KONVENTION rörande bestämmandet av den ansvariga staten för prövningen av en ansökan om asyl som framställts i en av medlemsstaterna i de Europeiska gemenskaperna (97/C 254/01)

HANS MAJESTÄT BELGARNAS KONUNG

HENNES MAJESTÄT DROTTNINGEN AV DANMARK

FÖRBUNDSREPUBLIKEN TYSKLANDS PRESIDENT

REPUBLIKEN GREKLANDS PRESIDENT

HANS MAJESTÄT KONUNGEN AV SPANIEN

REPUBLIKEN FRANKRIKES PRESIDENT

IRLANDS PRESIDENT

REPUBLIKEN ITALIENS PRESIDENT

HANS KUNGLIGA HÖGHET STORHERTIGEN AV LUXEMBURG

HENNES MAJESTÄT DROTTNINGEN AV NEDERLÄNDERNA

REPUBLIKEN PORTUGALS PRESIDENT

HENNES MAJESTÄT DROTTNINGEN AV FÖRENADE KONUNGARIKET STORBRITANNIEN OCH NORDIRLAND,

SOM TAGIT HÄNSYN till målsättningen som sattes upp av Europarådet den 8 och 9 december 1989 om en harmonisering av deras asylpolitik,

BESLUTNA, trogna sin gemensamma humanitära tradition, att garantera flyktingar ett lämpligt skydd i enlighet med bestämmelserna i Genèvekonventionen den 28 juli 1951, ändrad genom New Yorkprotokollet den 31 januari 1967, rörande flyktingar och hädanefter kallade "Genèvekonventionen" respektive "New York-protokollet",

SOM TAGIT HÄNSYN till det gemensamma målet, som är ett område utan inre gränser inom vilket särskilt garanteras den fria rörligheten för personer enligt bestämmelserna i fördraget om den Europeiska gemenskapen, så som det ändrats av Enhetsakten,

MEDVETNA OM nödvändigheten att vidta åtgärder för att undvika att förverkligandet av detta mål inte skapar situationer som leder till att en sökande alltför lång tid lämnas i ovisshet om den troliga bedömningen som kommer att göras av hans eller hennes ansökan och måna om att ge varje asylsökande en garanti för att hans eller hennes ansökan kommer att prövas av en av medlemsstaterna och att undvika att asylsökanden hänvisas successivt från en medlemsstat till en annan utan att någon av medlemsstaterna erkänner sig behörig pröva ansökan om asyl,

MÅNA OM att förtsätta dialogen som inletts med Förenta nationernas flyktingkommissarie för att nå de mål som anges nedan,

BESLUTNA att för tillämpningen av denna konvention genomföra ett nära samarbete på olika sätt, bland annat genom utbyte av information,

HAR BESLUTAT ATT SLUTA DENNA KONVENTION OCH HAR FÖR DETTA ÄNDAMÅL UTSETT TILL BEFULLMÄKTIGADE:

HANS MAJESTÄT BELGARNAS KONUNG,

Melchoir WATHELET

Vice premiärminister, justitieminister samt minister för små och medelstora företag och egenföretagare

