SV Europeiska unionens officiella tidning L 215/1

Endast FN/ECE-texterna i original har bindande folkrättslig verkan. Dessa föreskrifters status och dagen för deras ikraftträdande bör kontrolleras i den senaste versionen av FN/ECE:s statusdokument TRANS/WP.29/343 som finns på:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Föreskrifter nr 25 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Enhetliga föreskrifter gällande typgodkännande av huvudstöd (nackskydd), installerade eller inte i fordonssäten

Inbegripet all giltig text till och med:

Ändringsserie 04 – dag för ikraftträdande: 15 januari 1997

Corrigendum 2 till revision 1 av föreskrifterna – Dag för ikraftträdande: 12 november 2008

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

FÖRESKRIFTER

1. Räckvidd

2. Definitioner

3. Ansökan om typgodkännande

4. Märkning

5. Typgodkännande

6. Allmänna bestämmelser

7. Provningar

8. Produktionsöverensstämmelse

9. Påföljd vid bristande produktionsöverensstämmelse

10. Ändring och utökning av typgodkännande av huvudstöd

11. Anvisningar

12. Produktionens slutgiltiga upphörande

13. Övergångsbestämmelser

14. Namn- och adressuppgifter gällande de tekniska tjänster som ansvarar för utförande av typgodkännandeprovningar och myndigheterna

BILAGOR

Bilaga 1 — Meddelande om godkännande eller avslag eller utökning eller återkallande av typgodkännande eller slutgiltigt nedlagd produktion av en typ av huvudstöd, installerade eller inte i fordonssäten, enligt föreskrifter nr 25

Bilaga 2 — Typgodkännandemärkenas utformning

Bilaga 3 — Förfarande för bestämning av H-punkten och verklig bröstkorgsvinkel för sittlägen i motorfordon

Bilaga 4 — Bestämning av huvudstödets höjd och bredd

Bilaga 5 — Linjer och mått i samband med provningarna

Bilaga 6 — Provningsförfarande för kontroll av energiupptagning

Bilaga 7 — Bestämning av måttet ”A” för huvudstödets öppningar

1. RÄCKVIDD

1.1 Dessa föreskrifter ska tillämpas på huvudstöd som överensstämmer med en av de typer som definieras nedan i punkt 2.2 (1).

1.1.1 De ska inte tillämpas på huvudstöd som kan installeras på fällbara säten eller säten som är vända åt sidan eller bakåt.

1.1.2 De ska även tillämpas på ryggstöden när dessa är så utformade att de kan tjäna som huvudstöd enligt definitionen i punkt 2.2 nedan.

2. DEFINITIONER

I dessa föreskrifter gäller följande definitioner:

2.1 fordonstyp : en kategori av motorfordon som inte skiljer sig åt i sådana väsentliga avseenden som

2.1.1 former och invändiga mått för den del av karosseriet som bildar passagerarutrymmet,

2.1.2 sätenas typ och mått,

2.1.3 typ och mått på huvudstödets fästanordning och på berörda delar av fordonskonstruktionen i de fall då huvudstödet är direkt fastsatt i fordonskonstruktionen,

2.2 huvudstöd : en anordning vars uppgift är att begränsa förskjutningen bakåt av förarens eller passagerarens huvud i förhållande till kroppen för att minska risken för skador på halskotorna i händelse av en olycka.

2.2.1 inbyggt huvudstöd : ett stöd för huvudet som formas av ryggstödets övre del. Huvudstöd som motsvarar definitionerna i punkterna 2.2.2 och 2.2.3 nedan, men som endast kan avlägsnas från sätet eller fordonskonstruktionen med hjälp av verktyg eller efter det att sätets klädsel helt eller delvis avlägsnats, motsvarar denna definition.

2.2.2 löstagbart huvudstöd : huvudstöd som är en beståndsdel som kan avskiljas från sätet och som är utformat för att fastsättas och säkert fasthållas i ryggstödskonstruktionen.

2.2.3 separat huvudstöd : huvudstöd som utgörs av en beståndsdel som är skild från sätet och som är utformat för att fastsättas och säkert fasthållas i fordonskonstruktionen.

2.3 sätestyp : en säteskategori som inte avviker när det gäller mått, ramverk eller stoppning men där klädsel och färg kan vara olika.

2.4 huvudstödstyp : en huvudstödskategori som inte avviker när det gäller mått, ramverk eller stoppning men där klädsel, färg eller överdrag kan vara olika.

2.5 referenspunkt för sätet (H-punkt) (se bilaga 3 till dessa föreskrifter): den kurva i ett vertikalt plan längsgående i förhållande till sätet, som bildas av en teoretisk rotationsaxel mellan benet och bålen på en människokropp representerad av en provdocka.

2.6 referenslinje : en rät linje som, antingen på en provdocka med samma vikt och mått som en vuxen man av medellängd eller på en provdocka med identiska egenskaper, passerar genom leden mellan ben och bäcken och leden mellan nacke och bröstkorg. På den provdocka som återges i bilaga 3 till dessa föreskrifter för att bestämma sätets H-punkt, visas referenslinjen i figur 1 i tillägget till den bilagan.

2.7 huvudlinje : en rät linje som passerar genom huvudets tyngdpunkt och leden mellan halsen och bröstkorgen. När huvudet är i viloläge ligger huvudlinjen i referenslinjens förlängning.

2.8 fällbart säte : ett säte som är avsett för tillfällig användning och som normalt är infällt.

2.9 justeringsanordning : den anordning med vilken sätet eller dess delar kan ställas in i ett läge som passar för förarens eller passagerarens kroppsbyggnad.

Denna anordning kan särskilt möjliggöra

2.9.1 inställning i längsled,

2.9.2 inställning i höjdled,

2.9.3 vinkelinställning.

2.10 förskjutningssystem : en anordning som medger att sätet eller en av dess delar ställs in i vinkel eller förskjuts i längsled, utan något fast mellanläge, för att underlätta passagerarnas tillträde till fordonet.

3. ANSÖKAN OM TYPGODKÄNNANDE

3.1 Ansökan om typgodkännande ska inlämnas av innehavaren av handelsbeteckningen eller varumärket för sätet eller huvudstödet eller av dennes vederbörligen befullmäktigade representant.

