Endast FN/ECE-texterna i original har bindande folkrättslig verkan. Dessa föreskrifters status och dagen för deras ikraftträdande bör kontrolleras i den senaste versionen av FN/ECE:s statusdokument TRANS/WP.29/343, som finns på

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Föreskrifter nr 107 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Enhetliga bestämmelser för typgodkännande av fordon i kategori M2 eller M3 vad gäller deras allmänna konstruktion [2015/922]

Inbegripet all giltig text till och med:

Ändringsserie 06 – dag för ikraftträdande: 10 juni 2014

Supplement 4 till ändringsserie 04 – dag för ikraftträdande: 9 oktober 2014

Supplement 2 till ändringsserie 05 – dag för ikraftträdande: 15 juni 2015

Supplement 1 till ändringsserie 06 – dag för ikraftträdande: 15 juni 2015

INNEHÅLL

FÖRESKRIFTER

BILAGOR

1. TILLÄMPNINGSOMRÅDE

1.1 Dessa föreskrifter gäller för varje enkeldäckat, dubbeldäckat, stelt eller ledat fordon i kategori M2 eller M3 (1).

1.2 Kraven i dessa föreskrifter gäller dock inte för följande fordon:

1.3 Kraven i dessa föreskrifter gäller för följande fordon endast i den utsträckning de har en koppling till deras avsedda användning och funktion:

1.4 I avvaktan på lämpliga bestämmelser hindrar inget i dessa föreskrifter en avtalspart från att fastställa krav för fordon som ska registreras på avtalspartens territorium i fråga om montering och tekniska krav för navigeringssystem (med ljud och/eller bild), oavsett om de är fabriksmonterade eller eftermonterade.

2. DEFINITIONER

I dessa föreskrifter gäller följande definitioner:

karosseri: en separat teknisk enhet som omfattar all särskild inre och yttre utrustning i fordonet.

ledat fordon: fordon som består av två eller flera stela sektioner som är kopplade till varandra via en led, och där passagerarutrymmena i varje sektion står i förbindelse med varandra så att passagerarna kan förflytta sig fritt mellan dem; de stela sektionerna ska vara permanent sammankopplade så att de endast kan tas isär med utrustning som normalt bara finns i en verkstad.

c)

c)

på- och avstigningsdörr: en dörr avsedd att användas av passagerare under normala omständigheter och med föraren i förarsätet.

genomgångsutrymme: det utrymme som invändigt sträcker sig in i fordonet från på- och avstigningsdörren fram till den yttersta kanten av det övre fotsteget (mittgångens kant), inre trappan eller halvtrappan. Om det inte finns något fotsteg vid dörren ska det utrymme som ska anses som genomgångsutrymme vara det som i enlighet med punkt 7.7.1 i bilaga 3 uppmäts fram till ett avstånd av 300 mm från utgångsläget vid provningskroppens inåtvända sida.

största tekniskt tillåtna vikt inklusive last (M): den högsta fordonsvikt som tillverkaren uppgivit och som bygger på dess konstruktion och prestanda. Den största tekniskt tillåtna vikten inklusive last används när man ska avgöra fordonskategorin.

3. ANSÖKAN OM TYPGODKÄNNANDE

3.1 Ansökan om typgodkännande för

c)

ska lämnas in av den ansvarige tillverkaren eller av tillverkarens ombud när det gäller dess konstruktionsdetaljer.

3.2 När det gäller en ansökan om typgodkännande av ett fordon som tillverkats genom montering av ett chassi med ett typgodkänt karosseri avses med tillverkare den som utfört monteringen.

3.3 I del 1 i bilaga I finns en förlaga för informationsdokumentet rörande konstruktionsdetaljerna.

3.4 Ett fordon eller ett karosseri som är representativt för den typ som ska typgodkännas ska inlämnas till den tekniska tjänst som ansvarar för genomförandet av typgodkännandeprovningarna.

4. TYPGODKÄNNANDE

4.1 Om det fordon eller karosseri som lämnas in för typgodkännande i enlighet med dessa föreskrifter uppfyller kraven i punkt 5 ska fordons- eller karosseritypen beviljas godkännande.

4.2 Varje godkänd fordonstyp ska tilldelas ett typgodkännandenummer. De två första siffrorna i typgodkännandenumret (för närvarande 06, motsvarande ändringsserie 06), ska hänvisa till den ändringsserie (innehållande de senaste större tekniska ändringarna av föreskrifterna) som gäller vid tidpunkten för utfärdandet av typgodkännandet. En och samma part i överenskommelsen får inte tilldela en annan fordons- eller karosserityp enligt punkt 2.2 samma typgodkännandenummer.

4.3 Ett meddelande om beviljat, utökat eller ej beviljat godkännande av en fordons- eller karosserityp enligt dessa föreskrifter ska lämnas till de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter, med hjälp av en meddelandeblankett enligt förlagan i del 2 i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

4.4 På varje fordon eller karosseri som överensstämmer med en fordons- eller karosserityp som godkänts enligt dessa föreskrifter, ska det finnas ett internationellt typgodkännandemärke, placerat på ett väl synligt och lättåtkomligt ställe som anges på typgodkännandeintyget, bestående av följande:

4.5 Om fordonet överensstämmer med en fordonstyp som, i det land som beviljat typgodkännandet enligt dessa föreskrifter, godkänts enligt en eller flera andra föreskrifter som bifogas överenskommelsen, behöver den symbol som föreskrivs i punkt 4.4.1 inte upprepas; i sådana fall ska man ange föreskrifternas nummer, typgodkännandenummer och tilläggssymboler för alla de föreskrifter enligt vilka typgodkännande har beviljats i det land som beviljat typgodkännandet enligt dessa föreskrifter, i lodräta kolumner till höger om den symbol som föreskrivs i punkt 4.4.1.

4.6 Typgodkännandemärket ska vara lätt läsbart och outplånligt.

4.7 Typgodkännandemärket ska placeras nära eller på den skylt med uppgifter om fordons- eller karosseritypen som tillverkaren har anbringat.