HENNES MAJESTÄT DROTTNINGEN AV DANMARK,

Hans ENGELL

Justitieminister

FÖRBUNDSREPUBLIKEN TYSKLANDS PRESIDENT,

Dr. Helmut RÜCKRIEGEL

Förbundsrepubliken Tysklands ambassadör i Dublin

Wolfgang SCHÄUBLE

Förbundsinrikesminister

REPUBLIKEN GREKLANDS PRESIDENT,

Ioannis VASSILIADES

Minister för allmän ordning

HANS MAJESTÄT KONUNGEN AV SPANIEN,

José Luis CORCUERA

Inrikesminister

REPUBLIKEN FRANKRIKES PRESIDENT,

Pierre JOXE

Inrikesminister

IRLANDS PRESIDENT,

Ray BURKE

Justitie- och kommunikationsminister

REPUBLIKEN ITALIENS PRESIDENT,

Antonio GAVA

Inrikesminister

HANS KUNGLIGA HÖGHET STORHERTIGEN AV LUXEMBURG,

Marc FISCHBACH

Minister för utbildning, justitieminister och minister för offentliganställda

HENNES MAJESTÄT DROTTNINGEN AV NEDERLÄNDERNA,

Ernst Maurits Henricus HIRSCH BALLIN

Justitieminister och minister med ansvar för frågor rörande Antillerna och Aruba

REPUBLIKEN PORTUGALS PRESIDENT,

Manuel PEREIRA

Inrikesminister

HENNES MAJESTÄT DROTTNINGEN AV FÖRENADE KONUNGARIKET STORBRITANNIEN OCH NORDIRLAND,

David WADDINGTON

Inrikesminister

Nicholas Maxted FENN, KCMG

Förenade Konungariket Storbritanniens och Nordirlands ambassadör i Dublin

VILKA, efter att ha utväxlat sina fullmakter som erkänts vara i god och vederbörlig form,

HAR ENATS OM DE BESTÄMMELSER SOM FÖLJER:

Artikel 1

1. För ändamålen med denna konvention skall följande ord betyda:

a) utlänning: varje person som inte är medborgare i en medlemsstat,

b) asylansökan: begäran genom vilken en utlänning anhåller hos en medlemsstat om skydd enligt Genévekonventionen genom att förklara sig ha flyktingstatus enligt första artikeln i Gnévekonventionen, ändrad genom New York-protokollet,

c) asylsökande: utlänning som har lagt fram en ansökan om asyl som inte har slutligt avgjorts,

d) prövning av asylansökan: alla de prövningsåtgärder, beslut eller bedömningar som görs av de behöriga myndigheterna rörande en asylansökan, med undantag för procedurerna för att bestämma den medlemsstat som är ansvarig för att pröva asylansökan i kraft av bestämmelserna i denna konvention,

e) uppehållstillstånd: varje bemyndigande som givits av myndigheterna i en medlemsstat och som tillåter en utlänning att vistas på dess territorium, med undantag för viseringar och beviljanden av uppehållstillstånd under behandlingen av en ansökan om uppehållstillstånd eller en asylansökan,

f) inresevisering: bemyndigande eller beslut från en medlemsstat som tillåter en utlänning att resa in på dess territorium, under förutsättning att de andra villkoren för visering är uppfyllda,

g) transitvisering: bemyndigande eller beslut från en medlemsstat som tillåter en utlänning transit genom dess territorium eller i transitzonen i en hamn eller på en flygplats, under förutsättning att de andra villkoren för transit är uppfyllda.

2. Viseringens beskaffenhet avgörs enligt de definitioner som anges i punkt 1 f och g.

Artikel 2

Medlemsstaterna bekräftar sina åligganden enligt Genévekonventionen, som den ändrats i New York-protokollet, utan någon geografisk restriktion av fältet för tillämpning av dessa instrument, och sitt engagemang för att samarbeta med Förenta nationernas flyktingkommissarie vid tillämpningen av dessa instrument.

Artikel 3

1. Medlemsstaterna förpliktar sig att varje utlänning som ansöker om asyl antingen vid deras gränser eller på deras territorium skall få sin asylansökan prövad.

2. Denna ansökan prövas av en enda medlemsstat i enlighet med de kriterier som anges i denna konvention. De kriterier som uppräknats i artiklarna 4 till 8 är tillämpliga i den ordning de anges.

3. Denna ansökan prövas av denna medlemsstat i enlighet med dess nationella lagstiftning och internationella åtaganden.

4. Varje medlemsstat har rätt att pröva en asylansökan som framställs till den av en utlänning, även om denna prövning inte åligger den i kraft av de kriterier som anges i denna konvention, under förutsättning att den asylsökande samtycker till det.

Den medlemsstat som är ansvarig för tillämpning av förut nämnda kriterier blir således befriad från sina skyldigheter som överförs till den medlemsstat som önskar pröva asylansökan. Den senare staten skall informera den medlemsstat som är ansvarig enligt nämnda kriterier om den har mottagit denna ansökan.

5. Varje medlemsstat behåller möjligheten att, med tillämpning av sin nationella rätt, skicka en asylsökande till ett tredje land i enlighet med bestämmelserna i Genèvekonventionen, så som den ändrats genom New York-protokollet.

