovning (gram) 
 
C HC =          kolvätehalt i kammaren (ppm  kol (Anmärkning : ppm kol = ppm 
propan x 3)), 
 
V = kammarvolym i kubikmeter, 
 
T = omgivningstemperatur i kammaren, (K), 
 
P = barometertryck, (kPa), 
 
K = 17,6; 
 
där 
i är den initiala avläsningen, 
f  är den slutliga avläsningen. 
 
3. KONTROLL AV FLAMJONISERINGSDETEKTOR (FID) SOM 
KOLVÄTEANALYSATOR 
 
3.1. Optimering av detektorns svar 
 
Flamjoniseringsdetektorn skall justeras enligt instrumenttillverkarens anvisningar. 
Propan i luft skall användas för att optimera svaret inom det vanligaste driftområdet. 
 
3.2. Kalibrering av kolväteanalysatorn 
 
Analysatorn skall kalibreras med användande av propan i luft och renad syntetisk 
luft. Se punkt 4.5.2 i tillägg 4 (kalibrerings- och spänngaser). 
 
En kalibreringskurva upprättas enligt beskrivning i punkterna 4.1-4.5 i detta tillägg. 
 L 375/430 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 Bilaga 4 – Tillägg 7 
 
3.3. Kontroll av syrgasinterferens och rekommenderade gränsvärden 
 
Svarsfaktorn (Rf) för ett visst kolväte är förhållandet mellan C 1-avläsningen på 
flamjoniseringsdetektorn och gaskoncentrationen i cylindern uttryckt som ppm C 1. 
Provningsgasens koncentration skall ligga på en nivå så att den ger ett svar av 
ca 80 % av full skala för driftsområdet. Koncentrationen skall vara känd med en 
noggrannhet av ±2 % i förhållande till en gravimetrisk standard uttryckt i volym. 
Dessutom skall gascylindern förkonditioneras under 24 timmar vid en temperatur 
mellan 293 K och 303 K (20 och 30 °C). 
 
Svarsfaktorerna skall bestämmas när en analysator tas i bruk och därefter efter 
längre serviceintervall. Den referensgas som skall användas är propan som i 
förhållande till renad luft skall tillföras för att ge en svarsfaktor av 1,00. 
 
Den provningsgas som skall användas för syrgasinterferens och det 
rekommenderade svarsfaktorområdet anges nedan: 
 
Propan och kväve:       0,95 ≤ Rf ≤  1,05. 
 
4. KALIBRERING AV KOLVÄTEANALYSATORN 
 
Vart och ett av de normalt använda driftsområdena kalibreras genom följande 
förfarande: 
 
4.1. En kalibreringskurva upprättas med minst fem kalibreringspunkter som är så jämnt 
fördelade som möjligt inom driftsområdet. Den nominella koncentrationen av 
kalibreringsgasen med de högsta koncentrationerna skall vara minst 80 % av full 
skala. 
 
4.2. Kalibreringskurvan beräknas med minsta kvadratmetoden. Om graden hos det 
polynom som erhålls är större än 3 skall följaktligen antalet kalibreringspunkter 
vara minst antalet polynomgrader plus 2. 
 
4.3. Kalibreringskurvan får inte avvika med mer än 2 % från det nominella värdet för 
varje kalibreringsgas. 
 
4.4. Med användande de polynomkoefficienter som erhålls i punkt 3.2 ovan skall en 
tabell över det angivna avläsningsvärdet i förhållandet till den verkliga halten 
upprättas i steg som inte är större än 1 % av full skala. Detta skall utföras för varje 
kalibrerat analysatorområde. Tabellen skall också innehålla andra relevanta 
uppgifter såsom: 
  
a) datum för kalibreringen, spänn- och nollställningspotentiometerns 
avläsningsvärden (i förekommande fall), 
 
b) nominell skala, 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/431
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 200 Bilaga 4 – Tillägg 2  
 
c) referensuppgifter för varje kalibreringsgas som använts, 
 
d) det verkliga och angivna värdet för varje kalibreringsgas som använts 
tillsammans med skillnaderna i %, 
 
e) bränsle för och typ av flamjoniseringsdetektor, 
 
f) flamjoniseringsdetektorns lufttryck. 
 
4.5. Om det till den tekniska tjänstens tillfredsställelse kan visas att alternativ teknik 
(t.ex. dator, elektroniskt styrd mätområdesväxlare) kan ge likvärdig noggrannhet får 
följaktligen dessa alternativ användas. 
 L 375/432 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 201 Bilaga 7 – Tillägg 2 
 
Bilaga 7 - Tillägg 2  
  
Profil över omgivande dygnstemperatur för 
kalibrering av kammaren och 
dygnsutsläppsprovningen Alternativ profil över omgivande 
dygnstemperatur för kalibrering av 
kammaren i enlighet med bilaga 7, 
tillägg 1, punkterna 1.2 och 2.3.9.  
Tid (timmar) 
Kalibrerin g Provnin g  
Temperatur (°C i)  
Tid (timmar)  
Temperatur (°C i) 
 
13 0/24 20,0 0 
35,6  
14 1 20,2 1 
35,3  
15 2 20,5 2 
34,5  
16 3 21,2 3 
33,2  
17 4 23,1 4 
31,4  
18 5 25,1 5 
29,7  
19 6 27,2 6 
28,2  
20 7 29,8 7 
27,2  
21 8 31,8 8 
26,1  
22 9 33,3 9 
25,1  
23 10 34,4 10 
24,3  
24/0 11 35,0 11 
23,7  
1 12 34,7 12 
23,3  
2 13 33,8 13 
22,9  
3 14 32,0 14 
22,6  
4 15 30,0 15 
22,2  
5 16 28,4 16 
22,5  
6 17 26,9 17 
24,2  
7 18 25,2 18 
26,8  
8 19 24,0 19 
29,6  
9 20 23,0 20 
31,9  
10 21 22,0 21 
33,9  
11 22 20,8 22 
35,1  
12 23 20,2 23 
35,4  
 24 
35,6 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/433
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 202 Bilaga 4 – Tillägg 2  
Bilaga 8
 
 
PROVNING AV TYP VI 
(Kontroll av genomsnittliga avgasutsläpp av kolmonoxid och kolväten efter en kallstart vid låg 
omgivningstemperatur) 
 
1. INLEDNING 
 
Denna bilaga gäller endast fordon med gnisttändningsmotor. Här beskrivs den 
utrustning som krävs för och förfarandet vid den provning av typ VI som definieras i 
punkt 5.3.5 i dessa föreskrifter för att kontrollera utsläpp av kolmonoxid och kolväten 
vid låga omgivningstemperaturer. De områden som behandlas i dessa föreskrifter 
omfattar: 
 
i)         utrustningskrav 
 
ii) provningsvillkor, 
 
iii) provningsförfaranden och uppgiftskrav. 
 
2. PROVNINGSUTRUSTNING 
 
2.1. Sammanfattning 
 
2.1.1. I detta kapitel behandlas den utrustning som behövs för avgasutsläppsprovningar vid 
låg omgivningstemperatur av fordon med gnisttändningsmotor. Den utrustning som 
krävs och anvisningarna motsvarar kraven för provning av typ I så som anges i bilaga 
4, med tillägg, om särskilda krav för provning av typ VI inte föreskrivs. I punkterna 
2.2-2.6 beskrivs de avvikelser som är tillämpliga på provning av typ VI vid låg 
omgivningstemperatur. 
 
2.2. Chassidynamometer 
 
2.2.1. Kraven i punkt 4.1 i bilaga 4 gäller. Dynamometern skall justeras för att simulera 
driften av ett fordon på väg vid 266 K (-7 °C). Sådan justering kan grundas på en 
bestämning av belastningskraftprofilen på väg vid 266 K (-7 °C). Som ett alternativ 
kan det driftmotstånd som fastställs enligt tillägg 3 i bilaga 4 justeras för en minskning 
med 10 % av rullningstiden. Den tekniska tjänsten kan godta användandet av andra 
metoder för att bestämma körmotståndet. 
 
2.2.2. För kalibrering av dynamometern gäller bestämmelserna i tillägg 2 till bilaga 4. 
 L 375/434 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 203 Bilaga 7 – Tillägg 2 
 
2.3. Provtagningssystem 
 
2.3.1. Bestämmelserna i punkt 4.2 i bilaga 4 och tillägg 5 till bilaga 4 gäller. Punkt 2.3.2 i 
tillägg 5 ändras till att lyda: 
 
”Rörkonstruktion, konstantvolymprovtagningens flödeskapacitet samt 
utspädningsluftens temperatur och specifika fuktighet (som kan avvika från luftkällan 
för fordonsbränningen) skall kontrolleras för att eliminera vattenkondens i systemet 
(ett flöde av 0,142-0,165 m3/s är tillräckligt för de flesta fordon).” 
 
2.4. Analysutrustning 
 
2.4.1. Bestämmelserna i punkt 4.3 i bilaga 4 gäller, men endast för provning av kolmonoxid, 
koldioxid och kolväten. 
 
2.4.2. För kalibreringar av analysutrustningen gäller bestämmelserna i tillägg 6 till bilaga 4. 
 
2.5. Gaser 
 
2.5.1. Bestämmelserna i punkt 4.5 i bilaga 4 gäller i den mån de är relevanta. 
 
2.6. Ytterligare utrustning 
 
2.6.1. För den utrustning som används för mätningar av volym, temperatur, tryck och 
fuktighet gäller bestämmelserna i punkterna 4.4 och 4.6 i bilaga 4. 
 
3. PROVNINGSFÖRLOPP OCH BRÄNSLE 
 
3.1.  Allmänna krav 
 
3.1.1. I provningsförloppet i figur 8/1 visas de steg som gäller för provningsfordonet när det 
underkastas förfarandena för provning av typ VI. De omgivningstemperaturnivåer som 
möter provningsfordonet skall i genomsnitt vara: 266 K (-7 °C) ±3 K men inte lägre än 
260 K (-13 °C) eller högre än 272 K (-1 °C). 
 
Temperaturen får inte gå under 263 K (-10 °C) eller överstiga 269 K (-4 °C) under mer 
än tre på varandra följande minuter. 
 
3.1.2. Den provningsrumstemperatur som övervakas under provningen skall mätas vid 
kylfläktens utlopp (punkt 5.2.1 i denna bilaga). Den omgivningstemperatur som 
registreras skall vara det aritmetiska medelvärdet av de provningsrumstemperaturer 
som uppmäts med konstanta intervall av högst en minut. 
 
3.2. Provningsförfarande 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/435
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 204 Bilaga 4 – Tillägg 2  
Del 1-stadskörningscykeln enligt figur 1/1 i bilaga 4, tillägg 1, består av fyra 
grundläggande stadskörningscykler som tillsammans bildar en fullständig del 1-cykel. 
 
3.2.1. Motornstarten, provtagningens början och körningen av den första cykeln skall ske i 
enlighet med tabell 1.2 och figur 1/1 i bilaga 4. 
 
3.3. Förberedelse för provningen 
 
3.3.1. För provningsfordonet gäller bestämmelserna i punkt 3.1 i bilaga 4. Vid inställning av 
motsvarande tröghetsmassa på dynamometern gäller bestämmelserna i punkt 5.1 i 
bilaga 4. L 375/436 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 205 Bilaga 7 – Tillägg 2 
 
Figur 8/1
 
 
Förfarande för provning vid låg omgivningstemperatur 
 
If necessary: fuel drain and refill = Om så krävs: tömning och påfyllning av bränsle, 
preconditioning section 4 = förkonditionering avsnitt 4, two options = två alternativ, Ambient cold 
soak = Omgivningskall stabilisering, Forced cool down = Kompressornedkylning, 12-36 h = 12-36 
timmar, Cold soak = Kall stabilisering, Low temperature exhaust emission test 266 K ± 3 K Section 
5.3 = Avgasutsläppsprovning vid låg temperatur 266 K ±3 K Avsnitt 5.3, END = AVSLUTNING 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/437
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 206 Bilaga 4 – Tillägg 2  
 
 L 375/438 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 207 Bilaga 7 – Tillägg 2 
 
3.4. Provningsbränsle 
 
3.4.1. Provningsbränslet skall överensstämma med anvisningarna i punkt 3 i bilaga 10. 
 
4. FÖRKONDITIONERING AV FORDONET  
 
4.1. Sammanfattning 
 
4.1.1. För att säkerställa reproducerbara utsläppsprovningar skall provningsfordonet 
konditioneras på ett enhetligt sätt. Konditioneringen består av en förberedande körning 
på en chassidynamometer följd av en stabiliseringsperiod före utsläppsprovningen 
enligt punkt 4.3. 
 
4.2. Förkonditionering 
 
4.2.1. Bränsletanken(arna) skall fyllas med det angivna provningsbränslet. Om det befintliga 
bränslet i bränsletanken(arna) inte överensstämmer med anvisningarna i punkt 3.4.1 
ovan skall det befintliga bränslet uttömmas före bränslepåfyllningen. 
Provningsbränslet skall ha en temperatur som är lägre än eller lika med 289 K 
(+16 °C). För ovanstående åtgärder skall avdunstningsutsläppsregleringssystemet 
varken vara onormalt utvädrat eller onormalt belastat. 
 
4.2.2. Fördonet flyttas till ett provningsrum och placeras på chassidynamometern. 
 
4.2.3. Förkonditionering består av körcykeln enligt bilaga 4, tillägg 1, figur 1/1, del 1 och 2. 
På tillverkarens begäran kan fordon med gnisttändningsmotor förkonditioneras med en 
del 1- och två del 2-körcykler. 
 
4.2.4. Under förkonditioneringen skall provningsrumstemperaturen hållas relativt konstant 
och inte vara högre än 303 K (30 °C) 
 
4.2.5. Drivhjulets däcktryck skall vara inställt i enlighet med bestämmelserna i punkt 5.3.2 i 
bilaga 4. 
 
4.2.6. Inom tio minuter efter förkonditioneringens avslutning skall motorn avstängas. 
 
4.2.7. På tillverkarens begäran och med den tekniska tjänstens godkännande kan ytterligare 
förkonditionering i undantagsfall tillåtas. Den tekniska tjänsten kan också välja att 
utföra ytterligare förkonditionering. Den ytterligare förkonditioneringen består av en 
eller flera körmoment i den del 1-cykel som beskrivs i bilaga 4, tillägg 1. 
Omfattningen av sådan ytterligare förkonditionering skall registreras i 
provningsrapporten. 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/439
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 208 Bilaga 4 – Tillägg 2  
4.3. Stabiliseringsmetoder 
 
4.3.1. En av följande två metoder som skall väljas av tillverkaren skall användas för att 
stabilisera fordonet före utsläppsprovningen. 
 
4.3.2. Standardmetod 
 
Fordonet förvaras före avgasutsläppsprovningen i låg omgivningstemperatur under 
minst 12 timmar men högst 36 timmar. Omgivningstemperaturen (uppmätt med torr 
termometer) under denna period skall hållas vid en genomsnittlig temperatur av: 
 
266 K (-7 °C) ±3 K under varje timme av denna period och den får inte vara lägre än 
260 K (-13 °C) eller högre än 272 K (-1 °C). Temperaturen får dessutom inte vara 
under 263 K (-10 °C) eller över 269 K (-4 °C) under mer än tre på varandra följande 
minuter. 
 
4.3.3. Påskyndad metod 
 
Fordonet skall före avgasutsläppsprovningen förvaras vid låg omgivningstemperatur 
under högst 36 timmar. 
 
4.3.3.1. Fordonet skall under denna period inte förvaras vid omgivningstemperaturer som 
överstiger 303 K (30 °C).  
 
4.3.3.2. Fordonets kylning kan åstadkommas genom påskyndad kylning av fordonet till 
provningstemperaturen. Om kylningen förstärks med fläktar skall fläktarna placeras i 
vertikalt läge för att åstadkomma största möjliga kylning av transmissionen och motorn 
och inte i första hand av oljetråget. Fläktar skall inte placeras under fordonet. 
 
4.3.3.3. Omgivningstemperaturen behöver endast kontrolleras strikt efter det att fordonet kylts 
till 266 K (-7 °C) ±2 K, något som avgörs med en representativ oljetemperatur. 
 
En representativ oljetemperatur är den oljetemperatur som uppmäts nära mitten av 
oljetråget och inte på ytan eller i botten av oljetråget. Om två eller flera olika lägen i 
oljan övervakas skall alla uppfylla temperaturkraven. 
 
4.3.3.4. Fordonet skall före avgasutsläppsprovningen vid låg omgivningstemperatur förvaras 
under minst en timme efter det att det kylts till 266 K (-7 °C) ±2 K. 
Omgivningstemperaturen (uppmätt med torr termometer) skall under denna period 
hållas vid i genomsnitt 266 K (-7 °C) ±3 K och inte vara lägre än 260 K (-13 °C) eller 
högre än 272 K (-1 °C). 
 
Temperaturen får dessutom inte vara under 263 K (-10 °C) eller över 269 K (-4 °C) 
under mer än tre på varandra följande minuter. 
 L 375/440 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 209 Bilaga 7 – Tillägg 2 
 
4.3.4. Om fordonet är stabiliserat vid 266 K (-7 °C) i ett separat område och flyttas genom ett 
varmt område till provningsrummet skall fordonet avstabiliseras i provningsrummet 
under minst sex gånger den period under vilken fordonet utsatts för högre 
temperaturer. Omgivningstemperaturen (uppmätt med torr termometer) skall under 
denna period hållas vid i genomsnitt 266 K (-7 °C) ±3 K och inte vara lägre än 260 K 
(-13 °C) eller högre än 272 K (-1 °C). 
 
Temperaturen får dessutom inte vara under 263 K (-10 °C) eller överstiga 269 K (-4 
°C) under mer än tre på varandra följande minuter. 
 
5. DYNAMOMETERFÖRFARANDE 
 
5.1.  Sammanfattning 
 
5.1.1. Utsläppsprovtagningen utförs med ett provningsförfarande som utgörs av del 1-cykeln 
(bilaga 4, tillägg 1, figur 1/1). Motorstart, omedelbar provtagning, körning av del 1-
cykeln och motorns avstängning bildar en fullständig provning vid låg 
omgivningstemperatur med en total provningstid av 780 sekunder. Avgasutsläppen 
utspäds med omgivningsluft och ett proportionellt prov uppsamlas kontinuerligt för 
analys. De avgaser som uppsamlas i säcken analyseras för kolväten, kolmonoxid och 
koldioxid. Ett parallellt prov av utspädningsluften analyseras samtidigt för 
kolmonoxid, kolväten och koldioxid. 
 
5.2. Dynamometerkörning 
 
5.2.1.  Kylfläkt 
 
5.2.1.1. En kalluftsfläkt placeras så att kylluften på lämpligt sätt riktas mot kylaren 
(vattenkylning) eller mot luftintaget (luftkylning) och mot fordonet. 
 
5.2.1.2. För fordon med motorn framtill skall fläkten placeras framför fordonet inom ett 
avstånd av 300 mm. För fordon med motorn baktill eller om ovannämnda arrangemang 
är opraktiskt skall kalluftsfläkten placeras så att tillräckligt mycket luft tillförs för att 
kyla fordonet. 
 
