SV Europeiska unionens officiella tidning L 97/21

Endast Unece-texterna i original har bindande folkrättslig verkan. Dessa föreskrifters status och dagen för deras ikraftträdande bör kontrolleras i den senaste versionen av Uneces statusdokument TRANS/WP.29/343 som finns på http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Föreskrifter nr 129 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (UN/ECE) – Enhetliga bestämmelser om typgodkännande av förbättrade fasthållningsanordningar för barn i motorfordon

Inbegripet all giltig text till och med:

Supplement 2 till ursprungsversionen av föreskrifterna – dag för ikraftträdande: 10 juni 2014

INNEHÅLL

FÖRESKRIFTER

1. Tillämpningsområde

2. Definitioner

3. Ansökan om godkännande

4. Märkning

5. Typgodkännande

6. Allmänna specifikationer

7. Provning

8. Provningsrapporter för typgodkännande och för godkännande av tillverkningen

9. Godkännande av tillverkning

10. Produktionsöverensstämmelse och rutinprovningar

11. Ändring och utökning av ett typgodkännande för en fasthållningsanordning för barn

12. Påföljder vid bristande produktionsöverensstämmelse

13. Slutgiltigt upphörande av produktionen

14. Information till användarna

15. Namn- och adressuppgifter för de tekniska tjänster som ansvarar för typgodkännandeprovning och för typgodkännandemyndigheterna

BILAGOR

1 Meddelande

2 Typgodkännandemärkets utformning

3 Utformning av apparat för dammprovning

4 Korrosionsprovning

5 Provning av nötning och mikroglidning

6 Beskrivning av vagn

7 Kurva för vagnens retardation eller acceleration som funktion av tiden

8 Beskrivning av provdockor

9 Islagsprov mot en barriär framifrån

10 Provningsförfarande vid islag bakifrån

11 Typgodkännandeschema (flödesschema ISO 9002:2000)

12 Kontroll av produktionsöverensstämmelse

13 Provning av energiupptagande material

14 Metod för fastställande av huvudets islagsyta på anordningar med ryggstöd och fastställande av minsta storlek på sidostöd för bakåtvända anordningar

15 Beskrivning av konditionering av justeringsanordningar som är direkt monterade på fasthållningsanordningar för barn

16 Typisk anordning för provning av låsbeslagets hållfasthet

17 Bestämning av prestationskrav

18 Geometriska mått för fasthållningsanordningar för barn i kategorin i-Size

19 Bedömningsvolymer för stödben och stödbenfot i kategorin i-Size

20 Minsta antal dokument som krävs för typgodkännande

21 Anordning för anbringande av last

1. TILLÄMPNINGSOMRÅDE

Dessa föreskrifter gäller (i fas 1) integrerade Isofix-fasthållningsanordningar för barn i kategorin ”universal” (i-Size) och integrerade ”fordonsspecifika” Isofix-fasthållningsanordningar för barn för barnpassagerare i motorfordon.

2. DEFINITIONER

I dessa föreskrifter gäller följande definitioner:

2.1. fasthållningsanordning för barn: en anordning som är avsedd att hålla en barnpassagerare i sittande läge eller på rygg. Den är utformad för att minska risken för skador på barnet vid en sammanstötning eller vid kraftig inbromsning av fordonet genom att begränsa kroppens rörelsemöjligheter.

2.2. typ av fasthållningsanordning för barn: fasthållningsanordningar för barn som inte skiljer sig åt i sådana viktiga avseenden som

den kategori som typen av fasthållningsanordning är typgodkänd i,

utformning, material och konstruktion hos fasthållningsanordningen för barn.

Fällbara eller modulära fasthållningsanordningar för barn ska inte anses skilja sig i utformning, material och konstruktion.

2.3. i-Size (integrerad Isofix-fasthållningsanordning för barn i kategorin ”universal”): en kategori fasthållningsanordningar för användning i alla i-Size-sittplatser i ett fordon, enligt definition och typgodkännande i föreskrifter nr 14 och 16.

2.4. integrerad: fasthållningsanordningsklass som innebär att barnet endast hålls fast av komponenter som ingår i fasthållningsanordningen (t.ex. bältessele, skydd etc.), och inte av delar som är direkt monterade i fordonet (t.ex. säkerhetsbälte).

2.5. Isofix: ett system för montering av fasthållningsanordningar för barn i fordon. Systemet omfattar två förankringar i fordonet, två motsvarande fästen på fasthållningsanordningen för barn och en funktion för att begränsa rotationen kring axeln hos fasthållningsanordningen för barn. Alla tre förankringarna ska vara typgodkända i enlighet med föreskrifter nr 14.

2.6. Isofix Universal: en Isofix-fasthållningsanordning som antingen består av en övre hållrem eller ett stödben för att begränsa rotationen kring axeln hos fasthållningsanordningen för barn, och som är fäst vid eller stöds av det motsvarande fordonet.

2.7. fordonsspecifik Isofix-fasthållningsanordning: en kategori av fasthållningsanordningar för barn som är monterade på specifika fordonstyper. Alla fordonsförankringar ska typgodkännas i enlighet med föreskrifter nr 14. Detta begrepp omfattar även fasthållningsanordningar för barn där instrumentbrädan fungerar som kontaktzon i fordonet.

2.8. storlek: anger vilken längdklass som fasthållningsanordningen för barn har utformats och typgodkänts för. Fasthållningsanordningar för barn kan täcka alla storleksklasser, under förutsättning att alla krav är uppfyllda.

2.9. läge: den riktning som användningen av en fasthållningsanordning för barn har typgodkänts för. Följande skillnader görs:

a) Framåtvänd: vänd i fordonets normala färdriktning.

b) Bakåtvänd: vänd i motsatt riktning mot fordonets normala färdriktning.

c) Sidoläge: vinkelrätt vänd i förhållande till fordonets normala färdriktning.

2.10. fasthållningsanordning för barn med särskilda behov: en fasthållningsanordning för barn utformad för barn med särskilda behov till följd av fysiska eller mentala funktionshinder; denna anordning kan i synnerhet möjliggöra ytterligare fasthållningsanordningar för någon del av barnet men ska omfatta minst en primär fasthållningsåtgärd som uppfyller kraven i dessa föreskrifter.

2.11. Isofix-förankringssystem: ett system som består av två låga Isofix-förankringar, som uppfyller kraven i föreskrifter nr 14 och som utformats för montering av en Isofix-fasthållningsanordning för barn tillsammans med en rotationshämmande anordning.

2.11.1. låg Isofix-förankring: en stel, rund, vågrät stång med diametern 6 mm, som utgår från fordons- eller säteskonstruktionen och som med Isofix-fästen ansluts till och håller fast en Isofix-fasthållningsanordning för barn.

2.11.2. Isofix-fäste: en av två anslutningar som uppfyller kravet i punkt 6.3.3 i dessa föreskrifter, som utgår från konstruktionen för Isofix-fasthållningsanordningen för barn och som passar till en låg Isofix-förankring.

2.12. rotationshämmande anordning: en anordning som är avsedd att begränsa rotationen hos fasthållningsanordningen för barn under en fordonssammanstötning och som består av

a) en hållrem, eller

b) ett stödben,

som uppfyller kraven i dessa föreskrifter och är ansluten till ett Isofix-förankringssystem och Isofix-hållremsförankringar eller är fäst vid en golvkontaktyta som uppfyller kraven i föreskrifter nr 14.

En rotationshämmande anordning för en fordonsspecifik Isofix-fasthållningsanordning för barn kan bestå av en hållrem, ett stödben eller någon annan funktion som kan begränsa rotationen.

2.13. Isofix-band för övre hållrem: ett bältesband (eller motsvarande) som sträcker sig från toppen av en Isofix-fasthållningsanordning för barn till Isofix-förankringen för övre hållrem och som är utrustat med en inställningsanordning, en spänningslindrande anordning och en Isofix-anslutning för övre hållrem.

2.13.1. Isofix-förankring för övre hållrem: en anordning som uppfyller kraven i föreskrifter nr 14, exempelvis en stång, som placerats inom ett definierat område och konstruerats för att anslutas till en Isofix-anslutning för övre hållrem och överföra dess hämmande kraft till fordonskonstruktionen.

2.13.2. Isofix-anslutning för övre hållrem: en anordning som är avsedd att fästas vid en Isofix-förankring genom en övre hållrem.

2.13.3. Isofix-krok för övre hållrem: en Isofix-anslutning för övre hållrem som typiskt används för att fästa ett Isofix-band för övre hållrem vid en Isofix-förankring för övre hållrem som definieras i figur 3 i föreskrifter nr 14.

2.13.4. Isofix-fäste för övre hållrem: en anordning för att säkra Isofix-bandet för övre hållrem vid Isofix-fasthållningsanordningen för barn.

2.14. spänningslättande anordning: ett system som gör det möjligt att lossa den anordning som ställer in och behåller spänningen i Isofix-bandet för övre hållrem.

2.15. stödben: ett permanent fäste för en fasthållningsanordning för barn som bildar en tryckbelastningsfördelning mellan fasthållningsanordningen för barn och fordonskonstruktionen. Ett stödben kan vara inställbart på längden (z-riktning) och kan dessutom vara möjligt att ställa in i andra riktningar.

2.15.1. stödbenfot: en eller flera delar av fasthållningsanordningens stödben som (genom sin utformning) är avsedda att passa ihop med golvkontaktytan och är utformade för att överföra belastningen från stödbenet till fordonskonstruktionen vid en frontal sammanstötning.

2.15.2. stödbenfotens kontaktyta: den yta på stödbenfoten som fysiskt är i kontakt med fordonsgolvets kontaktyta och som är avsedd att sprida belastningen över fordonskonstruktionen.

2.15.3. stödbenfotens bedömningsutrymme: beskriver det rumsliga utrymme som anger både omfattningen och begränsningarna av stödbenfotens rörelse. Detta motsvarar stödbenfotens bedömningsutrymme för fordon enligt definitionen i bilaga 10 till föreskrifter nr 14.

2.15.4. bedömningsutrymme för stödbenets mått: ett utrymme som bestämmer stödbenets största mått motsvarande bedömningsutrymmet för installation av stödben i fordon enligt definitionen i bilaga 17 till föreskrifter nr 16, vilket garanterar en dimensionell installation av stödben till en i-Size fasthållningsanordning för barn i ett i-Size-sittläge i ett fordon.

2.16. fasthållningsanordningens vinkel från horisontalplanet: vinkeln mellan bottenytan för fixturen ISO/F2 (B) enligt definitionen i föreskrifter nr 16 (bilaga 17, tillägg 2, figur 2) och fordonets horisontala z-plan enligt definitionen i föreskrifter nr 14 (bilaga 4, tillägg 2), med fixturen installerad i fordonet enligt vad som fastställs i föreskrifter nr 16 (bilaga 17, tillägg 2).

2.17. fordonssätesfixtur: en fixtur enligt de Isofix-storleksklasser vars mått anges i figurerna 1–6 i tillägg 2 till bilaga 17 till föreskrifter nr 16 och som används av en tillverkare av fasthållningsanordningar för barn för att bestämma lämpliga mått för en Isofix-fasthållningsanordning för barn och placeringen av dess Isofix-fästen.

2.18. bilbarnstol: en fasthållningsanordning för barn som omfattar en stol i vilken barnet hålls fast.

2.19. stol: en konstruktion som utgör en del av fasthållningsanordningen för barn och är avsedd för barnet att sitta i.

2.20. underrede: den del av en fasthållningsanordning för barn med vilken stolen kan höjas.

2.21. bälte: en fasthållningsanordning för barn som omfattar en kombination av band med ett låsbeslag, justeringsanordningar och fästen.

2.22. fyr- eller fempunktsbälte: en bältesenhet som består av ett höftbälte, axelband och ett grenband.

2.23. Y-format bälte: ett bälte där kombinationen av band bildas av ett band som dras mellan barnets ben och ett band för vardera axeln.

2.24. babylift: en fasthållningsanordning för barn avsedd att hålla fast barnet liggande på rygg eller mage med barnets ryggrad vinkelrätt mot fordonets längsgående mittplan. Den är så utformad att den vid en sammanstötning fördelar de fasthållande krafterna över barnets huvud och kropp men inte över armar och ben.

2.25. fasthållningsanordning för babylift: en anordning som används för att spänna fast en babylift i fordonskonstruktionen.

2.26. bakåtvänd bilbarnstol: en fasthållningsanordning avsedd för ett barn i bakåtvänt halvliggande läge. Den är så utformad att den vid en frontalkollision fördelar de fasthållande krafterna över barnets huvud och kropp men inte över armar och ben.

2.27. stolsinsats: den del av en fasthållningsanordning för barn med vilken barnet kan höjas inuti fasthållningsanordningen för barn.

2.28. kollisionsskydd: en anordning som är fastsatt framför barnet och utformad för att i händelse av en frontalkollision fördela de fasthållande krafterna över större delen av barnkroppens längd.

2.29. band: en flexibel komponent som är utformad för att överföra krafter.

2.30. höftbälte: ett bälte, antingen i form av ett komplett bälte eller i form av en del av ett sådant bälte, som löper tvärs över och direkt eller indirekt håller fast barnets bäcken.

2.31. axelband: den del av bältet som håller fast övre delen av barnets bål.

2.32. grenband: ett band (eller delade band, i de fall grenbandet består av två eller flera banddelar) fäst vid fasthållningsanordningen för barn och höftbandet, som är så placerat att de går mellan barnets lår. Det är utformat för att hindra att barnet glider under höftbältet vid normal användning och hindrar att höftbältet flyttas upp från bäckenet vid en sammanstötning.

2.33. barnfasthållningsband: ett band som utgör en del av bältet och endast håller fast barnets kropp.