6. Processen genom vilken det bestäms vilken medlemsstat som, i kraft av denna konvention är ansvarig för prövningen av asylansökan inleds från det att en asylansökan görs för första gången i en medlemsstat.

7. Den medlemsstat i vilken asylansökan har gjorts är förpliktad, under de villkor som anges i artikel 13 och för att fullfölja processen för att bestämma den medlemsstat som är ansvarig för prövning av asylansökan, att återta den asylsökande som befinner sig i en annan medlemsstat och som har gjort en asylansökan efter att ha återtagit sin ansökan under gången av processen för bestämmande av ansvarig medlemsstat.

Denna skyldighet upphör om den asylsökande under tiden har lämnat medlemsstaternas territorium under en period på minst tre månader eller från en medlemsstat har fått ett uppehållstillstånd som gäller mer än tre månader.

Artikel 4

Om en asylsökande har en familjemedlem som har erkänd flyktingstatus enligt Genèvekonventionen, som den ändrats genom New York-protokollet, i en medlemsstat och som lagligen vistas där, är denna stat ansvarig för prövningen av ansökan under förutsättning att de berörda så önskar.

Den berörda familjemedlemmen kan inte vara annan än asylsökandens make eller hans eller hennes omyndiga, ogifta barn som är yngre än 18 år eller hans eller hennes far eller mor om asylsökanden själv är ett omyndigt, ogift barn yngre än 18 år.

Artikel 5

1. Om asylsökanden är innehavare av ett uppehållstillstånd som är gällande, är den medlemsstat som beviljade detta tillstånd ansvarig för prövningen av asylansökan.

2. Om asylsökanden är innehavare av en visering som är gällande, är den medlemsstat som beviljade denna visering ansvarig för prövningen av asylansökan, med undantag för följande situationer:

a) om viseringen har utfärdats efter ett skriftligt bemyndigande från en annan medlemsstat är denna stat ansvarig för prövningen av asylansökan. Då en medlemsstat först rådfrågar, bland annat av säkerhetsskäl, den centrala myndigheten i en annan medlemsstat, utgör den senares medgivande inte ett skriftligt bemyndigande i denna bestämmelses mening,

b) om asylsökanden har en transitvisering och gör sin ansökan i en annan medlemsstat där han inte är underkastad krav på visering, är den senare medlemsstaten ansvarig för prövningen av asylansökan,

c) om asylsökanden är innehavare av en transitvisering och gör sin ansökan i den medlemsstat som har beviljat denna visering efter att ha fått skriftlig bekräftelse från de diplomatiska eller konsulära myndigheterna i den medlemsstat som är målet för resan att utlänningen inte behöver visering och uppfyller villkoren för inresa i denna stat, är den senare ansvarig för prövningen av asylansökan.

3. Om den asylsökande är innehavare av flera uppehållstillstånd eller viseringar som är gällande, utfärdade av olika medlemsstater, skall ansvaret för prövningen åvila medlemsstaterna i följande ordning:

a) den stat som har utfärdat det uppehållstillstånd som ger den längsta rätten till vistelse eller, för det fall att tillstånden gäller för lika lång tid, den stat som har utfärdat det uppehållstillstånd där förfallodagen är mest avlägsen,

b) den stat som har utfärdat den visering vars förfallodag är mest avlägsen när de olika viseringarna är av samma beskaffenhet,

c) i fall där viseringarna är av olika beskaffenhet, den stat som har utfärdat den visering som har den längsta giltighetstiden eller, i fall med lika lång giltighet, den stat som har utfärdat den visering vars förfallodag är mest avlägsen. Denna bestämmelse är inte tillämplig på fall där sökanden är innehavare av en eller flera transitviseringar utfärdade mot uppvisande av en inresevisering i en annan medlemsstat. I detta fall är den medlemsstaten ansvarig.