3.2 Ansökan ska åtföljas av nedanstående dokument i tre exemplar: 3.2.1 en detaljerad beskrivning av huvudstödet, där särskilt arten av stoppningsmaterial anges och, i tillämpliga fall, läge och specifikationer för stöd och förankringar i den eller de typer av säten, som ansökan om typgodkännande av huvudstödet avser. 3.2.2 När det gäller ett löstagbart huvudstöd (se definition i punkt 2.2.2): 3.2.2.1 en detaljerad beskrivning av den eller de typer av säten som ansökan om typgodkännande av huvudstödet avser, 3.2.2.2 närmare beskrivningar som identifierar den eller de typer av fordon där de säten som avses i punkt 3.2.2.1 ovan avses bli monterade. 3.2.3 När det gäller ett separat huvudstöd (se definition i punkt 2.2.3): 3.2.3.1 en detaljerad beskrivning av den fordonsdel som huvudskyddet ska fästas vid, 3.2.3.2 närmare beskrivningar som identifierar den fordonstyp i vilken huvudstöden avses bli monterade, 3.2.3.3 måttritningar av karakteristiska delar av konstruktionen och huvudstödet som måste visa den avsedda placeringen av typgodkännandenumret i förhållande till typgodkännandemärkets cirkel, 3.2.4 måttritningar för karakteristiska delar av sätet och huvudstödet. Ritningarna måste visa den avsedda placeringen av typgodkännandenumret i förhållande till typgodkännandemärkets cirkel.

3.3 Följande ska inlämnas till den tekniska tjänst som ansvarar för utförandet av typgodkännandeprovningarna: 3.3.1 Om huvudstödet är av inbyggd typ (se definition i punkt 2.2.1): fyra kompletta säten. 3.3.2 Om huvudstödet är av löstagbar typ (se definition i punkt 2.2.2): 3.3.2.1 två säten av var och en av de typer på vilka huvudstödet ska monteras. 3.3.2.2 4 + 2N huvudstöd, där N är antalet typer av säten på vilka huvudstödet ska monteras. 3.3.3 Om huvudstödet är separat typ (se definition i punkt 2.2.3): tre huvudstöd och den berörda delen av fordonskonstruktionen eller ett komplett fordon.

3.4 Den tekniska tjänst som ansvarar för genomförandet av typgodkännandeprovningarna kan begära: 3.4.1 inlämnande till denna tjänst av vissa delar eller vissa materialprover som använts, och/eller 3.4.2 inlämnande till denna tjänst av fordon av den eller de typer som avses i punkt 3.2.2.2 ovan.

4. MÄRKNING

4.1 De anordningar som inlämnas för typgodkännande ska 4.1.1 vara tydligt och outplånligt märkta med den sökandes handelsbeteckning eller varumärke, 4.1.2 på ett ställe som visas i de teckningar som avses i punkterna 3.2.3.3 eller 3.2.4 ovan lämna lämpligt utrymme för typgodkännandemärket.

4.2 När huvudstödet är av inbyggd eller löstagbar typ (se definitioner i punkterna 2.2.1 och 2.2.2) kan de märken som avses i punkterna 4.1.1 och 4.1.2 ovan återges på etiketter som anbringas på en plats som visas i de ritningar som avses i punkt 3.2.4 ovan.

5. TYPGODKÄNNANDE

5.1 Om den typ av huvudstöd som inlämnas för typgodkännande enligt dessa föreskrifter uppfyller kraven i punkterna 6 och 7 nedan ska typgodkännande för denna typ av huvudstöd beviljas.

5.2 Ett typgodkännandenummer ska tilldelas varje godkänd typ. Dess första två siffror (för närvarande 03, motsvarande ändringsserie 03 som trädde i kraft den 20 november 1989) ska ange den ändringsserie med de senaste viktiga tekniska ändringar av föreskrifterna som fanns vid tiden för typgodkännandets utfärdande. Samma avtalsslutande part får inte tilldela en annan typ av huvudstöd detta nummer.

5.3 Uppgift om typgodkännande eller om utökning av typgodkännande eller om avslag på ansökan om typgodkännande av en typ av huvudstöd enligt dessa föreskrifter ska meddelas de parter i 1958 års avtal som tillämpar dessa föreskrifter, med hjälp av en blankett som överensstämmer med förlagan i bilaga l till dessa föreskrifter.

5.4 På varje huvudstöd som definieras i punkterna 2.2.1, 2.2.2 och 2.2.3 och som typgodkänts enligt dessa föreskrifter ska, oavsett som det ingår i ett säte eller inte, anbringas ett internationellt typgodkännandemärke som består av: 5.4.1 en cirkel som omger bokstaven ”E” följd av det särskilda landsnumret för det land som beviljat typgodkännandet (2), 5.4.2 godkännandenumret, och 5.4.3 om huvudstödet är inbyggt i sätets ryggstöd, framför typgodkännandenumret numret på dessa föreskrifter, bokstaven ”R” och ett bindestreck.

5.5 Typgodkännandemärket ska anbringas i det utrymme som avses i punkt 4.1.2 ovan.

5.6 Godkännandemärket ska vara tydligt läsbart och outplånligt.

5.7 I bilaga 2 till dessa föreskrifter ges exempel på typgodkännandemärkets utformning.

6. ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

6.1 Ett nackstöd i ett fordon får inte utgöra en fara för föraren eller passagerarna. Det får i synnerhet inte i något bruksläge ha några farliga ojämnheter eller skarpa kanter som kan öka risken för eller förvärra skador på förare eller passagerare. De delar av huvudstödet som befinner sig i det islagsområde som definieras nedan måste ha en sådan energiupptagningsförmåga som avses i bilaga 6 till dessa föreskrifter. 6.1.1 Islagsområdet ska i sidled begränsas av två vertikala, längsgående plan, ett på varje sida och vart och ett 70 mm från det berörda sätets mittplan. 6.1.2 Islagsområdet ska i höjdled begränsas till den del av huvudstödet som befinner sig ovanför ett plan vinkelrätt mot referenslinjen R och 635 mm från H-punkten. 6.1.3 Genom undantag från ovanstående bestämmelser ska kraven på energiupptagningsförmåga inte gälla baksidorna på huvudstöd för säten bakom vilka inga andra säten finns.

6.2 De delar av huvudstödets fram- och baksidor – med undantag för baksidesdelarna på de huvudstöd som är avsedda att installeras på säten bakom vilka inga andra sittplatser finns – som befinner sig utanför de vertikala, längsgående plan som definieras ovan, ska vara stoppade så att varje direkt kontakt förhindras mellan huvudet och de fasta delar som i de områden som kan nås av en sfärisk kula med en diameter av 165 mm, ska ha en krökningsradie av minst 5 mm. Alternativt kan dessa delar betraktas som tillfredsställande om de klarar den energiupptagningsprovning som beskrivs i bilaga 6 till dessa föreskrifter. Om ovannämnda delar av huvudstöden och deras stöd täcks med material som är mjukare än 50 Shore (A), ska kraven i denna punkt, med undantag för de krav som rör den energiupptagningsförmåga som definieras i bilaga 6 till dessa föreskrifter, endast gälla de styva delarna.

6.3 Huvudstödet ska förankras i sätet, eller där så är tillämpligt i fordonskonstruktionen, på så sätt att ingen styv eller farlig del kommer att skjuta ut från huvudstödets stoppning, från förankringen eller från ryggstödet som följd av det tryck som huvudet utövar under provningen.