5.2.1.3. Fläktens varvtal skall vara sådant att inom ett driftsintervall av mellan 10 km/h och 
minst 50 km/h håller sig den linjära lufthastigheten vid blåsutloppet inom ±5 km/h av 
motsvarande rullhastighet. Vid det slutliga urvalet av ventilator skall följande 
egenskaper iakttas: 
 
i) area:  minst 0,2 m2, 
 
ii) den nedre kantens höjd över golvytan: ca 20 cm. 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/441
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 210 Bilaga 4 – Tillägg 2  
Som ett alternativ skall lufthastigheten vid blåsutloppet vara minst 6 m/s (21,6 km/h). 
På tillverkarens begäran får kalluftsfläktens höjd för specialfordon (t.ex. täckta 
lastbilar, terrängfordon) ändras. 
 
5.2.1.4. Den fordonshastighet som uppmäts på dynamometerrulle(ar) skall användas (punkt 
4.1.4.4 i bilaga 4). 
 
5.2.3. Förberedande provningscykler kan, om så krävs, utföras för att avgöra hur gas- och 
bromsreglagen bäst aktiveras för att åstadkomma en cykel som inom föreskrivna 
gränsvärden närmar sig den teoretiska cykeln eller för att möjliggöra justering av 
provtagningssystemet. Sådan körning skall utföras före ”START” enligt figur 8/1. 
 
5.2.4. Luftfuktigheten skall hållas så låg att kondens på dynamometerrullen(arna) förhindras. 
 
5.2.5. Dynamometern skall enligt dynamometertillverkarens rekommendation uppvärmas 
fullständigt med användande av de förfaranden eller styrmetoder som säkerställer den 
kvarvarande friktionskraftens stabilitet. 
 
5.2.6. Tiden mellan dynamometerns uppvärmning och utsläppsprovningens inledning skall 
inte vara längre än 10 minuter om dynamometerns lager inte uppvärms var för sig. Om 
dynamometerns lager uppvärms var för sig skall utsläppsprovningen inledas senast 20 
minuter efter dynamometerns uppvärmning. 
 
5.2.7. Om dynamometereffekten skall justeras manuellt skall den inställas inom en timme 
före avgasutsläppsprovningsfasen. Provningsfordonet får inte användas för justeringen. 
Den dynamometer som manövreras automatiskt med effektinställningar som kan väljas 
i förväg kan inställas vid vilken tid som helst före utsläppsprovningens början. 
 
5.2.8. Innan utsläppsprovningskörschemat kan inledas skall provningsrumstemperaturen vara 
266 K (-7 °C) ±2 K, uppmätt i kalluftfläktens luftström och inom ett största avstånd av 
1,5 m från fordonet. 
 
5.2.9. Under fordonets körning skall uppvärmnings- och avfrostningsanordningar  vara 
avstängda. 
 
5.2.10. Den sammanlagda körsträcken eller de uppmätta rullvarven registreras. 
 
5.2.11. Ett fyrhjulsdrivet fordon skall provas med tvåhjulsdrift. Bestämningen av 
dynamometerinställningens sammanlagda vägmotstånd utförs medan fordonet körs på 
det sätt för vilket det är primärt konstruerat. 
 
5.3. Provningens utförande 
 
5.3.1. Bestämmelserna i punkterna 6.2-6.6 utom 6.2.2 i bilaga 4 gäller för motorns start, 
provningens genomförande och utsläppsprovtagningen. Provtagningen inleds före eller 
vid inledningen av motornstarten och avslutas efter 780 sekunder vid slutet av den sista 
grundläggande del 1-cykelns (stadskörningscykel) slutliga tomgångsperiod. L 375/442 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 211 Bilaga 7 – Tillägg 2 
 
 
Den första körcyklen inleds med en tomgångsperiod av 11 sekunder så snart motorn 
startats. 
 
5.3.2. För analysen av de uppsamlade utsläppen gäller bestämmelserna i punkt 7.2 i bilaga 4. 
När analysen av avgasprovet utförs skall den tekniska tjänsten iaktta försiktighet för att 
förebygga vattenångekondens i avgasprovtagningssäckarna. 
 
5.3.3. För beräkningarna av utsläppsmassan gäller bestämmelserna i punkt 8 i bilaga 4. 
 
6. ANDRA KRAV 
 
6.1. Onormal strategi för att kontrollera utsläpp 
 
6.1.1. Varje onormal strategi för att kontrollera de utsläpp som under normala 
driftsförhållanden vid körning vid låg temperatur resulterar i en minskning av 
utsläppskontrollsystemets effektivitet kan i den mån den inte ingår i de standardiserade 
utsläppsprovningarna  betraktas som en manipulationsanordning. 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/443
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 212 Bilaga 4 – Tillägg 2  
Bilaga 9
 
 
PROVNING AV TYP V 
(Beskrivning av varaktighetsprovning för att kontrollera hållbarheten hos föroreningsreglerande 
anordningar) 
 
1. INLEDNING 
 
I denna bilaga beskrivs provningen för att vid en åldrandeprovning efter 80 000 km 
kontrollera de föroreningsbegränsande anordningar varmed fordon med 
gnisttändnings- eller kompressionständningsmotor utrustats. 
 
2. PROVNINGSFORDON 
 
2.1. Fordonet skall vara i gott tekniskt skick; motorn och de föroreningsbegränsande 
anordningarna skall vara nya. Fordonet kan vara samma som det som inlämnades för 
provning av typ I; denna provning av typ I skall göras efter det att fordonet körts minst 
3 000 km i åldrandecyklen i punkt 5.1 nedan. 
 
3. BRÄNSLE 
 
Hållbarhetsprovningen utförs med ett lämpligt bränsle som finns tillgängligt på 
marknaden. 
 
4. UNDERHÅLL OCH INSTÄLLNINGAR AV FORDONET 
 
Underhåll, inställningar och användning av provningsfordonets reglage skall vara 
samma som det som rekommenderas av tillverkaren. 
 
5. KÖRNING AV FORDON PÅ BANA, VÄG ELLER CHASSIDYNAMOMETER 
 
5.1. Körcykel 
 
Under körning på bana, väg eller på provningsrullbänk skall körsträckan ingå i det 
körschema (figur 9/1) som beskrivs nedan: 
 
5.1.1. hållbarhetsprovningsschemat utgörs av 11 cykler som var och en omfattar 6 km, 
 
5.1.2. under de första nio cyklerna stannas fordonet fyra gånger mitt i cykeln med motorn 
varje gång på tomgång under 15 sekunder, 
 
5.1.3. normal acceleration och deceleration, 
 
5.1.4. fem decelerationer mitt i varje cykel då hastigheten faller från cykelns hastighet till 
32 km/h och fordonet successivt accelereras på nytt till cykelns hastighet uppnås, 
 L 375/444 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 213 Bilaga 7 – Tillägg 2 
 
5.1.5. den 10:e cykeln genomförs med en konstant hastighet av 89 km/h, 
 
5.1.6. den 11:e cykeln inleds med maximal acceleration från stillastående till 113 km/h. 
Halvvägs används bromsen normalt tills fordonet når stillastående. Detta följs av en 
tomgångsperiod av 15 sekunder och en andra maximal acceleration. 
 
Schemat upprepas därefter från början. 
Den maximala hastigheten för varje cykel anges i följande tabell. 
 
 
Tabell 9.1  
Maximal hastighet för varje cykel 
 
 
Cyk e l   
C y kel ns hasti g het i k m / h 
 
1 
2 
3 
4 
5 
6 
7 
8 
9 
10 
11  
64 
48 
64 
64 
56 
48 
56 
72 
56 
89 
113 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/445
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 214 Bilaga 4 – Tillägg 2  
Figur 9/1
 
 
Körschema 
 
Stop then accelerate to lap speed = Stanna och accelerera därefter till varvhastighet, 
Decelerate to 32 km/h then accelerate to lap speed = Decelerera till 32 km/h och accelerera 
därefter till varvhastighet, 0 and 6 kilometers = 0 och 6 kilometer, Start – Finish = Start - Mål 
 
 
 
 
5.2. På tillverkarens begäran får ett alternativt vägprovningsschema användas. Ett sådant 
alternativt provningsschema skall före provningen godkännas av den tekniska tjänsten 
och det skall väsentligen ha samma genomsnittshastighet, hastighetsfördelning, antal 
stopp/km och antal accelerationer/km som det körschema som används på bana eller 
provningsrullbänk enligt punkt 5.1 och figur 9/1. 
 L 375/446 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 215 Bilaga 7 – Tillägg 2 
 
5.3. Hållbarhetsprovningen, eller om tillverkaren så valt, en alternativ hållbarhetsprovning, 
skall utföras tills fordonet tillryggalagt  minst 80 000 km. 
 
5.4. Provningsutrustning 
 
5.4.1. Chassidynamometer  
 
5.4.1.1. När hållbarhetsprovningen utförs på en chassidynamometer skall det på dynamometern 
vara möjligt att genomföra den cykel som beskrivs i punkt 5.1. Den skall i synnerhet 
utrustas med system som simulerar tröghet och driftmotstånd. 
 
5.4.1.2. Bromsen skall justeras för att uppta den effekt som vid en jämn hastighet av 80 km/h 
utövas på drivhjulen. De metoder som skall tillämpas för att bestämma denna effekt 
och för att justera bromsen är desamma som beskrivs i tillägg 3 till bilaga 4. 
 
5.4.1.3. Fordonets kylsystem skall göra det möjligt att köra det vid temperaturer som liknar de 
som förekommer på väg (olja, vatten, avgassystem osv.). 
 
5.4.1.4. Vissa andra inställningar och utformningar av provningsbänken bedöms, om så krävs, 
som identiska med de som beskrivs i bilaga 4 till dessa föreskrifter (t.ex. tröghet, som 
kan vara mekanisk eller elektronisk). 
 
5.4.1.5. Fordonet får, om så krävs, flyttas till en annan bänk för utsläppsmätning. 
 
5.4.2. Körning på bana eller väg 
 
När hållbarhetsprovningen avslutats på bana eller väg skall fordonets referensvikt vara 
minst lika med den som finns efter de provningar som utförts på en 
chassidynamometer. 
 
6. MÄTNING AV FÖRORENINGSUTSLÄPP 
 
Vid början av provningen (0 km) och vid var 10 000:e km (±400 km) eller oftare mäts 
avgasutsläpp med regelbundna intervall i enlighet med den provning av typ I som 
definieras i punkt 5.3.1 i dessa föreskrifter tills 80 000 km tillryggalagts. De 
gränsvärden som skall uppfyllas fastställs i punkt 5.3.1.4 i dessa föreskrifter. 
 
När det gäller fordon som utrustats med periodiskt regenererande system enligt 
definition i punkt 2.20 i dessa föreskrifter skall det kontrolleras att fordonet inte närmar sig en regenereringsperiod. Om så är fallet skall fordonet köras till slutet av regenereringen. Om en regenerering inträffar under utsläppsmätningen skall en ny provning (inkl. förkonditionering) utföras och det första resultatet inte beaktas. 
 
Alla avgasutsläppsresultat skall ritas som en funktion av systemets körsträcka 
avrundad till närmaste kilometer och den bästa räta linje som framkommit genom 
minsta kvadratmetoden skall dras genom alla dessa punkter. Vid denna beräkning skall 
inga provningsresultat vid 0 km beaktas. 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/447
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 216 Bilaga 4 – Tillägg 2  
 
Uppgifterna skall endast godtas för användning vid beräkning av försämringsfaktorn 
om de interpolerade punkterna på denna linje till 6 400 km och till 80 000 km ligger 
inom ovannämnda gränsvärden. 
 
Uppgifterna skall fortfarande godtas när en bästa rät linje med en negativ lutning 
korsar ett tillämpbart gränsvärde (den interpolerade punkten till 6 400 km är högre än 
den interpolerade punkten till 80 000 km) men den verkliga punkten för 80 000 km 
ligger under gränsvärdet. 
 
En multiplikativ försämringsfaktor för avgasutsläpp skall för varje förorening beräknas 
enligt följande: 
 
 
  
 
 där 
 
 Mi 1 = utsläppsmassan för den i:te föroreningen i g/km interpolerad till 6 400 km, 
 Mi 2 = utsläppsmassan för den i:te föroreningen i g/km interpolerad till 80 000 km. 
 
Dessa interpolerade värden skall beräknas till minst fyra decimaler till höger om 
decimalkommat innan de en efter en divideras för att fastställa försämringsfaktorn. 
Resultatet skall avrundas till tre decimaler till höger om decimalkommat. 
 
Om en försämringsfaktor är mindre än ett anses den vara lika med ett. 
 L 375/448 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 217 Bilaga 7 – Tillägg 2 
 
Bilaga 10
 
 
ANVISNINGAR FÖR REFERENSBRÄNSLEN 
 
1. ANVISNINGAR FÖR REFERENSBRÄNSLEN VID PROVNING AV FORDON ENLIGT 
DE UTSLÄPPSGRÄNSVÄRDEN SOM ANGES I RAD A I TABELLEN I PUNKT  5.3.1.4. – PROVNING AV TYP I 
 1.1. TEKNISKA UPPGIFTER OM DET REFERENSBRÄNSLE SOM SKALL ANVÄNDAS 
VID PROVNING AV FORDON MED GNISTTÄNDNINGSMOTOR 
  Typ: oblyad bensin 
Gränsvärden1 / Parameter Enhet minimum maxi mum Provningsmetod 
Researchoktantal, RON  95,0 - EN 25164 
Motoroktantal, MON  85,0 - EN 25163 
Densitet vid 15 °C kg/m3 748 762 ISO 3675 
Ångtryck enligt Reid kPa 56,0 60,0 EN 12 
Destillering:     
- begynnelsekokpunkt °C 24 40 EN-ISO 3405 
- avdunstning vid 100 °C % v/v 49,0 57,0 EN-ISO 3405 
- avdunstning vid 150 °C % v/v 81,0 87,0 EN-ISO 3405 
- slutlig kokpunkt °C 190 215 EN-ISO 3405 
Återstod % v/v - 2 EN-ISO 3405 
Kolväteanalys:     
- olefiner % v/v - 10 ASTM D 1319 
- aromatiska föreningar % v/v 28,0 40,0 ASTM D 1319 
- bensen % v/v - 1,0 pr. EN 12177 
- saturater % v/v - rest ASTM D 1319 
Kol/väteförhållande  rapporteras rapporteras  
Induktionsperiod 2 / min. 480 - EN-ISO 7536 
Syrehalt % m/m - 2,3 EN 1601 
Förekommande bindemedel mg/ml - 0,04 EN-ISO 6246 
Svavelhalt 3 / mg/kg - 100 pr. EN ISO/DIS 
14596 
Kopparkorrosion av klass I  - 1 EN-ISO 2160 
Blyhalt mg/l - 5 EN 237 
Fosforhal t m g /l - 1,3 A STM D 32 31 
 ___________________ 
1
/ De värden som anges i anvisningarna är ”verkliga värden”. Vid fastställande av deras 
gränsvärden har villkoren enligt ISO 4259 ” Petroleum products – Determination and 
application of precision data in relation to methods of test ” tillämpats, vid fastställande av ett 
minimivärde har en minsta skillnad av 2R över noll beaktats och vid fastställande av ett maximi- och minimivärde är den minsta differensen 4R (R = reproducerbarhet). 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/449
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 218 Bilaga 4 – Tillägg 2  
 Utan hinder av denna åtgärd, som krävs av tekniska skäl, skall bränsletillverkaren icke desto 
mindre eftersträva ett nollvärde då det föreskrivna maximivärdet är 2R och ett medelvärde i de fall maximi- och minimigränsvärden anges. Om ett klarläggande krävs huruvida ett bränsle uppfyller kraven i anvisningarna skall villkoren i ISO 4259 tillämpas. 
 2
/  Bränslet kan innehålla de antioxidanter och metalldesaktivatorer som normalt används för att 
stabilisera strömmar av raffinaderigas men rengörings-/dispergeringstillsatser och lösningsoljor får inte tillföras. 
 3
/ Den verkliga svavelhalten i det bränsle som används för provning av typ I skall registreras. 
 L 375/450 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 219 Bilaga 7 – Tillägg 2 
 
 
1.2. TEKNISKA UPPGIFTER OM DET REFERENSBRÄNSLE SOM SKALL ANVÄNDAS 
VID PROVNING AV FORDON MED DIESELMOTOR 
 Typ:  Dieselbränsle
 
 
Gränsvärden 1 / Parameter Enhet minimum maxi mum Provningsmetod 
Cetantal 2 /  52,0 54,0 EN-ISO 5165 
Densitet vid 15 °C kg/m3 833 837 EN-ISO 3675 
Destillering:     
 till 50 % °C 245 - EN-ISO 3405 
 till 95 % °C 345 350 EN-ISO 3405 
- slutlig kokpunkt °C - 370 EN-ISO 3405 
Flampunkt °C 55 - EN 22719 
Filtrerbarhet i kyla (CFPP) °C - -5 EN 116 
Viskositet vid 40 °C mm2/s 2,5 3,5 EN-ISO 3104 
Polycykliska aromatiska kolväten % m/m 3 6,0 IP 391 
Svavelhalt 3 / mg/kg - 300 Pr. EN-ISO/DIS 14596 
Kopparkorrosion  - 1 EN-ISO 2160 
Koksrester enligt Conradson (10 % 
DR) % m/m - 0,2 EN-ISO 10370 
Askhalt % m/m - 0,01 EN-ISO 6245 
Vattenhalt % m/m - 0,02 EN-ISO 12937 
Neutralisationstal (stark syra) mg KOH/g - 0,02 ASTM D 974-95 
Oxidationsstabilitet 4 / mg/ml - 0,025 EN-ISO 12205 
Ny och bättre metod för polycykliska aromatiska föreningar 
under utveckling % m/m - - EN 12916 
 
__________________ 1
/ De värden som anges i anvisningarna är ”verkliga värden”. Vid fastställande av deras 
gränsvärden har villkoren enligt ISO 4259 ” Petroleum products – Determination and application of 
precision data in relation to methods of test ” tillämpats, vid fastställande av ett minimivärde har en 
minsta skillnad av 2R över noll beaktats och vid fastställande av ett maximi- och minimivärde är den minsta differensen 4R (R = reproducerbarhet).    Utan hinder av denna åtgärd, som krävs av tekniska skäl, skall bränsletillverkaren icke desto mindre eftersträva ett nollvärde då det föreskrivna maximivärdet är 2R och ett medelvärde i de fall maximi- och minimigränsvärden anges. Om ett klarläggande krävs huruvida ett bränsle uppfyller kraven i anvisningarna skall villkoren i ISO 4259 tillämpas.  2
/ Intervallet för cetantalet står inte i överensstämmelse med kraven på ett minimiintervall 
för 4R. I fråga en tvist mellan bränsleleverantören och bränsleanvändaren kan emellertid villkoren i ISO 4259 användas för att lösa sådana tvister, förutsatt att upprepade mätningar av ett tillräckligt antal för att nå erforderlig precision utförs hellre än enstaka bestämningar.  3
/  Den verkliga svavelhalten i det bränsle som används för provning av typ I skall registreras. 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/451
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 220 Bilaga 4 – Tillägg 2  
 
4
/ Även om oxidationsstabiliteten är kontrollerad är det troligt att produktens livslängd 
kommer att bli begränsad. Leverantören bör rådfrågas med avseende på lagringsförhållanden och livslängd. L 375/452 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 221 Bilaga 7 – Tillägg 2 
 
2. ANVISNINGAR FÖR REFERENSBRÄNSLEN VID PROVNING AV FORDON ENLIGT 
DE UTSLÄPPSGRÄNSVÄRDEN SOM ANGES I RAD B I TABELLEN I PUNKT  5.3.1.4 – PROVNING AV TYP I 
 