2.34. låsbeslag: en snabbkopplingsanordning som gör att barnet hålls fast av fasthållningsanordningen eller fasthållningsanordningen av bilens konstruktion och som snabbt kan öppnas. Låsbeslaget kan innehålla inställningsanordningen.

2.35. infälld öppningsknapp för låsbeslag: en öppningsknapp för låsbeslag som är sådan att det inte är möjligt att öppna låsbeslaget med hjälp av ett klot med en diameter av 40 mm.

2.36. icke-infälld öppningsknapp för låsbeslag: en öppningsknapp för låsbeslag som är sådan att det är möjligt att öppna låsbeslaget med hjälp av ett klot med en diameter av 40 mm.

2.37. inställningsanordning: en anordning som tillåter att bältet eller dess fästen ställs in efter den fastspända personens kroppsbyggnad. Inställningsanordningen kan antingen vara en del av låsbeslaget eller ett upprullningsdon eller någon annan del av bilbältet.

2.38. snabbjusteringsanordning: en justeringsanordning som kan skötas med en hand med ett enkelt handgrepp.

2.39. inställningsanordning direktmonterad på en fasthållningsanordning för barn: en inställningsanordning för det integrerade fyr- eller fempunktsbälte som är direktmonterat på fasthållningsanordningen för barn, i stället för att vara direkt placerad på det bälte som den är konstruerad för att ställa in.

2.40. energiupptagare: en anordning som konstruerats för att sprida energi oberoende av eller tillsammans med bandet och som utgör en del av fasthållningsanordningen för barn.

2.41. upprullningsdon: en anordning utformad för att rymma en del av eller hela bandet för fasthållningsanordningen för barn. Termen omfattar följande anordningar:

2.41.1. automatiskt låsande upprullningsdon: ett upprullningsdon som tillåter att bandet dras ut till önskad längd och automatiskt anpassar bandet till den fastspända personens kroppsbyggnad då låsbeslaget kopplas ihop. Bandet kan inte dras ut ytterligare utan en medveten åtgärd av den fastspända personen.

2.41.2. nödlåsande upprullningsdon: ett upprullningsdon som under normala körförhållanden inte begränsar den fastspända personens rörelsefrihet. Upprullningsdonet har en längdinställningsanordning som automatiskt inställer bandet till den fastspända personens kroppsbyggnad och en låsmekanism som sätts i bruk i en nödsituation genom

2.41.2.1. fordonets inbromsning, utdragning av bandet från upprullningsdonet eller på annat automatiskt sätt (enkelfunktion), eller

2.41.2.2. en kombination av dessa sätt (flerfunktion).

2.42. lutande läge: ett särskilt stolsläge som gör det möjligt för barnet att sitta tillbakalutat.

2.43. liggande läge/på rygg/på mage: ett läge där minst barnets huvud och kropp, bortsett från armar och ben, ligger på en vågrät yta i vila i fasthållningsanordningen.

2.44. fordonssäte: en anordning, oavsett om den ingår som en del av fordonets uppbyggnad eller inte, komplett med klädsel, som är avsedd som sittplats för en vuxen person. I detta sammanhang gäller följande:

sätesrad: antingen ett säte av odelad typ eller separata säten som är monterade sida vid sida (dvs. monterade på så sätt att de främre förankringarna till ett av dessa säten ligger i linje med de främre eller bakre förankringarna till det andra eller mellan förankringarna till det andra sätet) och som är avsedda för en eller flera vuxna personer.

odelat fordonssäte: en anordning, komplett med klädsel, avsedd som sittplats för minst två vuxna personer.

framsäten i fordon: den sätesrad som är placerad längst fram i passagerarutrymmet, dvs. som inte har något annat säte framför sig.

baksäten i fordon: fasta, framåtvända säten placerade bakom en annan sätesrad.

2.45. sätestyp: en kategori av säten för vuxna som inte skiljer sig åt i sådana viktiga avseenden som form, mått och material i sätets uppbyggnad, de typer av inställningssystem och alla spärrsystem som används för sätet, samt måtten på dessa och typ av förankring för bältet för vuxna på sätet, sätets förankring och de delar av fordonets uppbyggnad som påverkas, samt måtten på dessa.

2.46. inställningssystem: komplett anordning med vilken fordonssätet eller dess delar kan ställas in i ett läge som passar förarens eller passagerarens kroppsbyggnad. Denna anordning kan i synnerhet möjliggöra inställning i längdled och/eller inställning i höjdled och/eller vinkelinställning.

2.47. sätesförankring: det system genom vilket hela sätet för vuxna är fastsatt i fordonets bärande del, inkl. de delar av fordonets bärande del som påverkas.

2.48. förskjutningssystem: en anordning som tillåter att sätet för vuxna eller en av dess delar kan inställas i vinkel eller förskjutas i längdled, utan något fast mellanläge, för att underlätta passagerarnas tillträde till fordonet och lastning och urlastning av föremål.

2.49. spärrsystem: en anordning som fasthåller sätet för vuxna eller dess delar i varje bruksläge.

2.50. utrymme mellan sittdyna och ryggstöd: området vid skärningspunkten för fordonets sittdyne- och ryggstödsytor.

2.51. Isofix-läge: ett system som tillåter installering av

a) antingen en Isofix-fasthållningsanordning för barn i kategorin ”universal” enligt definitionen i föreskrifter nr 44,

b) en Isofix-fasthållningsanordning för barn i kategorin ”fordonsspecifik” enligt definitionen i föreskrifter nr 44 eller en fordonsspecifik Isofix-anordning enligt definitionen i dessa föreskrifter, eller

c) en i-Size-fasthållningsanordning för barn som passar för användning för särskilda Isofix-sittplatser enligt vad som anges av fordonstillverkaren enligt föreskrifter nr 16.

2.52. typgodkännandeprovning: en provning för att avgöra i vilken utsträckning en fasthållningsanordning för barn som lämnats för typgodkännande uppfyller kraven.

2.53. provning för godkännande av tillverkning: en provning för att avgöra om tillverkaren kan tillverka en fasthållningsanordning för barn i överensstämmelse med de fasthållningsanordningar för barn som lämnats för typgodkännande.

2.54. Rutinprovning (eller provning av produktionsöverensstämmelse): provning av ett antal fasthållningsanordningar som valts ut från en enda sats för att kontrollera i vilken utsträckning de uppfyller kraven.

2.55. inställningsanordning för axelband: en anordning avsedd att under normala övergångsförhållanden hålla axelbanden i ett lämpligt läge över barnets bål genom att axelbanden ansluts till varandra.

3. ANSÖKAN OM GODKÄNNANDE

3.1. Ansökan om typgodkännande för en typ av fasthållningsanordning för barn ska lämnas in av varumärkesinnehavaren eller dennes vederbörligen befullmäktigade ombud och följa det typgodkännandeschema som beskrivs i bilaga 11.

3.2. Ansökan om typgodkännande ska för varje typ av fasthållningsanordning för barn åtföljas av följande: 3.2.1. En teknisk beskrivning av fasthållningsanordningen för barn med uppgifter om de band och andra material som används, kombinerat med de belastningsbegränsande anordningarnas förutsedda och reproducerbara reaktion. Den ska åtföljas av ritningar över fasthållningsanordningen för barn, monteringsanvisningar för upprullningsdonen och deras avkänningsanordningar, giftighetsdeklaration (enligt punkt 6.3.1.1) och brandfarlighetsdeklaration (enligt punkt 6.3.1.2), och i ritningen ska det utrymme som är avsett för placering av ett enda typgodkännandemärke och tilläggssymboler i förhållande till typgodkännandemärkets cirkel anges. 3.2.2. Sökanden ska ange typ av tillämpningsområde: a) ansökan om en fasthållningsanordning för barn av typen i-Size, eller b) ansökan om en fordonsspecifik Isofix-fasthållningsanordning för barn. 3.2.3. För fasthållningsanordningar för barn som provats i ett fordonskarosseri på en provningsvagn enligt punkt 7.1.3.2 eller i ett komplett fordon enligt punkt 7.1.3.3 i dessa föreskrifter ska sökanden lämna in dokumentation (ritningar och/eller bilder) avseende kombinationen av fasthållningsanordning och fordon eller Isofix-sittplats och den relevanta fordonsmiljö för vilken tillverkaren har ansökt om ett typgodkännande av en fordonsspecifik Isofix-fasthållningsanordning. I dokumentationen ska följande anges: a) tillgängligt utrymme runt fasthållningsanordningen för barn när den har installerats på sittplatsen. Dokumentationen ska särskilt innehålla delar som kan störa fasthållningsanordningen för barn vid en sammanstötning. b) alla relevanta fordonsdelar som kan påverka den (roterande) rörelsen hos fasthållningsanordningen vid en sammanstötning till följd av sin kraft eller hårdhet. 3.2.4. Prover av fasthållningsanordningen för barn som begärts av den tekniska tjänst som ansvarar för utförandet av provningen. 3.2.5. 10 meter av varje bandtyp som används i fasthållningsanordningen för barn. 3.2.6. Anvisningar och uppgifter om emballering enligt punkt 14 i dessa föreskrifter. 3.2.7. För fordonsspecifika Isofix-fasthållningsanordningar när provningarna utförs i ett fordonskarosseri ska fordonets karosseri, inklusive säten för vuxna och relevanta delar av fordonsmiljön, finnas tillgängliga.

3.3. I bilaga 20 anges de handlingar som minst ska åtfölja ansökan om typgodkännande enligt vad som anges i punkt 3.2 och i andra punkter i dessa föreskrifter.

3.4. Typgodkännandemyndigheten hos en avtalsslutande part ska innan typgodkännande beviljas kontrollera att tillfredsställande arrangemang och förfaranden för att säkerställa effektiv kontroll finns så att de fasthållningsanordningar för barn, deras utrustning eller delar som är under tillverkning överensstämmer med den godkända typen.

4. MÄRKNING

4.1. De exemplar av fasthållningsanordningar för barn som inlämnas för typgodkännande i överensstämmelse med bestämmelserna i punkterna 3.2.4 och 3.2.5 ska vara tydligt och outplånligt märkta med tillverkarens namn, initialer eller varumärke.

4.2. Fasthållningsanordningen för barn förutom band eller sele, ska vara tydligt och outplånligt märkt med tillverkningsår.

4.3. Fasthållningsanordningens riktning i förhållande till fordonet ska tydligt anges på produkten.

Den märkning som anges i denna punkt ska vara synlig när fasthållningsanordningen är placerad i fordonet, med barnet placerat i fasthållningsanordningen.

4.4. På den synliga innerytan (inkl. sidostöden bredvid barnets huvud) inom ungefär det område där barnets huvud vilar i fasthållningsanordningen för barn ska de bakåtvända fasthållningsanordningarna ha följande märke varaktigt fastsatt (de textuppgifter som visas utgör ett minimum).

Etikettens minsta storlek: 60 × 120 mm.

Skylten ska fastsys i klädseln runt hela sin omkrets och/eller varaktigt anbringas på klädseln över hela sin bakre yta. Varje annat sätt att fästa skylten som är varaktigt och inte kan avlägsnas från produkten eller bli skymd kan accepteras. Skyltar av flaggtyp är särskilt förbjudna.

Om delar av fasthållningsanordningen eller några tillbehör som tillhandahålls av tillverkaren av fasthållningsanordningen för barn kan skymma skylten krävs ytterligare en skylt. En varningsskylt ska vara varaktigt synlig under alla de förhållanden då fasthållningsanordningen förbereds för användning i någon konfiguration.

4.5. I fråga om fasthållningsanordningar för barn som kan användas framåtvända ska följande etikett vara varaktigt anbringad och synlig för var och en som installerar fasthållningsanordningen i fordonet:

Tillverkaren får inbegripa ordet ”månader” för att förklara symbolen ”M” på etiketten. Ordet ”månader” ska vara skrivet på det dominerande språket i det eller de länder där produkten säljs. Det är tillåtet att använda fler än ett språk.

Etikettens minsta storlek: 40 × 40 mm.

4.6. i-Size-etikett

Följande upplysningar ska vara varaktigt synliga för var och en som installerar fasthållningsanordningen i ett fordon:

4.6.1. i-Size-logotyp. Symbolen nedan ska ha ett minsta mått på 25 × 25 mm, och piktogrammet ska kontrastera mot bakgrunden. Piktogrammet ska vara tydligt läsbart antingen med hjälp av kontrastfärger eller genom en lämplig relief om det är pressat eller präglat.

4.6.2. Storleksklass för fasthållningsanordningen för barn i centimeter.

4.6.3. Högsta tillåtna passagerarvikt för fasthållningsanordningen för barn i kilogram.

4.7. Etikett för fordonsspecifik Isofix-fasthållningsanordning

Fordonsspecifika Isofix-fasthållningsanordningar ska ha en varaktigt anbringad etikett som är synlig för var och en som installerar fasthållningsanordningen i fordonet, med följande upplysning:

”SPECIFIC VEHICLE ISOFIX”

4.8. Extra märkningar

Följande upplysningar kan förmedlas genom piktogram och/eller text. Märkningen ska ange följande:

a) De väsentliga relevanta åtgärder som behövs för att färdigställa fasthållningsanordningen för barn för installering. Metoden för att utöka Isofix-fästena ska t.ex. förklaras.

b) Varje indikators placering, funktion och tolkning ska förklaras.

c) Placering och, om så krävs, dragning av övre hållremmar eller av andra medel för att begränsa fasthållningsanordningens rotation och som kräver användarens insatser ska anges med användande av följande symboler, där så är lämpligt.

d) Inställning av Isofix-fasthållningsanordningen och av den övre hållremmen eller av andra medel för att begränsa sätets rotation och som kräver användarens insatser ska anges.

e) Märkningen ska vara varaktigt anbringad och synlig för en användare som installerar fasthållningsanordningen.

f) När så krävs ska hänvisning göras till användarinstruktionerna för fasthållningsanordningen för barn och till detta dokuments placering med användande av nedanstående symbol.