6.4 Huvudstödets höjd, uppmätt i enlighet med kraven i punkt 7.2 nedan, ska uppfylla följande krav: 6.4.1 Huvudstödets höjd ska mätas enligt beskrivningen i punkt 7.2. 6.4.2 För huvudstöd som inte är ställbara i höjdled ska höjden vara minst 800 mm för framsäten och 750 mm för andra säten. 6.4.3 Om huvudstödet är ställbart i höjdled gäller följande: 6.4.3.1 Höjden ska vara minst 800 mm för framsäten och 750 mm för andra säten. Detta mått ska bestämmas i ett läge mellan det högsta och det lägsta ställbara höjdläget. 6.4.3.2 Det får inte finnas något bruksläge med lägre höjd än 750 mm. 6.4.3.3 När det gäller andra säten än framsätena får nackstöden vara förskjutningsbara till ett läge med lägre höjd än 750 mm, om det tydligt framgår för användaren att detta inte är nackstödets avsedda bruksläge. 6.4.3.4 När det gäller framsäten får nackstöden vara sådana att de automatiskt förskjuts till ett läge med lägre höjd än 750 mm när sätet inte används, om det automatiskt återgår till bruksläget när sätet används. 6.4.4 De mått som anges i punkterna 6.4.2 och 6.4.3.1 får vara lägre än 800 mm för framsäten och 750 mm för andra säten för att ge tillräckligt fritt utrymme mellan nackstödet och innertaket, fönstren eller någon annan del av fordonets bärande delar. Det fria utrymmet får dock vara högst 25 mm. Om sätet är försett med förskjutnings- eller justeringsanordningar gäller detta för sätets samtliga sittställningar. Genom undantag från punkt 6.4.3.2 får det inte heller finnas något bruksläge med lägre höjd än 700 mm. 6.4.5 Med undantag för höjdkraven i punkterna 6.4.2 och 6.4.3.1 ska höjden på alla nackstöd som är avsedda för de bakre mittersta sätena eller sittplatserna vara minst 700 mm.

6.5 Höjden på den anordning på vilken huvudet vilar, uppmätt så som föreskrivs i punkt 7.2, ska när det gäller ett huvudstöd som är ställbart i höjdled vara minst 100 mm.

6.6 När det gäller en anordning som inte kan ställas in i höjdled får avståndet mellan ryggstödet och huvudstödet vara högst 60 mm. 6.6.1 Om huvudstödet är inställbart i höjdled ska det i sitt lägsta läge befinna sig högst 25 mm från ryggstödets överkant. 6.6.2 När det gäller ett huvudstöd som inte är ställbart i höjdled ska följande område beaktas: 6.6.2.1 Ovanför ett plan som är vinkelrätt mot referenslinjen, 540 mm från R-punkten, och 6.6.2.2 mellan två vertikala längsgående plan på vardera sidan av referenslinjen på ett avstånd av 85 mm från denna. Inom detta område godtas en eller flera öppningar, som oberoende av form, kan uppvisa ett avstånd ”a” av mer än 60 mm, uppmätt som beskrivs i punkt 7.5, om kraven i punkt 7.4.3.6 fortfarande uppfylls efter tilläggsprovningen enligt punkt 7.4.3.4. 6.6.3 Om huvudstöden är ställbara i höjdled godtas en eller flera öppningar, som oberoende av form, kan uppvisa ett avstånd ”a” av mer än 60 mm, uppmätt enligt punkt 7.5, på den del av anordningen som fungerar som huvudstöd, om kraven i punkt 7.4.3.6 fortfarande uppfylls efter tilläggsprovningen enligt punkt 7.4.3.4.

6.7 Huvudstödet ska vara så brett att det utgör ett lämpligt stöd för huvudet hos en person som sitter i normal sittställning. I det i punkt 7.3 nedan definierade mätplanet för bredden ska huvudstödet täcka ett område av minst 85 mm på varje sida av mittplanet för det säte för vilket huvudstödet är avsett och där detta avstånd ska mätas enligt punkt 7.3.

6.8 Huvudstödet och dess förankring ska vara sådana att den största förskjutning bakåt av huvudet som huvudstödet medger är mindre än 102 mm, uppmätt i enlighet med det statiska förfarandet i punkt 7.4.

6.9 Huvudstödet och dess förankring ska vara tillräckligt hållfasta för att utan att brista kunna tåla den belastning som föreskrivs i punkt 7.4.3.7 nedan.

6.10 Om huvudstödet är ställbart ska det inte kunna höjas utöver den högsta föreskrivna brukshöjden annat än genom en medveten handling av användaren i samband med en justering.

7. PROVNINGAR

7.1 Bestämning av referenspunkten (H-punkt) för det säte där huvudskyddet är inbyggt.

Denna punkt ska bestämmas i enlighet med kraven i bilaga 3 till dessa föreskrifter.

7.2 Bestämning av huvudstödets höjd

7.2.1 Alla linjer ska dras i det berörda sätets mittplan, vars skärningspunkt med sätet avgör konturerna hos huvud- och ryggstöd (se figur 1 i bilaga 4 till dessa föreskrifter).

7.2.2 Den provdocka som motsvarar en vuxen genomsnittlig (den femtionde percentilen av befolkningen) man eller den provdocka som visas i bilaga 3 till dessa föreskrifter ska placeras i normal sittställning i sätet. Om ryggstödet är inställbart ska det låsas i ett läge som motsvarar bakåtlutningen för provdockans referenslinje så nära 25o från vertikalplanet som möjligt.

7.2.3 Referenslinjens projektion för den provdocka som visas i bilaga 3 ska när det gäller det berörda sätet anses vara dragen i det plan som anges i punkt 7.2.1. Tangenten S till huvudstödets överkant ska dras vinkelrät mot referenslinjen.

7.2.4 Avståndet h från H-punkten till tangenten S är den höjd som ska beaktas vid tillämpningen av kravet i punkt 6.4.

7.3 Bestämning av huvudstödets bredd (se figur 2 i bilaga 4 till dessa föreskrifter).

7.3.1 Planet S1 som är vinkelrätt mot referenslinjen och beläget 65 mm under den tangent S, som definieras i punkt 7.2.3, definierar på huvudstödet ett tvärsnitt som begränsas av konturen C. De räta linjer som tangerar C och som representerar skärningspunkten mellan planet S1 och de vertikala planen (P och P’), vilka är parallella med det berörda sätets mittplan, ska dras i planet S1.

7.3.2 Den bredd hos huvudstödet som ska beaktas vid tillämpningen av kravet i punkt 6.7 är avståndet L mellan linjerna för planen P och P’ i plan S1.