4.8 I bilaga 2 till dessa föreskrifter ges exempel på typgodkännandemärkenas utformning.

5. KRAV

5.1 Alla fordon ska uppfylla kraven i bilaga 3 till dessa föreskrifter. Karosserier som typgodkänts separat ska uppfylla kraven i bilaga 10. Ett typgodkännande av ett fordon med ett karosseri som typgodkänts i enlighet med bilaga 10 ska fullgöras i enlighet med den bilagan.

5.2 Fordon i klass I ska vara tillgängliga för personer med nedsatt rörlighet, inklusive minst en rullstolsanvändare och en uppfälld barnvagn enligt de tekniska bestämmelserna i bilaga 8. I stela fordon i klass I kan rullstolsutrymmet kombineras med barnvagnsutrymmet, där en uppfälld barnvagn kan ställas. I sådana fall ska det på eller bredvid det utrymmet finnas skyltar med följande text, likvärdig text eller en lämplig symbol:

5.3 Parterna i överenskommelsen ska ha frihet att välja den lämpligaste lösningen för att uppnå förbättrad tillgänglighet i andra fordon än de som tillhör klass I. Om andra fordon än sådana som tillhör klass I är försedda med anordningar för personer med nedsatt rörlighet och/eller rullstolsanvändare ska dock dessa anordningar uppfylla de relevanta kraven i bilaga 8.

5.4 Inget i dessa föreskrifter ska hindra de nationella myndigheterna hos en part i överenskommelsen från att specificera att vissa typer av drift är reserverade för fordon som är utrustade för transport av passagerare med nedsatt rörlighet i enlighet med bilaga 8.

5.5 Om inte annat anges ska alla mått tas när fordonet med sin tjänstevikt är i körklart skick, står på en jämn och horisontell markyta och befinner sig i normalt drifttillstånd. Om fordonet är utrustat med ett nigningssystem, ska det vara inställt så att fordonet befinner sig i normal körhöjd. När det gäller typgodkännande av karosseri som en separat teknisk enhet ska karosseriets läge i förhållande till den jämna horisontella ytan anges av tillverkaren.

5.6 När dessa föreskrifter innehåller ett krav att en yta i fordonet ska vara horisontell eller stå i en särskild vinkel när fordonet med sin tjänstevikt är i körklart skick, får denna yta, när det gäller ett fordon med mekanisk fjädring, överskrida denna lutningsvinkel eller ha en lutningsvinkel när fordonet med sin tjänstevikt är i körklart skick, förutsatt att detta krav uppfylls när fordonet är lastat på det sätt som tillverkaren anger. Om fordonet är utrustat med ett nigningssystem ska det vara urkopplat.

6. ÄNDRING OCH UTÖKNING AV GODKÄNNANDE AV EN FORDONS- ELLER KAROSSERITYP

6.1 Varje ändring av fordons- eller karosseritypen ska anmälas till den typgodkännandemyndighet som utfärdade typgodkännandet. Myndigheten kan då antingen

6.2 De övriga parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter ska med hjälp av det förfarande som anges i punkt 4.3 i dessa förskrifter underrättas om huruvida ansökan om typgodkännande beviljats eller ej, och ska då också få information om vilka ändringar som gjorts.

6.3 Den typgodkännandemyndighet som beviljar utökning av ett typgodkännande ska tilldela varje sådan utökning ett serienummer och rapportera detta till de övriga parter i 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter, med hjälp av en meddelandeblankett enligt förlagan i del 2 i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

7. PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

Produktionsöverensstämmelsen ska kontrolleras enligt det förfarande som fastställts i tillägg 2 till överenskommelsen (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), med följande krav:

8. PÅFÖLJDER VID BRISTANDE PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

8.1 Det typgodkännande som beviljats för en fordons- eller karosserityp enligt dessa föreskrifter kan återkallas om de krav som anges i punkt 5 inte uppfylls.

8.2 Om en av de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter återkallar ett typgodkännande som den tidigare beviljat, ska den genast rapportera detta till övriga parter som tillämpar dessa föreskrifter, med hjälp av en meddelandeblankett enligt förlagan i del 2 i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

9. SLUTGILTIGT UPPHÖRANDE AV PRODUKTIONEN

En innehavare av ett typgodkännande som slutgiltigt upphör med sin produktion av en fordons- eller karosserityp som typgodkänts enligt dessa föreskrifter ska underrätta typgodkännandemyndigheten om detta. Myndigheten ska då rapportera detta till de övriga parter i 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter, med hjälp av en meddelandeblankett enligt förlagan i del 2 i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

10. ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER

10.1 Från och med dagen för det officiella ikraftträdandet av ändringsserie 04 får ingen av de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter vägra att bevilja typgodkännande i enlighet med dessa föreskrifter i deras lydelse enligt ändringsserie 04.

10.2 När 24 månader förlöpt sedan dagen för ikraftträdandet av ändringsserie 04 ska de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter endast bevilja typgodkännanden om det fordon som ska typgodkännas uppfyller kraven i dessa föreskrifter i deras ändrade lydelse enligt ändringsserie 04.

10.3 När 36 månader förlöpt sedan dagen för ikraftträdandet av ändringsserie 04 får de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter vägra att bevilja nationella eller regionala typgodkännanden och första nationella registreringar (första ibruktagande) om ett fordon inte uppfyller kraven i dessa föreskrifter i deras ändrade lydelse enligt ändringsserie 04.

10.4 De parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter får inte vägra att bevilja utökningar av typgodkännanden enligt ändringsserie 03 till dessa föreskrifter för fordon som inte omfattas av ändringsserie 04.

10.5 Trots vad som sägs i punkt 10.2 och 10.3 ska sådana typgodkännanden av fordon enligt dessa föreskrifter i deras lydelse enligt föregående ändringsserie som inte påverkas av ändringsserie 04 fortsätta vara giltiga, och de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter ska fortsätta att godta dem.

10.6 Från och med dagen för det officiella ikraftträdandet av ändringsserie 05 får ingen av de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter vägra att bevilja typgodkännande i enlighet med dessa föreskrifter i deras lydelse enligt ändringsserie 05.