5. TYPGODKÄNNANDE

5.1. Varje provexemplar som inlämnas i överensstämmelse med punkterna 3.2.4 och 3.2.5 ska uppfylla de specifikationer som anges i punkterna 6 och 7 i dessa föreskrifter i alla avseenden innan typgodkännande kan beviljas.

5.2. Ett godkännandenummer ska tilldelas varje godkänd typ. Dess första båda siffror (för närvarande 00, motsvarande den ändringsserie 00 som trädde i kraft den 9 juli 2013) ska ange den ändringsserie i vilken de senaste större tekniska ändringar som gjorts i föreskrifterna vid tiden för typgodkännandets utfärdande ingår. Samma avtalsslutande part får inte tilldela en annan typ av fasthållningsanordning för barn, som omfattas av dessa föreskrifter, samma nummer. En typ av fasthållningsanordning för barn som typgodkänts enligt dessa föreskrifter får inte bära någon annan typgodkännandemärkning som utfärdats enligt föreskrifter nr 44 (fasthållningsanordningar för barn).

5.3. Rapporter om typgodkännande eller avslag på ansökan om typgodkännande för en fasthållningsanordning för barn enligt dessa föreskrifter ska delges de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter med hjälp av ett formulär som överensstämmer med förlagan i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

5.4. Förutom de märkningar som föreskrivs i punkt 4 ska följande märkningar finnas på en lämplig plats på varje fasthållningsanordning för barn som överensstämmer med en typ som godkänts enligt dessa föreskrifter: 5.4.1. Ett internationellt typgodkännandemärke som är utformat på följande sätt: 5.4.1.1. En cirkel som omger bokstaven ”E” följd av numret för det land som beviljat godkännandet, (1) 5.4.1.2. ett godkännandenummer, orden ”Regulation No.” följda av numret på de här föreskrifterna, ett snedstreck och ändringsserie (”Regulation No. XXX/XX”), och 5.4.2. följande tilläggssymbol: 5.4.2.1. Orden ”i-Size universal ISOFIX” eller ”specific vehicle ISOFIX”, beroende på kategori av fasthållningsanordning för barn. 5.4.2.2. Den storleksklass som fasthållningsanordningen för barn har utformats för. 5.4.2.3. Symbolen ”S” om det är fråga om en fasthållningsanordning för barn med särskilda behov.

5.5. I bilaga 2 till dessa föreskrifter ges exempel på typgodkännandemärkets utformning.

5.6. De uppgifter som nämns i punkt 5.4 ska vara lättläsliga och outplånliga och kan anbringas i form av en etikett eller genom direkt märkning. Etiketten eller märkningen ska tåla nötning.

5.7. De etiketter som nämns i punkt 5.6 kan antingen utfärdas av den myndighet som beviljat typgodkännande eller, om den myndigheten bemyndigar detta, av tillverkaren.

6. ALLMÄNNA SPECIFIKATIONER

6.1. Placering och fastsättning i fordonet

6.1.1. Användning av fasthållningsanordningar i kategorin i-Size är tillåten på alla sittplatser när fasthållningssystemet för barn är monterat enligt fordonstillverkarens anvisningar.

Användning av fasthållningsanordningar för barn i kategorin fordonsspecifik Isofix är tillåten på alla sittplatser och även inom bagageutrymmet om fasthållningsanordningarna är monterade enligt tillverkarens anvisningar.

6.1.2. Beroende på kategori (se tabell 1) ska fasthållningsanordningen för barn fästas i fordonskonstruktionen eller i säteskonstruktionen.

6.1.2.1. För kategorin i-Size ska detta göras med hjälp av två Isofix-fästen och med en rotationshämmande anordning för både framåtvända och bakåtvända fasthållningsanordningar för barn.

6.1.2.2. För kategorin fordonsspecifik Isofix ska detta göras med hjälp av de Isofix-fästen som har utformats av tillverkaren av fasthållningsanordningen, fäst vid Isofix-förankringssystemet såsom det utformats av fordonstillverkaren. Tabell 1 Möjliga konfigurationer för typgodkännande Riktning Kategori i-Size FAB Integrerad fordonsspecifik Isofix FAB INTEGRERAD Sidovänd (babylift) ET T Bakåtvänd T T Framåtvänd (integral) T T Förkortningar: FAB: Fasthållningsanordning för barn T: Tillämpligt ET: Ej tillämpligt

6.1.3. För barn under 15 månader ska endast sidovända eller framåtvända fasthållningsanordningar för barn användas.

Detta innebär följande:

a) Fasthållningsanordningar för barn som är utformade för barn upp till 15 månader ska vara framåtvända och användas för barn som är minst 83 cm långa.

b) En framåtvänd fasthållningsanordning för barn ska inte vara utformad för barn under 71 cm.

c) Ett fällbart säte i framåtvänd konfiguration ska kunna användas av barn som är upp till 83 cm långa. Detta ska inte utesluta barn som är längre än 83 cm.

Bakåtvända fasthållningsanordningar för barn får användas för barn i alla åldrar.

6.2. Konfiguration för fasthållningsanordningar för barn

6.2.1. Fasthållningsanordningens konfiguration ska vara sådan att följande krav uppfylls:

6.2.1.1. Fasthållningsanordningen ska ge önskat skydd i alla de lägen som är avsedda för denna typ av fasthållningsanordning. För fasthållningsanordningar för barn med särskilda behov ska den primära fasthållningsanordningen ge önskat skydd i alla de lägen som är avsedda för denna typ av fasthållningsanordning utan användande av de ytterligare fasthållningsanordningar som kan finnas.

6.2.1.2. Fasthållningsanordningen ska vara utformad så att barnet lätt och snabbt kan placeras och avlägsnas. I fråga om fasthållningsanordning för barn i vilket barnet hålls fast med ett fyr- eller fempunktsbälte eller ett Y-format bälte utan upprullningsdon ska de båda axelbanden och höftbandet kunna röra sig i förhållande till varandra under det förfarande som föreskrivs i punkt 6.7.1.4. I dessa fall kan fasthållningsanordningens bältesenhet vara utformad med två eller fler sammanbindande delar. För en fasthållningsanordning för barn med särskilda behov godkänns att tilläggsfasthållningsanordningarna begränsar den snabbhet med vilken ett barn kan placeras och avlägsnas. Tilläggsanordningarna ska emellertid i görligaste mån utformas så att de snabbt kan öppnas.

6.2.1.3. Om det är möjligt att ändra fasthållningsanordningens lutning får denna lutningsändring inte kräva ytterligare manuell inställning av någon annan del av fasthållningsanordningen. Ett avsiktligt handgrepp ska krävas för att ändra fasthållningsanordningens lutning.

6.2.1.4. För att hindra att barnet glider ned under bandet vid sammanstötning eller på grund av barnets egna rörelser krävs ett grenband på alla framåtvända fasthållningsanordningar som har inbyggt fyrpunktsbälte.

6.2.1.5. Alla fasthållningsanordningar som använder ett grenband måste tydligt styra grenbandet för att garantera att laster på grenbandet överförs genom bäckenet. Anordningen får inte utsätta svaga delar av barnets kropp (underliv, skrev etc.) för alltför stora påkänningar. Utformningen ska vara sådan att komprimerande belastningar inte överförs till barnets hjässa i händelse av en sammanstötning.

6.2.1.6. Fasthållningsanordningens alla band ska vara så placerade att de inte kan orsaka obehag vid normal användning eller anta en form som kan innebära fara för det fastspända barnet. Avståndet mellan axelbanden i närheten av nacken ska minst ha den bredd som en lämplig provdocka har.

6.2.1.7. Med grenbandet fäst, och i dess längsta läge om det är inställbart, får det inte vara möjligt att ställa in grenbandet så att det ligger ovanför bäckenet på den minsta och den största provdocka i de massgrupper som godkännandet omfattar. För alla framåtvända fasthållningsanordningar får det inte vara möjligt att ställa in grenbandet så att det ligger ovanför bäckenet på både den minsta och den största provdockan i de massgrupper som godkännandet omfattar.

6.2.1.8. Under dynamisk provning enligt punkt 7.1.3 får grenbandet inte passera helt utanför provdockans bäckenstruktur under tiden före huvudets största utslag. En bedömning ska göras med hjälp av höghastighetsvideoinspelning.

6.2.2. Fasthållningsanordningen för barn ska vara så utformad och monterad så att

6.2.2.1. den inte har skarpa kanter eller framskjutande delar som kan orsaka skada på fordonssätets klädsel eller kläder på förare eller passagerare,

6.2.2.2. det säkerställs att dess styva delar inte, på ställen där de står i förbindelse med band, har skarpa kanter som kan skava på banden.

6.2.3. Det ska inte gå att avlägsna eller lossa delar som inte är utformade för att vara borttagbara utan användande av särskilda verktyg. Alla delar som kan tas isär för underhåll eller justering ska vara utformade så att alla risker för felaktig sammansättning och användning undviks. Anvisningar för sammansättning och isärtagande ska anges i detalj i användarhandböckerna för fasthållningsanordningarna. Fyr- eller fempunktsbälten ska kunna justeras enligt hela inställningsområdet utan att tas isär.

6.2.4. Fasthållningsanordningar för barn med särskilda behov kan ha extra fasthållningsanordningar. Dessa ska vara så utformade att alla risker för felaktig sammansättning undviks och så att öppnings- och användningssättet omedelbart står klart för räddningspersonal i ett nödläge.

6.2.5. En fasthållningsanordning för barn får utformas för användning i alla storleksklasser som anges av tillverkaren, under förutsättning att den uppfyller kraven i dessa föreskrifter.

6.2.6. De fasthållningsanordningar för barn som omfattar uppblåsbara delar ska vara så utformade att användningsförhållandena (tryck, temperatur, fuktighet) inte påverkar deras förmåga att uppfylla bestämmelserna i dessa föreskrifter.

6.3. Specifikationer för fasthållningsanordningar för barn

6.3.1 Material

6.3.1.1. Tillverkaren av fasthållningsanordningen för barn ska skriftligen intyga att giftigheten hos de material som används vid tillverkningen av fasthållningsanordningar och som är åtkomliga för det fasthållna barnet överensstämmer med tillämpliga delar av standarden EN 71-3:1994/A1:2000/AC. Provningar som bekräftar intygets giltighet kan utföras om provningsmyndigheten så önskar.

6.3.1.2. Tillverkaren av fasthållningsanordningen för barn ska skriftligen intyga att brandfarligheten hos de material som används vid tillverkningen av fasthållningsanordningar och som är åtkomliga för det fasthållna barnet överensstämmer med tillämpliga delar av standarden EN 71-2:2011. Provningar som bekräftar intygets giltighet kan utföras om provningsmyndigheten så önskar.

6.3.2. Allmänna egenskaper

6.3.2.1. Inre geometriska egenskaper

Den tekniska tjänst som utför typgodkännandeprovningarna ska kontrollera att de inre måtten för fasthållningsanordningen för barn överensstämmer med kraven i bilaga 18. De minsta måtten för axelbredd, höftbredd och sitthöjd samt minsta och största mått för axelhöjd ska vara uppfyllda för alla storlekar inom de storleksklasser som tillverkaren har angett.

6.3.2.2. Yttre mått

De största måtten i bredd, höjd och djup för fasthållningsanordningen för barn och placeringarna av de Isofix-förankringssystem i vilka dess fästen ska inkopplas ska anges genom den fordonssätesfixtur som definieras i punkt 2.17 i dessa föreskrifter.

a) Framåtvända fasthållningsanordningar för barn i kategorin i-Size ska överensstämma med storleken ISO/F2x för en framåtvänd fasthållningsanordning för barn på vilken höjden reducerats (höjd 650 mm), i Isofix-storleksklass B1.

b) i-Size bakåtvända fasthållningsanordningar för barn ska överensstämma med storleken ISO/R2 för en bakåtvänd fasthållningsanordning för barn på vilken höjden reducerats (höjd 650 mm), i Isofix-storleksklass D.

c) Fordonsspecifika Isofix-fasthållningsanordningar får monteras med alla ISO-storleksklasser.

6.3.2.3. Vikt

Vikten hos en integrerad Isofix-fasthållningsanordning (inklusive fasthållningsanordningar i kategorin i-Size) tillsammans med vikten för det största barn som ska använda fasthållningsanordningen får inte överstiga 33 kg. Denna viktgräns gäller också fordonsspecifika Isofix-fasthållningsanordningar.

6.3.3. Isofix-fästen

6.3.3.1. Typ

Isofix-fästen får överensstämma med de exempel som visas i figur 0 a) eller ha annan lämplig utformning som är en del av en fast mekanism med utrymme för sådan inställning vars egenskaper bestäms av tillverkaren av Isofix-fasthållningsanordningen för barn.

Figur 0 a)

Teckenförklaring

1 Fäste för Isofix-fasthållningsanordning för barn – exempel 1 2 Fäste för Isofix-fasthållningsanordning för barn – exempel 2

Mått i mm

6.3.3.2. Mått

Måtten för den del av fästet för Isofix-fasthållningsanordningen för barn som ansluts till Isofix-förankringssystemet får inte överskrida de största måtten i figur 0 b).

Figur 0 b)

Mått i mm

6.3.3.3. Partiella låsindikationer

I Isofix-fasthållningsanordningen för barn ska finnas möjligheter till en tydlig indikation om att båda Isofix-fästena är fullständigt låsta med motsvarande låga Isofix-förankringar. Indikationsmöjligheterna kan vara hörbara, kunna uppfattas av känseln eller synliga eller en kombination av två eller flera. I fråga om en synlig indikation ska den vara uppfattbar under alla normala ljusförhållanden.