2.1.  TEKNISKA UPPGIFTER OM DET REFERENSBRÄNSLE SOM SKALL ANVÄNDAS 
VID PROVNING AV FORDON MED GNISTTÄNDNINGSMOTOR 
 
Typ:  Oblyad bensin  
Gränsvärden 1 / Parameter Enhet minimum maxi mum Provningsmetod 
Researchoktantal, RON  95,0 - EN 25164 
Motoroktantal, MON  85,0 - EN 25163 
Densitet vid 15 °C kg/m3 740 754 ISO 3675 
Ångtryck enligt Reid kPa 56,0 60,0 PrEN ISO 13016-1 
(DVPE) 
Destillering:     
- avdunstning vid 70 °C % v/v 24,0 40,0 EN-ISO 3405 
- avdunstning vid 100 °C % v/v 50,0 58,0 EN-ISO 3405 
- avdunstning vid 150 °C % v/v 83,0 89,0 EN-ISO 3405 
- slutlig kokpunkt °C 190 210 EN-ISO 3405 
Återstod % v/v - 2,0 EN-ISO 3405 
Kolväteanalys:     
Olefiner % v/v - 10,0 ASTM D 1319 
Aromatiska föreningar % v/v 29,0 35,0 ASTM D 1319 
Saturater % v/v Rapporteras ASTM D 1319 
Bensen % v/v - 1,0 pr. EN 12177 
Kol-/väteförhållande  Rapporteras  
Induktionsperiod 2 / minuter 480 - EN-ISO 7536 
Syrehalt % m/m - 1,0 EN 1601 
Förekommande bindemedel mg/ml - 0,04 EN-ISO 6246 
Svavelhalt 3 / mg/kg - 10 ASTM D 5453 
Kopparkorrosion  - klass 1 EN-ISO 2160 
Blyhalt mg/l - 5 EN 237 
Fosforhalt mg/l - 1,3 ASTM D 3231 
 ____________ 1
/ De värden som anges i anvisningarna är ”verkliga värden”. Vid fastställande av deras 
gränsvärden har villkoren enligt ISO 4259 ” Petroleum products – Determination and application of 
precision data in relation to methods of test ” tillämpats, vid fastställande av ett minimivärde har en 
minsta skillnad av 2R över noll beaktats och vid fastställande av ett maximi- och minimivärde är den minsta differensen 4R (R = reproducerbarhet).   Utan hinder av denna åtgärd, som krävs av tekniska skäl, skall bränsletillverkaren icke desto mindre eftersträva ett nollvärde då det föreskrivna maximivärdet är 2R och ett medelvärde i de fall maximi- och minimigränsvärden anges. Om ett klarläggande krävs huruvida ett bränsle uppfyller kraven i anvisningarna skall villkoren i ISO 4259 tillämpas.  27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/453
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 222 Bilaga 4 – Tillägg 2  
2
/ Bränslet kan innehålla de antioxidanter och metalldesaktivatorer som normalt används för att 
stabilisera strömmar av raffinaderigas men rengörings-/dispergeringstillsatser och lösningsoljor får 
inte tillföras.  3
/ Den verkliga svavelhalten i det bränsle som används för provning av typ I skall registreras. 
 L 375/454 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 223 Bilaga 7 – Tillägg 2 
 
 
 2.2. TEKNISKA UPPGIFTER OM DET REFERENSBRÄNSLE SOM SKALL ANVÄNDAS 
VID PROVNING AV FORDON MED DIESELMOTOR 
 Typ:  Dieselbränsle  
Gränsvärden 1 / Parameter Enhet minimum maxi mum Provningsmetod 
Cetantal 2 /  52,0 54,0 EN-ISO 5165 
Densitet vid 15°C kg/m3 833 837 EN-ISO 3675 
Destillering:     
 till 50 % °C 245 - EN-ISO 3405 
 till 95 % °C 345 350 EN-ISO 3405 
- slutlig kokpunkt °C - 370 EN-ISO 3405 
Flampunkt °C 55 - EN 22719 
Filtrerbarhet i kyla (CFPP) °C - -5 EN 116 
Viskositet vid 40 °C mm2/s 2,3 3,3 EN-ISO 3104 
Polycykliska aromatiska kolväten % m/m 3,0 6,0 IP 391 
Svavelhalt 3 / mg/kg - 10 ASTM D 5453 
Kopparkorrosion  - klass 1 EN-ISO 2160 
Koksrester enligt Conradson 
(10 % DR) % m/m - 0,2 EN-ISO 10370 
Askhalt % m/m - 0,01 EN-ISO 6245 
Vattenhalt % m/m - 0,02 EN-ISO 12937 
Neutralisationstal (stark syra) mg KOH/g - 0,02 ASTM D 974 
Oxidationsstabilitet 4 / mg/ml - 0,025 EN-ISO 12205 
Smörjförmåga (HFRR-provning, 
smörjbarhetsgräns vid 60 °C) µ m - 400 CEC F-06-A-96 
Fettsyremetylester (FAME) Förbjuden 
 
_____________ 1
/ De värden som anges i anvisningarna är ”verkliga värden”. Vid fastställande av deras 
gränsvärden har villkoren enligt ISO 4259 ” Petroleum products – Determination and application of 
precision data in relation to methods of test ” tillämpats, vid fastställande av ett minimivärde har en 
minsta skillnad av 2R över noll beaktats och vid fastställande av ett maximi- och minimivärde är den minsta differensen 4R (R = reproducerbarhet).   Utan hinder av denna åtgärd, som krävs av tekniska skäl, skall bränsletillverkaren icke desto mindre eftersträva ett nollvärde då det föreskrivna maximivärdet är 2R och ett medelvärde i de fall maximi- och minimigränsvärden anges. Om ett klarläggande krävs huruvida ett bränsle uppfyller kraven i anvisningarna skall villkoren i ISO 4259 tillämpas.  2
/ Intervallet för cetantalet står inte i överensstämmelse med kraven på ett minimiintervall 
för 4R. I fråga en tvist mellan bränsleleverantören och bränsleanvändaren kan emellertid villkoren i ISO 4259 användas för att lösa sådana tvister, förutsatt att upprepade mätningar av ett tillräckligt antal för att nå erforderlig precision utförs hellre än enstaka bestämningar.  27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/455
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 224 Bilaga 4 – Tillägg 2  
3
/ Den verkliga svavelhalten i det bränsle som används för provning av typ I skall registreras. 
 
4/ Även om oxidationsstabiliteten är kontrollerad är det troligt att produktens livslängd kommer 
att bli begränsad. Leverantören bör rådfrågas med avseende på lagringsförhållanden och livslängd.  L 375/456 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 225 Bilaga 7 – Tillägg 2 
 
3. ANVISNINGAR FÖR DET REFERENSBRÄNSLE SOM VID LÅG 
OMGIVNINGSTEMPERATUR SKALL ANVÄNDAS VID PROVNING AV FORDON 
MED GNISTTÄNDNINGSMOTOR – PROVNING AV TYP VI 
 Typ:  Oblyad bensin 
 
Gränsvärden 1 / Parameter Enhet minimum maxi mum Provningsmetod 
Researchoktantal, RON  95,0 - EN 25164 
Motorotantal, MON  85,0 - EN 25163 
Densitet vid 15 °C kg/m3 740 754 ISO 3675 
Ångtryck enligt Reid kPa 56,0 95,0 prEN ISO 13016-1 
(DVPE) 
Destillering:     
- avdunstning vid 70 °C % v/v 24,0 40,0 EN-ISO 3405 
- avdunstning vid 100 °C % v/v 50,0 58,0 EN-ISO 3405 
- avdunstning vid 150 °C % v/v 83,0 89,0 EN-ISO 3405 
- slutlig kokpunkt °C 190 210 EN-ISO 3405 
Återstod % v/v - 2,0 EN-ISO 3405 
Kolväteanalys:     
Olefiner % v/v - 10,0 ASTM D 1319 
Aromatiska föreningar % v/v 29,0 35,0 ASTM D 1319 
Saturater % v/v rapporteras ASTM D 1319 
Bensen % v/v - 1,0 pr. EN 12177 
Kol-/väteförhållande  rapporteras  
Induktionsperiod 2 / minuter 480 - EN-ISO 7536 
Syrehalt % m/m - 1,0 EN 1601 
Förekommande bindemedel mg/ml - 0,04 EN-ISO 6246 
Svavelhalt 3 / mg/kg - 10 ASTM D 5453 
Kopparkorrosion  - klass 1 EN-ISO 2160 
Blyhalt mg/l - 5 EN 237 
Fosforhalt mg/l - 1,3 ASTM D 3231 
 _____________ 1
/ De värden som anges i anvisningarna är ”verkliga värden”. Vid fastställande av deras 
gränsvärden har villkoren enligt ISO 4259 ” Petroleum products – Determination and application of 
precision data in relation to methods of test ” tillämpats, vid fastställande av ett minimivärde har en 
minsta skillnad av 2R över noll beaktats och vid fastställande av ett maximi- och minimivärde är den minsta differensen 4R (R = reproducerbarhet). 
   27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/457
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 226 Bilaga 4 – Tillägg 2  
 Utan hinder av denna åtgärd, som krävs av tekniska skäl, skall bränsletillverkaren icke desto 
mindre eftersträva ett nollvärde då det föreskrivna maximivärdet är 2R och ett medelvärde i de fall maximi- och minimigränsvärden anges. Om ett klarläggande krävs huruvida ett bränsle uppfyller kraven i anvisningarna skall villkoren i ISO 4259 tillämpas. 
 2
/ Bränslet kan innehålla de antioxidanter och metalldesaktivatorer som normalt används för att 
stabilisera strömmar av raffinaderigas men rengörings-/dispergeringstillsatser och lösningsoljor får inte tillföras. 
 3
/ Den verkliga svavelhalten i det bränsle som används för provning av typ I skall registreras. 
 
  L 375/458 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 227 Bilaga 7 – Tillägg 2 
 
Bilaga 10a
: 
 1. ANVISNINGAR FÖR GASFORMIGA REFERENSBRÄNSLEN  1.1. TEKNISKA UPPGIFTER OM MOTORGASREFERENSBRÄNSLEN (LPG)  1.1.1. TEKNISKA UPPGIFTER OM DE MOTORGASREFERENSBRÄNSLEN (LPG) SOM 
ANVÄNDS VID PROVNING AV FORDON ENLIGT DE UTSLÄPPSGRÄNSVÄRDEN SOM ANGES I RAD A I TABELLEN I PUNKT 5.3.1.4 – PROVNING AV TYP I 
 
Parameter Enhet Bränsle A Bränsle B Provningsmetod 
Sammansättning:    ISO 7941 
C 3-halt volymprocent 30 ±2 85 ±2  
C 4-halt volymprocent rest rest  
<C 3, >C 4  volymprocent max. 2 max. 2  
Olefiner volymprocent max. 12 max. 15  
Avdunstningsåterstod mg/kg max. 50 max. 50 ISO 13757 
Vatten vid 0 ° C  fritt fritt Visuell kontroll 
Total svavelhalt mg/kg max. 50 max. 50 EN 24260 
Vätesulfid  ingen ingen ISO 8819 
Kopparremskorrosion klassificering klass 1 klass 1 ISO 6251 1 / 
Lukt  karakteristisk karakteristisk  
Motoroktantal  min. 89 min. 89 EN 589 bilaga B 
  
__________ 1
/ Med denna metod kan inte förekomst av korrosiva ämnen bestämmas exakt om provet 
innehåller korrosionshämmande medel eller andra kemikalier som minskar provets korrosivitet på kopparremsan. Tillförsel av sådana ämnen i det enda syftet att få provningsmetoden att ge missvisande resultat är därför förbjuden. 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/459
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 228 Bilaga 4 – Tillägg 2  
 
1.1.2. TEKNISKA UPPGIFTER OM DE MOTORGASREFERENSBRÄNSLEN (LPG) SOM 
ANVÄNDS VID PROVNING AV FORDON ENLIGT DE UTSLÄPPSGRÄNSVÄRDEN SOM ANGES I RAD B I TABELLEN I PUNKT  5.3.1.4 – PROVNING AV TYP I 
 
Parameter Enhet Bränsle A Bränsle B Provningsmetod 
Sammansättning:    ISO 7941 
C 3 -halt volymprocent 30 ±2 85 ±2  
C 4 -halt volymprocent rest rest  
<C 3 , >C 4   volymprocent max. 2 max. 2  
Olefiner volymprocent max. 12 max. 15  
Avdunstningsåterstod mg/kg max. 50 max. 50 ISO 13757 
Vatten vid 0 ° C  fritt fritt Visuell kontroll 
Total svavelhalt mg/kg max. 10 max. 10 EN 24260 
Vätesulfid  ingen ingen ISO 8819 
Kopparremskorrosion Klassificering klass 1 klass 1 ISO 6251 1 / 
Lukt  karakteristisk karakteristisk  
Motoroktantal  min. 89 min. 89 EN 589 bilaga B 
 
___________ 1
/ Med denna metod kan inte förekomst av korrosiva ämnen bestämmas exakt om provet 
innehåller korrosionshämmande medel eller andra kemikalier som minskar provets korrosivitet på kopparremsan. Tillförsel av sådana ämnen i det enda syftet att få provningsmetoden att ge missvisande resultat är därför förbjuden.  L 375/460 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 229 Bilaga 7 – Tillägg 2 
 
1.2. TEKNISKA UPPGIFTER OM NATURGASREFERENSBRÄNSLEN 
 
Gränsvärden 
Egenskaper Enheter Bas min. max. Provningsmetod 
Referensbränsle G 20 
Sammansättning:      
Metan mol-% 100 99 100 ISO 6974 
Rest 1 / mol-% - - 1 ISO 6974 
N 2 mol-%    ISO 6974 
Svavelhalt mg/m3  2/ - - 10 ISO 6326-5 
Wobbetal (netto) MJ/m3  3/ 48,2 47,2 49,2  
Referensbränsle G 25 
Sammansättning:      
Metan mol-% 86 84 88 ISO 6974 
Rest 1 / mol-% - - 1 ISO 6974 
N 2 mol-% 14 12 16 ISO 6974 
Svavelhalt mg/m3  2/ - - 10 ISO 6326-5 
Wobbetal (netto) MJ/m3  3/ 39,4 38,2 40,6  
 ____________ 1
/  Inerta gaser (andra än N 2) + C 2 +C 2+ 
 2
/  Värde som skall bestämmas vid 293,2 K (20 °C) och 101,3 kPa 
 3
/  Värde som skall bestämmas vid 273,2 K (0 °C) och 101,3 kPa 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/461
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 230 Bilaga 4 – Tillägg 2  
Bilaga 11
 
 
OMBORDDIAGNOS (OBD) FÖR MOTORFORDON 
 
1. INLEDNING 
 
Denna bilaga gäller funktionella aspekter på omborddiagnossystemet (OBD) för 
utsläppskontroll för motorfordon. 
 
2. DEFINITIONER 
 
I denna bilaga gäller följande definitioner: 
 
2.1. OBD:  ett omborddiagnossystem för utsläppskontroll med förmåga att identifiera det 
sannolika felfunktionsstället med hjälp av felkoder som lagras i ett datorminne. 
 
2.2. fordonstyp:  en kategori motordrivna fordon som inte skiljer sig åt i fråga om sådana 
väsentliga egenskaper som motor- och omborddiagnossystemsegenskaper. 
 
2.3. fordonsfamilj:  en grupp fordon från en tillverkare som genom sin konstruktion 
förväntas ha likartade egenskaper för avgasutsläpp och omborddiagnossystem. Varje 
fordon i denna familj skall uppfylla de krav i dessa föreskrifter som definieras i tillägg 
2 till denna bilaga. 
 
2.4. utsläppsreglerande system:  den elektroniska motorstyrkontroll och varje 
utsläppsrelaterad del av avgas- eller avdunstningssystemet som förser kontrollen med 
indata eller som mottar dess utdata. 
 
2.5. felfunktionsindikator (MI):  en ljus- eller ljudsignal som tydligt gör fordonsföraren 
uppmärksam på en felfunktion hos en utsläppsrelaterad del som är ansluten till 
omborddiagnossystemet eller hos omborddiagnossystemet självt. 
 
2.6. felfunktion:  ett fel i en utsläppsrelaterad del eller i systemet som kan leda till utsläpp 
som överskrider gränsvärdena i punkt 3.3.2 eller om omborddiagnossystemet inte är i 
stånd att uppfylla de grundläggande kontrollkraven i denna bilaga. 
 
2.7. sekundär luft:  den luft som inleds i avgassystemet med hjälp av en pump eller en 
insugningsventil eller på annat sätt och som är avsedd att bidra till oxideringen av de 
kolväten och den kolmonoxid som ingår i avgasflödet. 
 
2.8. feltändning i motorn:  utebliven förbrännning i cylindern på en gnisttändningsmotor 
beroende på avsaknad av gnista, feldosering av bränsle, otillräcklig kompression eller 
någon annan orsak. I fråga om den kontroll som utförs genom omborddiagnosen avses 
den procentandel feltändningar av det totala antalet antändningar (enligt tillverkarens 
uppgift) som kan leda till utsläpp som överskrider de gränsvärden som anges i 
punkt 3.3.2 eller den procentandel som kan leda till en överhettning i  
katalysatorn(erna) som i sin tur kan förorsaka oreparerbara skador. L 375/462 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 231 Bilaga 7 – Tillägg 2 
 
 
2.9. provning av typ I:  en körcykel (del 1 och 2) som används för det typgodkännande av 
utsläpp som beskrivs i bilaga 4, tillägg 1. 
 
2.10. körcykel:  utgörs av motorns start, ett körningsmoment under vilket en eventuell 
felfunktion kan upptäckas samt avstängning av motorn. 
 
2.11. uppvärmningscykel:  ett fordon som körs tillräckligt länge för att kylmedlets temperatur 
skall stiga med minst 22 K från motorns start och nå minst 343 K (70 °C). 
 
2.12. bränsleadaption:  återkopplande justeringar i förhållande till basbränsleschemat. 
Bränsleadaption på kort sikt innebär dynamiska eller omedelbara justeringar. 
Bränsleadaption på lång sikt innebär betydligt mer successiva justeringar i förhållande 
till bränslekalibreringsschemat än adaptionsjusteringarna på kort sikt. Genom dessa 
justeringar på lång sikt uppvägs skillnader mellan fordonen samt de gradvisa 
förändringar som uppträder under en längre tid. 
 
2.13. beräknat belastningsvärde (CLV):  aktuell luftflödeshastighet dividerad med högsta 
luftflödeshastighet där, i förekommande fall, högsta luftflödeshastighet korrigerats för 
höjd över havet. Denna definition ger ett dimensionslöst tal som inte är motorspecifikt 
och som ger underhållsteknikern en uppgift om den andel av motorkapaciteten som 
används (där full gas motsvarar 100 %); 
    
  Aktuell lufthastighet          Lufttryck (vid havsnivå) 
 
 
 
 
 
 Högsta lufthastighet (vid havsnivå)    Barometertryck 
  
 
2.14. permanent standardinställning för utsläpp: en uppgift om ett tillstånd där 
motorstyrningskontrollen permanent intar ett läge som inte kräver indata från en 
felande del eller ett system där en sådan felande del eller ett sådant system kan 
innebära en ökning av utsläppen från fordonet till en nivå som överskrider de 
gränsvärden som anges i punkt 3.3.2 i denna bilaga. 
 
2.15. kraftuttagsenhet:  en motordriven anordning för att driva extra utrustning som 
monterats på fordonet. 
 