10.7 När 24 månader förlöpt sedan dagen för ikraftträdandet av ändringsserie 05 ska de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter endast bevilja typgodkännanden om den fordonstyp som ska typgodkännas uppfyller kraven i dessa föreskrifter i deras ändrade lydelse enligt ändringsserie 05.

10.8 När 36 månader förlöpt sedan dagen för ikraftträdandet av ändringsserie 05 får de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter vägra att bevilja nationella eller regionala typgodkännanden och första nationella registreringar (första ibruktagande) om ett fordon inte uppfyller kraven i dessa föreskrifter i deras ändrade lydelse enligt ändringsserie 05.

10.9 Trots vad som sägs i punkt 10.7 och 10.8 ska de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter fortsätta att godta typgodkännanden av fordon som beviljats enligt föregående ändringsserie, vilka inte påverkas av ändringsserie 05.

10.10 De parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter får inte vägra att bevilja utökningar av typgodkännanden för fordon som inte omfattas av ändringsserie 05.

10.11 När 48 månader förlöpt sedan dagen för ikraftträdandet av ändringsserie 06 ska de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter endast bevilja typgodkännanden om den fordonstyp som ska typgodkännas uppfyller kraven i dessa föreskrifter i deras ändrade lydelse enligt ändringsserie 06.

10.12 De parter i överenskommelsen som tillämpar de här föreskrifterna får inte vägra att bevilja utökningar av sådana typgodkännanden för befintliga typer som har utfärdats enligt ändringsserie 05 till de här föreskrifterna.

10.13 När 60 månader förlöpt sedan dagen för ikraftträdandet av ändringsserie 06 ska de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter inte vara tvingade att vid nationellt eller regionalt typgodkännande godta ett fordon som typgodkänts enligt ändringsserie 05 till dessa föreskrifter.

11. NAMN- OCH ADRESSUPPGIFTER FÖR DE TEKNISKA TJÄNSTER SOM ANSVARAR FÖR TYPGODKÄNNANDEPROVNING OCH FÖR TYPGODKÄNNANDEMYNDIGHETERNA

De parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter ska meddela Förenta nationernas sekretariat namn- och adressuppgifter för de tekniska tjänster som ansvarar för typgodkännandeprovning och för de typgodkännandemyndigheter till vilka sådana intyg om beviljat, utökat, ej beviljat eller återkallat typgodkännande som utfärdats i andra länder ska sändas.

12. RESERVERAD

(1) Enligt definitionen i den konsoliderade resolutionen om fordonskonstruktion (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2, punkt 2 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

(2) Användningen av dessa fordon kan omfattas av regler som nationella myndigheter fastställt.

(3) De särskiljande numren för parterna i 1958 års överenskommelse återges i bilaga 3 till den konsoliderade resolutionen om fordonskonstruktion (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3, Annex 3 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

6.5.14 Effekt per timme/kontinuerlig effekt (kW): …

6.3.3 Maximal effekt per timme/kontinuerlig effekt (kW): …

3.1 Axelavstånd (vid full last) (f): …

1.4 Fordonskategori (c): …

Följande information ska, om den är tillämplig, lämnas in i tre exemplar tillsammans med en innehållsförteckning. Alla ritningar ska tillhandahållas i lämplig skala och vara tillräckligt detaljerade; de ska vara i A4-format eller vikta till A4-format. Eventuella fotografier ska vara tillräckligt detaljerade.

6.5.14 Effekt per timme/kontinuerlig effekt (kW): …

6.3.3 Maximal effekt per timme/kontinuerlig effekt (kW): …

5.2.1 Totalt (So): …

3.1 Axelavstånd (vid full last) (f): …

Följande information ska, om den är tillämplig, lämnas in i tre exemplar tillsammans med en innehållsförteckning. Alla ritningar ska tillhandahållas i lämplig skala och vara tillräckligt detaljerade; de ska vara i A4-format eller vikta till A4-format. Eventuella fotografier ska vara tillräckligt detaljerade.

(c)

6.5.14 Effekt per timme/kontinuerlig effekt (kW): …

6.3.3 Maximal effekt per timme/kontinuerlig effekt (kW): …

5.2.1 Totalt (So): …

3.1 Axelavstånd (vid full last) (f): …

1.4 Fordonskategori (c): …

Följande information ska, om den är tillämplig, lämnas in i tre exemplar tillsammans med en innehållsförteckning. Alla ritningar ska tillhandahållas i lämplig skala och vara tillräckligt detaljerade; de ska vara i A4-format eller vikta till A4-format. Eventuella fotografier ska vara tillräckligt detaljerade.

MODELL C

3.2 Beroende på fordonskarosseriets tyngdpunkt och olika fjädringsegenskaper i fordonets upphängning och däck lyfter axlarna normalt inte samtidigt på en sida av fordonet vid lateral acceleration. Därför ska karosseriets vältning i sidled över varje axel säkerställas under förutsättningen att den (de) övriga axelns (axlarnas) hjul förblir på marken.

c)

7.8.4 Individuella lampor för var och en av posterna i punkt 7.8.1 krävs inte, under förutsättning att det finns tillräcklig belysning vid normal användning.

Överensstämmelse med enhetlighetskraven ska visas under minst 30 min räknat från det att nödbelysningen tänds, genom mätningar som utförs på avstånd på högst 2 m.

Nödbelysningssystemet ska ge en lägsta belysningsnivå på 10 lux direkt under varje ljusenhet i passagerarutrymmet på en höjd av 750 mm ovanför mittlinjen i alla genomgångsutrymmen och mittgångar.

Nödbelysningssystemet ska, när det väl aktiverats, fortsätta att lysa under minst 30 min om inte föraren avaktiverar det.

7.8.2 Det ska finnas minst två strömkretsar för innerbelysningen så att den ena inte påverkas om den andra inte fungerar. En krets som endast betjänar en permanent in- och utgångsbelysning kan anses som en av dessa kretsar.

7.7.14.2 Antingen ska ryggstödet vara rundat eller så ska förarutrymmet vara försett med armstöd som är placerade på så sätt att föraren varken hindras vid manöver eller kommer ur balans vid sidoacceleration som kan förekomma under körningen.