6.3.4. Anvisningar för bandet för övre hållrem för Isofix-fasthållningsanordningen för barn

6.3.4.1. Anslutningen för den övre hållremmen

Anslutningen för den övre hållremmen bör vara den Isofix-krok för övre hållrem som visas i figur 0 c) eller liknande anordningar som överensstämmer med vad som anges i figur 0 c).

6.3.4.2. Egenskaper hos Isofix-bandet för övre hållrem

Isofix-bandet för övre hållrem ska stödjas av band (eller motsvarande) med ett utrymme för inställning och spänningslättande.

6.3.4.2.1. Längden hos Isofix-bandet för övre hållrem

Längden hos Isofix-bandet för övre hållrem ska vara minst 2 000 mm.

6.3.4.2.2. Indikation på avsaknad av slack

Isofix-bandet för övre hållrem eller Isofix-fasthållningsanordningen ska vara utrustade med en anordning som ska ange att all slack avlägsnats från bandet. Anordningen får ingå som en del i anordningen för inställning och spänningslättande.

6.3.4.2.3. Mått

Inkopplingsmåtten för Isofix-krokarna för övre hållrem visas i figur 0 c).

Figur 0 (c)

Anslutningsband för Isofix med övre hållrem (kroktyp)

6.3.5. Krav för stödben och stödbenfot för fasthållningsanordningar för barn i kategorin i-Size

Fasthållningsanordningar i kategorin i-Size som är försedda med stödben måste i alla lägen (för längdinställningsfästen, bas etc. det kortaste och längsta inställningsläget) uppfylla de geometriska bestämmelser som anges i denna punkt.

Efterlevnaden av de krav som anges i punkterna 6.3.5.1 och 6.3.5.2 får kontrolleras genom fysisk simulering eller datorsimulering.

De geometriska kraven i punkterna 6.3.5.1–6.3.5.4 hänvisar till ett koordinatsystem som utgår från en punkt centralt mellan de två Isofix-fästena och på mittlinjen för det motsvarande Isofix-förankringssystemet.

Riktningen för koordinatsystemets axlar hänvisar till fasthållningsanordningens fixtur(er):

a) X'-axeln ska vara parallell till bottenytan för fasthållningsanordningens fixtur (2) och till fasthållningsanordningens längsgående mittplan.

b) Y'-axeln ska vara vinkelrät mot det längsgående mittplanet.

c) Z'-axeln ska vara vinkelrät mot bottenytan för fasthållningsanordningens fixtur.

För att uppfylla kraven i detta avsnitt ska fasthållningsanordningen för barn vara installerad enligt användarhandboken. Stödbenets lagringsläge är undantaget från dessa krav.

6.3.5.1. Geometriska krav för stödben och stödbenfot

Måtten för stödbenet inklusive fästet till fasthållningsanordningen och stödbenfoten ska hålla sig helt inom bedömningsutrymmet för stödbenets mått (se även figurerna 1 och 2 i bilaga 19 till dessa föreskrifter), som definieras enligt följande:

a) I bredd med två plan parallellt till X'-Z'-planet på ett avstånd av 200 mm från varandra och centrerade kring utgångspunkten.

b) I längd med två plan parallellt till Z'-Y'-planet och placerade på avstånden 585 mm och 695 mm framför utgångspunkten längs X'-axeln.

c) I höjd med ett plan parallellt till X'-Y'-planet, placerade på ett avstånd av 70 mm ovanför utgångspunkten och uppmätt vinkelrätt mot X'-Y'-planet. Fasta icke-justerbara delar av stödbenet får inte sträcka sig utanför ett plan som är parallellt till X'-Y'-planet, placerade på ett avstånd av 285 mm under utgångspunkten och vinkelrätt mot X'-Y'-planet.

6.3.5.2. Krav för stödbenfotens justeringsmöjligheter

Stödbenet ska vara justerbart för att säkerställa att stödbenfoten kan placeras på alla höjder inom stödbenets bedömningsvolym enligt vad som anges nedan (se även figurerna 3 och 4 i bilaga 19 till dessa föreskrifter). Om justeringen kan ökas får steget mellan de två låsta lägena inte överstiga 20 mm.

Stödbenfotens bedömningsvolym definieras enligt följande:

a) I bredd med två plan parallellt till X'-Z'-planet på ett avstånd av 200 mm från varandra och centrerade kring utgångspunkten.

b) I längd med två plan parallellt till Z'-Y'-planet och placerade på avstånden 585 mm och 695 mm framför utgångspunkten längs X'-axeln.

c) I längd med två plan parallellt till X'-Y'-planet och placerade på avstånden 285 mm och 540 mm framför utgångspunkten längs X'-axeln.

Stödbenfoten får kunna justeras utöver höjdgränserna i Z'-riktningen (enligt förklaring 6 i figur 3 i bilaga 19), under förutsättning att inga delar sträcker sig utöver de begränsande planen i X'- och Y'-riktningarna.

6.3.5.3. Stödbenfotens mått

Stödbenfotens mått ska uppfylla följande krav:

a) Stödbenets kontaktyta ska minst vara 2 500 mm2, mätt som en projicerad yta 10 mm ovanför stödbenfotens undre kant (se figur 0 d).

b) Minsta yttermått ska vara 30 mm i X'- och Y'-riktningarna. De största måtten begränsas av stödbenfotens bedömningsvolym.

c) Minsta radie för stödbenfotens kant ska vara 3,2 mm.

Figur 0 d

6.3.5.4. Stödbenfotens jigg

En jigg ska användas för att kontrollera att stödbenfoten uppfyller de krav som anges i punkt 6.3.5.2 (se figur 0 e). En datorsimulering ska också anses vara ett godtagbart alternativ.

Jiggen definieras som den Isofix-fasthållningsanordning för barn som motsvarar barnets storleksklass. Jiggen utökas med två låga Isofix-förankringar med 6 mm i diameter. Den streckade lådan ska placeras framför jiggen och ska vara av den storlek som anges i punkt 6.3.5.2. Fasthållningsanordningens fästen ska vara spärrade när bedömningen görs.

Figur 0 e

6.4. Märkningskontroll

6.4.1. Den tekniska tjänst som utför typgodkännandeprovningarna ska kontrollera att märkningarna överensstämmer med kraven i punkt 4 i dessa föreskrifter.

6.5. Kontroll av installerings- och bruksanvisningarna

6.5.1. Den tekniska tjänst som utför typgodkännandeprovningarna ska kontrollera att installerings- och bruksanvisningarna överensstämmer med punkt 14 i dessa föreskrifter.

6.6. Bestämmelser tillämpliga på den sammansatta fasthållningsanordningen

6.6.1. Motståndskraft mot korrosion

6.6.1.1. En komplett fasthållningsanordning för barn, eller de delar därav som kan utsättas för korrosion, ska genomgå korrosionsprovningen i punkt 7.1.1.

6.6.1.2. Efter den korrosionsprovning som föreskrivs i punkterna 7.1.1.1 och 7.1.1.2 ska inga tecken på påverkan som troligen kan försämra funktionen hos fasthållningsanordningen för barn, samt ingen betydande korrosion, kunna ses med blotta ögat av en kvalificerad observatör.

6.6.2. Energiupptagning

6.6.2.1. För alla anordningar med ryggstöd ska de områden som anges i bilaga 14, när de provas enligt bilaga 13, ge en accelerationstopp på mindre än 60 g. Denna bestämmelse gäller även ytor i kollisionsskydd i det område som huvudet träffar.

6.6.2.2. I fråga om fasthållningsanordningar för barn med permanenta mekaniskt fästade, inställbara huvudstödsanordningar där höjden på antingen säkerhetsbältet för vuxna eller fyr- eller fempunktsbältet för barn direkt styrs med det inställbara huvudstödet är det inte nödvändigt att kräva energiupptagning för de områden som definieras i bilaga 18 och som inte kan beröras av provdockans huvud, dvs. bakom huvudstödet.

6.6.3. Vältning

6.6.3.1. Fasthållningsanordningen för barn ska provas såsom föreskrivs i punkt 7.1.2; vid ingen tidpunkt under hela provningen får provdockan fullständigt kunna slungas ut från anordningen. Dessutom får provdockan inte falla ut ur anordningen, och när provningssätet är i upp- och nedvänt läge får provdockans huvud inte röra sig mer än 300 mm från sitt ursprungliga läge i lodrät riktning i förhållande till provningssätet.

6.6.4. Dynamisk provning

6.6.4.1. Allmänt: Fasthållningsanordningen för barn ska genomgå dynamiska provningar enligt tabell 2 och i överensstämmelse med punkt 7.1.3.

Tabell 2

Tillämpning av olika kriterier beroende på typ av provning

Frontalkollision Islag bakifrån Islag från sidan Provning på vagn + standardsäte Provning i kaross Provning på vagn + standardsäte Provning i kaross Provning på vagn + standardsäte Framåtvänd Bakåt- och sidovänd Framåtvänd Bakåt- och sidovänd Bakåt- och sidovänd Bakåt- och sidovänd Framåtvänd Bakåt- och sidovänd Anm. 1: Standardsäte innebär provningssäte eller provningsbänk. Anm. 2: För sidovända fasthållningsanordningar med islag från sidan ska provdockans huvud vara placerat nära sidodörren om två lägen är möjliga.

6.6.4.1.1. Fasthållningsanordningar för barn i kategorin i-Size ska provas på provningsvagnen med hjälp av det provningssäte som föreskrivs i bilaga 6 och i överensstämmelse med punkt 7.1.3.1.

6.6.4.1.2. Fasthållningsanordningar för barn i kategorin fordonsspecifik Isofix ska provas tillsammans med varje fordonsmodell för vilken fasthållningsanordningen för barn är avsedd. Den tekniska tjänst som ansvarar för utförandet av provningen kan minska antalet fordonsmodeller om de inte är mycket olika i de avseenden som förtecknas i punkt 6.6.4.1.2.3 i dessa föreskrifter. Fasthållningsanordningen för barn kan provas på ett av följande sätt:

6.6.4.1.2.1. Fasthållningsanordningar enligt punkt 2.5 och i överensstämmelse med punkt 6.3 i dessa föreskrifter och som har de största mått som anges i föreskrifter nr 16, bilaga 17, tillägg 2, på en provningsvagn med hjälp av den provningsbänk som föreskrivs i bilaga 6 och i överensstämmelse med punkt 7.1.3.1, eller i ett fordonskarosseri i överensstämmelse med punkt 7.1.3.2 i dessa föreskrifter.

6.6.4.1.2.2. Fasthållningsanordningar för barn som inte uppfyller kraven i punkt 2.5 och inte överensstämmer med punkt 6.3 i dessa föreskrifter (t.ex. fasthållningsanordningar som inte har en rotationshämmande anordning eller fasthållningsanordningar som har ytterligare förankringar) eller inte har de största mått som anges i föreskrifter nr 16, bilaga 17, tillägg 2 ska provas på en provvagn i ett fordonskarosseri enligt punkt 7.1.3.2 eller i ett komplett fordon enligt punkt 7.1.3.3 i dessa föreskrifter.

6.6.4.1.2.3. Med användning av tillräckliga delar av fordonskarosseriet för att den ska vara representativ för fordonets konstruktion och islagsytor. Om fasthållningsanordningen för barn är avsedd att användas i baksätet ska dessa delar omfatta framsätets baksida, baksäte, golvpanel, B- och C-stolpar samt tak. Om fasthållningsanordningen för barn är avsedd att användas i framsätet ska delarna omfatta instrumentpanel, A-stolpar, vindruta, alla handtag och knappar som finns installerade i golvet eller på en konsol, framsäte, golvpanel samt tak. Den tekniska tjänst som ansvarar för utförandet av provningen kan tillåta att föremål undantas om de anses överflödiga. Provningen ska utföras såsom föreskrivs i punkt 7.1.3.2 i dessa föreskrifter, förutom för islag från sidan.

6.6.4.1.3. Den dynamiska provningen ska utföras på de fasthållningsanordningar för barn som inte tidigare belastats.

6.6.4.1.4. Om en fasthållningsanordning för barn i kategorin fordonsspecifik Isofix installerats i området bakom de bakersta framåtvända sittplatserna för vuxna (t.ex. i bagageutrymmet) ska en provning med den (de) största provdockan(orna) i ett komplett fordon utföras så som föreskrivs i punkt 7.1.3.3. i dessa föreskrifter. De andra provningarna, inklusive produktionsöverensstämmelse, får på tillverkarens begäran utföras enligt vad som föreskrivs i punkt 7.1.3.2.

6.6.4.1.5. I fråga om fasthållningsanordningar för barn med särskilda behov ska alla dynamiska provningar som anges i dessa föreskrifter för varje viktgrupp som angetts av tillverkaren utföras två gånger: först med användande av de primära fasthållningsanordningarna och sedan med användande av alla fasthållningsanordningar. Vid dessa provningar ska särskild uppmärksamhet ägnas bestämmelserna i punkterna 6.2.1.5 och 6.2.1.6 i dessa föreskrifter.

6.6.4.1.6. I fråga om fasthållningsanordningar för barn som har en rotationshämmande anordning ska den dynamiska provningen utföras på följande sätt:

6.6.4.1.6.1. med den rotationshämmande anordningen i bruk, och

6.6.4.1.6.2. utan den rotationshämmande anordningen i bruk, om inte en mekanism används för att förhindra felaktig användning av den rotationshämmande anordningen.