7.3.3 Huvudstödets bredd ska om nödvändigt också bestämmas 635 mm ovanför sätets referenspunkt, varvid detta avstånd mäts längs referenslinjen.

7.4 Bestämning av anordningens effektivitet

7.4.1 Huvudstödets effektivitet ska kontrolleras vid den statiska provning som beskrivs nedan.

7.4.2 Förberedelse för provningen

7.4.2.1 Om huvudstödet är ställbart ska det placeras i det högsta läget.

7.4.2.2 När det gäller odelade säten, där stödramen helt eller delvis (inbegripet den som hör till nackstöden) är gemensam för mer än en sittplats, ska provningen genomföras samtidigt för alla dessa sittplatser.

7.4.2.3 Om sätet eller ryggstödet är ställbara i förhållande till ett huvudstöd som är förankrat i fordonskonstruktionen, ska de placeras i det mest ogynnsamma läge som den tekniska tjänsten anser.

7.4.3 Provning

7.4.3.1 Alla linjer ska dras i det berörda sätets vertikala mittplan (se bilaga 5 till dessa föreskrifter).

7.4.3.2 En projektion av referenslinjen R ska dras i det plan som avses i punkt 7.4.3.1.

7.4.3.3 Den förskjutna referenslinjen R1 ska bestämmas genom att den del som representerar provdockans rygg och som avses i bilaga 3 till dessa föreskrifter, utsätts för en kraft som åstadkommer ett bakåtriktat moment av 37,3 daNm med avseende på H-punkten.

7.4.3.4 Med hjälp av ett sfäriskt huvud med en diameter av 165 mm ska en initial kraft, som åstadkommer ett moment av 37,3 daNm med avseende på H-punkten, tillföras vinkelrätt mot den förskjutna referenslinjen R1 och 65 mm under huvudstödets överkant. Referenslinjen behålls i det förskjutna läge R1 som bestämts i enlighet med kraven i punkt 7.4.3.3 ovan.

7.4.3.4.1 Om öppningar hindrar att den kraft som föreskrivs ovan tillförs 65 mm från huvudstödets överkant, får avståndet minskas så att kraftens axel går genom mittlinjen på den del av ramen som är närmast öppningen.

7.4.3.4.2 I de fall som beskrivs i punkterna 6.6.2 och 6.6.3 ovan ska provningen upprepas för varje öppning genom att en kraft tillförs med hjälp av en sfärisk kula med en diameter av 165 mm: som går genom tyngdpunkten på den smalaste delen av öppningen utefter de tvärgående plan som är parallella med referenslinjen och som åstadkommer ett moment av 37,3 daNm runt R-punkten.

7.4.3.5 Tangenten Y till det sfäriska huvudet, parallell med den förskjutna referenslinjen R1, ska bestämmas.

7.4.3.6 Avståndet X mellan tangenten Y och den förskjutna referenslinjen R1 ska uppmätas. Kravet i punkt 6.8 ska betraktas som uppfyllt om avståndet X är mindre än 102 mm.

7.4.3.7 Om och endast om den kraft som föreskrivs i punkt 7.4.3.4 tillförs på ett avstånd av 65 mm eller mindre under huvudstödets överkant ska den ökas till 89 daNm såvida inte sätet eller dess ryggstöd bryts av i ett tidigare skede.

7.5 Bestämning av avståndet ”a” för huvudstödets öppningar (se bilaga 7 till dessa föreskrifter)

7.5.1 Avståndet ”a” ska bestämmas för varje öppning i förhållande till nackstödets framsida med hjälp av en kula med diametern 165 mm.

7.5.2 Kulan ska placeras i öppningen på det ställe där den kan införas maximalt utan någon belastning.

7.5.3 Avståndet mellan de båda punkter där kulan kommer i kontakt med öppningen ska vara det avstånd ”a” som ska beaktas vid bedömningen av bestämmelserna i punkterna 6.6.2 och 6.6.3.

8. PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

8.1 Varje huvudstöd eller säte som bär ett typgodkännandemärke i överensstämmelse med bilaga 2 ska överensstämma med den huvudstödstyp som typgodkänts och uppfylla de villkor som föreskrivs i punkterna 6 och 7 ovan.

8.2 För att kontrollera den tidigare omnämnda överensstämmelsen ska ett tillräckligt antal stickprovskontroller utföras på serietillverkade huvudstöd.

8.3 Huvudstöd som saluförs eller ska saluföras ska användas för provningarna.

8.4 De huvudstöd som utvalts för kontroll av överensstämmelse med en godkänd typ ska genomgå den provning som beskrivs i punkt 7 i dessa föreskrifter.

9. PÅFÖLJD VID BRISTANDE PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

9.1 Typgodkända huvudstöd

Det typgodkännande som beviljats en huvudstödstyp enligt dessa föreskrifter kan återkallas om huvudstöd som har de kännetecken som avses i punkt 5.4 ovan inte klarar stickprovskontrollerna eller inte överensstämmer med den godkända typen.

9.2 Om en avtalsslutande part i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter drar tillbaka ett typgodkännande som den tidigare beviljat ska den skyndsamt meddela de övriga avtalsslutande parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter detta med användande av en meddelandeblankett enligt förlagan i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

10. ÄNDRING OCH UTÖKNING AV TYPGODKÄNNANDE AV EN HUVUDSTÖDSTYP

10.1 Varje ändring av huvudstödstypen ska meddelas den myndighet som beviljade typgodkännandet för huvudstödstypen. Myndigheten kan därefter antingen: 10.1.1 anse att ändringarna sannolikt inte får någon ogynnsam effekt och att huvudstödet fortfarande uppfyller kraven, eller 10.1.2 kräva ytterligare en provningsrapport från den tekniska tjänst som ansvarar för provningarna.

10.2 Bekräftelse av eller avslag på ansökan om godkännande med angivande av ändringarna ska enligt det förfarande som beskrivs i punkt 5.3 ovan anmälas till de avtalsparter som tillämpar dessa föreskrifter.

10.3 Den behöriga myndighet som beviljar utökning av typgodkännande ska tilldela varje sådan utökning ett serienummer, och informera övriga parter i 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter, med hjälp av ett rapportformulär som överensstämmer med mallen i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

11. ANVISNINGAR

Tillverkaren ska för varje modell som överensstämmer med en godkänd huvudstödstyp tillhandahålla uppgifter om typer av och egenskaper hos de säten för vilka huvudstödet är godkänt. Om huvudstödet är ställbart måste justerings- eller utlösningsförfaranden tydligt anges i detta meddelande.