7.7.13.2 Förarutrymmet ska vara skyddat så att inga objekt kan rulla in från passagerarområdet omedelbart bakom förarutrymmet vid en häftig inbromsning. Detta krav ska anses uppfyllt när en boll med en diameter av 50 mm inte kan rulla in i förarutrymmet från passagerarområdet omedelbart bakom utrymmet.

7.7.13.1.2.2 Skyddsräckets bredd ska sträcka sig inåt från fordonets vägg minst 100 mm bortom den längsgående mittlinjen för den innersta passagerarsittplats som berörs, men ska under alla omständigheter sträcka sig fram till den innersta punkten på förarsätet.

7.7.13.1 Föraren ska vara skyddad från stående passagerare och passagerare som sitter omedelbart bakom förarutrymmet och som skulle kunna kastas in i förarutrymmet vid inbromsning eller kurvtagning. Detta krav ska anses uppfyllt om

Hjulhus, under förutsättning att något av följande två villkor uppfylls (gäller endast fordon som är avsedda för högst 22 passagerare):

uppmätt vinkelrätt mot fordonets längsgående axel finns ett fritt utrymme av minst 300 mm vid varje punkt samt 550 mm vid varje punkt som befinner sig mer än 1 200 mm över golvet eller fotstegen eller mindre än 300 mm under taket (se figur 4 i bilaga 4).

7.7.1.8 En (eller flera) uppfällbar(a) sittplats(er) som används av ombordpersonal får dock i nedfällt läge göra intrång på genomgångsutrymmet till en på- och avstigningsdörr, under förutsättning att

7.6.11.4 Säkerhetsskyltar får inte placeras på platser där de kan skymmas under körningen av fordonet. En gardin, persienn eller rullgardin kan dock placeras över ett nödutgångsfönster, under förutsättning att en extra säkerhetsskylt visar att nödutgångsfönstret finns bakom ridån, persiennen eller rullgardinen.

7.6.11.3 Alla säkerhetsskyltar som är synliga från insidan av fordonet ska vara av ljusreflekterande material med belysningsförsämringsegenskaper vilka som ett minimum uppfyller villkoren för underkategori C i tabell 2 i ISO-standard 17398:2004, uppmätt i enlighet med punkt 7.11 i standarden.

7.6.9.4 Gångjärnsupphängda utrymningsluckor ska vara hängda så att de svängs längs den kant som är riktad mot fordonets framdel eller bakdel och med en vinkel av minst 100°. Gångjärnsupphängda utrymningsluckor i golvet ska svänga in i passagerarutrymmet.

7.6.9.3 Utskjutningsbara typer ska inte lossna från fordonet vid användningen, så att luckan inte blir en fara för andra vägtrafikanter. Aktiveringen av utskjutningsbara utrymningsluckor ska fungera så att en oavsiktlig utskjutning effektivt förhindras. Utskjutningsbara golvluckor ska endast skjutas in i passagerarutrymmet.

Det ska vara tillverkat av lättkrossbart säkerhetsglas. Genom den senare bestämmelsen utesluts möjligheten att använda laminerat glas eller plastmaterial. Ett verktyg som är lättillgängligt för personer inne i fordonet ska finnas nära varje nödutgångsfönster, för att säkerställa att glaset kan krossas. Verktyget för att krossa glas i nödutgångsfönster längst bak i fordonet ska placeras antingen mitt över eller under nödutgångsfönstret eller, alternativt, ska ett verktyg placeras i var ände av fönstret.

7.6.6.4.3 Föraren ska under alla omständigheter kunna återställa den automatiska stängningen.

7.6.6.3.1 När en automatiskt styrd på- och avstigningsdörr öppnats ska den åter stängas automatiskt efter en viss tid. Om en passagerare stiger på eller av fordonet under denna tid ska en säkerhetsanordning (t.ex. fotstegskontakt, fotocell, enkelriktad utgång) säkerställa att tiden tills dörren stängs är tillräckligt tilltagen.

Från utsidan, utom i fråga om en dörr avsedd endast för utgång och markerad som en sådan, t.ex. genom att trycka på en belyst knapp, en knapp under en belyst skylt eller en liknande anordning märkt med en lämplig instruktion.

Det första kravet är att när dörren stängs ska den, om den vid en mätpunkt enligt bilaga 6 hindras av en fasthållningskraft under 150 N, åter öppnas automatiskt i sin helhet, och ska förbli öppen tills ett stängningsorgan aktiveras, utom när det gäller en automatiskt styrd på- och avstigningsdörr. Fasthållningskraften kan uppmätas med alla metoder som godkänts av typgodkännandemyndigheten. Riktlinjer ges i bilaga 6 till dessa föreskrifter. Den största kraften får under en kort period vara högre än 150 N, förutsatt att den inte överstiger 300 N. Återöppningssystemet kan kontrolleras med en provningskropp som har ett tvärsnitt med 60 mm höjd och 30 mm bredd och vars hörn avrundats till en radie av 5 mm.

7.6.5.5 Om det finns manöverorgan med vilka föraren kan öppna och stänga en fjärrstyrd på- och avstigningsdörr ska de vara sådana att föraren när som helst under stängningen och öppningen kan vända dörrens rörelse.

7.6.5.4 Varje fjärrstyrd på- och avstigningsdörr ska aktivera en varningslampa, som ska vara klart synlig för föraren i normalt körläge under alla slags ljusförhållanden i omgivningen och som varnar när en dörr inte är helt stängd. Detta kontrollinstrument ska lysa när dörrens stela del befinner sig mellan ett helt öppet läge och en punkt 30 mm från ett helt stängt läge. En varningslampa kan betjäna en eller flera dörrar. Ingen sådan varningslampa får dock monteras när det rör sig om en främre på- och avstigningsdörr som inte uppfyller kraven i punkt 7.6.5.6.1.1 och 7.6.5.6.1.2.

7.6.4.7 Varje dörr som öppnas inåt fordonet samt dess mekanism ska vara konstruerade så att dess rörelse sannolikt inte åsamkar passagerarna någon skada under normala användningsförhållanden. Där så krävs ska lämpliga skyddsanordningar monteras.