6.6.4.2. Under de dynamiska provningarna får ingen del av fasthållningsanordningen för barn som påverkar fasthållningen av passageraren brytas sönder helt eller delvis, och inga låsbeslag, låsanordningar eller förskjutningssystem får öppnas. Det enda undantaget är när tillverkaren i sin tekniska beskrivning har angett att sådana delar eller anordningar har belastningsbegränsande funktion enligt punkt 3.2.1 och delarna uppfyller följande kriterier:

6.6.4.2.1. Delarna ska fungera såsom förutsetts av tillverkaren.

6.6.4.2.2. Delarna får inte hindra fasthållningsanordningen från att skydda passageraren.

6.6.4.3. Det ska finnas kriterier för provdockor vid islag framifrån och islag från sidan.

6.6.4.3.1. Skadebedömningskriterierna för islag framifrån och islag bakifrån ska överensstämma med tabell 3.

Tabell 3

Kriterium Förkortning Enhet Q0 Q1 Q1,5 Q3 Q6 Prestandakriterium för huvudet (endast vid kontakt under provning inuti fordonet) HPC (3) (15) 600 600 600 800 800 Acceleration hos huvudet 3 ms Ett huvud 3 ms g 75 75 75 80 80 Dragkraft övre nacken Fz N Endast i övervakningssyfte (4) Böjningsmoment övre nacken My Nm Endast i övervakningssyfte (5) Acceleration hos bröstkorgen 3 ms En bröstkorg 3 ms g 55 55 55 55 55

6.6.4.4. Provdockhuvudets förskjutning vid islag framifrån och islag bakifrån

6.6.4.4.1. Fasthållningsanordningar för barn i kategorin i-Size:

6.6.4.4.1.1. Framåtvända fasthållningsanordningar för barn

Huvudets utslag: Provdockans huvud ska inte passera planen BA, DA och DE såsom dessa definieras i figur 1 nedan. Detta ska bedömas fram till 300 ms eller till den tidpunkt då provdockan nått ett slutgiltigt stillastående, beroende på vad som tidigast inträffar.

6.6.4.4.1.1.1. Om provningen utförs enligt punkt 6.6.4.1.6.2 ska en tolerans på + 10 % tillämpas på huvudets utslagsvärde mellan punkten Cr och planet AB.

Figur 1

Uppsättning för provning av framåtvänd anordning

Mått i mm

6.6.4.4.1.2. Bakåtvända fasthållningsanordningar för barn och babyliftar:

6.6.4.4.1.2.1. Huvudets utslag: Provdockans huvud ska inte passera planen FD, FG och DE såsom dessa visas i figur 2 nedan. Detta ska bedömas fram till 300 ms eller till den tidpunkt då provdockan nått ett slutgiltigt stillastående, beroende på vad som tidigast inträffar. Om det uppstår kontakt mellan en sådan fasthållningsanordning för barn och stången med diametern 100 mm och alla kriterier för skadebedömning och för provdockhuvudets förskjutning är uppfyllda ska ytterligare en dynamisk provning utföras (islag framifrån) med den tyngsta provdocka som är avsedd för storleksklassen i fråga och utan stången med diametern 100 mm. Bestämmelserna för denna provning är att alla kriterier utom förskjutning framåt ska vara uppfyllda. Om provningen utförs enligt punkt 6.6.4.1.6.2 ska endast den andra konfigurationen utan stången med diametern 100 mm beaktas.

Figur 2

Uppsättning för provning av bakåtvänd anordning som inte stöds av instrumentpanelen

6.6.4.4.2. När fasthållningsanordningar för barn i kategorin fordonsspecifik Isofix provas i ett komplett fordon eller i ett fordonskarosseri ska prestandakriteriet för huvudet och acceleration hos huvudet 3 ms användas som bedömningskriterier. Om ingen kontakt med huvudet förekommer ska dessa kriterier anses vara uppfyllda utan mätning och ska endast registreras som ”ingen huvudkontakt”. Efter en provning med ett komplett fordon ska det vara möjligt att ta ur den helt monterade provdockan från fasthållningsanordningen utan att använda mekanisk kraft eller verktyg på fasthållningsanordningen eller fordonskonstruktionen.

6.6.4.4.3 Under de dynamiska provningarna får ingen del av den fasthållningsanordning som håller barnet på plats brista. Detta omfattar låsbeslag, låsanordningar och tillbakalutningsanordningar, förutom om de identifieras som belastningsbegränsande anordningar. Eventuella belastningsbegränsande anordningar ska anges i tillverkarens tekniska beskrivningar enligt punkt 3.2.1 i dessa föreskrifter.

6.6.4.5. Kriterier för islag från sidan för provdockor för framåt- och bakåtvända fasthållningsanordningar för barn

6.6.4.5.1. Huvudsakligt skadebedömningskriterium – inneslutning av huvudet

Under lastningsfasen för provningar av islag från sidan upp till 80 ms ska sidoskydden alltid vara placerade på samma nivå som provdockhuvudets tyngdpunkt, vinkelrätt mot riktningen för inträngningen i dörren. Inneslutningen av huvudet ska bedömas enligt följande kriterier:

a) Ingen kontakt mellan huvudet och dörrpanelen.

b) Huvudet ska inte överstiga ett lodrätt plan som identifieras av en röd linje på dörrens ovansida (toppvykamera). Detta lodräta plan identifieras med en linje på den islagna dörren enligt vad som anges i bilaga 6, tillägg 3, figur 1.

6.6.4.5.2. Ytterligare skadebedömningskriterier för islag från sidan

Kriterium Förkortning Enhet Q0 Q1 Q1,5 Q3 Q6 Prestandakriterium för huvudet HPC (15) 600 600 600 800 800 Acceleration hos huvudet 3 ms Ett huvud 3 ms g 75 75 75 80 80 Dragkraft övre nacken Fz N Endast i övervakningssyfte (6) Böjningsmoment övre nacken Mx Nm Endast i övervakningssyfte (7)

6.6.5. Motståndskraft mot temperatur

6.6.5.1. De låsbeslagsanordningar, upprullningsdon, inställningsanordningar och spärranordningar som kan påverkas av temperaturen ska genomgå temperaturprovningen i punkt 7.2.7 nedan.

6.6.5.2. Efter den temperaturprovning som föreskrivs i punkt 7.2.7.1 ska inga tecken på påverkan som troligen kan försämra funktionen hos fasthållningsanordningen för barn vara synliga för blotta ögat för en kvalificerad observatör. Därefter ska de dynamiska provningarna utföras.

6.7. Bestämmelser tillämpliga på fasthållningsanordningens enskilda komponenter

6.7.1. Låsbeslag

6.7.1.1. Låsbeslaget ska vara så utformat att alla möjligheter till felaktig hantering är uteslutna. Detta innebär bl.a. att det inte får vara möjligt att lämna låsbeslaget i ett delvis stängt läge; det får inte vara möjligt att av misstag förväxla låsbeslagets delar när låsbeslaget låses, utan låsbeslaget ska endast kunna låsas när samtliga ingående delar sammansätts. Där låsbeslaget kommer i kontakt med barnet ska det inte vara smalare än bandets minsta bredd såsom anges i punkt 6.7.4.1.1 nedan. Denna punkt är inte tillämplig på de bältesenheter som redan typgodkänts enligt föreskrifter nr 16 eller enligt någon likvärdig gällande standard. I fråga om fasthållningsanordningar för barn med särskilda behov behöver endast låsbeslaget på den primära fasthållningsanordningen överensstämma med bestämmelserna i punkterna 6.7.1.2–6.7.1.8.

6.7.1.2. Låsbeslaget ska även när det inte är belastat vara stängt oberoende av sitt läge. Det ska vara enkelt att hantera och få grepp om. Det ska vara möjligt att öppna genom att trycka på en knapp eller en liknande anordning.

Den yta på vilken tryckningen utförs ska i läget för verklig upplåsning och när den projiceras i ett plan som är vinkelrätt mot knappens ursprungliga rörelseriktning ha

a) för slutna anordningar, en yta av minst 4,5 cm2 och en bredd av minst 15 mm,

b) för icke-slutna anordningar, en yta av minst 2,5 cm2 och en bredd av minst 10 mm. Bredden ska vara det mindre av de två mått som bildar den föreskrivna ytan och ska mätas rätvinkligt mot öppningsknappens rörelse.

6.7.1.3. Låsbeslagets öppningsyta ska vara röd. Ingen annan del av låsbeslaget får ha denna färg.

6.7.1.4. Det ska vara möjligt att lossa barnet från fasthållningsanordningen med ett enda handgrepp på ett enda låsbeslag. Det är tillåtet att ta bort barnet tillsammans med anordningar som en barnstol/babylift/fasthållningsanordning för babylift, om fasthållningsanordningen för barn kan lossas genom att högst två låsbeslag öppnas.

6.7.1.4.1. Inställningsanordning för axelband

Om en inställningsanordning för axelband finns ska den vara så utformad att alla möjligheter till felaktig hantering är uteslutna. Det ska inte vara möjligt att använda anordningen så att axelbanden kan vrida sig. Det ska vara möjligt att fästa inställningsanordningen med högst ett handgrepp. Den kraft som krävs för att fästa anordningen får inte vara större än 15 N.

6.7.1.4.2. Inställningsanordningen för axelband ska vara enkel att hantera och få grepp om. Det ska vara möjligt att öppna den med ett enda handgrepp, men det ska vara svårt för barnpassageraren att manipulera öppningsmekanismen. Den kraft som krävs för att öppna anordningen får inte vara större än 15 N.

6.7.1.4.3. Inställningsanordningen för axelband får vara högst 60 mm.

6.7.1.5. Genom att öppna låsbeslaget ska det vara möjligt att avlägsna barnet oberoende av ”stol”, ”underrede” eller ”kollisionsskydd”, om dessa monterats, och om anordningen omfattar ett grenband ska grenbandet öppnas genom att samma låsbeslag används.

6.7.1.6. Låsbeslaget ska klara den temperaturprovning som anges i punkt 7.2.7. Det ska också klara upprepad användning och ska, före den dynamiska provning som föreskrivs i punkt 7.1.3, genomgå en provning omfattande 5 000 ± 5 öppnings- och stängningsmoment under normala användningsförhållanden.

6.7.1.7. Låsbeslaget ska genomgå följande öppningsprovningar:

6.7.1.7.1. Provning under belastning

6.7.1.7.1.1. En fasthållningsanordning för barn som redan genomgått den dynamiska provning som föreskrivs i punkt 7.1.3 ska användas vid denna provning.

6.7.1.7.1.2. Den kraft som krävs för att öppna låsbeslaget vid provningen enligt punkt 7.2.1.1 får inte överstiga 80 N.

6.7.1.7.2. Provning utan belastning

6.7.1.7.2.1. Ett låsbeslag som inte tidigare utsatts för en belastning ska användas vid denna provning. Kraften som krävs för att öppna låsbeslaget när det inte är under belastning ska ligga inom området 40–80 N vid de provningar som föreskrivs i punkt 7.2.1.2 nedan.

6.7.1.8. Hållfasthet

6.7.1.8.1. Under provningen enligt punkt 7.2.1.3.2 får ingen del av låsbeslaget eller intilliggande band eller inställningsanordningar gå sönder eller lossna.

6.7.1.8.2. Beroende på den viktbegränsning som angetts av tillverkaren ska ett fyr- eller fempunktsbälte motstå

6.7.1.8.2.1. 4 kN, om viktbegränsningen är högst 13 kg,

6.7.1.8.2.2. 10 kN, om viktgränsen är högre än 13 kg.

6.7.1.8.3. Typgodkännandemyndigheten kan underlåta att tillämpa hållfasthetsprovningen av låsbeslaget om det redan finns uppgifter som gör provningen överflödig.

6.7.2. Inställningsanordning

6.7.2.1. Justeringsområdet ska vara tillräckligt för att medge korrekt inställning av fasthållningsanordningen för barn inom hela den viktgrupp för vilken anordningen är avsedd och för att medge tillfredsställande installation i alla i-Size-kompatibla fordonsmodeller.

6.7.2.2. Alla inställningsanordningar ska vara av ”snabbinställningstyp”.

6.7.2.3. Anordningar av ”snabbinställningstyp” ska vara lätta att nå när fasthållningsanordningen för barn är rätt installerad och barnet eller provdockan sitter på plats.

6.7.2.4. En anordning av ”snabbinställningstyp” ska vara lätt att ställa in efter barnets kroppsbyggnad. Den kraft som krävs för att handha den manuella inställningsanordningen får i synnerhet inte vara större än 50 N vid en provning som utförs enligt punkt 7.2.2.1.

6.7.2.5. Två exemplar av justeringsanordningar på fasthållningsanordningen för barn ska provas såsom föreskrivs enligt funktionsbestämmelserna i temperaturprovningen som anges i punkt 7.2.7.1 och i punkt 7.2.3.

6.7.2.5.1. Bandglidningen ska inte överskrida 25 mm för en inställningsanordning eller 40 mm för alla inställningsanordningar.

6.7.2.6. Anordningen får inte gå sönder eller lossna när den provas enligt punkt 7.2.2.1.

6.7.2.7. En justeringsanordning som är direkt monterad på fasthållningsanordningen för barn ska kunna motstå upprepad användning och ska, före den dynamiska provning som föreskrivs i punkt 7.1.3, genomgå en provning omfattande 5 000 ± 5 cykler såsom anges i punkt 7.2.3.

6.7.3. Upprullningsdon

6.7.3.1. Automatiskt låsande upprullningsdon

6.7.3.1.1. Bandet hos ett bilbälte med automatiskt låsande upprullningsdon får inte rulla upp mer än 30 mm mellan upprullningsdonets låslägen. När den fastspända personen gör en bakåtriktad rörelse ska bältet antingen förbli i sitt ursprungliga läge eller automatiskt återgå till detta läge när den fastspända personen gör en efterföljande framåtriktad rörelse.