12. TILLVERKNINGENS SLUTGILTIGA UPPHÖRANDE

Om innehavaren av ett typgodkännande helt upphör att tillverka ett huvudskydd som godkänts i enlighet med dessa föreskrifter, ska han underrätta den myndighet som beviljat typgodkännandet om detta. Då myndigheten tar emot meddelandet i fråga ska den upplysa de övriga parter till 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter med användande av en meddelandeblankett enligt förlagan i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

13. ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER

13.1 Från det datum då ändringsserie 04 träder i kraft får ingen avtalspart som tillämpar dessa föreskrifter vägra att utfärda typgodkännande enligt dessa föreskrifter ändrade genom ändringsserie 04.

13.2 Fr.o.m. 24 månader efter det att ändringsserie 04 trätt i kraft ska de avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter utfärda ECE-typgodkännande bara om den fordonstyp som ska godkännas stämmer överens med kraven i dessa föreskrifter, ändrade genom ändringsserie 04.

13.3 Fr.o.m. 48 månader efter det att ändringsserie 04 trätt i kraft ska gällande typgodkännanden enligt dessa föreskrifter upphöra att gälla med undantag för fordonstyper som stämmer överens med dessa föreskrifter, ändrade genom ändringsserie 04.

14. NAMN OCH ADRESSER FÖR DE TEKNISKA TJÄNSTER SOM ANSVARAR FÖR GODKÄNNANDEPROVNING OCH FÖR MYNDIGHETERNA

De parter i 1958 års avtal som tillämpar dessa föreskrifter ska till Förenta nationernas sekretariat rapportera namn- och adressuppgifter gällande de tekniska tjänster som ansvarar för utförandet av typgodkännandeprovningarna samt de myndigheter som beviljar typgodkännande och till vilka de intyg om typgodkännande, utökat typgodkännande, avslag på ansökan om typgodkännande eller återkallande av typgodkännande, som utfärdats i andra länder, ska sändas.

(1) Huvudstöd i fordon av kategori M1 som överensstämmer med bestämmelserna i föreskrifter nr 17 behöver inte överensstämma med bestämmelserna i dessa föreskrifter.

(2) 1 för Tyskland, 2 för Frankrike, 3 för Italien, 4 för Nederländerna, 5 för Sverige, 6 för Belgien, 7 för Ungern, 8 för Tjeckiska republiken, 9 för Spanien, 10 för Jugoslavien, 11 för Förenade kungariket, 12 för Österrike, 13 för Luxemburg, 14 för Schweiz, 15 (vakant), 16 för Norge, 17 för Finland, 18 för Danmark, 19 för Rumänien, 20 för Polen, 21 för Portugal, 22 för Ryska federationen, 23 för Grekland, 24 (vakant), 25 (vakant), 26 för Slovenien och 27 för Slovakien. Följande nummer kommer att tilldelas andra länder i den kronologiska ordning som de ratificerar eller ansluter sig till överenskommelsen om antagande av enhetliga regler för typgodkännande av utrustning och delar till motorfordon samt för ömsesidigt erkännande av sådant godkännande och det nummer de då tilldelas ska delges de avtalsslutande parterna av FN:s generalsekreterare.

BILAGA 1 MEDDELANDE (största format: A4 [210 × 297 mm])

BILAGA 2 TYPGODKÄNNANDEMÄRKENAS UTFORMNING (1) Typgodkännandemärke för en inbyggd eller löstagbar huvudstödstyp (se definitionerna i punkt 2.2.1 respektive 2.2.2 i dessa föreskrifter). Typgodkännandemärke för en separat huvudstödstyp (se definition i punkt 2.2.3 i dessa föreskrifter). (1) Typgodkännandenumret ska placeras nära cirkeln och antingen över eller under bokstaven ”E” eller till höger eller vänster om den.