2.16. tillgång:  tillgänglighet till alla utsläppsrelaterade omborddiagnosuppgifter inkl. alla 
felkoder som krävs för inspektion, diagnos, underhåll eller reparation av 
utsläppsrelaterade delar av fordonet via den seriella anslutningen till det 
standardiserade diagnosuttaget (enligt tillägg 1 till denna bilaga, punkt 6.5.3.5). 
 
2.17. obegränsad:  
27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/463
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 232 Bilaga 4 – Tillägg 2  
 
2.17.1. tillgång som inte förutsätter en tillträdeskod som endast kan erhållas via tillverkaren 
eller en likartad anordning eller 
 
2.17.2. tillgång som möjliggör utvärdering av producerade uppgifter utan behov av någon 
särskild avkodningsinformation, om inte denna information själv är standardiserad. 
 
2.18. standardiserad:  alla uppgifter, inkl. alla felkoder som används, skall produceras 
endast i enlighet med de industristandarder som genom att deras format och tillåtna 
valmöjligheter är klart definierade ger högsta möjliga harmoniseringsnivå inom 
motorfordonsindustrin och vilkas användning är uttryckligen tillåten i dessa 
föreskrifter. 
 
2.19. reparationsinformation:  all information som krävs för diagnos, underhåll, kontroll, 
periodisk övervakning eller reparation av fordonet och med vilken tillverkarna förser 
sina auktoriserade återförsäljare/reparationsverkstäder. Sådan information skall, om 
så krävs, omfatta servicehandböcker, tekniska manualer, diagnosinformation (t.ex. 
högsta och lägsta teoretiska mätvärden), kopplingsdiagram, identifikationsnummer 
för mjukvarukalibrering för en fordonstyp, anvisningar för enskilda och särskilda 
fall, upplysningar som lämnas om verktyg och utrustning, dataregistreringsuppgifter 
samt uppgifter för dubbelriktad kontroll och provning. Tillverkaren skall inte vara 
skyldig att lämna sådana uppgifter som omfattas av immaterialrättsskydd eller som 
utgörs av tillverkarnas och/eller underleverantörernas särskilda know-how, medan 
erforderliga tekniska uppgifter i detta fall inte otillbörligen skall undanhållas. 
 
2.20. brist:  att med avseende fordonsomborddiagnossystem upp till två skilda delar eller 
system, som kontrolleras, tillfälligtvis eller ständigt uppvisar en driftsegenskap som 
menligt påverkar den annars effektiva omborddiagnoskontrollen av dessa delar eller 
system eller som inte uppfyller alla andra detaljerade krav för omborddiagnos. 
Fordon får enligt kraven i punkt 4 i denna bilaga typkodkännas, registreras och 
saluföras med sådana brister. 
 
3. KRAV OCH PROVNINGAR 
 
3.1. Alla fordon skall vara utrustade med ett omborddiagnossystem som är utformat, 
konstruerat och monterat i ett fordon så att det kan identifiera olika slags 
försämringar eller felfunktioner under fordonets hela livslängd. För att nå detta mål 
skall typgodkännandemyndigheten godta att fordon so m tillr yggalagt kö rsträckor 
som överskrider den hållbarhetssträcka av typ V som avses i punkt 3.3.1 kan uppvisa 
någon försämring i omborddiagnossystemets prestanda så att de utsläppsgränsvärden 
som anges i punkt 3.3.2 kan överskridas innan omborddiagnossystemet signalerar ett 
fel för fordonsföraren. 
 
3.1.1. Den tillgång till omborddiagnossystemet som krävs för kontroll, diagnos, underhåll 
eller reparation av fordonet skall vara obegränsad och standardiserad. Alla 
utsläppsrelaterade felkoder skall överensstämma med punkt 6.5.3.4 i tillägg 1 till 
denna bilaga. L 375/464 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 233 Bilaga 7 – Tillägg 2 
 
 
3.1.2. Senast tre månader efter det att tillverkaren försett en auktoriserad återförsäljare eller 
reparationsverkstad med reparationsinformation skall tillverkaren mot rimlig och 
icke-diskriminerande betalning göra denna information (inkl. alla följande ändringar 
och tillägg) tillgänglig och meddela typgodkännandemyndigheten detta. 
 
Om dessa bestämmelser inte iakttas skall typgodkännandemyndigheten ingripa för 
att säkerställa att reparationsinformationen blir tillgänglig i enlighet med de 
förfaranden som fastställts för typgodkännande och  besiktning av fordon i bruk. 
 
3.2. Omborddiagnossystemet skall vara utformat, konstruerat och monterat i ett fordon så 
att det under normala användningsvillkor kan uppfylla kraven i denna bilaga. 
 
3.2.1. Tillfällig avstängning av omborddiagnossystemet 
 
3.2.1.1. En tillverkare får urkoppla omborddiagnossystemet om dess kontrollförmåga 
påverkas av låga bränslenivåer. Avstängning får inte ske när bränsletanknivån är 
över 20 % av bränsletankens nominella kapacitet. 
 
3.2.1.2. En tillverkare får urkoppla omborddiagnossystemet när motorn startas vid 
omgivningstemperaturer under 266 K (-7 °C) eller på höjder över 2 500 meter över 
havet, förutsatt att tillverkaren lämnar uppgifter och/eller en teknisk utvärdering som tillfredsställande visar att kontrollen blir otillförlitlig när sådana förhållanden råder. En tillverkare får också begära avstängning av omborddiagnossystemet när motorn startas vid andra omgivningstemperaturer om denne genom att lämna uppgifter och/eller en teknisk utvärdering visar myndigheten att en missvisande diagnos under sådana förhållanden kan uppstå. Det krävs inte att felfunktionsindikatorn aktiveras om omborddiagnoströsklarna överskrids under en regenerering, förutsatt att inget fel föreligger.   
 
3.2.1.3. För fordon som konstruerats för att utrustas med kraftuttagsenheter är avstängning 
av de kontrollsystem som påverkas tillåten endast om avstängningen sker då 
kraftuttagsenheten är aktiverad. 
 
3.2.2. Feltändning i fordon med gnisttändningsmotorer 
 
3.2.2.1. Tillverkarna får med särskilda varvtals- och belastningsvillkor som kriterier på 
felfunktion anta en högre procentandel feltändningar än de som uppgivits till 
myndigheten, om det för myndigheten kan visas att upptäckten av lägre nivåer av 
feltändningar inte är tillförlitlig. 
 
3.2.2.2. När en tillverkare kan visa myndigheten att det fortfarande inte är möjligt att 
upptäcka högre procentandelsnivåer av feltändningar eller att feltändningen inte kan 
särskiljas från andra effekter (t.ex. dåliga vägar, växelmanövrering omstart) får om 
sådana villkor råder feltändningskontrollsystemet urkopplas. 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/465
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 234 Bilaga 4 – Tillägg 2  
3.3. Beskrivning av provningarna 
 
3.3.1. Provningen utförs på fordonet som användes för den hållbarhetsprovning av typ V 
som anges i bilaga 9 och enligt provningsförfarandet i tillägg 1 till denna bilaga. 
Provningarna utförs vid slutet av hållbarhetsprovningen av typ V. 
 
Om ingen hållbarhetsprovning av typ V utförs eller på begäran av tillverkaren kan 
ett lämpligt åldrat och representativt fordon användas för dessa 
omborddiagnosdemonstrationsprovningar. 
 
3.3.2. Omborddiagnossystemet skall ange fel i utsläppsrelaterade delar eller system när 
detta fel ger upphov till utsläpp som överstiger de gränsvärden som anges nedan: 
  
  
Refere ns vi kt 
(RM)  
(kg)  
Massa av 
kol mo noxid 
(CO)  
L 1   
(g/k m )  
Massa av totala 
kolväte n  
(THC)  
L 2   
(g/k m )  
Massa av 
kvä veoxider 
(NO x )  
L 3   
(g/k m )  
Massa av 
partiklar (1) 
(PM)  
L 4   
(g/k m )  
Kategori  
Klass    
Bensi n  
Diesel  
Bensi n  
Diesel  
Bensi n  
Diesel  
Diesel  
M(2)  
-  
alla  
3,20  
3,20  
0,40  
0,40  
0,60  
1,20  
0,18  
I  
RM <  1 305  
3,20  
3,20  
0,40  
0,40  
0,60  
1,20  
0,18  
II  
1 305  < RM  
< 1760  
5,80  
4,00  
0,50  
0,50  
0,70  
1,60  
0,23  
 
N 1 (3) 
 
  
III  
1 760  < RM  
7,30  
4,80  
0,60  
0,60  
0,80  
1,90  
0,28 
 
(1) För kompressionständningsmotorer. 
 
(2) Utom fordon vars högsta vikt överstiger 2 500 kg. 
 
(3) Samt de fordon av kategori M som anges i fotnot (2). 
 
3.3.3. Kontrollkrav för fordon med gnisttändningsmotorer 
 
För att uppfylla kraven i punkt 3.3.2 skall med omborddiagnossystemet minst 
följande kontrolleras: 
 
3.3.3.1. Sämre katalysatoreffekt för endast kolväteutsläpp. Tillverkarna kan kontrollera den 
främre katalysatorn ensam eller i kombination med katalysatorn(erna) nedströms. 
Varje kontrollerad katalysator eller katalysatorkombination skall betraktas som 
felaktig om utsläppen överstiger de kolvätegränsvärden som anges i tabellen i punkt 
3.3.2. 
 L 375/466 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 235 Bilaga 7 – Tillägg 2 
 
3.3.3.2.  Förekomsten av feltändningar i ett motorarbetsområde som begränsas av följande 
kurvor: 
 
a) ett högsta varvtal av 4 500 min-1 eller 1 000 min-1 snabbare än det högsta 
varvtal som förekommer under en provningscykel av typ I, varvid det lägre 
gäller, 
 
b) den positiva vridmomentkurvan (dvs. motorbelastning utan ilagd växel), 
 
c) en kurva som förenar följande motorarbetspunkter: den positiva 
vridmomentkurvan vid 3 000 min-1 och en punkt på den maximala 
varvtalskurva som defineras i a) ovan där motorns insugningsundertryck är 
13,33 kPa lägre än undertrycket på den positiva vridmomentkurvan. 
 
3.3.3.3. Försämring av syreavkännaren 
 
3.3.3.4. Om den är aktiverad på valt bränsle, andra utsläppsreglerande systemdelar eller 
system eller utsläppsrelaterade framdrivningsdelar eller framdrivningssystem som är 
kopplade till en dator som om fel uppstår kan ge upphov till de utsläpp ur avgasröret 
som överskrider de gränsvärden som anges i punkt 3.3.2. 
 
3.3.3.5.  Alla andra utsläppsrelaterade framdrivningsdelar som är kopplade till en dator inkl. 
alla relevanta sensorer som möjliggör de kontrollfunktioner som skall utföras, skall 
kontrolleras för kretskontinuitet, om de inte kontrolleras på annat sätt. 
 
3.3.3.6.  Det elektroniska genomluftningsreglaget för avdunstningsutsläpp skall minst 
kontrolleras för kretskontinuitet. 
 
3.3.4. Kontrollkrav för fordon med kompressionständning 
 
För att uppfylla kraven i punkt 3.3.2 skall följande kontrolleras med 
omborddiagnossystemet: 
 
3.3.4.1. Minskad effektivitet med avseende på katalysatorn om fordonet är utrustat med en 
sådan. 
 
3.3.4.2. Partikelfiltrets funktionsduglighet och integritet om fordonet är utrustat med ett 
sådant. 
 
3.3.4.3. I bränsleinsprutningssystemet övervakas den (de) elektroniska bränslekvantitets- och 
tidsinställningsanordningen(arna) för kretskontinuitet och totalt 
funktionssammanbrott. 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/467
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 236 Bilaga 4 – Tillägg 2  
3.3.4.4. Andra utsläppsreglerande systemdelar eller system eller utsläppsrelaterade 
framdrivningsdelar eller framdrivningssystem som är kopplade till en dator som om 
fel uppstår kan ge upphov till de utsläpp ur avgasröret som överskrider de 
gränsvärden som anges i punkt 3.3.2. Exempel på sådana system eller delar är sådana 
som övervakar och reglerar luftmassflöde, luftvolymflöde (och temperatur), 
matningstryck och insugningsrörstryck (och de relevanta sensorer som möjliggör 
dessa funktioner). 
 
3.3.4.5. Alla andra utsläppsrelaterade framdrivningsdelar som är kopplade till en dator skall 
kontrolleras för kretskontinuitet, om de inte kontrolleras på annat sätt. 
 
3.3.5. Tillverkarna får visa typgodkännandemyndigheten att vissa delar eller system inte 
behöver övervakas om utsläppen i händelse av deras totala sammanbrott eller 
avlägsnande inte överskrider de utsläppsgränsvärden som anges i punkt 3.3.2. 
 
3.4.  En rad diagnoskontroller skall inledas och fullföljas minst en gång vid varje 
motorstart, förutsatt att korrekta provningsvillkor uppfylls. Provningsvillkoren skall 
väljas så att de alla förekommer under normal körning såsom de framställs i 
provningen av typ I. 
 
3.5. Aktivering av felfunktionsindikatorn (MI) 
 
3.5.1. Omborddiagnossystemet skall innehålla en felfunktionsindikator som är väl märkbar 
för fordonsföraren. Felfunktionsindikatorn skall inte användas i något annat syfte 
utom för att ange nödstart eller nödkörningsrutiner för föraren. 
Felfunktionsindikatorn skall under alla rimliga belysningsförhållanden vara synlig. 
När den är aktiverad skall den uppvisa en symbol i överensstämmelse med ISO 2575 
1/. Ett fordon skall inte vara utrustat med mer än en allmän felfunktionsindikator för 
utsläppsrelaterade problem. Separata varningssignaler för särskilda ändamål (t.ex. 
bromssystem, säkerhetsbälten, oljetryck) är tillåtna. Användning av röd färg för en 
felfunktionsindikator är förbjuden. 
 
3.5.2. För system som kräver mer än två förkonditioneringscykler för att aktivera 
felfunktionsindikatorn skall tillverkaren lämna uppgifter och/eller en teknisk 
utvärdering som tillfredsställande visar att övervakningssystemet är lika effektivt 
som snabbt när det gäller att upptäcka försämring i delarna. System som i genomsnitt 
kräver mer än tio körcykler för att aktivera felfunktionsindikatorn godtas inte. 
Felfunktionsindikatorn skall också aktiveras närhelst motorstyrningen intar ett 
permanent förinställt arbetsläge för utsläpp om de utsläppsgränsvärden som anges i 
punkt 3.3.2 överskrids eller om omborddiagnossystemet inte kan uppfylla de 
grundläggande övervakningskrav som anges i punkterna 3.3.3 eller 3.3.4 i denna 
bilaga. Felfunktionsindikatorn skall som tillverkaren anger arbeta med ett tydligt 
varningssystem, t.ex. en blinkande lampa vid varje tillfälle en feltändning i motorn 
                                                 
1/  Internationell standard ISO 2575-1982 (E): ” Road vehicles: Symbols for control indicators and 
tell-tales ”, symbol nr 4.36.  L 375/468 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 237 Bilaga 7 – Tillägg 2 
 
inträffar på en nivå som sannolikt kan skada katalysatorn. Felfunktionsindikatorn 
skall också aktiveras när fordonets tändning befinner sig inkopplat i ”key-on” läge 
innan motorn startas eller vevas igång och avaktiveras efter motorns start om ingen 
felfunktion upptäckts under tiden. 
 
3.6. Omborddiagnossystemet skall registrera felkod(er) genom att ange 
utsläppsregleringssystemets status. Separata statuskoder skall användas för att 
identifiera ett korrekt fungerande utsläppsregleringssystem eller om fordonet behöver 
köras ytterligare för att utsläppsregleringssystemet skall bli fullständigt utvärderat. 
Om felfunktionsindikatorn aktiveras på grund av försämring eller felfunktion eller ett 
permanent förinställt utsläppsläge aktiverats skall en felkod lagras som identifierar 
felfunktionstypen. En felkod skall också lagras i de fall som avses i punkterna 3.3.3.5 
och 3.3.4.5 i denna bilaga. 
 
3.6.1. Den  sträcka som fordonet  tillryggalagt me dan felfunktionsindikatorn är aktiverad 
skall vid varje tillfälle framgå genom den seriella anslutningen till diagnosuttaget.2 / 
 
3.6.2. När det gäller fordon med gnisttändningsmotor behöver feltändningscylindrarna inte 
identifieras var för sig om en tydlig feltändningskod för en enda eller flera cylindrar 
lagras. 
 
3.7.  Avstängning av felfunktionsindikatorn (MI) 
 
3.7.1. Om feltändningar på nivåer som kan skada katalysatorn (enligt tillverkarens 
anvisningar) inte längre förekommer eller om motorn körs efter det att varvtals- och 
belastningsvillkoren ändrats dit där feltändningsnivån inte kommer att ge upphov till 
skador på katalysatorn, får felfunktionsindikatorn återställas till det tidigare 
aktiveringsläge som gällde under den första körcykel då feltändningsnivån 
upptäcktes och får omställas till normalt aktiveringsläge för följande körcykler. Om 
felfunktionsindikatorn återställs till det tidigare aktiveringsläget får motsvarande 
felkoder och lagrade låsta mätvärden raderas. 
 
3.7.2. För alla andra felfunktioner kan felfunktionsindikatorn avaktiveras efter tre på 
varandra följande körcykler under vilka det övervakningssystem som ansvarar för 
felfunktionsindikatorns aktivering inte känner av felfunktionen och om ingen annan 
felfunktion identifierats som kan aktivera felfunktionsindikatorn oberoende. 
 
3.8.  Radering av felkod 
 
3.8.1. Genom omborddiagnossystemet kan en fel kod, den tillr yggalagda körsträckan och de 
låsta mätvärdena raderas om samma fel inte på nytt registreras under minst 40 
motoruppvärmningscykler. 
 
                                                 
2/ Detta krav är endast tillämpligt från och med den 1 januari 2003 för nya fordonstyper med 
en elektronisk varvtalsinmatning för motordriften. Det gäller alla fordon som tas i bruk från och med den 1 januari 2005.  27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/469
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 238 Bilaga 4 – Tillägg 2  
3.9. Gasdrivna fordon som drivs med två bränslen 
 3.9.1. För gasdrivna fordon som drivs med två bränslen skall följande förfaranden utföras 
oberoende av varandra när fordonet drivs med bensin eller gas: 
 
– aktivering av felfunktionsindikatorn (se punkt 3.5 i denna bilaga), – lagring av felkoder (se punkt 3.6 i denna bilaga), – avstängning av felfunktionsindikatorn (se punkt 3.7 i denna bilaga) och – radering av felkod (se punkt 3.8 i denna bilaga).  
 När fordonet drivs med bensin skall resultatet av något av ovannämnda 
förfaranden inte påverkas när fordonet drivs med gas. När fordonet drivs med gas skall resultatet av något av ovannämnda förfaranden inte påverkas när fordonet drivs med bensin. 
 
4. KRAV FÖR TYPGODKÄNNANDE AV OMBORDDIAGNOSSYSTEM 
 
4.1. En tillverkare får hos myndigheten ansöka om typgodkännande av ett 
omborddiagnossystem även om systemet uppvisar en eller flera sådana brister som 
gör att de särskilda kraven i denna bilaga inte uppfylls fullständigt. 
 
4.2. Vid granskningen av denna ansökan skall myndigheten avgöra om det är 
ogenomförbart eller orimligt att uppfylla kraven i denna bilaga. 
 