6.7.3.1.2. Om upprullningsdonet är en del av ett höftbälte får bandets upprullningskraft inte vara mindre än 7 N då den mäts på den fria sträckan mellan provdockan och upprullningsdonet såsom föreskrivs i punkt 7.2.1.4 nedan. Om upprullningsdonet är en del av ett diagonalbälte får inte bandets upprullningskraft vara mindre än 2 N och inte större än 7 N vid likartad mätning. Om bandet löper genom en styrning eller trissa ska upprullningskraften mätas på den fria sträckan mellan provdockan och styrningen eller trissan. Om det i enheten ingår en anordning, som manövreras manuellt eller automatiskt och som förhindrar bandet från att dras ut helt, ska denna anordning inte vara i drift när dessa mätningar utförs.

6.7.3.1.3. Bandet ska upprepade gånger dras ut från upprullningsdonet och tillåtas rulla tillbaka, under de förhållanden som föreskrivs i punkt 7.2.4.2 nedan tills 5 000 cykler slutförts. Upprullningsdonet ska sedan utsättas för den temperaturprovning som anges i punkt 7.2.7.1, den korrosionsprovning som beskrivs i punkt 7.1.1 och den dammtålighetsprovning som beskrivs i punkt 7.2.4.5. Det ska därefter tillfredsställande genomgå ytterligare 5 000 cykler med utdragning och upprullning. Efter ovanstående provningar ska upprullningsdonet fortfarande fungera korrekt och uppfylla bestämmelserna i punkterna 6.7.3.1.1 och 6.7.3.1.2.

6.7.3.2. Nödlåsande upprullningsdon

6.7.3.2.1. Ett nödlåsande upprullningsdon ska uppfylla nedanstående villkor då det provas såsom föreskrivs i punkt 7.2.4.3:

6.7.3.2.1.1. Det ska låsas när fordonets retardation når 0,45 g.

6.7.3.2.1.2. Det får inte låsas för bandaccelerationer mindre än 0,8 g uppmätta i riktningen för bandutdragning.

6.7.3.2.1.3. Det får inte låsas när dess avkänningsanordning lutas mer än 12° i någon riktning från det installeringsläge som anges av tillverkaren.

6.7.3.2.1.4. Det ska låsa när dess avkänningsanordning lutas mer än 27° i någon riktning från det installationsläge som specificeras av tillverkaren.

6.7.3.2.2. När upprullningsdonets funktion beror på en extern signal eller energikälla ska utformningen säkerställa att upprullningsdonet låses automatiskt vid fel eller avbrott från denna signal eller energikälla.

6.7.3.2.3. Ett nödlåsande upprullningsdon med flera funktioner ska uppfylla de bestämmelser som framställs ovan. Dessutom ska, om en av dess avkänningsfaktorer är bandutdragning, låsning ha skett vid en bandacceleration av 1,5 g uppmätt i bandutdragningens riktning.

6.7.3.2.4. I provningarna i punkterna 6.7.3.2.1.1 och 6.7.3.2.3 får den bandrörelse som kan inträffa innan upprullningsdonet låses uppgå till högst 50 mm med början vid längden i punkt 7.2.4.3.1. Vid provningen i punkt 6.7.3.2.1.2 får låsning inte inträffa under utdragning av de 50 mm band som börjar vid längden i punkt 7.2.4.3.1.

6.7.3.2.5. Om upprullningsdonet är en del av ett höftbälte får bandets upprullningskraft inte vara mindre än 7 N då den mäts på den fria sträckan mellan provdockan och upprullningsdonet såsom föreskrivs i punkt 7.2.1.4. Om upprullningsdonet är en del av ett diagonalbälte får inte bandets upprullningskraft vara mindre än 2 N och inte större än 7 N vid likartad mätning. Om bandet löper genom en styrning eller trissa ska upprullningskraften mätas på den fria sträckan mellan provdockan och styrningen eller trissan. Om det i enheten ingår en anordning, som manövreras manuellt eller automatiskt och som förhindrar bandet från att dras ut helt, ska denna anordning inte vara i drift när dessa mätningar utförs.

6.7.3.2.6. Bandet ska upprepade gånger dras ut från upprullningsdonet och tillåtas rulla tillbaka, under de förhållanden som föreskrivs i punkt 7.2.4.2 tills 40 000 cykler slutförts. Upprullningsdonet ska därefter genomgå förfarandena för temperaturprovning i punkt 7.2.7, korrosionsprovning i punkt 7.1.1 och dammtålighetsprovning i punkt 7.2.4.5.

6.7.4. Band

6.7.4.1. Bredd

6.7.4.1.1. Den minsta bredden på de band för fasthållningsanordningar för barn som berör provdockan ska vara 25 mm. Dessa mått ska mätas under den hållfasthetsprovning som föreskrivs i punkt 7.2.5.1 utan att maskinen stoppas och under en belastning som motsvarar 75 % av bandets brottlast.

6.7.4.2. Hållfasthet efter rumskonditionering

6.7.4.2.1. På två exemplar av band som konditionerats såsom föreskrivs i punkt 7.2.5.2.1, ska bandets brottlast fastställas såsom föreskrivs i punkt 7.2.5.1.2.

6.7.4.2.2. Skillnaden mellan brottsbelastningen för de två provexemplaren får inte överstiga 10 % av den större av de uppmätta brottsbelastningarna.

6.7.4.3. Hållfasthet efter särskild konditionering

6.7.4.3.1. För två exemplar av de band som konditionerats så som föreskrivs enligt ett av villkoren i punkt 7.2.5.2 (utom punkt 7.2.5.2.1) får bandets brottsbelastning inte vara mindre än 75 % av medelvärdet för de belastningar som fastställs i provningen i punkt 7.2.5.1.

6.7.4.3.2. Dessutom får inte brottsbelastningen vara mindre än 3,6 kN för fasthållningsanordningar i fasthållningsanordningar för barn i kategorin i-Size.

6.7.4.3.3. Typgodkännandemyndigheten kan utesluta en eller flera av dessa provningar om sammansättningen av det använda materialet eller de uppgifter som redan finns gör en eller flera provningar överflödiga.

6.7.4.3.4. Förfarandena för nötningskonditionering av typ 1 i punkt 7.2.5.2.6 ska endast utföras när mikroglidprovningen i punkt 7.2.3 nedan ger ett resultat över 50 % av det gränsvärde som föreskrivs i punkt 6.7.2.5.1.

6.7.4.4. Det får inte vara möjligt att dra ut hela bandet med några inställningsanordningar, låsbeslag eller förankringspunkter.

6.7.5. Anvisningar för Isofix-fäste

Isofix-fästen och låsindikatorer ska kunna motstå upprepad användning och ska före den dynamiska provning som föreskrivs i punkt 7.1.3 genomgå en provning som under normala användningsförhållanden omfattar 2 000 ± 5 öppnings- och stängningscykler.

6.7.5.1. Isofix-fästen och låsindikatorer ska kunna motstå upprepad användning och ska före den dynamiska provning som föreskrivs i punkt 7.1.3 genomgå en provning som under normala användningsförhållanden omfattar 2 000 ± 5 öppnings- och stängningscykler.

6.7.5.2. Isofix-fästen ska ha en låsmekanism som uppfyller kraven i led a eller led b nedan: a) Upplåsning av hela sätets låsmekanismen ska kräva två på varandra följande handgrepp, där det första ska hållas kvar medan det andra genomförs. b) Den kraft som krävs för att öppna Isofix-fästet ska vara minst 50 N när den provas enligt punkt 7.2.8.

6.8. Klassificering

6.8.1. Fasthållningsanordningar för barn kan täcka alla storleksklasser, under förutsättning att alla krav är uppfyllda.

7. PROVNING

7.1. Provning av den sammansatta fasthållningsanordningen för barn

7.1.1. Korrosion

7.1.1.1. Metallföremålen i fasthållningsanordningen för barn ska placeras i ett provningsrum enligt vad som föreskrivs i bilaga 4. I fråga om fasthållningsanordningar för barn som omfattar ett upprullningsdon, ska bandet vara avrullat i sin fulla längd minus 100 ± 3 mm. Med undantag för korta avbrott som kan behövas, t.ex. för kontroll och påfyllning av saltlösning, ska provningen fortgå oavbrutet under en tid av 50 ± 0,5 timmar.

7.1.1.2. När exponeringsprovningen avslutas ska metallföremålen i fasthållningsanordningen för barn tvättas försiktigt eller sköljas i rent rinnande vatten med en temperatur som inte överstiger 38 °C så att de saltavlagringar som kan ha bildats blir avlägsnade, varefter de ska tillåtas torka i en rumstemperatur av 18–25 °C under 24 ± 1 timmar innan de kontrolleras enligt punkt 6.6.1.2.

7.1.2. Vältning

7.1.2.1. Provdockan ska förses med lämplig anordning för påförande av last enligt bilaga 21. Placera provdockan i de fasthållningsanordningar som monterats enligt dessa föreskrifter, med beaktande av tillverkarens anvisningar och med det standardiserade slack som anges i punkt 7.1.3.5, tillämpat identiskt på alla system.

7.1.2.2. Fasthållningsanordningen ska vara fastsatt på provningsbänken eller fordonssätet. Hela fasthållningsanordningen ska med en hastighet av 2–5 grader/s roteras runt en vågrät axel i fasthållningsanordningens längsgående mittplan i 540° ± 5° och stoppas i detta läge. Vid denna provning kan anordningar avsedda att användas i specifika fordon vara fastsatta i den provningsbänk som beskrivs i bilaga 6.

7.1.2.3. I detta statiska uppochnedvända läge ska en massa motsvarande fyra gånger provdockans massa påföras vertikalt nedåt i ett plan vinkelrätt mot rotationsaxeln utöver den provdocka som använder anordningen för påförande av last enligt bilaga 21. Lasten ska påföras gradvis och kontrollerat i en takt som inte överstiger tyngdaccelerationen eller 400 mm/min. Bibehåll den föreskrivna maximala lasten i 30 - 0/+ 5 s.

7.1.2.4. Avlägsna lasten med en takt som inte överskrider 400 mm/min och mät förskjutningen.

7.1.2.5. Rotera hela sätet 180° för att återgå till utgångsläget.

7.1.2.6. Denna provningscykel ska på nytt utföras med rotation i motsatt riktning. Med rotationsaxeln i det vågräta planet och 90° förskjuten jämfört med de två tidigare provningarna, ska förfarandet upprepas i de två rotationsriktningarna.

7.1.2.7. Dessa provningar ska utföras med användning av både den minsta och den största tillämpbara provdocka för den eller de grupper för vilka fasthållningsanordningen är avsedd. Dockan eller fasthållningssystemet för barn får inte justeras på något sätt under provningscykeln.

7.1.3. Dynamiska provningar med islag framifrån, islag bakifrån och islag från sidan:

a) Provningar med islag framifrån ska utföras på fasthållningsanordningar för barn i kategorierna i-Size (Integral Universal ISOFIX Child Restraint Systems) och fordonsspecifika Isofix-fasthållningsanordningar.

b) Provningar av islag bakifrån ska utföras på bakåtvända fasthållningsanordningar för barn i kategorierna i-Size och fordonsspecifik Isofix.

c) Provningar med islag från sidan ska endast utföras på provningsbänk för fasthållningsanordningar för barn i kategorierna i-Size-fasthållningsanordningar och fordonsspecifika Isofix-fasthållningsanordningar.

7.1.3.1. Provningar på vagn och provningsbänk

7.1.3.1.1. Provningar av islag framifrån och islag bakifrån

7.1.3.1.1.1. Den vagn och den provningsbänk som används vid den dynamiska provningen ska uppfylla kraven i bilaga 6 till dessa föreskrifter.

7.1.3.1.1.2. Vagnen ska förbli horisontell under retardationen eller accelerationen.

7.1.3.1.1.3. Provningsbänken ska roteras 180° vid provning i överensstämmelse med bestämmelserna för provning med islag bakifrån.

7.1.3.1.1.4. Vid provning av en bakåtvänd fasthållningsanordning för barn avsedd för användning i framsätet ska fordonets instrumentbräda representeras av en styv stång fäst vid vagnen på ett sådant sätt att all energiupptagning sker i fasthållningsanordningen för barn.

7.1.3.1.1.5. Retardations- eller accelerationsanordningar

Sökanden ska välja att använda någon av nedanstående anordningar:

7.1.3.1.1.5.1. Retardationsprovningsanordning:

Vagnens retardation ska åstadkommas med hjälp av den utrustning som föreskrivs i bilaga 6 till dessa föreskrifter eller någon annan anordning som ger likvärdiga resultat. Uppställningen ska ha de prestanda som anges i punkt 7.1.3.4 och nedan:

Kalibreringsmetod:

Vagnens retardationskurva, för provning av fasthållningsanordningar enligt punkt 7.1.3.1, lastad med inerta vikter på upp till 55 kg för att simulera en upptagen fasthållningsanordning för barn, och för provning av fasthållningsanordningar i fordonskaross enligt punkt 7.1.3.2, där vagnen är lastad med fordonskonstruktionen och inerta vikter på upp till (x gånger) 55 kg för att simulera antalet (x) upptagna fasthållningsanordningar för barn, ska vid islag framifrån hålla sig inom det streckade området i diagrammet i tillägg 1 till bilaga 7 till dessa föreskrifter, och vid islag bakifrån inom det streckade området i diagrammet i tillägg 2 till bilaga 7 till dessa föreskrifter.

Under kalibreringen av stoppanordningen ska stoppsträckan vara 650 ± 30 mm vid islag framifrån och 275 ± 20 mm för islag bakifrån.