4. Om asylsökanden endast är innehavare av ett eller flera uppehållstillstånd som förfallit inom den senaste tvåårsperioden, eller en eller flera viseringar som förfallit inom den senaste sexmånadersperioden och som gjort det möjligt för honom eller henne att inresa i en medlemsstats territorium, är paragraferna 1, 2 och 3 tillämpliga under den tid som utlänningen inte har lämnat medlemsstaternas territorium.

När asylsökanden är innehavare av ett eller flera uppehållsillstånd som förfallit mer än två år tillbaka eller en eller flera viseringar som förfallit mer än sex månader tillbaka och som gjort det möjligt för honom eller henne att inresa i en medlemsstats territorium och om utlänningen inte har lämnat det gemensamma territoriet, är den medlemsstat ansvarig i vilken ansökan görs.

Artikel 6

När det kan visas att en asylsökande utan tillstånd passerat gränsen till en medlemsstat, landvägen, sjövägen eller luftvägen, efter att ha kommit från en stat som inte är medlem i Europeiska gemenskaperna, skall den stat i vilken inresan ägt rum vara ansvarig för prövningen av asylansökan.

Den staten upphör emellertid att vara ansvarig, om det visas att sökanden har uppehållit sig i den medlemsstat där asylansökan gavs in i minst sex månader innan ansökan gavs in. I så fall är den senare medlemsstaten ansvarig för prövningen av asylansökan.

Artikel 7

1. Ansvaret för prövning av en asylansökan åligger den medlemsstat som ansvarar för kontrollen av utlänningens inresa i medlemsstaternas territorium, utom om utlänningen efter att lagligen ha rest in i en medlemsstat i vilken han eller hon är viseringsfri gör sin asylansökan i en annan medlemsstat i vilken han eller hon likaledes är viseringsfri för inresa i territoriet. I detta fall är den senare medlemsstaten ansvarig för prövningen av asylansökan.

2. I avvaktan på ikraftträdandet av en överenskommelse mellan medlemsstaterna rörande förutsättningarna för passerandet av yttre gränser, är den medlemsstat som bemyndigar transit utan visering i transitzonen på sina flygplatser inte att anse som ansvarig för kontrollen av inresa med avseende på resenärer som inte lämnar transitzonen.

3. När asylansökan gjorts vid tiden för transit på en medlemsstats flygplats, är denna stat ansvarig för prövningen.

Artikel 8

Då den medlemsstat som är ansvarig för prövningen av asylansökan inte kan utpekas på basis av andra kriterier som uppräknas i denna konvention, är den första medlemsstaten i vilken asylansökan gjorts ansvarig för prövningen.

Artikel 9

Varje medlemsstat kan, fastän den inte är ansvarig i enlighet med de kriterier som anges i denna konvention, av humanitära skäl, grundade särskilt på familje- eller kulturskäl, pröva en asylansökan på begäran av en annan medlemsstat och under förutsättning att den asylsökande så önskar.

Om den tillfrågade medlemsstaten bifaller denna begäran, överförs ansvaret för prövningen av ansökan till den staten.

Artikel 10

1. Den medlemsstat som är ansvarig för prövningen av en asylansökan vid tillämpningen av de kriterier som anges i denna konvention är förpliktad att

a) omhänderta, under de villkor som anges i artikel 11, en asylsökande som har gjort en ansökan i en annan medlemsstat,

b) slutföra prövningen av asylansökan,

c) åter släppa in eller återtaga, under de villkor som anges i artikel 13, en asylsökande vars ansökan är under prövning och som olovligen befinner sig i en annan medlemsstat,

d) återtaga, under de villkor som anges i artikel 13, en asylsökande som har återkallat en ansökan som är under prövning och som har gjort en asylansökan i en annan medlemsstat,

e) återtaga, under de villkor som anges i artikel 13, en utlänning vars ansökan har avslagits och som olovligen befinner sig i en annan medlemsstat.

2. Om en medlemsstat utfärdar uppehållstillstånd till en asylsökande med en varaktighet på över tre månader, överförs skyldigheterna enligt punkt 1 a e till den staten.

3. De skyldigheter som anges i punkt 1 a d upphör om utlänningen i fråga har lämnat medlemsstaternas territorium under en period av minst tre månader.