BILAGA 3 Förfarande för fastställande av h-punkt och faktisk bröstkorgsvinkel för sittplatser i motorfordon 1. SYFTE Det förfarande som beskrivs i denna bilaga används för att fastställa H-punktens läge och den faktiska bröstkorgsvinkeln för en eller flera sittplatser i ett motorfordon och för att kontrollera förhållandet mellan uppmätta uppgifter och de konstruktionsangivelser som lämnats av fordonstillverkaren (1). 2. DEFINITIONER I denna bilaga används följande beteckningar: 2.1 referensdata : en eller flera av följande egenskaper hos en sittplats: 2.1.1 H-punkten och R-punkten och deras inbördes förhållande, 2.1.2 den faktiska och den konstruerade bröstkorgsvinkeln och deras inbördes förhållande. 2.2 tredimensionell H-punktsmaskin (3D H-maskin): en anordning som används för att fastställa H-punkter och faktiska bröstkorgsvinklar. Denna anordning beskrivs i tillägg 1 till denna bilaga. 2.3 H-punkt: svängningscentrum för bröstkorg och höft på 3D H-maskinen då denna installerats i fordonssätet i enlighet med punkt 4 nedan. H-punkten sitter mitt på anordningens mittlinje som går mellan H-punktens syftningsknappar på båda sidor om 3D H-maskinen. H-punkten motsvarar teoretiskt R-punkten (för toleranser se punkt 3.2.2 nedan). När H-punkten bestämts enligt förfarandet i punkt 4 anses den vara fast i förhållande till sittdynans stomme och rör sig med denna när sätet flyttas. 2.4 R-punkt eller sätets referenspunkt: en konstruktionspunkt som anges av fordonstillverkaren för varje sittplats och som fastställs inom det tredimensionella referenssystemet. 2.5 bröstkorgslinje: centrumlinjen för 3D H-maskinens givare med givaren placerad i sitt bakersta läge. 2.6 faktisk bröstkorgsvinkel: den vinkel som uppmäts mellan en vertikal linje genom H-punkten och bröstkorgslinjen med hjälp av ryggvinkelskvadranten på 3D H-maskinen. Den faktiska bröstkorgsvinkeln motsvarar teoretiskt den konstruerade bröstkorgsvinkeln (för toleranser se punkt 3.2.2 nedan). 2.7 konstruerad bröstkorgsvinkel: den vinkel som uppmäts mellan en vertikal linje genom R-punkten och bröstkorgslinjen i ett läge som motsvarar det konstruktionsläge för sätets ryggstöd som fastställts av fordonstillverkaren. 2.8 passagerarens mittplan (C/LO): mittplanet för 3D H-maskinen i varje avsedd sittplats, det representeras av koordinaten för H-punkten på Y-axeln. För separata säten sammanfaller sätets mittplan med passagerarens. För andra säten anges passagerarens mittplan av tillverkaren. 2.9 tredimensionellt referenssystem: ett system som beskrivs i tillägg 2 till denna bilaga. 2.10 referenspunkter: fysiska punkter (hål, ytor, märken eller fördjupningar) i fordonets kaross enligt tillverkarens uppgifter. 2.11 fordonets mätläge: fordonets läge så det anges av referenspunkternas koordinater i det tredimensionella referenssystemet. 3. KRAV 3.1 Uppgiftslämnande För varje sittplats där referensuppgifter krävs för att visa överensstämmelse med bestämmelserna i dessa föreskrifter ska alla eller ett lämpligt urval av följande uppgifter lämnas i den form som anges i tillägg 3 till denna bilaga. 3.1.1 R-punktens koordinater i förhållande till det tredimensionella referenssystemet. 3.1.2 Den konstruerade bröstkorgsvinkeln. 3.1.3 Alla uppgifter som krävs för att justera sätet (om det är ställbart) i det mätläge som anges i punkt 4.3 nedan. 3.2 Förhållandet mellan uppmätta uppgifter och konstruktionsuppgifter 3.2.1 H-punktens koordinater och det värde för den faktiska bröstkorgsvinkeln som erhålls med det förfarande som anges i punkt 4 nedan, ska jämföras med R-punktens koordinater respektive med det värde för den konstruerade bröstkorgsvinkeln som anges av fordonstillverkaren. 3.2.2 De relativa lägena för R-punkten och H-punkten och förhållandet mellan den konstruerade och den faktiska bröstkorgsvinkeln ska anses tillfredsställande för ifrågavarande sittplats om H-punkten, som den definieras av sina koordinater, ligger inom en kvadrat med sidan 50 mm med horisontella och vertikala sidor vars diagonaler skär varandra i R-punkten, samt om den faktiska bröstkorgsvinkeln ligger inom 5 grader från den konstruerade. 3.2.3 Om dessa villkor är uppfyllda ska R-punkten och den konstruerade bröstkorgsvinkeln användas för att visa överensstämmelse med bestämmelserna i dessa föreskrifter. 3.2.4 Om H-punkten eller den faktiska bröstkorgsvinkeln inte uppfyller kraven i punkt 3.2.2 ovan, ska H-punkten och den faktiska bröstkorgsvinkeln bestämmas ytterligare två gånger (sammanlagt tre gånger). Om resultaten av två av dessa mätningar uppfyller kraven ska villkoren i punkt 3.2.3 ovan tillämpas. 3.2.5 Om resultaten av minst två av de tre mätningar som beskrivs i punkt 3.2.4 ovan inte uppfyller kraven i punkt 3.2.2 ovan eller om kontrollen inte kan utföras då fordonstillverkaren inte lämnat uppgifter om R-punktens läge eller om den konstruerade bröstkorgsvinkeln, ska den mittersta av de tre uppmätta punkterna eller medelvärdet för de tre uppmätta vinklarna användas och anses tillämpliga i alla de fall där R-punkten eller den konstruerade bröstkorgsvinkeln avses i dessa föreskrifter. 4. FÖRFARANDE FÖR FASTSTÄLLANDE AV H-PUNKT OCH FAKTISK BRÖSTKORGSVINKEL 4.1 Fordonet ska konditioneras enligt tillverkarens önskemål vid en temperatur av 20 ± 10 grader C för att säkerställa att materialet i sätet uppnått rumstemperatur. Om det säte som ska kontrolleras aldrig använts ska en person eller ett föremål som väger 70–80 kg placeras två gånger på sätet under en minut för att sammanpressa dyna och ryggstöd. På tillverkarens begäran ska alla säten förbli obelastade under minst 30 minuter innan 3D H-maskinen installeras. 4.2 Fordonet ska befinna sig i det mätläge som definieras i punkt 2.11 ovan. 4.3 Om sätet är ställbart ska det först inställas i sitt bakersta normala kör- eller åkläge enligt fordonstillverkarens anvisningar, endast med beaktande av sätets längdförskjutning men bortsett från den sätesförskjutning som används för andra ändamål än normala kör- och åklägen. Om andra inställningsmöjligheter för sätet finns (i höjdled, i vinkel, av ryggstödet osv.) ska dessa därefter inställas i det läge som anges av fordonstillverkaren. För fjädrande säten ska läget i höjdled låsas i ett läge som motsvarar normalt körläge enligt tillverkarens anvisningar. 4.4 Det sittplatsområde som kommer i kontakt med 3D H-maskinen ska täckas av ett tunt bomullstyg av tillräcklig storlek och lämplig textur, närmare bestämt en slät bomullsväv med 18,9 trådar per cm2 och med en vikt av 0,228 kg/m2 eller en stickad väv eller ett fibertyg med motsvarande egenskaper. Om provningen utförs på ett säte utanför fordonet ska det golv på vilket sätet är placerat ha samma väsentliga egenskaper (2) som golvet i det fordon i vilket sätet är avsett att användas. 4.5 Placera 3D H-maskinens sätes- och ryggstödsanordning så att passagerarens mittplan (C/LO) sammanfaller med 3D H-maskinens mittplan. På tillverkarens begäran kan 3D H-maskinen flyttas inåt med avseende på C/LO om 3D H-maskinen är placerad så långt ut att säteskanten inte medger att 3D H-maskinen inriktas. 4.6 Fäst fot- och underbensdelar vid sittplattan, antingen var för sig eller med användning av T-stången och underbensenheten. En linje genom H-punktens syftningsknappar ska vara parallell med marken och vinkelrät mot sätets längsgående mittplan. 4.7 Justera 3D H-maskinens fot- och benlägen enligt följande: 4.7.1 Avsedd sittplats: förare och yttre passagerare fram. 4.7.1.1 Både fot- och benenheter ska flyttas framåt så att fötterna intar ett naturligt läge på golvet, mellan pedalerna om så krävs. Om möjligt ska vänster fot placeras ungefär lika långt till vänster om 3D H-maskinens mittplan som höger fot till höger. Det vattenpass som kontrollerar 3D H-maskinens tvärgående placering inställs horisontellt genom att sittplattan vid behov justeras eller genom att ben- och fotenheterna flyttas bakåt. Den linje som går genom H-punktens syftningsknappar ska hållas vinkelrät mot sätets längsgående mittplan. 4.7.1.2 Om vänster ben inte kan hållas parallellt med höger och vänster fot inte får stöd mot chassiet, flytta vänster fot tills den får stöd. Syftningsknapparnas inställning ska bibehållas. 