Myndigheten skall beakta tillverkarens uppgifter där sådana faktorer som teknisk 
genomförbarhet, utförandetid och produktionscykler, inkl. införande eller ersättande 
av motor- eller fordonskonstruktioner och planerade uppgraderingar av datorer, den 
utsträckning i vilken det resulterande omborddiagnossystemet kommer att bli 
effektivt vid uppfyllandet av kraven i dessa föreskrifter samt att tillverkaren visat 
godtagbara ansträngningar för att uppfylla kraven i dessa föreskrifter, beskrivs. 
 
4.2.1. Myndigheten skall inte godkänna någon ansökan som uppvisar sådana brister som 
innebär en fullständig avsaknad av den krävda övervakningen genom diagnos. 
 
4.2.2. Myndigheten skall inte godkänna någon ansökan som uppvisar sådana brister som 
innebär att omborddiagnosgränsvärdena i punkt 3.3.2 inte iakttas. 
 
4.3. Vid bestämningen av den ordning i vilken bristerna identifieras skall de brister som 
rör punkterna 3.3.3.1, 3.3.3.2 och 3.3.3.3 i denna bilaga för gnisttändningsmotorer 
och punkterna 3.3.4.1, 3.3.4.2 och 3.3.4.3 i denna bilaga för 
kompressionständningsmotorer identifieras först. 
 
4.4. Före eller vid tidpunkten för typgodkännandet skall inga brister godkännas med 
avseende på kraven i punkt 6.5 utom punkt 6.5.3.4 i tillägg 1 till denna bilaga. Denna 
punkt gäller inte gasdrivna fordon som drivs med två bränslen. 
 
4.5. Gasdrivna fordon som drivs med två bränslen L 375/470 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 239 Bilaga 7 – Tillägg 2 
 
 
4.5.1. Med avvikelse från kraven i punkt 3.9.1 och efter ansökan från tillverkaren skall 
myndigheten anse att kraven för typgodkännande av gasdrivna fordon som drivs med två bränslen i denna bilaga är uppfyllda trots följande brister: 
 
-  radering av felkoder,  tillr yggalagd kö rsträcka och låsta mätvärden efter 40 
motoruppvärmningscykler oberoende av vilket bränsle som vid tillfället används, 
-  aktivering av felfunktionsindikatorn för båda bränsletyperna (bensin och gas) 
efter upptäckt av en felfunktion hos en av bränsletyperna, 
-  avaktivering av felfunktionsindikatorn efter tre på varandra följande 
körcykelsekvenser utan felfunktion oberoende av vilket bränsle som vid tillfället används, 
-  användning av två statuskoder, en för varje bränsletyp. 
 
 Tillverkaren får begära ytterligare alternativ som kan beviljas efter myndighetens 
gottfinnande. 
 4.5.2. Med avvikelse från kraven i punkt 6.6 i tillägg 1 till denna bilaga och efter ansökan 
från tillverkaren skall det vid typgodkännandet anses att kraven i denna bilaga är uppfyllda för utvärdering och överföring av diagnossignaler trots följande brister: 
 
– Överföring av diagnossignaler för det bränsle som vid tillfället används från en 
enda källadress. 
– Utvärdering av en uppsättning diagnossignaler för båda bränsletyper som 
motsvarar utvärderingen av ett gasdrivet fordon som drivs med ett bränsle, oberoende av vilket bränsle som vid tillfället används. 
– Val av en uppsättning diagnossignaler (kopplad till en av de två 
bränsletyperna) genom omställning av bränsleväljaren. 
– Utvärdering och överföring till bensindatorn av en uppsättning diagnossignaler 
för båda bränslena, oberoende av vilket bränsle som används. Gastillförseldatorn skall utvärdera och överföra de diagnossignaler som är relaterade till gasbränslesystemet och lagra uppgifter om vilka bränslen som använts. 
 
 Tillverkaren får begära ytterligare alternativ som kan beviljas efter myndighetens 
gottfinnande. 
 
4.6. Tid under vilken brister godtas  4.6.1. En brist får kvarstå under två år efter dagen för typgodkännandet av fordonstypen om 
det inte skäligen kan visas att det krävs genomgripande ändringar av fordonets konstruktion och en ytterligare utförandetid av mer än två år för att rätta till bristen. I så fall får bristen kvarstå i högst tre år. 
 4.6.1.1. För ett gasdrivet fordon som drivs med två bränslen får en brist som godtagits i 
enlighet med punkt 4.5 kvarstå under tre år efter dagen för typgodkännandet av fordonstypen om det inte skäligen kan visas att det krävs genomgripande ändringar 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/471
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 240 Bilaga 4 – Tillägg 2  
av fordonets konstruktion och en ytterligare utförandetid av mer än tre år för att rätta till bristen. I så fall får bristen kvarstå i högst fyra år. 
 
4.6.2. En tillverkare får begära att myndigheten retroaktivt godtar en brist när en sådan brist 
upptäcks efter det ursprungliga typgodkännandet. I detta fall får bristen kvarstå under 
två år efter dagen för anmälan till myndigheten om det inte skäligen kan visas att det 
krävs genomgripande ändringar av fordonets konstruktion och en ytterligare 
utförandetid av mer än två år för att rätta till bristen. I så fall får bristen kvarstå i 
högst tre år. 
 
4.7. Myndigheten skall underrätta alla de övriga parter i 1958 års avtal som tillämpar 
dessa föreskrifter om sitt beslut att godta en ansökan om brist. 
 
5. TILLGÅNG TILL OMBORDDIAGNOSINFORMATION 
 5.1. Ansökningar om typgodkännande eller ändring av ett typgodkännande skall åtföljas 
av relevant information om fordonets omborddiagnossystem. Denna relevanta information skall göra det möjligt för ersä ttnings- eller tillbyggnadsd elstillverkare att 
göra de delar som de tillverkar kompatibla med fordonets omborddiagnossystem så att fordonsanvändaren tillförsäkras en säker körning utan felfunktioner. Sådan relevant information skall likaledes göra det möjligt för diagnosverktygs- och provningsutrustningstillverkare att tillverka verktyg och utrustning som ger en effektiv och korrekt diagnos av regleringssystemen för fordonsutsläpp. 
 5.2. På begäran skall myndigheterna på ett icke-diskriminerande sätt ställa tillägg 1 i 
bilaga 2 med relevant information om omborddiagnossystemet till intresserade del-, diagnosverktygs- eller provningsutrustningstillverkares förfogande. 
 5.2.1. Om en myndighet mottar en begäran från någon intresserad del-, diagnosverktygs- 
eller provningsutrustningstillverkare om information om omborddiagnossystemet i ett fordon som typgodkänts enligt en tidigare version av föreskrifterna:  
 
– skall myndigheten inom 30 dagar kräva att tillverkaren av fordonstypen i fråga 
ställer den information som krävs i punkt 4.2.11.2.7.6 i bilaga 1 till förfogande. Kravet i andra avsnittet av punkt 4.2.11.2.7.6 är inte tillämpligt. 
 
– skall tillverkaren inom två månader efter förfrågan lämna denna information till 
myndigheten. 
 
– skall myndigheten sända denna information till de avtalsslutande parternas 
myndigheter och den myndighet som beviljat det ursprungliga typgodkännandet skall förse bilaga 1 till typgodkännandeinformationen om fordonet med denna information. 
 
Detta krav skall inte ogiltigförklara något typgodkännande som tidigare beviljats enligt föreskrifter nr 83 och inte heller hindra utökning av sådana typgodkännanden enligt villkoren i de föreskrifter enligt vilka de ursprungligen godkändes.
  L 375/472 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 241 Bilaga 7 – Tillägg 2 
 
 
5.2.2. Information kan endast begäras för de ersättnings- eller underhållsdelar för vilka 
UN/ECE-typgodkännande krävs eller för de delar som ingår i ett system för vilket UN/ECE-typgodkännande krävs. 
 
5.2.3. Begäran om information skall innehålla en exakt beskrivning av den fordonsmodell 
för vilken informationen krävs. Den skall styrka att informationen krävs för 
utveckling av ersättnings- e ller tillb yggnadsd elar eller av delar,  diagnosverk tyg eller 
provningsutrustning. 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/473
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 242 Bilaga 4 – Tillägg 2  
Bilaga 11 - Tillägg 1
 
 
FUNKTIONELLA ASPEKTER PÅ OMBORDDIAGNOSSYSTEM (OBD) 
 
1. INLEDNING 
 
I detta tillägg beskrivs förfarandet för provningen enligt punkt 3 i bilaga 11. I 
förfarandet beskrivs en metod för att genom simulering av fel i berörda system i 
motorstyrningssystemet eller i utsläppsregleringssystemet kontrollera funktionen hos 
det omborddiagnossystem som installerats i fordonet. Där fastslås också förfaranden 
för att fastställa omborddiagnossystemens hållbarhet. 
 
Tillverkaren skall tillhandahålla de defekta delar och/eller elektriska anordningar 
som kan användas för att simulera fel. När de mäts i provningscykeln av typ I skall 
sådana defekta delar eller anordningar inte medföra att fordonsutsläppen överstiger 
gränsvärdena i punkt 3.3.2 med mer än 20 %. 
 
När fordonet provas med den defekta delen eller anordningen monterad, godkänns 
omborddiagnossystemet om felfunktionsindikatorn aktiverats. 
Omborddiagnossystemet godkänns också om felfunktionsindikatorn aktiverats under 
omborddiagnosgränsvärdena. 
 
2. BESKRIVNING AV PROVNINGEN 
 
2.1.  Provningen av omborddiagnossystemen utgörs av följande moment: 
 
2.1.1. simulering av felfunktion i en del av motorstyr- eller utsläppsregleringssystemet, 
 
2.1.2. förkonditionering av fordonet med en simulerad felfunktion under den 
förkonditionering som anges i punkterna 6.2.1 eller 6.2.2, 
 
2.1.3. körning av fordonet med en simulerad felfunktion under provningscykeln av typ I 
och mätning av fordonets utsläpp, 
 
2.1.4. fastställande av om omborddiagnossystemet reagerar på den simulerade 
felfunktionen och på ett riktigt sätt anger felfunktionen för fordonsföraren. 
 
2.2. Som ett alternativ kan på tillverkarens begäran felfunktion hos en eller flera delar 
simuleras elektronisk enligt kraven i punkt 6 nedan. 
 
2.3. Tillverkarna får begära att kontrollen äger rum utanför provningscykeln av typ I om 
det kan påvisas för myndigheten att kontroll under de villkor som råder under 
provningscykeln av typ I kan medföra begränsande kontrollvillkor när fordonet är i 
bruk. 
 L 375/474 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 243 Bilaga 7 – Tillägg 2 
 
3. PROVNINGSFORDON OCH BRÄNSLE 
 
3.1. Fordon 
 
Fordonet skall uppfylla kraven i punkt 3.1 i bilaga 4. 
 
3.2. Bränsle 
  Det lämpliga referensbränsle som beskrivs i bilaga 10 för bensin och dieselbränslen 
och i bilaga 10a för motor- (LPG) och naturgasbränslen skall användas vid provningen. Den bränsletyp för varje fel som skall provas (se i punkt 6.3 i detta tillägg) får väljas av myndigheten bland de referensbränslen som beskrivs i bilaga 10a för provning av ett gasdrivet fordon som drivs med ett bränsle och bland de referensbränslen som beskrivs i bilaga 10 eller bilaga 10a för provning av ett gasdrivet fordon som drivs med två bränslen. Det valda bränslet får inte bytas under något av provningsmomenten (se punkterna 2.1-2.3 i detta tillägg). Om motor- (LPG) eller naturgas används som bränsle är det tillåtet att starta motorn med bensin och efter en förutbestämd tid som regleras automatiskt och inte står under förarens kontroll övergå till motor- (LPG) eller naturgas. 
 
4. TEMPERATUR OCH TRYCK UNDER PROVNINGEN 
 
4.1. Temperaturen och trycket skall under provningen uppfylla kraven för provning av 
typ I enligt beskrivningen i bilaga 4. 
 
5. PROVNINGSUTRUSTNING 
 
5.1. Chassidynamometer 
 
Chassidynamometern skall uppfylla kraven i bilaga 4. 
 
6. OMBORDDIAGNOSPROVNINGSFÖRFARANDE 
 
6.1. Körcykeln på chassidynamometern skall uppfylla kraven i bilaga 4. 
 
6.2. Förkonditionering av fordonet 
 
6.2.1. Beroende på motortyp och efter införandet av ett av de fel som anges i punkt 6.3 
skall fordonet förkonditioneras genom att köras i minst två på varandra följande 
provningar av typ I (del 1 och 2). För fordon med kompressionständningsmotor är 
ytterligare förkonditionering av två del 2-cykler tillåten. 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/475
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 244 Bilaga 4 – Tillägg 2  
6.2.2. På tillverkarens begäran får alternativa förkonditioneringsmetoder användas. 
 
6.3. Fel som skall provas 
 
6.3.1. Fordon med gnisttändningsmotor: 
 
6.3.1.1. Ersättning av en katalysator med en sliten eller defekt katalysator eller elektronisk 
simulering av en sådan felfunktion. 
 
6.3.1.2. Samma villkor för feltändning i motorn som de villkor för övervakning av 
feltändning som anges i punkt 3.3.3.2 i bilaga 11. 
 
6.3.1.3. Ersättning av en syresensor med en sliten eller defekt syresensor eller elektronisk 
simulering av en sådan felfunktion. 
 
6.3.1.4. Elektrisk urkoppling av varje annan utsläppsrelaterad del som är ansluten till en 
styrdator för framdrivning (om den är inkopplad för vald bränsletyp). 
 
6.3.1.5. Elektrisk urkoppling av den elektroniska regleringsanordningen för 
avdunstningsrening (om sådan utrustning finns och den är inkopplad för vald 
bränsletyp). För detta särskilda fel behöver provning av typ I inte utföras. 
 
6.3.2. Fordon med kompressionständningsmotor: 
 
6.3.2.1. Om katalysator finns, ersättning av denna med en sliten eller defekt katalysator eller 
elektronisk simulering av en sådan felfunktion. 
 
6.3.2.2. Om partikelfälla finns, fullständigt avlägsnande av denna eller om sensorer utgör en 
integrerad del av fällan, inmontering av ett defekt partikelfälleaggregat. 
 
6.3.2.3. Elektrisk urkoppling av varje elektonisk bränslekvantitets- och 
tidpunktsinställningsanordning i bränslesystemet. 
 
6.3.2.4. Elektrisk urkoppling av varje annan utsläppsrelaterad del som är ansluten till en 
styrdator för framdrivning. 
 
6.3.2.5. Genom att uppfylla kraven i punkterna 6.3.2.3 och 6.3.2.4 och med 
typgodkännandemyndighetens samtycke skall tillverkaren vidta lämpliga åtgärder för 
att visa att omborddiagnossystemet signalerar ett fel då urkoppling äger rum. 
 L 375/476 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 245 Bilaga 7 – Tillägg 2 
 
6.4. Provning av omborddiagnossystemet 
 
6.4.1. Fordon med gnisttändningsmotor: 
 
6.4.1.1. Efter förkonditionering av fordonet enligt punkt 6.2 genomgår provningsfordonet en 
provning av typ I (del 1 och 2). 
 
Felfunktionsindikatorn skall före avslutningen av denna provning aktiveras under 
något av de villkor som anges i punkterna 6.4.1.2-6.4.1.5. Den tekniska tjänsten kan 
ersätta dessa villkor med andra i enlighet med punkt 6.4.1.6. Det totala antalet 
simulerade fel får emellertid för typgodkännandeändamål inte överstiga fyra (4). 
 
6.4.1.2. Ersättning av en katalysator med en sliten eller defekt katalysator eller elektronisk 
simulering av en sliten eller defekt katalysator som leder till utsläpp som överskrider 
det kolvätegränsvärde som anges i punkt 3.3.2 i bilaga 11. 
 
6.4.1.3. Ett framkallat feltändningsförhållande enligt de villkor för feltändningskontroll som 
anges i punkt 3.3.3.2 i bilaga 11 och som leder till utsläpp som överskrider vart och 
ett av de gränsvärden som anges i punkt 3.3.2 i bilaga 11. 
 
6.4.1.4. Ersättning av en syresensor med en sliten eller defekt syresensor eller elektronisk 
simulering av en sliten eller defekt syresensor som leder till utsläpp som överskrider 
vart och ett av de gränsvärden som anges i punkt 3.3.2 i bilaga 11. 
 
6.4.1.5. Elektrisk urkoppling av den elektroniska regleringsanordningen för 
avdunstningsrening (om sådan utrustning finns och den är inkopplad för vald 
bränsletyp). 
 
6.4.1.6. Elektrisk urkoppling av varje annan utsläppsrelaterad framdrivningsdel som är 
ansluten till en dator och som leder till utsläpp som överskrider vart och ett av de 
gränsvärden som anges i punkt 3.3.2 i denna bilaga (om den är inkopplad för vald 
bränsletyp). 
 
6.4.2. Fordon med kompressiontändningsmotor: 
 
6.4.2.1. Efter förkonditionering av fordonet enligt punkt 6.2 genomgår provningsfordonet en 
provning av typ I (del 1 och 2). 
 
Felfunktionsindikatorn skall före avslutningen av denna provning aktiveras under 
något av de villkor som anges i punkterna 6.4.1.2-6.4.1.5. Den tekniska tjänsten kan 
ersätta dessa villkor med andra i enlighet med punkt 6.4.1.6. Det totala antalet 
simulerade fel skall emellertid för typgodkännandeändamål inte överstiga fyra. 
 
6.4.2.2. Om katalysator finns, ersättning av denna med en sliten eller defekt katalysator eller 
elektronisk simulering av en sliten eller defekt katalysator så att utsläppen 
överskrider de gränsvärden som anges i punkt 3.3.2 i bilaga 11. 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/477
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 246 Bilaga 4 – Tillägg 2  
6.4.2.3. Om partikelfälla finns, fullständigt avlägsnande av denna eller ersättning av 
partikelfällan med en defekt partikelfälla som uppfyller kraven i punkt 6.3.2.2 ovan 
och så att utsläppen överskrider de gränsvärden som anges i punkt 3.3.2 i bilaga 11. 
 
6.4.2.4. Med hänvisning till punkt 6.3.2.5, urkoppling av varje elektonisk bränslekvantitets- 
och tidpunktsinställningsanordning i bränslesystemet så att utsläppen överskrider vart 
och ett av de gränsvärden som anges i punkt 3.3.2 i bilaga 11. 
 
6.4.2.5. Med hänvisning till punkt 6.3.2.5, urkoppling av varje annan utsläppsrelaterad 
framdrivningsdel som är ansluten till en dator så att utsläppen överskrider vart och ett 
av de gränsvärden som anges i punkt 3.3.2 i bilaga 11. 
 
6.5. Diagnossignaler 
 
6.5.1.1. Vid fastställandet av den första felfunktionen i någon del eller något system skall 
låsta mätvärden av motorförhållandena vid denna tidpunkt lagras i datorminnet. Om 
en efterföljande felfunktion inträffar i bränslesystemet eller i form av feltändning 
skall alla tidigare lagrade låsta mätvärden ersättas med uppgifter om bränslesystems- 
eller feltändningsförhållandena (berorende på vad som inträffar först). De lagrade 
motorförhållandeuppgifterna skall omfatta, men inte begränsas till, beräknat 
belastningsvärde, motorvarvtal, bränsleadaptionsvärde(n) (i förekommande fall), 
bränsletryck (i förekommande fall), fordonshastighet (i förekommande fall), 
kylmedelstemperatur, inloppstryck (i förekommande fall), återkopplad eller icke-
återkopplad drift (i förekommande fall) samt den felkod som föranledde lagring av 
mätvärdena. Tillverkaren skall välja den uppsättning lagringsvillkor för låsta 
mätvärden som är bäst lämpad att underlätta effektiva reparationer. Endast en 
uppsättning mätvärden krävs. Tillverkarna får välja att lagra ytterligare 
mätvärdesuppsättningar, förutsatt att minst den uppsättning som krävs kan avläsas 
med ett generiskt avsökningsverktyg som uppfyller anvisningarna i punkterna 6.5.3.2 
och 6.5.3.3. Om den felkod som föranledde att uppgifterna lagrades raderas i enlighet 
med punkt 3.7 i bilaga 11 får också de lagrade uppgifterna om motorförhållandena 
raderas. 
 