Under 30

7.6.1.9 Om det under de omständigheter som beskrivs i punkt 7.6.1.8 tillhandahålls en dörr för föraren i fordon i klass A eller B får den räknas som en nödutgångsdörr för passagerare under följande förutsättningar:

7.6.1.8 Om förarutrymmet är tillgängligt från passagerarutrymmet via en passage som uppfyller kraven i leden a och b i punkt 7.6.1.7 och sätena bredvid detta förarutrymme kan nås från samma passagerarutrymme via en passage som uppfyller ett av kraven i punkt 7.7.5.1.1 i denna bilaga, finns det inte något krav på en utgång från förarutrymmet.

Under de omständigheter som beskrivs i punkt 7.6.1.7.1 och 7.6.1.7.2 ska de utgångar som finns i förarutrymmet och för de åkande i alla säten bredvid föraren inte räknas som en av de föreskrivna dörrarna enligt punkt 7.6.1.1 och 7.6.1.2 och inte heller som en av de utgångar som föreskrivs i punkt 7.6.1.4 i denna bilaga för varje annat passagerarutrymme.

7.6.1.7 Om förarutrymmet inte står i förbindelse med passagerarutrymmet via en passage som möjliggör

Antal passagerare och personer från ombordpersonalen (per utrymme) som ska placeras i varje utrymme eller på varje däck

7.5.2.3 I varje krets som matar en annan utrustningsdel än startmotorn, tändningsströmkretsen (positiv tändning), glödtändarna, anordningen för att stanna motorn, laddningsströmkretsen och batteriets jordanslutning ska det finnas en säkring eller en kretsbrytare. Kretsar som matar annan utrustning kan dock skyddas av en gemensam säkring eller gemensam kretsbrytare, under förutsättning att deras totala märkeffekt inte överstiger säkringens eller automatsäkringens kapacitet. Om multiplexering förekommer, ska tillverkaren lämna all relevant teknisk information på begäran av den tekniska tjänst som utför proven.

7.5.2.1 Alla kablar ska vara väl isolerade och alla kablar och all elektrisk utrustning ska kunna motstå den temperatur och de fuktighetsförhållanden de utsätts för. I motorutrymmet ska särskild uppmärksamhet ägnas deras förmåga att motstå den omgivande temperaturen och effekterna av alla sannolika föroreningar.

7.4.4 Under provningen ska inga fordonsdelar som vid normal användning inte är avsedda att vidröra varandra göra det och ingen del ska skadas eller rubbas ur sitt läge.

c)

I dubbeldäckade bussar, all yta på övre däck.

7.1.1 Om förarutrymmet saknar tak, ska föraren ha visst skydd mot starka vindar, nedsmutsning, kraftigt regn etc.

(1) För fordon i klass A eller B tillåts en förskjutning av den nedre panelen i förhållande till den övre, under förutsättning att den går i samma riktning.

C (mm)

3.11.4.3.3 Dessa säkerhetsanordningar ska stoppa rampens förflyttning när rampen utsätts för en genomsnittlig reaktiv kraft som inte överskrider 150 N. Den största kraften får under en kort period vara högre än 150 N, förutsatt att den inte överstiger 300 N. Den reaktiva kraften kan mätas med en metod som godkänns av den behöriga myndigheten. Riktlinjer för mätning av den reaktiva kraften finns i bilaga 6 till denna förordning.

3.11.4.1.5 Varje ramp ska kunna fungera säkert med en last av 300 kg.

3.11.3.2.2 En säkerhetsanordning (t.ex. en omkastarmekanism) ska skydda de områden som inte är synliga för operatören och där rullstolsliftens rörelse skulle kunna stänga in eller krossa föremål.

3.9.1 Om en dörr enligt punkt 3.6 är försedd med öppningsreglage för användning under normala förhållanden ska dessa reglage

Vid provningen enligt punkt 3.8.3.8 ska rullstolen under provningen inte röra sig mer än 200 mm i fordonets längsgående plan.

Ingen del av systemet ska ha fallit igenom eller lösgjorts från sin förankring eller från fordonet under provningen.

överstiger 5 g i riktning framåt under en sammanlagd tid av minst 0,015 sekunder,

överstiger 15 g i riktning framåt under en sammanlagd tid av minst 0,04 sekunder,

överstiger 20 g i riktning framåt under en sammanlagd tid av minst 0,015 sekunder,

Kraften ska bibehållas under minst 0,2 sekunder.

Fasthållningssystemet ska kunna tåla provningen. Permanent deformation, inklusive partiella bristningar eller brott i fasthållningssystemet, ska inte anses som ett misslyckande om den erfordrade kraften tillförs under angiven tid. Om så är tillämpligt ska den låsanordning som gör det möjligt för rullstolen att lämna fordonet kunna skötas för hand efter det att dragkraften urkopplats.

Kraften ska bibehållas under minst 0,2 sekunder.

3.6.5 I fordon i klasserna I och A, försedda med en rullstolsramp, ska en referensrullstol med måtten i figur 21 i bilaga 4 som färdas framåt kunna ta sig in i och ut ur fordonet.

3.6.1 För varje rullstolsanvändare som erbjuds plats i passagerarutrymmet ska det finnas ett särskilt område som är minst 750 mm brett och 1 300 mm långt. Det särskilda områdets längsgående plan ska vara parallellt med fordonets längsgående plan och det särskilda områdets golvyta ska vara halkfritt och den största lutningen får inte överstiga 5 % i någon riktning. Om en bakåtriktad rullstol uppfyller kraven i punkt 3.8.4 får lutningen i longitudinell riktning inte överstiga 8 % under förutsättning att det lutar uppåt från det särskilda områdets främre del till dess bakre del.

Lutningen i varje mittgång, genomgångsutrymme eller golvyta mellan en reserverad sittplats eller ett rullstolsutrymme och minst en ingång och en utgång eller en kombinerad in- och utgång får inte överstiga 8 %. Dessa lutningar ska förses med en halksäker yta.