4.7.2 Avsedd sittplats: yttre bak För bak- eller extrasäten ska benen placeras enligt tillverkarens anvisningar. Om fötterna då vilar på de delar av golvet som ligger på olika nivåer ska den fot som först kommer i beröring med framsätet tjäna som referens medan den andra foten ska placeras så att det vattenpass som visar sätesanordningens tvärgående riktning anger horisontell riktning. 4.7.3 Andra avsedda sittplatser: Det allmänna förfarande som anges i punkt 4.7.1 ovan ska följas, bortsett från att fötterna ska placeras enligt fordonstillverkarens anvisningar. 4.8 Anbringa underbenens och lårens vikter och inrikta 3D H-maskinen. 4.9 Luta ryggplattan framåt mot det främre stoppet och avlägsna 3D H-maskinen från ryggstödet med hjälp av T-stången. Återställ 3D H-maskinen på sätet med en av följande metoder: 4.9.1 Om 3D H-maskinen tenderar att glida bakåt används följande förfarande. Låt 3D H-maskinen glida bakåt tills en framåtriktad, horisontell, återhållande kraft på T-stången inte längre krävs, dvs. tills sittplattan berör ryggstödet. Om så krävs placeras underbenet i nytt läge. 4.9.2 Om 3D H-maskinen inte tenderar att glida bakåt används följande förfarande. Låt 3D H-maskinen glida bakåt genom att tillföra en horisontell, bakåtriktad kraft på T-stången tills sittplattan berör ryggstödet (se figur 2 i tillägg 1 till denna bilaga). 4.10 Tillför en kraft av 100 + 10 N på 3D H-maskinens rygg- och sätesplattdelar i skärningspunkten mellan höftvinkelkvadranten och T-stångsfästet. Den tillförda kraftens riktning ska hållas längs en linje som går genom ovannämnda skärningspunkt till en punkt alldeles ovanför lårstångsfästet (se figur 2 i tillägg 1 till denna bilaga). För därefter försiktigt ryggplattan tillbaka till ryggstödet. Försiktighet måste iakttas under återstoden av förfarandet för att förhindra att 3D H-maskinen glider framåt. 4.11 Anbringa höger och vänster bakdelsvikter och därefter växelvis de åtta bröstkorgsvikterna. Behåll 3D H-maskinens nivå. 4.12 Luta ryggplattan framåt för att avlägsna trycket mot ryggstödet. Gunga 3D H-maskinen sidledes i en båge på 10° (5° åt vartdera hållet om det vertikala mittplanet) under tre fullständiga cykler för att avlägsna all ansamlad friktion mellan 3D H-maskinen och sätet. Under gungningsrörelsen kan 3D H-maskinens T-stång tendera att avvika från den angivna horisontella och vertikala inriktningen. T-stången måste därför fasthållas genom att en lämplig sidokraft tillförs under gungningsrörelserna. Försiktighet ska iakttas vid hållandet av T-stången och gungandet av 3D H-maskinen för att säkerställa att inga oavsiktliga yttre krafter tillförs i vertikal riktning eller framåt och bakåt. 3D H-maskinens fötter får inte hindras eller fasthållas under denna fas. Om fötterna ändrar läge ska de under denna fas tillåtas behålla detta läge. Återför försiktigt ryggplattan mot ryggstödet och kontrollera att de två vattenpassen står i nolläge. Om fötterna rört sig under gungningen av 3D H-maskinen ska de återföras i sina lägen enligt följande: Lyft växelvis varje fot så litet som krävs från golvet tills ingen ytterligare fotrörelse äger rum. Under detta lyftande ska fötterna kunna rotera och inga krafter framåt eller åt sidorna får tillföras. När varje fot återförts i nedläge ska hälen beröra den konstruktion som är avsedd för detta. Kontrollera att sidovattenpasset står i nolläge och tillför om så krävs en sidokraft överst på ryggplattan som är tillräckligt stor för att få 3D H-maskinens sittplatta i nivå med sätet. 4.13 Håll i T-stången för att hindra 3D H-maskinen från att glida framåt på sätesdynan och fortsätt enligt följande: a) Återför ryggplattan mot ryggstödet. b) Tillför och frigör växelvis en horisontell, bakåtriktad kraft, som inte får överstiga 25 N, på ryggvinkelstången vid en höjd som ungefär motsvarar centrum för bröstkorgsvikterna tills höftvinkelskvadranten visar att ett stabilt läge uppnåtts sedan kraften frigjorts. Försiktighet ska iakttas för att säkerställa att inga yttre krafter nedåt eller i sidled tillförs 3D H-maskinen. Om ytterligare nivåinställning av 3D H-maskinen krävs, rotera ryggplattan framåt, återinställ nivån och upprepa förfarandet från punkt 4.12. 4.14 Gör alla mätningar: 4.14.1 H-punktens koordinater mäts i förhållande till det tredimensionella referenssystemet. 4.14.2 Den faktiska bröstkorgsvinkeln avläses vid 3D H-maskinens ryggvinkelkvadrant med givaren i sitt bakersta läge. 4.15 Om en återinstallering av 3D H-maskinen önskas ska sätesenheten förbli obelastad under minst 30 minuter före återinstalleringen. 3D H-maskinen ska inte lämnas belastad på sätesenheten under längre tid än vad som krävs för att utföra provningen. 4.16 Om sätena i samma rad kan betraktas som likvärdiga (bänksäte, identiska säten, osv.) ska endast en H-punkt och en ”faktisk bröstkorgsvinkel” bestämmas för varje sätesrad, förutsatt att den 3D H-maskin som beskrivs i tillägg 1 till denna bilaga placeras på en plats som kan anses representativ för raden. Denna plats ska vara 4.16.1 förarplatsen när det gäller den främre raden, 4.16.2 en ytterplats när det gäller den eller de bakre raderna. (1) För alla sittplatser utom framsäten där H-punkten inte kan fastställas med den tredimensionella H-punktmaskinen eller andra förfaranden, får den R-punkt som angivits av tillverkaren användas som referens efter den behöriga myndighetens gottfinnande. (2) Lutningsvinkel, höjdskillnad med en sätesmontering, ytstruktur, osv. Tillägg 1 Beskrivning av den tredimensionella h-punktsmaskinen (1) (3D H-maskinen) 1. Rygg- och sittplattor Rygg- och sittplattorna är konstruerade av armerad plast och metall, simulerar en människas bröstkorg och lår och är mekaniskt ledade i H-punkten. En kvadrant är fastsatt på den givare som är ledad vid H-punkten för att mäta den faktiska bröstkorgsvinkeln. Genom en justerbar lårstång, som är anbringad på sittplattan, fastställs lårets mittlinje och den tjänar som baslinje för höftvinkelskvadranten. 2. Kropps- och benkomponenter Underbensenheterna är fastsatta i sittplatta vid den T-stång som förbinder knäna och som är en förlängning i sidled av den justerbara lårstången. Kvadranter är inbyggda i underbensenheterna för att mäta knävinklar. Sko- och fotenheterna är kalibrerade för att mäta fotvinkeln. Två vattenpass riktar anordningen i rummet. Kroppsdelsvikter är placerade vid motsvarande kroppsdelars tyngdpunkter för att för att utöva ett tryck på sätet som motsvarar en man som väger 76 kg. Alla 3D H-maskinens ledpunkter ska kontrolleras så att fri rörlighet erhålls utan att någon märkbar friktion kan spåras. Maskinen motsvarar den som beskrivs i standarden ISO 6549-1980. Figur 1 Benämning på 3D H-maskinens beståndsdelar Figur 2 Måttuppgifter för 3D H-maskinens beståndsdelar samt belastningsfördelning (1) För detaljerade uppgifter om 3D H-maskinens konstruktion hänvisas till Society of Automotive Engineers (SAE), 400 Commonwealth Drive, Warrendale, Pennsylvania 15096, FÖRENTA STATERNA. Tillägg 2 TREDIMENSIONELLT REFERENSSYSTEM 1. Det tredimensionella referenssystemet definieras av tre ortogonala plan som fastställts av fordonstillverkaren (se figur) (1). 2. Fordonets mätläge fastställs genom att fordonet placeras på underlaget så att referenspunkternas koordinater motsvarar de värden som angivits av tillverkaren. 3. R- och H-punkternas koordinater fastställs i förhållande till de referenspunkter som definierats av fordonstillverkaren. Figur Tredimensionellt referenssystem (1) Referenssystemet motsvarar standarden ISO 4130, 1978. Tillägg 3 REFERENSUPPGIFTER AVSEENDE SITTPLATSER 1. Kodning av referensuppgifter Referensuppgifter förtecknas i följd för varje sittplats. Sittplatser identifieras med hjälp av en tvåställig kod. Det första tecknet är en arabisk siffra och anger sätesraden, räknat framifrån och bakåt i fordonet. Det andra tecknet är en versal som anger sittplatsens läge i en rad, sett i fordonets körriktning framåt; följande bokstäver ska användas: L = vänster C = mitten R = höger 2. Beskrivning av fordonets mätläge 2.1 Referenspunkternas koordinater X … Y … Z … 3. Förteckning över referensuppgifter 3.1 Sittplats: … 3.1.1 R-punktens koordinater X … Y … Z … 3.1.2 Konstruerad bröstkorgsvinkel … 3.1.3 Specifikationer för inställning av säte (1) horisontell: … vertikal: … vinkel: … bröstkorgsvinkel: … Anmärkning: Förteckna referensuppgifter för ytterligare sittplatser i punkterna 3.2, 3.3, osv. (1) Stryk det som inte är tillämpligt.