Dynamiska provningsförhållanden under provning:

För islag framifrån och islag bakifrån ska retardationen åstadkommas med apparaterna kalibrerade enligt ovan. Följande gäller dock:

a) Retardationskurvans varaktighet får inte överstiga de lägre gränserna för prestandakraven med mer än 3 ms.

b) Om ovanstående provningar utfördes vid högre hastighet och/eller retardationskurvan överskred det streckade områdets överkant och fasthållningsanordningen ändå uppfyllde kraven, ska provningen anses tillfredsställande.

7.1.3.1.1.5.2. Accelerationsprovningsanordning

Dynamiska provningsförhållanden:

Vid islag framifrån ska vagnen framdrivas så att dess totala hastighetsförändring under provningen ΔV är 52 + 0/– 2 km/h och dess accelerationskurva ligger innanför det streckade området i diagrammet i tillägg 1 till bilaga 7 och ovanför det segment som begränsas av koordinaterna (5 g, 10 ms) och (9 g, 20 ms). Islagets start (T0) definieras enligt ISO 17 373 vid en acceleration på 0,5 g.

Vid islag bakifrån ska vagnen framdrivas så att dess totala hastighetsförändring under provningen ΔV är 32 + 2/– 0 km/h och dess accelerationskurva ligger innanför det streckade området i diagrammet i tillägg 2 till bilaga 7 och ovanför det segment som begränsas av koordinaterna (5 g, 5 ms) och (10 g, 10 ms). Islagets start (T0) definieras enligt ISO 17 373 vid en acceleration på 0,5 g.

Utan hinder av ovanstående krav ska den tekniska tjänsten använda en vagnsmassa (med provningsbänk monterad), enligt kraven i punkt 1 i bilaga 6 på mer än 380 kg.

Om ovanstående provningar utfördes vid högre hastighet eller accelerationskurvan överskred det streckade områdets överkant och fasthållningsanordningen ändå uppfyllde kraven, ska provningen anses tillfredsställande.

7.1.3.1.1.6. Följande mätningar ska utföras:

7.1.3.1.1.6.1. Vagnens hastighet alldeles före islag (endast för retardationsvagnar, behövs för beräkning av stoppsträckan).

7.1.3.1.1.6.2. Stoppsträckan (endast för retardationsvagnar), som får beräknas genom dubbel integration av vagnens registrerade retardation.

7.1.3.1.1.6.3. Förskjutningen av provdockans huvud i de lodräta och vågräta riktningarna för provningarna med alla Q-provdockor som behövs för den aktuella i-Size-angivelsen minst under de första 300 ms.

7.1.3.1.1.6.4. Nödvändiga parametrar för utförandet av skadebedömningen mot de kriterier som anges i punkt 6.6.4.3.1 minst under de första 300 ms.

7.1.3.1.1.6.5. Provvagnens acceleration eller retardation minst under de första 300 ms.

7.1.3.1.1.7. Efter islaget ska fasthållningsanordningen för barn kontrolleras visuellt med avseende på fel eller brott utan att låsbeslaget öppnas.

7.1.3.1.2. Islag bakifrån

7.1.3.1.2.1. Provningssätet ska roteras 180° vid provning i överensstämmelse med bestämmelserna för provning med islag bakifrån.

7.1.3.1.2.2. Vid provning av en bakåtvänd fasthållningsanordning för barn avsedd att användas i framsätet ska fordonets instrumentbräda representeras av en styv stång fästad vid vagnen på ett sådant sätt att all energiupptagning sker i fasthållningsanordningen för barn.

7.1.3.1.2.3. Retardationsförhållandena ska uppfylla bestämmelserna i tillägg 2 till bilaga 7.

Accelerationsförhållandena ska uppfylla bestämmelserna i tillägg 2 till bilaga 7.

7.1.3.1.2.4. De mätningar som utförs ska vara samma som de som förtecknas i punkterna 7.1.3.1.1.4–7.1.3.1.1.5.

7.1.3.1.3. Islag från sidan

7.1.3.1.3.1. Provningsbänken ska roteras 90° vid provning i överensstämmelse med bestämmelserna för provning med islag från sidan.

7.1.3.1.3.2. De lägre Isofix-förankringarna ska kunna röras i Y-riktningen för att undvika skada på fästen och provningsutrustning. Isofix-förankringarna ska vara fästa vid ett glidningssystem som möjliggör en rörelse på 200 mm – 0 mm + 50 mm.

7.1.3.1.3.3. Belastningen på fasthållningsanordningen vid islag från sidan ska frambringas av en dörrpanel enligt beskrivningen i tillägg 3 till bilaga 6. Panelens yta ska vara täckt med stoppning enligt vad som anges i tillägg 3 till bilaga 6.

7.1.3.1.3.4. Provningsriggen ska återge en relativ hastighet mellan dörrpanelen och provningsbänken i överensstämmelse med tillägg 3 till bilaga 7. Det högsta inträngningsdjupet i dörrpanelen anges i tillägg 3 till bilaga 6. Den relativa hasigheten mellan dörrpanelen och provningsbänken ska inte påverkas av kontakt med fasthållningsanordningen och ska hålla sig inom det fält som anges i tillägg 3 till bilaga 7. Vid provningar där dörren är stillastående vid t0 ska dörren vara fast fäst, och provdockans grundhastighet vid t0 ska vara 6,375 m/s och 7,25 m/s. Vid provningar där dörren rör sig vid t0 ska dörrens grundhastighet hålla sig inom det fält som anges i tillägg 3 till bilaga 7 åtminstone till dess att inträngningen når maximal styrka, och provdockan ska vara stillastående vid t0.

7.1.3.1.3.5. Fasthållningsanordningen ska provas i ett så upprätt läge som möjligt.

7.1.3.1.3.6. Vid tidpunkten t0 enligt tillägg 3 till bilaga 7 ska provdockan befinna sig i sitt ursprungliga läge enligt vad som anges i punkt 7.1.3.5.2.1.

7.1.3.2. Provningar på vagn och fordonskaross

7.1.3.2.1. Provningar med islag framifrån

7.1.3.2.1.1. Den metod som används för att sätta fast fordonet under provningen får inte medföra att fordonssätenas förankringar, förankringarna för bilbältet för vuxna eller några tilläggsförankringar som krävs för att fästa fasthållningsanordningen för barn förstärks, inte heller att karosseriets normala deformation minskas. Ingen del av fordonet får finnas som, genom att begränsa provdockans rörelse, kan minska belastningen på fasthållningsanordningen för barn under provningen. De borttagna delarna av konstruktionen kan ersättas med delar med likvärdig hållfasthet, förutsatt att de inte hindrar provdockans rörelse.

7.1.3.2.1.2. En fastsättningsanordning ska anses vara tillfredställande om den inte påverkar ett område som sträcker sig över konstruktionens hela bredd, om fordonet eller konstruktionen är blockerade eller fastgjorda i främre delen på ett avstånd av minst 500 mm från fasthållningsanordningens förankring. Baktill ska konstruktionen fästas bakom förankringarna på ett avstånd som är tillräckligt för att säkerställa att kraven i punkt 7.1.3.2.1.1 uppfylls.

7.1.3.2.1.3. Fordonssätet och fasthållningsanordningen ska vara monterade och placerade i det läge som den tekniska tjänst som ansvarar för utförandet av typgodkännandeprovningarna valt för att med hänsyn till systemets hållfasthet ge de ogynnsammaste förhållandena med provdockan installerad i fordonet. Läget för fordonssätets ryggstöd och fasthållningsanordningen ska anges i rapporten. Fordonssätets ryggstöd ska, om dess lutning kan inställas, låsas enligt tillverkarens anvisningar eller, om inga uppgifter finns, i en ryggstödsvinkel så nära 25° som möjligt.

7.1.3.2.1.4. Om inte monterings- eller bruksanvisningarna kräver annat ska framsätet placeras i det främsta normala användningsläget för de fasthållningsanordningar för barn som är avsedda för framsätet och i det bakersta normala användningsläget för de fasthållningsanordningar för barn som är avsedda för baksätet.

7.1.3.2.1.5. Retardationsförhållandena ska uppfylla bestämmelserna i punkt 7.1.3.4. Provningsbänken ska vara sätet i det faktiska fordonet.

7.1.3.2.1.6. Följande mätningar ska utföras:

7.1.3.2.1.6.1. Vagnens hastighet alldeles före islag (endast för retardationsvagnar, behövs för beräkning av stoppsträckan).

7.1.3.2.1.6.2. Stoppsträckan (endast för retardationsvagnar), som får beräknas genom dubbel integration av vagnens registrerade retardation.

7.1.3.2.1.6.3. All kontakt mellan provdockans huvud och fordonskarosseriets inre delar.

7.1.3.2.1.6.4. Nödvändiga parametrar för utförandet av skadebedömningen mot de kriterier som anges i punkt 6.6.4.3.1 minst under de första 300 ms.

7.1.3.2.1.6.5. Vagnens och fordonskarosseriets acceleration eller retardation under minst de första 300 ms.

7.1.3.2.1.7. Efter islaget ska fasthållningsanordningen för barn kontrolleras visuellt med avseende på fel utan att låsbeslaget öppnas.

7.1.3.2.2. Vid provningar med islag bakifrån

7.1.3.2.2.1. Fordonskarossen ska roteras 180° vid provning på provningsvagnen.

7.1.3.2.2.2. Samma krav som för islag framifrån (punkterna 7.1.3.2.1.1–7.1.3.2.1.5) ska tillämpas.

7.1.3.3. Provning med ett komplett fordon

7.1.3.3.1. Retardationsförhållandena ska uppfylla bestämmelserna i punkt 7.1.3.4.

7.1.3.3.2. Förfarandet för islagsprovning framifrån ska vara det som anges i bilaga 9 till dessa föreskrifter.

7.1.3.3.3. Förfarandet för islagsprovning bakifrån ska vara det som anges i bilaga 10 till dessa föreskrifter.

7.1.3.3.4. Följande mätningar ska utföras:

7.1.3.3.4.1. Fordonets/provkroppens hastighet alldeles före islag (endast för retardationsvagnar, där den behövs för beräkning av stoppsträckan).

7.1.3.3.4.2. All kontakt mellan provdockans huvud och fordonets inre delar.

7.1.3.3.4.3. Nödvändiga parametrar för utförandet av skadebedömningen mot de kriterier som anges i punkt 6.6.4.3.1 för minst de första 300 ms.

7.1.3.3.5. Framsätena ska, om deras lutning kan inställas, låsas enligt tillverkarens anvisningar eller, om inga uppgifter finns, i en ryggstödsvinkel så nära 25° som möjligt.

7.1.3.3.6. Efter islaget ska fasthållningsanordningen för barn kontrolleras visuellt med avseende på fel eller brott utan att låsbeslaget öppnas.

7.1.3.4. Villkoren för dynamisk provning sammanfattas i tabell 4.

Tabell 4

Islag framifrån Islag bakifrån Islag från sidan Provning Anordning Hast. km/h Provningspuls nr Stoppsträcka vid prov (mm) Hast. km/h Provningspuls nr Stoppsträcka vid prov (mm) Relativ dörr-/ bänkhastighet Stoppsträcka vid prov (mm)Max. inträngning Vagn med provningsbänk Framåt vänd 50 + 0 –2 1 650 ± 50 ET ET ET 3 250 ± 50 Bakåt vänd 50 + 0 –2 1 650 ± 50 30 + 2 –0 2 275 ± 25 3 250 ± 50 Sido vänd 50 + 0 –2 1 650 ± 50 30 + 2 –0 2 275 ± 25 3 250 ± 50 Provningsimpuls nr 1– såsom föreskrivs i bilaga 7/tillägg 1 – islag framifrån. Provningsimpuls nr 2 – såsom föreskrivs i bilaga 7/tillägg 2 – islag bakifrån. Provningshastighet fältkurva nr 3 – såsom föreskrivs i bilaga 7/tillägg 3 – islag från sidan ET: Ej tillämpligt.

7.1.3.5. Provningsdockor för dynamiska provningar

7.1.3.5.1. Fasthållningsanordningen för barn ska provas med användning av de provdockor som föreskrivs i bilaga 8 till dessa föreskrifter.

7.1.3.5.2. Installering av provdockan för islag framifrån och islag bakifrån

7.1.3.5.2.1. Installering av fasthållningssystemet för barn på provningsbänken

En tom fasthållningsanordning för barn i kategorin Isofix ska fästas vid Isofix-förankringssystemet.

När Isofix-fästena säkras vid de lägre Isofix-förankringarna ska det vara tillåtet att dra den tomma Isofix-fasthållningsanordningen mot dessa förankringar.

En ytterligare kraft av 135 +/– 15 N tillförs i ett plan som är parallellt med ytan på provningssätets dyna. Denna kraft ska tillföras längs mittlinjen på fasthållningsanordningen och på en höjd av högst 100 mm över dynans yta.

Om en övre hållrem finns ska den ställas in för att erhålla en spänning av 50 +/– 5 N. Alternativt, och om ett stödben finns, ska det ställas in enligt anvisningarna från tillverkaren av fasthållningsanordningen.

Fasthållningssystemets mittlinje ska riktas in efter provningsbänkens mittlinje.

Provdockan ska placeras i fasthållningsanordningen separat från stolens ryggstöd med ett flexibelt mellanlägg. Mellanlägget ska vara 2,5 cm tjockt och 6 cm brett. Det ska ha en längd motsvarande axelhöjden minus höfthöjden, både i sittande ställning och i förhållande till storleken på den provdocka som används i provningen. Den resulterande höjden på mellanlägget anges i tabellen nedan för olika provdockstorlekar. Skivan ska följa stolens kontur så nära som möjligt, och dess nedre ände ska vara på samma höjd som provdockans höftled.