6.5.1.2. Förutom de erforderliga låsta mätvärdesuppgifterna skall följande signaler på 
begäran vidarebefordras via den seriella anslutningen till standarduttaget om 
uppgifterna är tillgängliga i fordonsdatorn eller kan fastställas med användande av 
uppgifter som kan bli tillgängliga via fordonsdatorn: diagnostiska felkoder, 
motorkylmedelstemperatur, bränslekontrollsystemets status (återkopplad, icke-
återkopplad drift, annat), bränsleadaption, tändningens förinställning, 
ingångslufttemperatur, insugningsrörtryck, luftflöde, motorvarvtal, utgångsvärdet för 
gasregleringens positionssensor, sekundärluftens status (uppströms, nedströms eller 
atmosfär), beräknat belastningsvärde, fordonshastighet och bränsletryck. 
 
Signalerna skall uttryckas i standardenheter med ugångspunkt i de anvisningar som 
anges i punkt 6.5.3. Verkliga signaler skall tydligt kunna särskiljas från förinställda 
värden eller nödkörningssignaler. 
 L 375/478 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 247 Bilaga 7 – Tillägg 2 
 
6.5.1.3. För alla utsläppsregleringssystem som genomgår särskilda utvärderingsprovningar 
ombord (katalysator, syresensor osv.), utom upptäckt av feltändning, övervakning av 
bränslesystem samt övergripande kontroll av delar skall resultaten av den senaste 
provning som fordonet genomgått och de gränsvärden med vilka systemet jämförts 
göras tillgängliga via den seriella anslutningen till standarduttaget enligt de 
anvisningar som anges i punkt 6.5.3. För de övervakade delar och system som 
undantagits ovan skall en uppgift om huruvida de klarat de senaste provningarna eller 
inte vara tillgänglig via den seriella anslutningen. 
 
6.5.1.4. De omborddiagnoskrav enligt vilka fordonet kontrolleras (dvs. bilaga 11 eller de 
alternativa krav som anges i punkt 5) och de huvudsakliga utläppsreglerande system 
som övervakas med omborddiagnossystemet enligt punkt 6.5.3.3 skall hållas 
tillängliga via den seriella anslutningen till standarduttaget enligt de anvisningar som 
anges i punkt 6.5.3 i detta tillägg. 
 
6.5.1.5. Från och med den 1 januari 2003 för nya typer och från och med den 1 januari 2005 
för alla typer av fordon som tas i bruk skall identifieringsnumret för mjukvarans 
kalibrering göras tillgängligt via den seriella anslutningen till standarduttaget. 
Identifieringsnumret för mjukvarans kalibrering skall visas i ett standardiserat 
format. 
 
6.5.2.  Diagnossystemet för utsläppsreglering behöver inte utvärdera delar under felfunktion 
om en sådan utvärdering äventyrar säkerheten eller orsakar ett fel i någon del. 
 
6.5.3. Diagnossystemet för utsläppsreglering skall tillhandahålla standardiserad och 
obegränsad åtkomst och överensstämma med följande ISO-standarder och/eller SAE-
anvisningar. 
 6.5.3.1. En av följande standarder skall, med de begränsningar som anges, användas som 
kommunikationslänk mellan omborddiagnossystemet och externa verktyg: 
  ISO 9141 - 2: 1994 (ändrad 1996) ” Road Vehicles – Diagnostic Systems – Part 2: 
CARB requirements for interchange of digital information ”; 
  SAE J1850: mars 1998 ”Class B Data Communication Network Interface”.  
Utsläppsrelaterade meddelanden skall använda den cykliska redundanskontrollen och 3 byte-huvudet och inte teckenseparation eller kontrollsummor. 
  ISO 14230 – Part 4 ” Road Vehicles – Keyword protocol 2000 for diagnostic systems 
– Part 4: Requirements for emission-relate systems ”; 
  ISO DIS 15765-4 ” Road vehicles – Diagnostics on Controller Area Network (CAN) 
– Part 4: Requirements for emissions-related systems ” av den 1 november 2001. 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/479
E/ECE/TRANS/505   
Föreskrifter nr 83 sidan 248 Bilaga 4 – Tillägg 2  
6.5.3.2. Den provningsutrustning och de diagnosverktyg som behövs för att kommunicera 
med omborddiagnossystemen skall uppfylla och överträffa de funktionsanvisningar 
som anges i ISO DIS 15031-4 ” Road vehicles – Communication between vehicle and 
external test equipment for emissions-related diagnostics – Part 4: External test equipment ” av den 1 november 2001. 
 6.5.3.3. Grundläggande diagnosuppgifter (som specificeras i punkt 6.5.1) och dubbelriktad 
kontrollinformation skall tillhandahållas med användande av det format och de enheter som beskrivs i ISO DIS 15031-5 ” Road vehicles – Communication between 
vehicle and external test equipment for emissions-related diagnostics – Part 5: Emissions-related diagnostic services ” av den 1 november 2001 samt vara 
tillgängliga med användande av ett diagnosverktyg som uppfyller kraven i  ISO DIS 15031-4. 
  Fordonstillverkaren skall förse det nationella standardiseringsorganet med uppgifter 
om alla utsläppsrelaterade diagnosdata, t.ex. parameteridentifikationer (PID), omborddiagnosövervaknings-ID eller provnings-ID som inte anges i ISO DIS 15031-5 men som hör samman med dessa föreskrifter. 
 6.5.3.4. När ett fel registreras skall tillverkaren beteckna felet med användande av en lämplig 
felkod som överensstämmer med dem som anges i avsnitt 6.3 i ISO DIS 15031-6 ”Road vehicles – Communication between vehicle and external test equipment for 
emissions-related diagnostics – Part 6: Diagnostic trouble code definitions ” som 
behandlar ”utsläppsdiagnossystemsrelaterade felkoder”. Om en sådan identifiering inte är möjlig får tillverkaren använda diagnosfelkoderna enligt avsnitten 5.3 och 5.6 i ISO DIS 15031-6. Felkoderna skall vara fullt tillgängliga med den standardiserade diagnosutrustning som uppfyller bestämmelserna i punkt 6.5.3.2 i denna bilaga. 
  Fordonstillverkaren skall förse det nationella standardiseringsorganet med uppgifter 
om alla utsläppsrelaterade diagnosdata, t.ex. parameteridentifikationer (PID), omborddiagnosövervaknings-ID eller provnings-ID som inte anges i ISO DIS 15031-5 men som hör samman med dessa föreskrifter. 
 6.5.3.5. Anslutningsgränssnittet mellan fordonet och diagnosanordningen skall vara 
standardiserat och uppfylla alla krav i ISO DIS 15031-3 ” Road vehicles – 
Communication between vehicle and external test equipment for emissions-related diagnostics – Part 3: Diagnostic connector and related electrical circuits: specification and use ” av den 1 november 2001. Dess placering skall underställas 
myndigheten för godkännande och vara sådan att det är lättåtkomligt för servicepersonalen men skyddat från påverkan av okvalificerad personal. 
 6.6. Särskilda krav för överföring av diagnossignaler från gasdrivna fordon som drivs med 
två bränslen. 
 6.6.1.  För gasdrivna fordon som drivs med två bränslen och där de olika bränslesystemens 
diagnossignaler lagras i samma dator skall diagnossignalerna för drift med bensin och för drift med gas utvärderas och överföras oberoende av varandra. L 375/480 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 249 Bilaga 7 – Tillägg 2 
 
 
6.6.2.  För gasdrivna fordon som drivs med två bränslen och där de olika bränslesystemens 
diagnossignaler lagras i separata datorer skall diagnossignalerna för drift med bensin och för drift med gas utvärderas och överföras från den dator där signalerna från respektive bränsle lagrats. 
 6.6.3.  Som svar på en sökning med ett diagnosverktyg skall diagnossignalerna från fordonet 
när det drivs med bensin överföras från en källadress och diagnossignalerna från fordonet när det drivs med gas överföras från en annan källadress. Användningen av källadresser beskrivs i ISO DIS 15031-5 ” Road vehicles – Communication between 
vehicles and external test equipment for emissions-related diagnostics – Part 5: Emissions-related diagnostic services ”, av den 1 november 2001. 
  27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/481
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
sidan 250 Bilaga 11 – Tillägg 2   
Bilaga 11 – Tillägg  2
 
 
FORDONSFAMILJENS VÄSENTLIGA KÄNNETECKEN 
 
1. PARAMETRAR SOM DEFINIERAR OMBORDDIAGNOSFAMILJEN 
 
Omborddiagnosfamiljen kan definieras med grundläggande konstruktionsparametrar 
som skall vara gemensamma för fordon inom familjen. I vissa fall kan det 
förekomma interaktion av parametrar. Dessa effekter skall också beaktas för att 
säkerställa att endast fordon med liknande avgasutsläppskännetecken ingår i en 
omborddiagnosfamilj. 
 
2. För detta ändamål anses de fordonstyper vars nedanstående parametrar är identiska 
tillhöra samma kombinerade system för motor/utsläpp och kontroll/omborddiagnos. 
 
Motor: 
 
a) Förbränningsprocess (dvs. gnisttändning, kompressionständning, tvåtakts-, 
fyrtakts-), 
 
b) metod för bränsletillförsel till motorn (dvs. förgasare eller bränsleinsprutning). 
 
Utsläppsregleringssystem: 
 
a) typ av katalysatoromvandlare (dvs. oxidering, trestegs-, uppvärmd katalysator, 
annan), 
 
b) typ av partikelfälla, 
 
c) sekundärluftsinsprutning (dvs. med eller utan), 
 
d) avgasåterföring (EGR) (dvs. med eller utan). 
 
Omborddiagnossystemets delar och funktion. 
 
Omborddiagnossystemets metoder för funktionsövervakning, 
felfunktionsdetektion och felfunktionsindikering för fordonsföraren. 
 
 L 375/482 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 251 Bilaga 7 – Tillägg 2 
 
Bilaga 12
 
 
BEVILJANDE AV ETT ECE-TYPGODKÄNNANDE AV ETT FORDON SOM DRIVS MED 
MOTOR- (LPG) ELLER NATURGAS 
 
1. INLEDNING 
 
I denna bilaga beskrivs särskilda krav för typgodkännande av fordon som drivs med 
motor- (LPG) eller naturgas eller som kan drivas med oblyad bensin, motor- (LPG) 
eller naturgas med avseende på provning med motor- (LPG) eller naturgas. 
 
För motor- (LPG) och naturgas finns det på marknaden en stor variation av 
bränslesammansättningar vilket kräver att bränslemängderna i bränslesystemet kan 
anpassas efter dessa sammansättningar. För att visa detta skall fordonet i provningen 
av typ I provas med två vitt skilda referensbränslen och därvid visa bränslesystemets 
självanpassningsförmåga. Närhelst självanpassningsförmågan i ett bränslesystem 
visats på ett fordon får ett sådant fordon betraktas som  huvudfordon i en familj. 
Fordon som uppfyller kraven för medlemmar i denna familj behöver, om de är 
utrustade med samma bränslesystem, endast provas med ett bränsle. 
 
2. DEFINITIONER 
 
I denna bilaga gäller följande definitioner: 
 
2.1. huvudfordon:  fordon som valts för att fungera som det fordon på vilket 
självanpassningsförmågan i ett bränslesystem skall visas och dit medlemmarna i en 
familj hänförs. Det är möjligt för mer än ett huvudfordon att ingå i en familj. 
 
2.2. Familjemedlem 
 
2.2.1. familjemedlem:  fordon som delar följande väsentliga egenskaper med sitt (sina) 
huvudfordon: 
 
a) Det är tillverkat av samma tillverkare. 
 
b) Det är underkastat samma utsläppsgränsvärden. 
 
c) Om gasbränslesystemet har en central tillförsel för hela motorn: 
 
har det en verifierad uteffekt av mellan 0,7 och 1,15 gånger huvudfordonets. 
 
Om gasbränslesystemet har en individuell tillförsel per cylinder: 
 
har det en verifierad uteffekt per cylinder av mellan 0,7 och 1,15 gånger 
huvudfordonets. 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/483
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
sidan 252 Bilaga 11 – Tillägg 2  
 
d) Om det är utrustat med en katalysator har den samma katalysatortyp dvs. 
trevägs-, oxiderings-, de-NO xs-. 
 
e) Det har ett gasbränslesystem (inkl. tryckregulator) från samma 
systemtillverkare och av samma typ: induktion, ånginsprutning (enkelpunkts-, 
flerpunkts-), vätskeinsprutning (enkelpunkts-, flerpunkts-). 
 
f) Detta gasbränslesystem regleras av en elektronisk styrenhet (ECU) av samma 
typ och den tekniska specifikationen innehåller samma mjukvaruprinciper och 
styrningsstrategi. 
 
2.2.2. För krav c): om en demonstration visar att två gasdrivna fordon kan vara medlemmar 
av samma familj med undantag av deras verifierade uteffekt av P1 respektive P2 (P1 
< P2) och båda provas som om de vore huvudfordon skall familjeförhållandet anses 
gälla för varje fordon med en verifierad uteffekt av mellan 0,7 P1 och 1,15 P2. 
 
3. BEVILJANDE AV TYPGODKÄNNANDE 
 
Typgodkännande beviljas under förutsättning att följande krav uppfylls: 
 
3.1. Typgodkännande av avgasutsläpp för ett huvudfordon: 
 
Huvudfordonet skall visa sin anpassningsförmåga till varje bränslesammansättning 
som kan förekomma på marknaden. För motorgas (LPG) finns det variationer i 
C3/C4-sammansättningen. För naturgas finns det generellt två bränsletyper, bränsle 
med högt värmevärde (H-gas) och bränsle med lågt värmevärde (L-gas) men med en 
betydande spridning inom båda områdena, där de visar avsevärda skillnader i 
Wobbetal. Dessa variationer återspeglas i referensbränslena. 
 
3.1.1. Huvudfordonet(en) skall i provningen av typ I provas med de två vitt skilda 
referensbränslena i bilaga 10a. 
 
3.1.1.1. Om övergången från ett bränsle till ett annat i praktiken regleras med en strömbrytare 
får denna strömbrytare inte användas under typgodkännandet. I så fall kan på 
tillverkarens begäran och med den tekniska tjänstens samtycke den 
förkonditioneringscykel som avses i punkt 5.3.1 i bilaga 4 utökas. 
 
3.1.2. Fordonet(en) anses överensstämma om fordonet(en) med båda referensbränslena 
uppfyller utsläppsgränsvärdena. 
 L 375/484 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 253 Bilaga 7 – Tillägg 2 
 
3.1.3. Förhållandet ”r” mellan utsläppsresultaten skall för varje förorening bestämmas 
enligt nedanstående: 
  
Bränsletyp(er)  
Referensbränslen  
Beräkning av  ”r” 
 
motorgas (LPG) och bensin 
(typgodkännande B)  
Bränsle A 
 
eller endast motorgas (LPG) 
(typgodkännande D)  
Bränsle B  
 
 
 
 
naturgas och bensin 
(typgodkännande B)  
Bränsle G 20  
 
eller endast naturgas 
(typgodkännande D)  
Bränsle G 25   
 
 
 
 
3.2. Typgodkännande av avgasutsläpp för en medlem av familjen: 
 
För en medlem av familjen skall en provning av typ I utföras med ett referensbränsle. 
Detta referensbränsle kan vara ettdera av referensbränslena. Fordonet skall anses 
överensstämma om följande krav uppfylls: 
 
3.2.1. Fordonet överensstämmer med definitionen för en familjemedlem enligt definition i 
punkt 2.2 ovan. 
 
3.2.2. Om provningsbränslet är referensbränsle A för motor- (LPG) eller G 20 för naturgas 
skall utsläppsresultatet multipliceras med den relevanta faktorn ”r” om r > 1; om 
r < 1 behövs ingen korrigering. 
 
Om provningsbränslet är referensbränsle B för motor- (LPG) eller G 25 för naturgas 
skall utsläppsresultatet divideras med den relevanta faktorn ”r” om r < 1; om r > 1 
behövs ingen korrigering. 
 
3.2.3. Fordonet skall uppfylla de utsläppsgränsvärden som för både uppmätta och 
beräknade utsläpp gäller för den relevanta kategorin. 
 
3.2.4. Om upprepade provningar utförs på samma motor skall medelvärdet av resultaten för 
referensbränsle G 20 eller A och av resultaten för referensbränsle G 25 eller B först 
beräknas; därefter skall ”r”-faktorn beräknas ur dessa medelvärden. 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/485
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
sidan 254 Bilaga 11 – Tillägg 2  
 
4. ALLMÄNNA VILLKOR 
 
4.1. Provningar av produktionsöverensstämmelse kan utföras med ett bränsle som finns 
på marknaden där förhållandet C3/C4 ligger mellan referensbränslen för motorgas 
(LPG) eller där Wobbetalet ligger mellan de vitt skilda referensbränslena för 
naturgas. I detta fall behövs en bränsleanalys. 
 
 L 375/486 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 255 Bilaga 7 – Tillägg 2 
 
Bilaga 13
 
 
UTSLÄPPSPROVNINGSFÖRFARANDE FÖR ETT FORDON UTRUSTAT MED ETT 
PERIODISKT REGENERERANDE SYSTEM 
 1. INLEDNING   I denna bilaga definieras särskilda bestämmelser för typgodkännande av ett fordon 
utrustat med ett periodiskt regenererande system enligt definition i punkt 2.20 i dessa föreskrifter. 
 2. TYPGODKÄNNANDETS TILLÄMPNINGSOMRÅDE OCH OMFATTNING  2.1. Fordonsfamiljegrupper som utrustats med periodiskt regenererande system
 
 
Förfarandet tillämpas på fordon som utrustats med ett periodiskt regenererande system enligt definition i punkt 2.20 i dessa föreskrifter. För tillämpningen av denna bilaga får fordonsfamiljegrupper upprättas. Dessa fordonstyper med regenererande system vars nedan beskrivna parametrar är identiska eller ligger inom fastställda toleranser skall således anses tillhöra samma familj för de mätningar som är specifika för de definierade periodiskt regenererande systemen. 
 2.1.1. Identiska parametrar är:  
Motor: 
 
a) Förbränningsprocess.     Periodiskt regenererande system (dvs. katalysator, partikelfälla):  a) Konstruktion (dvs. typ av hölje, typ av ädelmetall, typ av substrat, celltäthet). b) Typ och arbetssätt. c) Doserings- och tillsatssystem. d) Volym ±10 %. e) Placering (temperatur ±50 °C vid 120 km/h eller med en skillnad av 5 % i 
högsta temperatur/tryck). 
 