4. De skyldigheter som anges i punkt 1 d och e upphör om den stat som är ansvarig för prövningen av asylansökan har vidtagit eller genomfört, som följd av återkallelse av eller avslag på ansökan, de åtgärder som är nödvändiga för att utlänningen skall återvända till sitt ursprungsland eller till ett annat land dit han lagligen kan bege sig.

Artikel 11

1. Om en medlemsstat i vilken en asylansökan har gjorts bedömer att en annan medlemsstat är ansvarig för prövningen av denna ansökan, kan den första staten begära, så snabbt som möjligt och i vart fall inom sex månader från det att asylansökan gjordes, att den senare staten skall överta ansvaret för sökanden.

Om befäran om omhändertagande inte görs inom sex månader, faller ansvaret för prövning av asylansökan på den stat i vilken asylansökan har gjorts.

2. Begäran om omhändertagande skall innehålla de omständigheter som gör det mögligt för myndigheterna i den tillfrågade medlemsstaten att avgöra om den är ansvarig enligt de kriterier som anges i denna konvention.

3. Vilken stat som är ansvarig i enlighet med dessa kriterier skall avgöras på basis av den situation som var för handen när asylsökanden gjorde sin ansökan i en medlemsstat för första gången.

4. Medlemsstaten måste avgöra en begäran om mottagande inom tre månader räknat från när den inkom. Avsaknad av svar vid utgången av denna tidsfrist är detsamma som ett accepterande av begäran om mottagande.

5. Överföringen av en asylsökande från den medlemsstat där ansökan om asyl gjordes till den medlemsstat som är ansvarig måste ske senast en månad efter godtagandet av begäran om mottagande eller en månad efter avgörandet av den rättsliga talan som utlänningen eventuellt fört mot beslutet om överföring, om denna process medför att beslutet inte får verkställas.

6. Bestämmelser som fastställs inom ramen för artikel 18 kan senare mer detaljerat lägga fast de särskilda villkoren för mottagandet.

Artikel 12

När en asylansökan görs till de behöriga myndigheterna i en medlemsstat av en sökande som befinner sig på en annan medlemsstats territorium, åligger det den medlemsstat på vilkens territorium sökanden befinner sig att avgöra vilken medlemsstat som skall vara ansvarig för prövning av asylansökan. Denna medlemsstat skall informeras utan dröjsmål av den medlemsstat där ansökan gjorts och är således vid tillämpningen av denna konvention att anse som den medlemsstat i vilken asylansökan gjorts.

Artikel 13

1. En asylsökande skall återtas i de fall som beskrivs i artikel 3.7 och i artikel 10 enligt följande:

a) begäran om återtagande måste innehålla de omständigheter som gör det möjligt för den tillfrågade staten att konstatera att den är ansvarig i enlighet med artikel 3.7 och artikel 10,

b) den stat som tillfrågas om återtagande skall svara på begäran inom åtta dagar räknat från det att begäran görs. Om den medger ansvar skall den återta asylsökanden så snart som möjligt och senast inom en månad efter det att den gått med på återtagande.

2. De bestämmelser som fastställts inom ramen för artikel 18 kan i detalj precisera de specifika kraven för återtagande.

Artikel 14

1. Medlemsstaterna skall företa ömsesidiga utbyten avseende

- de nationella lagbestämmelser eller förordningar eller den praxis som är tillämpliga inom asylområdet,

- de statistiska uppgifter som rör antalet asylsökande per månad och deras fördelning på nationalitet. Sådan information skall vidarebefordras varje kvartal genom Europeiska gemenskapernas råds generalsekretariat som skall se till att informationen sprids till medlemsstaterna, till Europeiska gemenskapernas kommission och till Förenta nationernas flyktingkommissarie.

2. Medlemsstaterna kan företa ömsesidiga utbyten avseende

- information av allmän karaktär om nya tendenser rörande asylansökningar,

- information av allmän karaktär om situationen i asylsökandes ursprungsländer eller de länder de kommer ifrån.

3. Om den medlemsstat som tillhandahåller den information som åsyftas i punkt 2 önskar ge den konfidentiell karaktär, måste denna önskan respekteras av de andra medlemsstaterna.