3.2.2 Det ska finnas tillräckligt utrymme för en ledarhund under eller nära minst en av de reserverade sittplatserna. Detta utrymme ska inte vara en del av mittgången.

1.2 Typgodkännande kan beviljas under förutsättning att vissa villkor uppfylls av det etappvis färdigbyggda fordonet (t.ex. egenskaper hos lämpliga chassin, begränsning vid användning eller montering), där dessa begränsningar registreras på typgodkännandeintyget.

BILAGA 11

VIKTER OCH MÅTT

1. DENNA BILAGA GÄLLER VIKTER OCH MÅTT FÖR MOTORFORDON I KATEGORIERNA M2 OCH M3 I DEN MÅN DE BEHÖVS FÖR TYPGODKÄNNANDE AV ETT FORDON MED AVSEENDE PÅ DESS ALLMÄNNA KONSTRUKTION.

2. DEFINITIONER

I dessa föreskrifter gäller följande definitioner:

2.1 Axelgrupp : axlar som utgör en del av en boggi. En grupp med två axlar kallas en tandemboggi och en grupp med tre axlar en trippelboggi. Enligt vedertaget bruk betraktas en singelaxel som en grupp med en axel.

2.2 fordonets mått : fordonets mått på grundval av dess konstruktion enligt tillverkarens uppgifter.

2.2.1 fordonets längd : ett mått uppmätt enligt ISO-standard 612-1978, term nr 6.1.

Utöver bestämmelserna i den ISO-standarden ska vid mätning av fordonets längd ingen hänsyn tas till

a) tork- och spolanordningar,

b) främre och bakre registreringsskyltar,

c) tullförseglingsanordningar med skyddsutrustning,

d) fästanordningar för presenning med skyddsutrustning,

e) belysningsutrustning,

f) speglar och andra anordningar för indirekt sikt,

g) hjälpmedel för sikt,

h) luftintagsrör,

i) längdstopp för bortmonterbara delar,

j) fotsteg och handtag,

k) stötfångargummin och liknande utrustning,

l) lyftplattformar, lastramper och liknande utrustning i körklart skick på högst 300 mm, förutsatt att fordonets lastkapacitet inte ökas,

m) kopplingsanordningar för motorfordon,

n) strömavtagare på elektriskt drivna fordon,

o) yttre solskydd.

2.2.2 fordonets längd : ett mått uppmätt enligt ISO-standard 612-1978, term nr 6.2.

Förutom bestämmelserna i den ISO-standarden ska vid mätning av fordonets bredd ingen hänsyn tas till

a) tullförseglingsanordningar med skyddsutrustning,

b) fästanordningar för presenning med skyddsutrustning,

c) däckfelsindikatorer,

d) utskjutande böjliga delar av en stänkskyddsanordning,

e) belysningsutrustning,

f) lastramper i körklart skick, lyftplattformar och liknande, utrustning i körklart skick, förutsatt att de inte skjuter ut mer än 10 mm från fordonets sida och att hörnen på de ramper som är vända framåt eller bakåt är avrundade till en radie av minst 5 mm medan kanterna ska vara avrundade till en radie på minst 2,5 mm,

g) speglar och andra anordningar för indirekt sikt,

h) däcktrycksindikatorer,

i) indragbara fotsteg,

j) den utbuktande delen av däcksidorna omedelbart ovanför den punkt där däcket vidrör marken,

k) hjälpmedel för sikt,

l) indragbara sidostyranordningar på bussar och långfärdsbussar avsedda för körning i styrda fordonssystem, om de inte är indragna,

m) belysningsutrustning för på- och avstigningsdörrar.

2.2.3 fordonets höjd : ett mått uppmätt enligt ISO-standard 612-1978, term nr 6.3.

Förutom bestämmelserna i den ISO-standarden ska vid mätning av fordonets höjd ingen hänsyn tas till

a) antenner,

b) pantografer eller strömavtagare i upplyft läge.

För fordon med en axellyftanordning ska hänsyn tas till effekten av den.

2.3 högsta tekniskt tillåtna axelvikt (m) : den vikt som motsvarar den högsta tillåtna statiska vertikala belastningen från axeln mot vägytan baserad på fordonets och axelns konstruktion enligt fordonstillverkarens uppgifter.

2.4 högsta tekniskt tillåtna vikt för en axelgrupp (μ) : den vikt som motsvarar den högsta tillåtna statiska vertikala belastningen från axelgruppen på vägytan baserad på både fordonets och axelgruppens konstruktion enligt fordonstillverkarens uppgifter.

2.5 dragen vikt : den totala belastningen från bogserade fordons axel (axlar) på vägytan.

2.6 högsta tekniskt tillåtna dragna vikt (TM) : den högsta dragna vikten enligt tillverkarens uppgifter.

2.7 största tekniskt tillåtna vikt på ett fordons kopplingspunkt : den vikt som motsvarar den högsta tillåtna statiska vertikala belastningen på kopplingspunkten på grundval av fordonets och/eller kopplingsanordningens konstruktion enligt tillverkarens uppgifter. Definitionsmässigt innefattar denna vikt inte vikten av fordonets kopplingsanordning.

2.8 högsta tekniskt tillåtna lastvikt för fordonskombinationen (MC) : den totala vikt som en kombination av ett fordon och en eller flera släpvagnar utgör enligt tillverkarens uppgifter.

2.9 Axellyftanordning : en anordning som är permanent monterad på ett fordon, med syftet att minska eller öka lasten på axeln/axlarna beroende på fordonets lastförhållanden

a) antingen genom att lyfta hjulen från marken eller sänka dem till marken,

b) eller utan att lyfta hjulen från marken (t.ex. när det gäller luftfjädringssystem eller andra system). För att minska däckslitaget när fordonet inte är fullt lastat och/eller göra det lättare för motorfordon eller fordonskombinationer att starta (komma iväg) på halt underlag genom att öka belastningen på drivaxeln.