2.2. Fordonstyper med olika referensvikter
 
 
De faktorer K i som utvecklats genom förfarandena i denna bilaga för typgodkännande av 
en fordonstyp med ett periodiskt regenererande system enligt definition i punkt 2.20 i dessa föreskrifter kan utökas till andra fordon i familjegruppen med en referensvikt inom de närmaste två högre klasserna med motsvarande tröghet eller alla lägre med motsvarande tröghet. 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/487
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
sidan 256 Bilaga 11 – Tillägg 2  3. PROVNINGSFÖRFARANDE  
Fordonet kan utrustas med en omkopplare som kan hindra eller möjliggöra regenereringsprocessen, förutsatt att detta förfarande inte får någon effekt på den ursprungliga motorkalibreringen. Denna omkopplare skall endast tillåtas för att hindra regenerering under regenereringssystemets laddning och under förkonditioneringscyklerna. Den får emellertid inte användas vid utsläppsmätningarna under regenereringsfasen utan utsläppsprovningen skall i stället utföras med den ursprungliga utrustningstillverkarens (OEM) oförändrade styrenhet. 
 3.1. Avgasutsläppsmätning mellan två cykler då regenereringsfaserna inträffar
 
 
Medelvärdet av utsläppen mellan regenereringsfaserna och under laddningen av den regenererande anordningen skall fastställas ur det aritmetiska medelvärdet av flera på ungefär samma avstånd belägna (om fler än 2) körcykler av typ I eller motsvarande cykler i motorprovningsbänk. Som ett alternativ kan tillverkaren lämna uppgifter som visar att utsläppen förblir konstanta (±15 %) mellan regenereringsfaserna. I detta fall kan de utsläpp som uppmätts under den normala provningen av typ I användas. I varje annat fall skall en utsläppsmätning för minst två körcykler av typ I eller motsvarande cykler i motorprovningsbänk avslutas: en omedelbart efter regenerering (före ny laddning) och en så snart som möjligt före en regenereringsfas. Alla utsläppsmätningar och beräkningar skall utföras enligt bilaga 4, punkterna 5, 6, 7 och 8. 
 3.1.2. Laddningsprocessen och fastställandet av K
i skall under körcykeln av typ I göras på en 
chassidynamometer eller i en motorprovningsbänk med användande av en motsvarande provningscykel. Dessa cykler kan köras kontinuerligt (dvs. utan att motorn behöver avstängas mellan cyklerna). Efter ett visst antal avslutade cykler kan fordonet avlägsnas från chassidynamometern och provningen fortsättas vid en senare tidpunkt.  
 3.1.3. Det antal cykler (D) mellan två cykler där regenereringsfaser inträffar, det antal cykler 
då utsläppsmätningar görs (n) och varje utsläppsmätning (M’
sij) skall när så är tillämpligt 
registreras i bilaga 1, punkterna 4.2.11.2.1.10.1-4.2.11.2.1.10.4 eller 4.2.11.2.5.4.1-4.2.11.2.5.4.4. 
 3.2. Utsläppsmätning under regenerering
 
 3.2.1. Förberedelse av fordonet kan, om så krävs, för utsläppsprovningen under en 
regenereringfas avslutas med användande av förberedelsecyklerna i punkt 5.3 i bilaga 4 eller av motsvarande cykler i motorprovningsbänk beroende på det laddningsförfarande som valts i punkt 3.1.2 ovan. 
 3.2.2. De provnings- och fordonsvillkor för provningen av typ I som beskrivs i bilaga 4 gäller 
innan den första giltiga utsläppsprovningen utförs. 
 3.2.3. Regenerering skall inte ske under förberedelsen av fordonet. Detta kan säkerställas med 
en av följande metoder: 
 L 375/488 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 257 Bilaga 7 – Tillägg 2 
 
3.2.3.1. Ett inaktivt regenereringssystem med en attrapp eller ett ofullständigt system kan 
monteras för förkonditioneringscyklerna. 
 
3.2.3.2. Någon annan metod som överenskommits mellan tillverkaren och 
typgodkännandemyndigheten. 
 3.2.4. En avgasutsläppsprovning vid kallstart inkl. en regenereringsprocess skall utföras enligt 
körcykeln av typ I eller motsvarande cykel i motorprovningsbänk. Om de utsläppsprovningar mellan två cykler då regenereringsfaser inträffar utförs i en motorprovningsbänk skall utsläppsprovningen inkl. en regenereringsfas också utföras i en motorprovningsbänk. 
 3.2.5. Om regenereringsprocessen kräver mer än en körcykel skall påföljande 
provningscykel(er) köras omedelbart, utan att motorn avstängs, tills fullständig regenerering uppnåtts (varje cykel skall vara fullständig). Den tid som krävs för en ny provningsinställning skall vara så kort som möjligt (t.ex. byte av partikelfilter). Motorn skall vara avstängd under denna period.  
 3.2.6. Utsläppsvärdena under regenereringen (M
ri) skall beräknas enligt bilaga 4, punkt 8. Det 
antal körcykler (d) som uppmätts för en fullständig regenerering skall registreras. 
 3.3. Beräkning av de kombinerade avgasutsläppen
 
 
nM
Mn
jsij
si∑
==1'
 n ≥ 2;   dM
Md
jrij
ri∑
==1'
 
 
⎭⎬⎫
⎩⎨⎧
++=dDdMDMMri si
pi* * 
 
där för varje granskad förorening (i): 
 
M’ sij = utsläppsmassan av förorening (i) i g/km under en körcykel av typ I (eller 
 motsvarande cykel i motorprovningsbänk) utan regenerering 
M’ rij = utsläppsmassan av förorening (i) i g/km under en körcykel av typ I (eller 
motsvarande cykel i motorprovningsbänk) under regenerering. (om n >1 körs den första provningen av typ I kallt och påföljande cykler körs varma) 
 M
si = medelvärdet för utsläppsmassan av förorening (i) i g/km utan regenerering 
 M ri = medelvärdet för utsläppsmassan av förorening (i) i g/km under regenerering 
 M pi = medelvärdet för utsläppsmassan av förorening (i) i g/km 
n = antalet provningspunkter vid vilka utsläppsmätningar (körcykler av typ I eller 
motsvarande cykler i motorprovningsbänk) görs mellan två mätningar då 
regenereringsfaser inträffar, ≥2 
d =  det antal körcykler som krävs för regenerering 
D = antalet körcykler mellan två cykler då regenereringsfaser inträffar 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/489
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
sidan 258 Bilaga 11 – Tillägg 2  I figur 8/1 illustreras mätparametrarna.   
    
Utsläpp  
Number of cycle sMriEmission [g/km]
D d() ( )[]
()dDdMDMMri si
p i+⋅ +⋅=
sip i
iMMK=
Mpi
Msi
M,
si j
 
                                                                                                        Antal cykler 
 
 Figur 8/1
: Parametrar som uppmäts vid utsläppsprovning under och mellan cykler då 
regenerering inträffar (schematiskt exempel, utsläppen under ’D’ kan öka eller minska) 
 3.4. Beräkning av regenereringsfaktorn K för varje uppmätt förorening (i)
 
 
K i = M pi / M si 
 
Resultaten för M si, M pi och K i skall registreras i den provningsrapport som inges 
av den tekniska tjänsten.  K
i kan fastställas efter avslutningen av en enskild sekvens. 
  
 L 375/490 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 259 Bilaga 7 – Tillägg 2 
 
Bilaga 14
 
 
UTSLÄPPSPROVNINGSFÖRFARANDE FÖR ELEKTRISKA HYBRIDFORDON (HEV) 
 1. INLEDNING  1.1. I denna bilaga definieras de särskilda bestämmelser för typgodkännande av ett 
elektriskt hybridfordon som anges i punkt 2.21.2 i dessa föreskrifter. 
 1.2. Som allmän princip för provningar av typ I, II, III, IV, V, VI och för omborddiagnos 
skall elektriska hybridfordon provas enligt bilagorna 4, 5, 6, 7, 9, 8 respektive 11, om de inte annat sägs i denna bilaga. 
 
1.3. Endast vid provning av typ I skall fordon som laddas utanför fordonet (enligt 
definition i punkt 2) provas enligt villkor A och B. Provningsresultaten enligt både villkor A och B samt de viktade värdena skall registreras i  meddelandeformuläret. 
 1.4. Utsläppsprovningsresultaten skall under alla angivna provningsförhållanden i dessa 
föreskrifter uppfylla gränsvärdena. 
 2. KATEGORIER AV ELEKTRISKA HYBRIDFORDON  
Fordonsladdning Laddning utanför fordonet (1) 
(OVC) Ej laddning utanför fordonet (2) 
(NOVC) 
Driftomkopplare  Utan Med Utan Med 
 
 (1) också känd som ”externt laddningsbar” 
 (2) också känd som ”icke-externt laddningsbar” 
 
3. METODER FÖR PROVNING AV TYP I 
 3.1. EXTERNT LADDNINGSBARA ELEKTRISKA HYBRIDFORDON (OVC HEV) 
UTAN DRIFTOMKOPPLARE 
 3.1.1. Två provningar skall utföras under följande villkor:   Villkor A
: provningen skall genomföras med en fullt laddad anordning för 
lagring av elektrisk energi/effekt. 
  Villkor B
: provningen skall genomföras med anordningen för lagring av 
elektrisk energi/effekt i lägsta laddningstillstånd (maximal urladdningskapacitet). 
  Laddningstillståndets profil i anordningen för lagring av elektrisk energi/effekt under 
olika skeden av provningen av typ I anges i tillägg 1. 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/491
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
sidan 260 Bilaga 11 – Tillägg 2  3.1.2. Villkor A  3.1.2.1. Förfarandet skall inledas med urladdning av fordonets anordning för lagring av 
elektrisk energi/effekt under körning (på provningsbanan, på en chassidynamometer osv.): 
  - vid en konstant hastighet av 50 km/h tills det elektriska hybridfordonets 
bränsleförbrukande motor sätter igång, 
  - om ett fordon inte kan nå en konstant hastighet av 50 km/h utan att sätta 
igång den bränsleförbrukande motorn, skall varvtalet minska tills fordonet kan köras med en lägre konstant hastighet där den bränsleförbrukande motorn inte sätter igång förrän efter en definierad tid/körsträcka (som skall överenskommas mellan den tekniska tjänsten och tillverkaren) eller 
  - på tillverkarens rekommendation.   Den bränsleförbrukande motorns körning skall avbrytas inom 10 sekunder efter det 
att den automatiskt satts igång. 
 3.1.2.2. Konditionering av fordonet  3.1.2.2.1. För fordon med kompressionständningsmotor skall den del 2-cykel som beskrivs i 
tillägg 1 till bilaga 4 användas. Tre på varandra följande cykler skall köras enligt punkt  3.1.2.5.3 nedan. 
 3.1.2.2.2. Fordon med gnisttändningsmotor skall förkonditioneras med en del 1- och två del 2-
körcykler enligt punkt 3.1.2.5.3 nedan. 
 3.1.2.3. Efter denna förkonditionering och före provningen skall fordonet förvaras i en lokal 
där temperaturen förblir relativt konstant mellan 293 och 303 K (20 °C och 30 °C). Denna konditionering skall utföras under minst sex timmar och fortsätta tills motoroljans och kylmedlets, i förekommande fall, temperatur ligger inom ±2 K av lokalens temperatur och anordningen för lagring av elektrisk energi/effekt är fullt uppladdad som ett resultat av det laddande som föreskrivs i punkt 3.1.2.4 nedan. 
 3.1.2.4. Under stabilisering skall anordningen för lagring av elektrisk energi/effekt laddas:   a) med i fordonet monterad laddare, i förekommande fall, eller    b) med en extern laddare enligt tillverkarens rekommendation och med 
användande av det normala förfarandet för laddning under natten. 
  Genom detta förfarande utesluts alla slags specialladdningar som kan ha initierats 
automatiskt eller manuellt, t.ex. utjämningsladdningar eller underhållsladdningar. 
 L 375/492 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 261 Bilaga 7 – Tillägg 2 
 
 Tillverkaren skall bekräfta att det inte förekommit någon specialladdning under 
provningen. 
 
3.1.2.5. Provningsförfarande   3.1.2.5.1. Fordonet skall startas med de hjälpmedel för normal användning som erbjuds 
föraren. Den första cykeln påbörjas vid inledningen av förfarandet för fordonsstart. 
 3.1.2.5.2. Provtagningen skall börja före eller vid inledningen av förfarandet för fordonsstart 
och upphöra vid slutet av landsvägskörningscykelns slutliga tomgångsperiod (del två, provtagningens slut). 
 3.1.2.5.3. Fordonet skall köras enligt bilaga 4, eller - vid fall av en särskild växlingsstrategi - 
enligt de instruktioner från tillverkaren som ingår i fordonsproduktionshandboken för förare och som anges genom ett tekniskt växlingsinstrument (för förarnas information). För dessa fordon gäller inte de växlingspunkter som anges i bilaga 4, tillägg 1. På körkurvans mönster skall beskrivningen enligt punkt 2.3.3 i bilaga 4 tillämpas. 
 3.1.2.5.4. Avgaserna skall analyseras enligt bilaga 4.  3.1.2.6. Provningsresultaten skall jämföras med de gränsvärden som föreskrivs i punkt 
5.3.1.4 i dessa föreskrifter och medelvärdet för utsläpp av varje förorening skall beräknas (M1
i) för villkor A. 
 3.1.3. Villkor B  3.1.3.1. Konditionering av fordonet  3.1.3.1.1. För fordon med kompressionständningsmotor skall den del 2-cykel som beskrivs i 
tillägg 1 i bilaga 4 användas. Tre på varandra följande cykler skall köras enligt punkt  3.1.3.4.3 nedan. 
 3.1.3.1.2. Fordon med gnisttändningsmotor skall förkonditioneras med en del 1- och två del 2-
körcykler enligt punkt 3.1.3.4.3 nedan. 
 3.1.3.2. Fordonets anordning för lagring av elektrisk energi/effekt skall urladdas under 
körning (på provningsbanan, på en chassidynamometer osv.): 
  - med en konstant hastighet av 50 km/h tills det elektriska hybridfordonets 
bränsleförbrukande motor sätter igång, 
  - om ett fordon inte kan nå en konstant hastighet av 50 km/h utan att sätta 
igång den bränsleförbrukande motorn, skall varvtalet minskas tills fordonet kan köras med en lägre konstant hastighet exakt där den bränsleförbrukande motorn inte sätter igång förrän efter en definierad tid/körsträcka (som skall överenskommas mellan den tekniska tjänsten och tillverkaren) eller 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/493
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
sidan 262 Bilaga 11 – Tillägg 2    - på tillverkarens rekommendation.   Den bränsleförbrukande motorns körning skall avbrytas inom 10 sekunder efter det 
att den automatiskt satts igång. 
 3.1.3.3. Efter denna förkonditionering och före provningen skall fordonet förvaras i en lokal 
där temperaturen förblir relativt konstant mellan 293 och 303 K (20 °C och 30 °C). Denna konditionering skall utföras under minst sex timmar och fortsätta tills motoroljans och kylmedlets, i förekommande fall, temperatur ligger inom ±2 K av lokalens temperatur. 
 3.1.3.4. Provningsförfarande  3.1.3.4.1. Fordonet skall startas med de hjälpmedel för normal användning som erbjuds 
föraren. Den första cykeln påbörjas vid inledningen av förfarandet för fordonsstart. 
 3.1.3.4.2. Provtagningen skall börja före eller vid inledningen av förfarandet för fordonsstart 
och upphöra vid slutet av landsvägskörningscykelns slutliga tomgångsperiod (del två, provtagningens slut). 
 3.1.3.4.3. Fordonet skall köras enligt bilaga 4, eller - vid fall av en särskild växlingsstrategi - 
enligt de instruktioner från tillverkaren som ingår i fordonsproduktionshandboken för förare och som anges genom ett tekniskt växlingsinstrument (för förarnas information). För dessa fordon gäller inte de växlingspunkter som anges i bilaga 4, tillägg 1. På körkurvans mönster skall beskrivningen enligt punkt 2.3.3 i bilaga 4 tillämpas. 
 3.1.3.4.4. Avgaserna skall analyseras enligt bilaga 4.  3.1.3.5. Provningsresultaten skall jämföras med de gränsvärden som föreskrivs i punkt 
5.3.1.4 i dessa föreskrifter och medeltalet för utsläpp av varje förorening skall beräknas (M2
i) för villkor B. 
 3.1.4. Provningsresultat  3.1.4.1. För redovisning skall de viktade värdena beräknas enligt nedanstående:  
 M
i = ( De Α M1 i + Dav Α M2 i )  / ( De + Dav ) 
 L 375/494 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 263 Bilaga 7 – Tillägg 2 
 
 där 
  M
i = Utsläppsmassa av den i:te föroreningen i gram per kilometer. 
 M1 i = Medelvärde för utsläppsmassan av den i:te föroreningen i gram per 
kilometer med en fulladdad anordning för lagring av elektrisk energi/effekt beräknas i punkt 3.1.2.6. 
 M2
i = Medelvärde för utsläppsmassan av den i:te föroreningen i gram per 
kilometer med en anordning för lagring av elektrisk energi/effekt i lägsta laddningstillstånd (maximal urladdning) som beräknas i punkt 3.1.3.5. 
 De = Räckvidd för det elektriskt drivna fordonet enligt det förfarande som 
beskrivs i föreskrifter nr 101, bilaga 7, och där tillverkaren skall erbjuda hjälpmedel för att utföra mätningen då fordonet körs med endast el. 
 Dav = 25 km (genomsnittlig körsträcka mellan två batteriomladdningar)  3.2. EXTERNT LADDNINGSBARA ELEKTRISKA HYBRIDFORDON (OVC HEV) 
MED DRIFTOMKOPPLARE 
 3.2.1. Två provningar skall utföras under följande villkor:  3.2.1.1. Villkor A: provningen skall utföras med en fulladdad anordning för lagring av 
elektrisk energi/effekt. 
 3.2.1.2. Villkor B: provningen skall utföras med en anordning för lagring av elektrisk 
energi/effekt i lägsta laddningstillstånd (maximal urladdning). 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/495
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
sidan 264 Bilaga 11 – Tillägg 2   3.2.1.3. Driftomkopplaren skall inställas enligt tabellen nedan:  
Hybrid 
Batteriets 
laddnings-
tillstånd  -Endast el  
-Hybrid  
 
Omkopplare 
inkopplad -Endast bränsleförbrukning 
-Hybrid   
 
Omkopplare 
inkopplad -Endast el -Endast 
bränsleförbrukning -Hybrid 
 
Omkopplare 
inkopplad -Hybriddrift n (1) ...... 
-Hybriddrift m (1)  
Omkopplare 
inkopplad 
Villkor A  
Fulladdad  Hybrid Hybrid Hybrid Största elektriska 
hybriddrift (2) 
Villkor B Lägsta
 
laddnings-
tillstånd Hybrid Bränsleförbrukning Bränsleförbrukning Drift med störst 
bränsleförbrukning (3) 
 
1) T.ex.: inkopplad för sportkörning, ekonomisk körning, stadskörning eller 
landsvägskörning ... 
2) Största elektriska hybriddrift:  
 Den hybriddrift som kan bevisas ha den största elförbrukningen av alla valbara 
hybriddrifter när det provas i enlighet med villkor A i punkt 4 i bilaga 10 till föreskrifter nr 101 och som skall upprättas med utgångspunkt i de upplysningar som lämnas av tillverkaren i samförstånd med den tekniska tjänsten. 
3) Drift med störst bränsleförbrukning:
 