Artikel 15

1. Varje medlemsstat skall överlämna till varje medlemsstat som så begär den information om enskilda ärenden som är nödvändig för att

- avgöra den medlemsstat som är ansvarig för prövningen av asylansökan,

- pröva asylansökan,

- verkställa alla åligganden som följer av denna konvention.

2. Denna information kan endast avse

- personuppgifter rörande sökanden och, i förekommande fall, medlemmar av hans familj (fullständigt namn - i förekommande fall tidigare namn, smeknamn och pseudonymer - nationalitet - nuvarande och föregående - födelsedatum och födelseort),

- identitets- och resedokument (passnumer, giltighetstid, datum för utfärdande, utfärdande myndighet, plats för utfärdande etc),

- annan information som är nödvändig för att fastställa sökandens identitet,

- orter där sökanden uppehållit sig och resvägar,

- uppehållstillstånd och viseringar som har utfärdats av en medlemsstat,

- platsen där ansökan gjorts,

- datum för en eventuell tidigare asylansökan, datum för den aktuella ansökan, hur långt handläggningen framskridit och lydelsen av det beslut som kan ha fattats.

3. Dessutom kan en medlemsstat begära att en annan medlemsstat meddelar på vilka skäl asylsökanden grundar sin ansökan och, i förekommande fall, grunderna för beslut som fattats rörande sökanden. Den medlemsstat som fått begäran avgör om den kan uppfylla den. Under alla förhållanden är överlämnandet av dessa upplysningar beroende av den asylsökandes samtycke.

4. Detta utbyte av information skall fullgöras på begäran av en medlemsstat och kan bara äga rum mellan de myndigheter som har utsetts av varje medlemsstat och meddelats till den kommitté som anges i artikel 18.

5. Den utväxlade informationen får bara användas för de ändamål som anges i punkt 1. I varje medlemsstat får informationen bara vidarebefordras till myndigheter och domstolar vars uppdrag är att

- avgöra vilken medlemsstat som är ansvarig för prövningen av asylansökan,

- pröva asylansökan,

- verkställa alla skyldigheter som följer av denna konvention.

6. Den medlemsstat som överför uppgifter ansvarar för att de är riktiga och aktuella.

Om det framgår att denna medlemsstat har lämnat uppgifter som inte är riktiga eller som inte borde ha överförts, skall de mottagande medlemsstaterna informeras om det utan dröjsmål. De är förpliktade att rätta denna information eller radera den.

7. En asylsökande skall ha rätt att, på begäran, ta del av den information som utväxlats och som rör honom eller henne under den tid som den finns tillgänglig.

Om han eller hon konstaterar att informationen inte är riktig eller inte borde ha överförts, har han eller hon rätt att erhålla rättelse eller radering av den. Denna rätt utövas i enlighet med de villkor som anges i punkt 6.

8. I varje berörd medlemsstat skall överföringen och mottagandet av utbytt information registreras.

9. Dessa uppgifter skall bevaras under en period som inte är längre än nödvändigt för de ändamål för vilka de har utväxlats. Nödvändigheten av att bevara uppgifterna skall bedömas av den berörda medlemsstaten vid en lämplig tidpunkt.

10. Under alla omständigheter åtnjuter den utväxlade informationen minst samma skydd som den mottagande staten ger åt information av liknande karaktär.

11. Om uppgifterna inte behandlas maskinellt utan på något annat sätt, skall varje medlemsstat vidta lämpliga åtgärder för att genom effektiva kontrollmetoder garantera att denna artikel följs. Om en medlemsstat har ett övervakningsorgan av den typ som nämns i punkt 12, kan den ge detta organ ansvaret för att garantera detta kontrollarbete.

12. Om en eller flera medlemsstater önskar datorisera behandlingen av alla eller en del av de uppgifter som nämnts i punkterna 2 och 3, är datoriseringen bara möjlig om de berörda staterna har antagit lagstiftning som är tillämplig på denna behandling och som följer principerna i Strasbourgkonventionen den 28 februari 1981 om skydd för enskilda vid automatisk databehandling av personuppgifter och om de har anförtrott den oberoende kontrollen av behandlingen och utnyttjandet av de överförda uppgifterna i enlighet med konventionen till ett lämpligt nationellt organ.