Q0 Q1 Q1,5 Q3 Q6 Q10 (utformningsmål) Mått i mm Höjden på mellanlägget för placering av provdockan 229 ± 2 237 ± 2 250 ± 2 270 ± 2 359 ± 2

Justera bältet enligt tillverkarens anvisningar, men med en spänning 250 ± 25 N över justeringskraften, med en avlänkningsvinkel på justeringsanordningens band på 45 ± 5° eller alternativt på den vinkel som föreskrivs av tillverkaren.

Därefter avlägsnas mellanlägget och provdockan skjuts mot stolsryggen. Fördela slacket jämnt över fyr- eller fempunktsbältet.

Det längsgående plan som går genom provdockans mittlinje ska ställas in mittemellan de två lägre bältesförankringarna samtidigt som punkt 7.1.3.2.1.3 också ska beaktas.

Efter installering ska provdockans ställning justeras på följande sätt:

Provdockans mittlinje och fasthållningsanordningens mittlinje ska vara exakt justerade till provningsbänkens mittlinje.

Provdockans armar ska placeras symmetriskt. Armbågarna ska placeras så att överarmarna nära följer bröstbenet.

Händerna ska placeras på låren.

Benen ska placeras parallellt till varandra, eller åtminstone symmetriskt.

I fråga om islag från sidan ska positiva åtgärder vidtas för att säkerställa att provdockans stabilitet upprätthålls till t0, vilket ska bekräftas genom videoanalys. De metoder som eventuellt används för att stabilisera provdockan före t0 får inte påverka dess kinematik efter t0.

Då skummet i provningsbänkens sittdyna kommer att komprimeras efter det att fasthållningsanordningen för barn installerats ska den dynamiska provningen utföras högst 10 minuter efter installeringen.

För att provningsbänkens sittdyna ska återhämta sig ska den kortaste tiden mellan två provningar med samma dyna vara 20 minuter.

Exempel på placering av provdockans armar:

7.1.3.6. Anvisning för kategorin i-Size

De dynamiska provningarna ska utföras med den största och den minsta provdockan enligt vad som anges i följande tabeller och enligt den storleksklass som angetts av tillverkaren av fasthållningsanordningen för barn.

Tabell 6

Urvalskriterier för provdocka enligt storleksklass

Angivelse av storleksklass ≤ 60 60 < × ≤ 75 75 < × ≤ 87 87 < × ≤ 105 105 < × ≤ 125 > 125 Provdocka Q0 Q1 Q1,5 Q3 Q6 Q10

Om det krävs betydande ändringar av fasthållningsanordningen för barn för olika storlekar (t.ex. konvertibla fasthållningsanordningar) eller om storleksklassen täcker fler än 3 storlekar ska en eller flera relevanta provdockor provas förutom de provdockor som anges ovan.

7.1.3.6.1. Om fasthållningsanordningen för barn är utformad för två eller flera barn ska en provning utföras med de tyngsta provdockorna på alla sittplatser. En andra provning med den lättaste och tyngsta provdocka som anges ovan ska utföras. Provningarna ska utföras med användande av det provningssäte som visas i figur 3 i tillägg 3 till bilaga 6. Det laboratorium som utför provningen kan, om så bedöms tillrådligt, lägga till en tredje provning med godtycklig kombination av provdockor och tomma sittplatser.

7.1.3.6.2. Om Isofix-fasthållningsanordningen för barn ska använda en övre hållrem ska en provning utföras med den minsta provdockan och den kortaste längden på den övre hållremmen (förankringspunkt G1). En andra provning ska utföras med den tyngre provdockan och den större längden på den övre hållremmen (förankringspunkt G2). Den övre hållremmen ställs in tills en spänning av 50 ± 5 N uppnås. I fråga om islag från sidan ska Isofix-fasthållningsanordningen endast provas med den övre hållremmens kortaste avstånd.

7.1.3.6.3. För fasthållningsanordningar för barn i kategorin i-Size med ett stödben som rotationshämmande anordning ska de dynamiska provningar som beskrivs härefter genomföras på följande sätt:

a) Provningarna för islag framifrån ska utföras med stödbenet inställt i högsta inställning som är förenlig med placeringen av provvagnens golvpanel. Provningarna för islag bakifrån ska utföras i det ogynnsammaste läge som valts av den tekniska tjänsten. Under provningarna ska stödbenet stödjas på provvagnens golvpanel enligt beskrivning i figur 2 i tillägg 3 till bilaga 6.

b) I fråga om stödben utanför symmetriplanet ska det ogynnsammaste läget för provningen väljas av den tekniska tjänsten.

c) I fråga om kategorin fordonsspecifik Isofix ska stödbenet ställas in enligt anvisningarna från tillverkaren av fasthållningsanordningen för barn.

d) Stödbenets benlängd ska kunna ställas in så att det täcker samtliga golvpanelnivåer som är tillåtna enligt bilaga 17 i föreskrifter nr 16 för fordonssäten som är godkända för installering av fasthållningsanordningar för barn i kategorin i-Size.

7.1.3.6.4. Den provning som anges i punkt 6.6.4.1.6.2 är endast obligatorisk för den största provdocka som fasthållningsanordningen är utformad för.

7.2. Provning av enskilda komponenter

7.2.1. Låsbeslag

7.2.1.1. Öppningsprovning under belastning

7.2.1.1.1. En fasthållningsanordning för barn som redan genomgått den dynamiska provning som anges i punkt 7.1.3 ska användas vid denna provning.

7.2.1.1.2. Fasthållningsanordningen för barn ska avlägsnas från provningsvagnen eller fordonet utan att låsbeslaget öppnas. En belastning av 200 ± 2 N ska tillföras på låsbeslaget. Om låsbeslaget är fästat vid en fast del ska kraften tillföras genom att den vinkel som bildas av låsbeslaget och den fasta delen under den dynamiska provningen reproduceras.

7.2.1.1.3. En belastning ska tillföras med en hastighet av 400 ± 20 mm/min på den geometriska mittpunkten på låsbeslagets öppningsknapp längs en fast axel som går parallellt med knappens ursprungliga rörelseriktning. Den geometriska mittpunkten gäller den del av låsbeslagets yta i vilken öppningstrycket ska anbringas. Låsbeslaget ska säkras mot ett fast stöd när öppningskraften tillförs.

7.2.1.1.4. Låsbeslagets öppningskraft ska tillföras med hjälp av en dynamometer eller liknande anordning och i normal användningsriktning. Kontaktytan ska vara ett polerat halvklot av metall med radien 2,5 ± 0,1 mm.

7.2.1.1.5. Låsbeslagets öppningskraft ska mätas och alla fel registreras.

7.2.1.2. Öppningsprovning utan belastning

7.2.1.2.1. En låsbeslagsenhet som inte tidigare utsatts för en belastning ska monteras och placeras under ”belastningsfria” förhållanden.

7.2.1.2.2. Metoden för mätning av låsbeslagets öppningskraft ska vara den som föreskrivs i punkterna 7.2.1.1.3 och 7.2.1.1.4.

7.2.1.2.3. Låsbeslagets öppningskraft ska mätas.

7.2.1.3. Hållfasthetsprovning

7.2.1.3.1. Vid hållfasthetsprovningen ska två provningsexemplar användas. Alla inställningsanordningar med undantag för de inställningsanordningar som är monterade direkt på en fasthållningsanordning för barn ingår i denna provning.

7.2.1.3.2. I bilaga 16 visas en typisk anordning för hållfasthetsprovning av låsbeslag. Låsbeslaget placeras på den övre runda plattan (A) inuti reliefen. Alla vidhängande band har en minsta längd på 250 mm och ordnas nedhängande från den övre plattan från sina respektive lägen på låsbeslaget. De fria bandändarna lindas därefter runt den undre runda plattan (B) tills de kommer ut i plattans inre öppning. Alla band ska vara lodräta mellan A och B. Den runda klämplattan (C) kläms sedan lätt mot den undre ytan av (B), fortfarande med möjlighet till en viss bandrörelse mellan dem. Med en liten kraft på dragmaskinen sträcks banden och dras mellan (B) och (C) tills alla band belastar respektive infästning. Låsbeslaget ska inte beröra plattan (A) eller några delar av (A) under detta moment och under själva provningen. (B) och (C) är då hårt klämda mot varandra, och spännkraften ökas med en tvärgående hastighet av 100 ± 20 mm/min tills önskat värde uppnås.

7.2.2. Inställningsanordning

7.2.2.1. Inställningskraft

7.2.2.1.1. Vid provning av en manuell inställningsanordning ska bandet dras jämnt genom denna anordning, med beaktande av normala användningsförhållanden, med en hastighet av 100 ± 20 mm/min, och den största kraften ska mätas med närmaste heltalsvärde i N efter de första 25 ± 5 mm av bandets rörelse.

7.2.2.1.2. Provningen ska utföras i bandets båda rörelseriktningar genom anordningen, och bandet ska genomgå hela rörelsecykeln tio gånger före mätningen.

7.2.3. Mikroglidprovning (se bilaga 5, figur 3)

7.2.3.1. De delar eller anordningar som ska genomgå mikroglidprovningen ska under minst 24 timmar före provningen förvaras i en atmosfär med en temperatur av 20 ± 5 °C och en relativ luftfuktighet av 65 ± 5 %. Provningen ska utföras vid en temperatur mellan 15 och 30 °C.

7.2.3.2. Bandets fria ände ska ordnas i samma konfiguration som när anordningen används i fordonet och ska inte vara fäst vid någon del.

7.2.3.3. Inställningsanordningen ska vara placerad på en lodrät bandbit i vars ena ände en belastning av 50 ± 0,5 N (styrd på ett sätt som förhindrar att belastningen svänger och att bandet vrids) hänger. Den fria änden av bandet från inställningsanordningen ska monteras lodrätt uppåt eller nedåt som i fordonet. Den andra änden ska löpa över avlänkningsrullen med sin vågräta axel parallell med planet för den del av bandet som bär upp belastningen. Den del som går över rullen ska vara vågrät.

7.2.3.4. Den anordning som provas ska arrangeras på så sätt att dess mittpunkt, i det högsta läge till vilket det kan höjas, är 300 ± 5 mm från ett stödbord, och belastningen på 50 N ska anbringas 100 ± 5 mm från det stödbordet.

7.2.3.5. 20 ± 2 förprovningscykler ska därefter utföras, varefter 1 000 ± 5 cykler ska slutföras med frekvensen 30 ± 10 cykler per minut, och den totala amplituden ska vara 300 ± 20 mm eller enligt punkt 7.2.5.2.6.2. Belastningen om 50 N ska endast tillföras under den tid som motsvarar en ändring av 100 ± 20 mm för varje halv period. Mikroglidningen ska mätas från läget vid slutet av de 20 förprovningscyklerna.

7.2.4. Upprullningsdon

7.2.4.1. Uthållighet

7.2.4.1.1. Upprullningskrafterna ska mätas med bilbältesenheten fastspänd på en provdocka såsom i den dynamiska provning som föreskrivs i punkt 7.1.3. Bandspänningen ska mätas så nära som möjligt intill kontaktpunkten med (men inte direkt på) provdockan medan bandet rullas upp med en ungefärlig hastighet på 0,6 m per minut.

7.2.4.2. Upprullningsmekanismens uthållighet

7.2.4.2.1. Bandet ska dras ut och rullas upp föreskrivet antal gånger i en takt som inte överstiger 30 cykler per minut. För nödlåsande upprullningsdon ska ett ryck införas vid var femte cykel så att upprullningsdonet låses. Rycken ska utföras lika många gånger vid fem olika utdragningslängder, dvs. vid 90, 80, 75, 70 och 65 % av bandets totala längd på upprullningsdonet. Om bandet är längre än 900 mm ska emellertid ovanstående procenttal användas i förhållande till bandets sista 900 mm på upprullningsdonet.

7.2.4.3. Låsning av nödlåsande upprullningsdon

7.2.4.3.1. Upprullningsdonet ska provas en gång med avseende på låsningen då bandet är utrullat till sin fulla längd minus 300 ± 3 mm.

7.2.4.3.2. För ett upprullningsdon som påverkas av bandrörelsen ska utdragningen göras i den riktning som är normal då upprullningsdonet är monterat i ett fordon.

7.2.4.3.3. Då upprullningsdon provas med avseende på känsligheten för fordonets accelerationer ska de provas vid ovanstående utdragningslängd i båda riktningarna längs två ömsesidigt vinkelräta axlar som är horisontella om upprullningsdonet är avsett att monteras i ett fordon enligt anvisningar från tillverkaren av fasthållningsanordningen för barn. Om detta läge inte anges ska typprovningsmyndigheten konsultera tillverkaren av fasthållningsanordningen för barn. En av dessa provningsriktningar ska väljas av den tekniska tjänst som utför typgodkännandeprovningarna för att erhålla de ogynnsammaste förhållandena med avseende på aktivering av låsmekanismen.

7.2.4.3.4. Utformningen av den apparat som används ska vara sådan att den önskade accelerationen uppnås vid en medelaccelerationsökning av minst 25 g/s (8).

7.2.4.3.5. För provningen av överensstämmelse med bestämmelserna i punkterna 6.7.3.2.1.3 och 6.7.3.2.1.4 ska upprullningsdonet monteras på ett vågrätt bord och bordet lutas med en hastighet som inte är större än 2° per sekund tills låsning inträffar. Provningen ska upprepas med lutning i andra riktningar för att säkerställa att kraven är uppfyllda.

7.2.4.4. Korrosionsprovning

7.2.4.4.1. Korrosionsprovningen ska utföras enligt punkt 7.1.1.

7.2.4.5. Dammprovning

7.2.4.5.1. Upprullningsdonet ska placeras i ett provningsrum som beskrivs i bilaga 3 till dessa föreskrifter. Det ska monteras i samma riktning som när det är monterat i fordonet. Provningsrummet ska innehålla damm av det slag som anges