3. KRAV

3.1 Mätning av fordonets vikt i körklart skick och av dess fördelning på axlarna

Fordonets vikt i körklart skick och dess fördelning på axlarna mäts på fordon som inlämnats i enlighet med punkt 3.4 i dessa föreskrifter och placerats i ett stillastående läge med hjulen riktade rakt fram. Om de uppmätta vikterna inte skiljer sig med mer än 3 % från de vikter som angivits av tillverkaren för motsvarande tekniska konfigurationer inom typen, eller med mer än 5 % om fordonet ingår i kategori M2 och inte överstiger 3 500 kg, används vikterna i körklart skick och deras fördelning på axlarna enligt tillverkarens uppgifter för syftena i kraven nedan. I annat fall ska de uppmätta vikterna användas och den tekniska tjänsten kan därefter, om så krävs, utföra ytterligare mätningar på andra fordon än de som inlämnats enligt punkt 3.4 i dessa föreskrifter.

3.2 Beräkningar av viktfördelningen

3.2.1 Beräkningsförfarande

3.2.1.1 För de beräkningar av viktfördelningen som fastställs nedan ska tillverkaren förse den tekniska tjänst som ansvarar för provningarna med den information (i tabellform eller annan lämplig form) som krävs för att för varje teknisk konfiguration inom fordonstypen identifiera fordonets motsvarande största tekniskt tillåtna lastade vikt, de största tekniskt tillåtna vikterna på axlarna och axelgrupperna, den största tekniskt tillåtna dragna vikten och kombinationens största tekniskt tillåtna lastade vikt.

3.2.1.2 Lämpliga beräkningar ska göras för att säkerställa att följande krav uppfylls för varje teknisk konfiguration inom typen. Beräkningarna får i detta syfte begränsas till de sämsta fallen.

3.2.1.3 I följande krav avser beteckningarna M, mi, μj TM och MC följande parametrar för vilka kraven i punkt 3.2 ska vara uppfyllda:

M = fordonets högsta tekniskt tillåtna lastade vikt. mi = den högsta tekniskt tillåtna vikten på axeln ”i”, där ”i” varierar från 1 till fordonets totala antal axlar. μj = den högsta tekniskt tillåtna vikten på singelaxeln eller axelgruppen ”j”, där ”j” varierar från 1 till det totala antalet singelaxlar och axelgrupper, TM = den högsta tekniskt tillåtna dragna vikten. MC = kombinationens högsta tekniskt tillåtna lastade vikt.

3.2.1.4 När det gäller en singelaxel, betecknad ”i” som en axel och ”j” som en axelgrupp, är definitionsmässigt mi = μj.

3.2.1.5 När det gäller fordon utrustade med lastningsbara axlar ska de beräkningar som krävs enligt punkt 3.2.1.2 göras med axlarnas upphängning belastad i normal körklar konfiguration. När det gäller fordon utrustade med lyftbara axlar ska de beräkningar som krävs enligt punkt 3.2.1.2 göras med nedsänkta axlar.

3.2.1.6 För axelgrupper ska tillverkaren ange fördelningen mellan axlarna av den totala vikt som vilar på gruppen (t.ex. genom att ange fördelningsformler eller genom att tillhandahålla fördelningsdiagram).

3.2.2 Lastbegränsningar

3.2.2.1 Summan av vikterna mi ska inte vara mindre än vikten M.

3.2.2.2 För varje axelgrupp med beteckningen ”j” ska summan av vikterna mi på dess axlar inte vara mindre än vikten μj. Dessutom ska var och en av vikterna mi inte vara mindre än den del av μj som vilar på axeln ”i” enligt viktfördelningen för denna axelgrupp.

3.2.2.3 Summan av vikterna μj ska inte vara mindre än vikten M.

3.2.2.4 MC får inte överstiga M + TM.

3.2.3 Lastvillkor

3.2.3.1 Fordonets vikt i körklart skick plus vikten Q multiplicerad med antalet sittande och stående passagerare plus vikterna WP, B och BX enligt punkt 3.2.3.2.1 plus den högsta tekniskt tillåtna vikten på kopplingspunkten, om en koppling monterats av tillverkaren, får inte överskrida vikten M.

3.2.3.2 När fordonet i körklart skick är lastat enligt punkt 3.2.3.2.1 ska den vikt som motsvarar belastningen på varje axel inte överstiga vikten mi på varje axel och den vikt som motsvarar belastningen på varje singelaxel eller axelgrupp ska inte överstiga vikten μj på denna axelgrupp. Dessutom ska den vikt som motsvarar belastningen på drivaxeln eller den viktsumma som motsvarar belastningen på drivaxlarna vara minst 25 % av M.

3.2.3.2.1 Fordonet i körklart skick är lastat med en vikt som motsvarar antalet P sittande passagerare med vikten Q, en vikt som motsvarar antalet SP stående passagerare med vikten Q jämnt fördelad över den yta som är avsedd för stående passagerare S1, en vikt WP jämnt fördelad över varje rullstolsutrymme i förekommande fall, en vikt lika med B (kg) jämnt fördelad i bagageutrymmena, och en vikt lika med BX (kg) jämnt fördelad över den takyta som är utrustad för att transportera bagage, där

P är antalet sittplatser,

S1 är området för stående passagerare. I fråga om fordon i klasserna III eller B är S1 = 0.

SP, som anges av tillverkaren, ska inte överstiga värdet S1/SSp, där SSp är det utrymme som vanligen beräknas för en stående passagerare enligt tabellen nedan.

WP (kg) är antalet rullstolsutrymmen multiplicerat med de 250 kg som motsvarar vikten av en rullstol med användare.

B (kg), som anges av tillverkaren, ska ha ett numeriskt värde av minst 100 × V. Däri ska ingå de bagageutrymmen eller räcken som kan fästas på fordonets utsida.

V är den totala volymen av bagageutrymmena i m3. Vid typgodkännande av ett fordon i klass I eller A ska det bortses från volymen av de bagageutrymmen som endast är tillgängliga från utsidan av fordonet.

BX, som anges av tillverkaren, ska ha ett numeriskt värde av minst 75 kg/m2.

Dubbeldäckade fordon ska inte utrustas för transport av bagage på taket, varför BX för dubbeldäckade fordon ska vara noll.