Artikel 16

1. Varje medlemsstat kan till den kommitté som åsyftas i artikel 18 framlägga förslag som syftar till revision av denna konvention och som har som mål att avskaffa svårigheter vid tillämpningen av den.

2. Om det visar sig nödvändigt att göra ändringar i eller tillägg till denna konvention för att förverkliga målen som uttalats i artikel 8a i fördraget om Europeiska ekonomiska gemenskapen och när detta förverkligande är förknippat särskilt med genomförandet av en harmoniserad asylpolitik och en gemensam viseringspolitik, skall den medlemsstat som har ordförandeskapet i Europeiska gemenskapernas råd organisera ett möte för den kommitté som åsyftas i artikel 18.

3. Ändringar i eller tillägg till denna konvention antas av den kommitté som åsyftas i artikel 18. De träder i kraft i enlighet med bestämmelserna i artikel 22.

Artikel 17

1. Om en medlemsstat stöter på större svårigheter på grund av en påtaglig förändring av omständigheter som var rådande vid slutandet av denna konvention, kan denna medlemsstat underrätta den kommitté som nämns i artikel 18 så att den kan föreslå åtgärder till medlemsstaterna för att handskas med denna situation eller anta de ändringar eller tillägg som framstår som nödvändiga att tillföra denna konvention och som träder i kraft i enlighet med vad som anges i artikel 16.3.

2. Om, efter en tid av sex månader, den situation som beskrivits i punkt 1 är likadan, kan kommittén i enlighet med artikel 18.2 bemyndiga den medlemsstat som påverkas av denna förändring att provisoriskt suspendera tillämpningen av denna konventions bestämmelser. En sådan suspension får inte hindra förverkligandet av de mål som nämnts i artikel 8 a i fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen eller motverka medlemsstaternas andra internationella åligganden.

3. Under tiden för sådan suspension som åsyftas i punkt 2 skall kommittén fortsätta sitt arbete för att revidera bestämmelserna i konventionen om den inte redan har nått fram till en överenskommelse.

Artikel 18

1. En kommitté skall inrättas bestående av en representant för regeringen i varje medlemsstat.

Ordförandeskapet i kommittén skall utövas av den medlemsstat som utövar ordförandeskapet i Europeiska gemenskapernas råd.

Europeiska gemenskapernas kommission kan delta i arbetet i kommittén och de arbetsgrupper som åsyftas i punkt 4.

2. Kommittén har ansvaret för att pröva, på begäran av en eller flera medlemsstater, varje fråga av allmän natur rörande tillämpningen och tolkningen av denna konvention.

Kommittén beslutar om åtgärder som åsyftas i artikel 11.6 och i artikel 13.2 och ger det bemyndigande som åsyftas i artikel 17.2.

Kommittén antar, i kraft av artiklarna 16 och 17, ändringar i eller tillägg till denna konvention.

3. Kommittén fattar sina beslut enhälligt utom när den beslutar enligt artikel 17.2, i vilket fall den fattar beslut med en majoritet av två tredjedelar av ledamöternas röster.

4. Kommittén antar sina egna procedurregler och kan skapa arbetsgrupper.

Sekretariatet till kommittén och arbetsgrupperna tillhandahålls av Europeiska gemenskapernas råds generalsekretariat.

Artikel 19

Vad beträffar Konungariket Danmark är bestämmelserna i denna konvention inte tillämpliga på Färöarna och Grönland om inte Konungariket Danmark förklarar motsatsen. En sådan förklaring kan göras när som helst genom underrättelse till Irlands regering, som informerar de andra medlemsstaternas regeringar om det.

Vad beträffar Republiken Frankrike är bestämmelserna i denna konvention bara tillämpliga på Republiken Frankrikes europeiska territorium.

Vad beträffar Konungariket Nederländerna är bestämmelserna i denna konvention bara tillämpliga på Konungariket Nederländernas europeiska territorium.