BILAGA 4 Bestämning av huvudstödets höjd och bredd Figur 1 Höjd Figur 2

BILAGA 5 Uppgifter om linjer som dragits och mätningar som gjorts under provningarna

BILAGA 6 PROVNINGSFÖRFARANDE FÖR KONTROLL AV ENERGIUPPTAGNING 1. Uppställning, provningsutrustning, registreringsinstrument och förfarande 1.1 Uppställning Det huvudstöd som täcks av ett energiupptagande material ska utrustas och provas på det säte eller den fordonskonstruktionsdel där det installerats. Konstruktionsdelen ska vara fast förankrad i provningsbänken för att förbli orörlig när islaget äger rum och det underlag på vilket den vilar ska, i avsaknad av särskilda anvisningar, som ska vara motiverade, vara ungefärligen horisontellt. Om ryggstödet är ställbart ska det vara fastskruvat i det läge som beskrivs i punkt 7.2.2 i dessa föreskrifter. Huvudstödet ska vara monterat på ryggstödet som detta föreligger i fordonet. När det gäller ett separat huvudstöd ska det vara fastsatt på den del av fordonskonstruktionen där det normalt är fastsatt. Om huvudstödet är ställbart ska det placeras i det ogynnsammaste läge som justeringsanordningen tillåter. 1.2 Provningsutrustning 1.2.1 Denna utrustning består av en pendel, vars vridaxel avlastas av kullager och vars reducerade massa (1) i islagscentrum är 6,8 kg. Den nedre delen av pendeln består av en stel huvudform med en diameter av 165 mm, vars mittpunkt sammanfaller med pendelns islagscentrum. 1.2.2 Huvudformen ska förses med två accelerometrar och en anordning för mätning av hastighet som alla kan mäta värden i islagets riktning. 1.3 Registreringsinstrument De registreringsinstrument som används ska kunna utföra mätningar med följande noggrannhetsgrader: 1.3.1 Acceleration: noggrannhet = ± 5 % av det verkliga värdet mätkedjans frekvensklass: kanalfrekvensklass 600 motsvarande egenskaperna i standarden ISO 6487 (1987) Tvärgående känslighet ≤ 5 % av skalans lägsta punkt. 1.3.2 Hastighet: noggrannhet = ± 2,5 % av det verkliga värdet, känslighet = 0,5 km/tim. 1.3.3 Tidsregistrering Utrustningen ska kunna registrera hela förloppet med en noggrannhet av 1/1 000 sekund, Islagets inledning, då huvudformen först kommer i kontakt med provningsföremålet, ska markeras på de registreringar som används vid analys av provningen. 1.4 Provningsförfarande 1.4.1 Sedan huvudstödet installerats och justerats enligt punkt 1.1 i denna bilaga, ska islaget äga rum i de punkter som valts av laboratoriet i det islagsområde som definieras i punkt 6.1 i dessa föreskrifter samt möjligen utanför det islagsområde som definieras i punkt 6.2 i dessa föreskrifter, på ytor med en krökningsradie av mindre än 5 mm. 1.4.1.1 På baksidan ska islagets riktning bakifrån och framåt i ett längsgående plan vara i en vinkel av 45° från vertikalplanet. 1.4.1.2 På framsidan ska islagets riktning framifrån och bakåt i ett längsgående plan vara horisontell. 1.4.1.3 De främre och bakre områdena begränsas av det horisontella plan som är tangenten till huvudstödets överkant såsom fastställs i punkt 7.2 i dessa föreskrifter. 1.4.2 Huvudformen ska träffa provningsföremålet med en hastighet av 24,1 km/tim, varvid denna hastighet ska uppnås antingen genom själva framdrivningsenergin eller med ytterligare en framdrivningsanordning. 2. Resultat I de provningar som utförs enligt ovanstående förfarande ska huvudformens retardation inte kontinuerligt överstiga 80 g under längre tid än 3 millisekunder. Retardationen ska beräknas som medelvärdet av värdena från de två decelerometrarna. 3. Likvärdiga förfaranden 3.1 Likvärdiga provningsförfaranden ska medges under förutsättning att de resultat som krävs i punkt 2 ovan kan uppnås, i synnerhet får provningsföremålens riktning vara annorlunda så länge de relativa vinklarna mellan huvudstödet och islagsriktningen respekteras. 3.2 Den som använder en annan metod än den som beskrivs i punkt 1 är skyldig att påvisa dess likvärdighet. (1) Förhållandet mellan pendelns reducerade massa ”mr” och pendelns totala massa ”m” vid avståndet ”a” mellan islagscentrum och rotationsaxeln och vid avståndet ”l” mellan tyngdpunkten och rotationsaxeln erhålls med hjälp av formeln: mr = m (l/a).