Q och SSp har de värden som anges i följande tabell:

Fordonsklass Q (kg) vikten av en passagerare SSp (m2/passagerare) det utrymme som vanligen beräknas för en stående passagerare Klasserna I och A 68 0,125 Klass II 71 (1) 0,15 Klasserna III och B 71 (1) Inga

3.2.3.2.2 När det gäller ett fordon där antalet sittplatser kan varieras och som har ett område tillgängligt för stående passagerare (S1) och/eller är utrustat för transport av rullstolar, ska kraven i punkt 3.2.3.1 och 3.2.3.2, om tillämpliga, bestämmas för vart och ett av följande förhållanden:

3.2.3.2.2.1 Alla möjliga sittplatser är upptagna och återstående område används av stående passagerare (upp till den kapacitetsgräns för stående som angivits av tillverkaren, om den uppnåtts, utom utrymmen avsedda att användas endast av rullstolsanvändare) och, om utrymme då återstår, alla rullstolsutrymmen är upptagna.

3.2.3.2.2.2 Alla möjliga ståplatsområden är upptagna (upp till den kapacitetsgräns för stående som angivits av tillverkaren utom utrymmen avsedda att användas endast av rullstolsanvändare) och återstående sittplatser är tillgängliga för sittande passagerare och, om utrymme då återstår, alla rullstolsutrymmen är upptagna.

3.2.3.2.2.3 Alla möjliga rullstolsutrymmen är upptagna och återstående område används av stående passagerare (upp till den kapacitetsgräns för stående som angivits av tillverkaren, om den uppnåtts) och de återstående sittplatser, som är tillgängliga för användning, är upptagna.

3.2.3.3 När fordonet är i körklart skick eller lastat enligt punkt 3.2.3.2.1 ska den vikt som motsvarar belastningen på framaxeln eller framaxelgruppen inte vara mindre än den andel i procent av fordonets vikt i körklart skick eller av den högsta tekniskt tillåtna lastade vikten ”M” som fastställs i följande tabell:

Klasserna I och A Klass II Klasserna III och B Stelt Ledat Stelt Ledat Stelt Ledat 20 20 25 (2) 20 25 (2) 20

3.2.3.4 När ett fordon ska typgodkännas för mer än en klass ska punkt 3.2.3.1 och 3.2.3.2 tillämpas på varje klass.

3.3 Märkning av fordon

3.3.1 Fordonet ska tydligt märkas på insidan på följande sätt, klart synligt från förarplatsen:

3.3.1.1 Med bokstäver eller symboler som är minst 10 mm höga och siffror som är minst 12 mm höga och som visar 3.3.1.1.1 högsta antal sittplatser som fordonet är avsett för, 3.3.1.1.2 högsta antal ståplatser som fordonet i förekommande fall är avsett för och 3.3.1.1.3 det högsta antal rullstolar som fordonet i förekommande fall är avsett för.

3.3.1.2 Med bokstäver eller symboler som är minst 10 mm höga och siffror som är minst 12 mm höga och som visar 3.3.1.2.1 den bagagevikt som får transporteras när fordonet är maximalt lastat i enlighet med punkt 3.2.3 i denna bilaga. 3.3.1.2.2 I tillämpliga fall ska detta inkludera bagagevikten 3.3.1.2.2.1 i bagageutrymmena (vikt B, punkt 3.2.3.2.1), 3.3.1.2.2.2 på taket, om det är utrustat för transport av bagage (vikt BX, punkt 3.2.3.2.1).

3.3.2. Det ska finnas utrymme bredvid de märkningar som anges ovan så att fordonet kan märkas, med bokstäver eller symboler som är 10–12 mm höga, med vikten för bagage B och BX som får transporteras när fordonet är lastat med såväl maximalt antal passagerare som all ombordpersonal och inte överskrider högsta tillåtna vikt eller högsta tillåtna vikt för en axel eller grupp av axlar med vilken fordonet kan tas i bruk i den avtalsslutande part där det ska registreras. De parter i överenskommelsen som kräver att denna vikt märks ut ska, i samförstånd med tillverkaren, fastställa den bagagevikt som ska märkas ut och vidta de åtgärder som krävs för att fordonet ska märkas innan det registreras.

3.4 Manövrerbarhet

3.4.1 Varje motorfordon ska åt varje sida kunna beskriva en hel cirkel av 360° inom ett område som avgränsas av två koncentriska cirklar, där den yttre cirkeln har en radie av 12,50 m och den inre cirkeln en radie av 5,30 m, utan att någon av fordonets yttersta punkter (med undantag för de utskjutande delar som utesluts vid mätningen av fordonsbredden) faller utanför cirklarnas omkretsar. För fordon med axellyftanordningar ska detta krav också tillämpas på lyftbara axlar i upplyft läge eller belastningsbara axlar i olastat tillstånd.

3.4.1.1 Kraven enligt punkt 3.4.1 ska kontrolleras genom att fordonets främsta ytterpunkt följer den yttre cirkelns kontur (se figur A).

3.4.2 När fordonet står stilla ska ett vertikalt plan som tangerar fordonets sida och är vänd ut från cirkeln bestämmas genom att en linje markeras på marken. När det gäller ett ledat fordon ska de två stela sektionerna placeras i linje med planet. När fordonet rör sig i en rät linje som övergår i det cirkulära området enligt punkt 3.4.1 ska ingen del av fordonet gå utanför detta vertikala plan med mer än 0,60 m (se figurerna B och C).

Figur A

Figur B

R = 12,5 m r = 5,3 m U = högst 0,6 m

Figur C

R = 12,5 m r = 5,3 m U = högst 0,6 m

3.4.3 Kraven i punkt 3.4.1–3.4.2 kan också på tillverkarens begäran kontrolleras med en lämplig motsvarande beräkning eller geometrisk demonstration.

3.4.4 När det gäller ej färdigbyggda fordon ska tillverkaren ange de största tillåtna mått som ska kontrolleras på fordonet med hänsyn till kraven i punkt 3.4.1 och 3.4.2.

(1) Inklusive 3 kg för handbagage.

(2) Denna andel minskas till 20 % för treaxlade fordon i klasserna II och III med två styraxlar.