 Den hybriddrift som kan bevisas ha den största elförbrukningen av alla valbara 
hybriddrifter när det provas i enlighet med villkor B i punkt 4 i bilaga 10 till föreskrifter nr 101 och som skall upprättas med utgångspunkt i de upplysningar som lämnas av tillverkaren i samförstånd med den tekniska tjänsten. 
 3.2.2. Villkor A  3.2.2.1. Om fordonets räckvidd när det drivs med enbart el är större än den fullständiga 
cykeln får på tillverkarens begäran provningen av typ I utföras med endast elektrisk drift. I detta fall kan den förkonditionering av motorn som föreskrivs i punkt 3.2.2.3.1 eller 3.2.2.3.2 utelämnas. 
 3.2.2.2. Förfarandet skall inledas med urladdning av fordonets anordning för lagring av 
elektrisk energi/effekt medan det körs med driftomkopplaren inställd för endast el (på provningsbanan, på en chassidynamometer osv.) och med en konstant hastighet av 70 % ±5 % av fordonets högsta hastighet under 30 minuter (fastställd enligt föreskrifter nr 101). 
  Urladdningen avbryts: 
 
- då fordonet inte kan köras med 65 % av den högsta hastigheten under 30 
minuter, 
 L 375/496 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 265 Bilaga 7 – Tillägg 2 
 
- då en indikering från fordonets normala instrumentering ges till föraren 
att stanna fordonet, eller  
 
- då fordonet körts 100 km. 
 Om fordonet inte är utrustat för endast elektrisk drift skall urladdningen av anordningen för lagring av elektrisk energi/effekt åstadkommas genom att fordonet körs (på provningsbanan, på en chassidynamometer osv.):  -  med en konstant hastighet av 50 km/h tills det elektriska hybridfordonets 
bränsleförbrukande motor sätter igång, 
 - om ett fordon inte kan nå en konstant hastighet av 50 km/h utan att sätta 
igång den bränsleförbrukande motorn, skall varvtalet minskas tills fordonet kan köras med en lägre konstant hastighet exakt där den bränsleförbrukande motorn inte sätter igång förrän efter en definierad tid/körsträcka (som skall överenskommas mellan den tekniska tjänsten och tillverkaren) eller 
 - på tillverkarens rekommendation.  Den bränsleförbrukande motorns körning skall avbrytas inom 10 sekunder efter det att den automatiskt satt igång. 
 3.2.2.3. Konditionering av fordonet  3.2.2.3.1. För fordon med kompressionständningsmotor skall den del 2-cykel som beskrivs i 
tillägg 1 till bilaga 4 användas. Tre på varandra följande cykler skall köras enligt punkt  3.2.2.6.3 nedan. 
 3.2.2.3.2. Fordon med gnisttändningsmotor skall förkonditioneras med en del 1- och två del 2-
körcykler enligt punkt 3.2.2.6.3 nedan. 
 3.2.2.4. Efter denna förkonditionering och före provningen skall fordonet förvaras i en lokal 
där temperaturen förblir relativt konstant mellan 293 och 303 K (20 °C och 30 °C). Denna konditionering skall utföras under minst sex timmar och fortsätta tills motoroljans och kylmedlets, i förekommande fall, temperatur ligger inom ±2 K av lokalens temperatur och anordningen för lagring av elektrisk energi/effekt är fullt uppladdad som ett resultat av det laddande som föreskrivs i punkt 3.2.2.5. 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/497
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
sidan 266 Bilaga 11 – Tillägg 2  3.2.2.5. Under stabilisering skall anordningen för lagring av elektrisk energi/effekt laddas:   a) med i fordonet monterad laddare, i förekommande fall, eller    b) med en extern laddare enligt tillverkarens rekommendation och med 
användande av det normala förfarandet för laddning under natten. 
  Genom detta förfarande utesluts alla slags specialladdningar som kan ha initierats 
automatiskt eller manuellt, t.ex. utjämningsladdningar eller underhållsladdningar. 
  Tillverkaren skall bekräfta att det inte förekommit någon specialladdning under 
provningen. 
 3.2.2.6. Provningsförfarande  3.2.2.6.1. Fordonet skall startas med de hjälpmedel för normal användning som erbjuds 
föraren. Den första cykeln påbörjas vid inledningen av förfarandet för fordonsstart. 
 3.2.2.6.2. Provtagningen skall börja före eller vid inledningen av förfarandet för fordonsstart 
och upphöra vid slutet av landsvägskörningscykelns slutliga tomgångsperiod (del två, provtagningens slut). 
 3.2.2.6.3. Fordonet skall köras enligt bilaga 4, eller - vid fall av en särskild växlingsstrategi - 
enligt de instruktioner från tillverkaren som ingår i fordonsproduktionshandboken för förare och som anges genom ett tekniskt växlingsinstrument (för förarnas information). För dessa fordon gäller inte de växlingspunkter som anges i bilaga 4, tillägg 1. På körkurvans mönster skall beskrivningen enligt punkt 2.3.3 i bilaga 4 tillämpas. 
 3.2.2.6.4. Avgaserna skall analyseras enligt bilaga 4.  3.2.2.7. Provningsresultaten skall jämföras med de gränsvärden som föreskrivs i punkt 
5.3.1.4 i dessa föreskrifter och medeltalet för utsläpp av varje förorening skall beräknas (M1
i) för villkor A. 
 3.2.3. Villkor B  3.2.3.1. Konditionering av fordonet 
 
3.2.3.1.1. För fordon med kompressionständningsmotor skall den del 2-cykel som beskrivs i 
tillägg 1 till bilaga 4 användas. Tre på varandra följande cykler skall köras enligt 
punkt  3.2.3.4.3 nedan. 
 3.2.3.1.2. Fordon med gnisttändningsmotor skall förkonditioneras med en del 1- och två del 2-
körcykler enligt punkt 3.2.3.4.3 nedan. 
 L 375/498 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 267 Bilaga 7 – Tillägg 2 
 
3.2.3.2. Fordonets anordning för lagring av elektrisk energi/effekt skall urladdas enligt punkt 
3.2.2.2. 
 
3.2.3.3. Efter denna förkonditionering och före provningen skall fordonet förvaras i en lokal 
där temperaturen förblir relativt konstant mellan 293 och 303 K (20 °C och 30 °C). Denna konditionering skall utföras under minst sex timmar och fortsätta tills motoroljans och kylmedlets, i förekommande fall, temperatur ligger inom ±2 K av lokalens temperatur. 
 
3.2.3.4. Provningsförfarande  
 3.2.3.4.1. Fordonet skall startas med de hjälpmedel för normal användning som erbjuds 
föraren. Den första cykeln påbörjas vid inledningen till förfarandet för fordonsstart. 
 3.2.3.4.2. Provtagningen skall börja före eller vid inledningen till förfarandet för fordonsstart 
och upphöra vid slutet av landsvägskörningscykelns slutliga tomgångsperiod (del två, provtagningens slut). 
 3.2.3.4.3. Fordonet skall köras enligt bilaga 4, eller vid fall av en särskild växlingsstrategi 
enligt de instruktioner från tillverkaren, som ingår i fordonsproduktionshandboken för förare och som anges genom ett tekniskt växlingsinstrument (för förarnas information). För dessa fordon gäller inte de växlingspunkter som anges i bilaga 4, tillägg 1. På körkurvans mönster skall beskrivningen enligt punkt 2.3.3 i bilaga 4 tillämpas. 
 3.2.3.4.4. Avgaserna skall analyseras enligt bilaga 4.  3.2.3.5. Provningsresultaten skall jämföras med de gränsvärden som föreskrivs i punkt 
5.3.1.4 i dessa föreskrifter och medelvärdet för utsläpp av varje förorening skall beräknas (M2
i) för villkor B. 
 3.2.4. Provningsresultat  3.2.4.1. För redovisning skall de viktade värdena beräknas enligt nedanstående: 
 
M
i = ( De Α M1 i + Dav Α M2 i ) / ( De + Dav ) 
 
där 
 M
i = Utsläppsmassan av den i:te föroreningen i gram per kilometer.  
M1 i = Medelvärde för utsläppsmassa av den i:te föroreningen i gram per 
kilometer med en fulladdad anordning för lagring av elektrisk energi/effekt beräknas i punkt 3.2.2.7. 
M2
i = Medelvärde för utsläppsmassa av den i:te föroreningen i gram per 
kilometer med en anordning för lagring av elektrisk energi/effekt i lägsta laddningstillstånd (maximal urladdning) beräknas i punkt 3.2.3.5. 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/499
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
sidan 268 Bilaga 11 – Tillägg 2  
De = Räckvidd för det elektriskt drivna fordonet enligt det förfarande som 
beskrivs i föreskrifter nr 101, bilaga 7 och där tillverkaren skall erbjuda hjälpmedel för att utföra mätningen då fordonet drivs med endast el. Om det inte finns något inställningsläge för endast el skall tillverkaren tillhandahålla hjälpmedel för att utföra mätningen då fordonet endast drivs med el. 
Dav = 25 km (genomsnittlig körsträcka mellan två batteriomladdningar). 
 3.3. ICKE-EXTERNT LADDNINGSBARA ELEKTRISKA HYBRIDFORDON (NOVC 
HEV) UTAN DRIFTOMKOPPLARE 
 3.3.1. Dessa fordon skall provas enligt bilaga 4.  3.3.2. För förkonditionering skall minst två på varandra följande fullständiga körcykler (en 
del 1 och en del 2) genomföras utan stabilisering. 
 3.3.3. Fordonet skall köras enligt bilaga 4, eller - vid fall av en särskild växlingsstrategi - 
enligt de instruktioner från tillverkaren som ingår i fordonsproduktionshandboken för förare och som anges genom ett tekniskt växlingsinstrument (för förarnas information). För dessa fordon gäller inte de växlingspunkter som anges i bilaga 4, tillägg 1. På körkurvans mönster skall beskrivningen enligt punkt 2.3.3 i bilaga 4 tillämpas. 
 3.4. ICKE-EXTERNT LADDNINGSBARA ELEKTRISKA HYBRIDFORDON (NOVC 
HEV) MED DRIFTOMKOPPLARE 
 3.4.1. Dessa fordon förkonditioneras och provas för hybriddrift enligt bilaga 4. Om flera 
hybriddrifter är tillgängliga skall provningen genomföras med den drift som automatiskt inställs efter tändnyckelns omvridning (normal drift). På grundval av den information som tillhandahålls av tillverkaren skall den tekniska tjänsten säkerställa att alla gränsvärden uppfylls för alla hybriddrifer. 
 3.4.2. För förkonditionering skall minst två på varandra följande fullständiga körcykler (en 
del 1 och en del 2) genomföras utan stabilisering. 
 3.4.3. Fordonet skall köras enligt bilaga 4, eller - vid fall av en särskild växlingsstrategi - 
enligt de instruktioner från tillverkaren som ingår i fordonsproduktionshandboken för förare och som anges genom ett tekniskt växlingsinstrument (för förarnas information). För dessa fordon gäller inte de växlingspunkter som anges i bilaga 4, tillägg 1. På körkurvans mönster skall beskrivningen enligt punkt 2.3.3 i bilaga 4 tillämpas. 
 L 375/500 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 269 Bilaga 7 – Tillägg 2 
 
4. METODER FÖR PROVNING AV TYP II 
 4.1. Fordonen skall provas enligt bilaga 5 med den bränsleförbrukande motorn igång. 
Tillverkaren skall tillhandahålla ett driftläge som möjliggör utförandet av denna provning. 
  Om så krävs skall det särskilda förfarande som anges i punkt 5.1.6 i föreskrifterna 
användas. 
 5. METODER FÖR PROVNING AV TYP III  5.1. Fordonen skall provas enligt bilaga 6 med den bränsleförbrukande motorn igång. 
Tillverkaren skall tillhandahålla ett driftläge som möjliggör utförandet av denna provning. 
 5.2. Provningarna skall endast utföras enligt villkoren 1 och 2 i punkt 3.2 i bilaga 6. Om 
det av något skäl inte är möjligt att prova enligt villkor 2 skall som alternativ ett annat förfarande med konstant hastighet (med den bränsleförbrukande motorn igång under belastning) utföras. 
 6. METODER FÖR PROVNING AV TYP IV  6.1. Fordonen skall provas enligt bilaga 7.  6.2. Innan provningsförfarandet inleds (punkt 5.1 i bilaga 7) skall fordonen 
förkonditioneras enligt följande: 
 6.2.1. För externt laddningsbara fordon:  6.2.1.1. För externt laddningsbara fordon utan driftomkopplare
: förfarandet skall inledas med 
urladdning av fordonets anordning för lagring av elektrisk energi/effekt medan det körs (på provningsbanan, på en chassidynamometer osv.): 
 
-            med en konstant hastighet av 50 km/h tills det elektriska hybridfordonets 
bränsleförbrukande motor sätter igång, 
 
- om ett fordon inte kan nå en konstant hastighet av 50 km/h utan att sätta 
igång den bränsleförbrukande motorn, skall varvtalet minskas tills fordonet kan köras med en lägre konstant hastighet exakt där den bränsleförbrukande motorn inte sätter igång förrän efter en definierad tid/körsträcka (som skall överenskommas mellan den tekniska tjänsten och tillverkaren) eller 
 
-     på tillverkarens rekommendation. 
  Den bränsleförbrukande motorns körning skall avbrytas inom 10 sekunder efter det 
att den automatiskt satt igång. 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/501
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
sidan 270 Bilaga 11 – Tillägg 2   6.2.1.2. För externt laddningsbara fordon med driftomkopplare
: förfarandet skall inledas med 
urladdning av fordonets anordning för lagring av elektrisk energi/effekt medan det körs med driftomkopplaren inställd för endast el (på provningsbanan, på en chassidynamometer osv.) och med en konstant hastighet av 70 % ±5 % av fordonets högsta hastighet under 30 minuter. 
  Urladdningen avbryts:  
-           då fordonet inte kan köras med 65 % av den högsta hastigheten under 30      
minuter, 
 
- då en indikering från fordonets normala instrumentering ges till föraren 
att stanna fordonet eller  
 
- då fordonet körts 100 km. 
 
Om fordonet inte är utrustat för endast elektrisk drift skall urladdningen av anordningen för lagring av elektrisk energi/effekt åstadkommas genom att fordonet körs (på provningsbanan, på en chassidynamometer osv.):  -  med en konstant hastighet av 50 km/h tills det elektriska hybridfordonets 
bränsleförbrukande motor sätter igång, 
 - om ett fordon inte kan nå en konstant hastighet av 50 km/h utan att sätta 
igång den bränsleförbrukande motorn, skall varvtalet minskas tills fordonet kan köras med en lägre konstant hastighet exakt där den bränsleförbrukande motorn inte sätter igång förrän efter en definierad tid/körsträcka (som skall överenskommas mellan den tekniska tjänsten och tillverkaren) eller 
 - på tillverkarens rekommendation.  
Motorn skall stannas inom 10 sekunder efter det att den automatiskt satt igång. 
 6.2.2. För icke-externt laddningsbara fordon:  6.2.2.1. Icke-externt laddningsbara fordon utan driftomkopplare
: förfarandet skall inledas 
med en förkonditionering av minst två på varandra följande fullständiga körcykler (en del 1 och en del 2) utan stabilisering. 
 6.2.2.2. Icke-externt laddningsbara fordon med driftomkopplare
: förfarandet skall inledas 
med en förkonditionering av minst två på varandra följande fullständiga körcykler (en del 1 och en del 2) utan stabilisering, som utförs med fordonet i hybriddrift. Om flera hybriddrifter är tillgängliga skall provningen utföras med den drift som automatiskt inställs efter tändnyckelns omvridning (normal drift). 
 L 375/502 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 271 Bilaga 7 – Tillägg 2 
 
6.3. Förkonditioneringskörningen och dynamometerprovningen skall utföras enligt 
punkterna 5.2 och 5.4 i bilaga 7: 
 
6.3.1. För externt laddningsbara fordon
: samma villkor som anges i villkor B för provning 
av typ I (punkterna 3.1.3 och 3.2.3). 
 6.3.2. För icke-externt laddningsbara fordon
: samma villkor som i provning av typ I. 
 7. METODER FÖR PROVNING AV TYP V  7.1. Fordonen skall provas enligt bilaga 9.  7.2. För externt laddningsbara fordon:   Det är tillåtet att ladda anordningen för lagring av elektrisk energi/effekt två gånger 
om dagen under ackumulerad körsträcka. 
 För externt laddningsbara fordon med driftomkopplare skall ackumulering av 
körsträckan utföras med den drift som automatiskt inställs efter tändnyckelns omvridning (normal drift). 
 Under den ackumulerade körsträckan är det tillåtet att, om så krävs, med den 
tekniska tjänstens samtycke gå över till en annan hybriddrift för att fortsätta att ackumulera körsträcka. 
 Utsläppsmätningar av föroreningar skall genomföras på samma villkor som de som 
anges i villkor B för provning av typ I (punkterna 3.1.3 och 3.2.3). 
 7.3. För icke-externt laddningsbara fordon:   För icke-externt laddningsbara fordon med driftomkopplare skall ackumulering av 
körsträckan utföras med den drift som automatiskt inställs efter tändnyckelns omvridning (normal drift). 
  Utsläppsmätningar av föroreningar skall utföras på samma villkor som vid provning 
av typ I. 
 8. METODER FÖR PROVNING AV TYP VI  8.1. Fordonen skall provas enligt bilaga 8.  8.2. För externt laddningsbara fordon skall utsläppsmätningar av föroreningar utföras på 
samma villkor som de som anges i villkor B för provning av typ I (punkterna  3.1.3 och 3.2.3.). 
 8.3. För icke-externt laddningsbara fordon skall utsläppsmätningar av föroreningar 
utföras på samma villkor som vid provning av typ I. 
 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/503
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
sidan 272 Bilaga 11 – Tillägg 2  9. PROVNINGSMETODER FÖR OMBORDDIAGNOS  9.1. Fordonen skall provas enligt bilaga 11.  9.2. För externt laddningsbara fordon skall utsläppsmätningar av föroreningar utföras på 
samma villkor som de som anges i villkor B för provning av typ I  (punkterna   3.1.3 
och 3.2.3.). 
 9.3. För icke-externt laddningsbara fordon skall utsläppsmätningar av föroreningar 
utföras på samma villkor som vid provning av typ I. 
 L 375/504 SV Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
Föreskrifter nr 83 
sidan 273 Bilaga 7 – Tillägg 2 
 
Bilaga 14, Tillägg 1
, 
 Profil över laddningstillstånd (SOC) hos anordningen för lagring av elektrisk energi/effekt för provning av typ I av externt laddningsbara hybridfordon  Villkor A för provning av typ I 
 
 
(1) (2) (3)                (4) (5)SOC100 %
mi n im um
 
 
Villkor A: 
1) ursprungligt laddningstillstånd hos anordningen för lagring av elektrisk energi/effekt 2) urladdning enligt punkt 3.1.2.1 eller 3.2.2.1 3) fordonskonditionering enligt punkt 3.1.2.2 eller 3.2.2.2 4) laddning under stabilisering enligt punkterna 3.1.2.3 och 3.1.2.4 eller punkterna 3.2.2.3 
och 3.2.2.4 
5) provning enligt punkt 3.1.2.5 eller 3.2.2.5.  Villkor B för provning av typ I
 
 
 
(1) (2) (3)                (4) (5)SOC100 %
mi n im um
 
Villkor B: 
1) ursprungligt laddningstillstånd 2) fordonskonditionering enligt punkt 3.1.3.1 eller 3.2.3.1 3) urladdning enligt punkt 3.1.3.2 eller 3.2.3.2 4) stabilisering enligt punkt 3.1.3.3 eller 3.2.3.3 5) provning enligt punkt 3.1.3.4 eller 3.2.3.4.  
_____ 27.12.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 375/505