Vad beträffar Förenade Konungariket är bestämmelserna i denna konvention bara tillämpliga på Förenade Konungariket Storbritannien och Nordirland. De är inte tillämpliga på de europeiska territorier för vilka Förenade Konungariket svarar för de externa relationerna utan en förklaring om motsatsen från Förenade Konungariket. En sådan förklaring kan göras när som helst genom en underrättelse till Irlands regering, som informerar de andra medlemsstaternas regeringar om det.

Artikel 20

Denna konvention kan inte vara föremål för någon reservation.

Artikel 21

1. Denna konvention är öppen för anslutning av varje stat som blir medlem av Europeiska gemenskaperna. Anslutningsinstrumenten deponeras hos Irlands regering.

2. Den träder i kraft i förhållande till varje stat som ansluter sig den första dagen i den tredje månaden efter deponering av anslutningsinstrumenten.

Artikel 22

1. Denna konvention är föremål för ratifikation, accept eller godkännande. Instrumenten för ratifikation, accept eller godkännande skall deponeras hos Irlands regering.

2. Irlands regering underrättar regeringarna i de andra medlemsstaterna om deponering av instrumenten för ratifikation, accept eller godkännande.

3. Denna konvention träder i kraft den första dagen i den tredje månaden som följer efter deponering av instrumenten för ratifikation, accept eller godkännande från den sista stat som vidtar denna åtgärd.

Den stat hos vilken instrumenten för ratifikation, accept eller godkännande deponeras skall underrätta medlemsstaterna om datum för ikraftträdandet av denna konvention.

En fe de lo cual, los plenipotenciarios abajo firmantes suscriben el presente Convenio.

Til bekræftelse heraf har undertegnede befuldmægtigede underskrevet denne konvention.

Zu Urkund dessen haben die unterzeichneten Bevollmächtigten ihre Unterschriften unter dieses Übereinkommen gesetzt.

Óå ðßóôùóç ôùí áíùôÝñù, ïé êÜôùèé ðëçñåîïýóéïé õðÝãñáøáí ôçí ðáñïýóá óýìâáóç.

In witness whereof, the undersigned plenipotentiaries have hereunto set their hands.

En foi de quoi, les plénipotentiaires soussignés ont apposé leurs signatures au bas de la présente convention.

Dá fhianú sin, chuir na Lánchumhachtaigh thíos-sínithe a lámh leis an gCoinbhinsiún seo.

In fede di che, i plenipotenziari sottoscritti hanno apposto le loro firme in calce alla presente convenzione.

Ten blijke waarvan de ondergetekende gevolmachtigden deze overeenkomst hebben ondertekend.

Em fé do que os plenipotenciários abaixo assinados apuseram as suas assinaturas no final da presente convenção.

Hecho en Dublín el quince de junio de mil novecientos noventa, en un ejemplar único, en lenguas alemana, inglesa, danesa, española, francesa, griega, irlandesa, italiana, neerlandesa y portuguesa, dando fe asimismo los textos redactados en cada una de dichas lenguas depositados en los archivos del Gobierno de Irlanda que transmitirá una copia certificada conforme a cada uno de los Estados miembros.

Udfærdiget i Dublin, den femtende juni nitten hundrede og halvfems i ét eksemplar på dansk, engelsk, fransk, græsk, irsk, italiensk, nederlandsk, portugisisk, spansk og tysk, hvilke tekster har samme gyldighed og deponeres i arkiverne hos Irlands regering, som sender en bekræftet kopi til hver af de andre medlemsstater.

Geschehen zu Dublin am fünfzehnten Juni neunzehnhundertneunzig, in einer Urschrift in dänischer, deutscher, englischer, französischer, griechischer, irischer, italienischer, niederländischer, portugiesischer und spanischer Sprache, wobei jeder Wortlaut gleichermaßen verbindlich ist; sie wird im Archiv der Regierung von Irland hinterlegt, die den übrigen Mitgliedstaaten jeweils eine beglaubigte Abschrift übermittelt.

¸ãéíå óôï Äïõâëßíï óôéò äÝêáðÝíôå Éïõíßïõ ÷ßëéá åííéáêüóéá åíåíÞíôá, óå Ýíá ìüíï áíôßôõðï óôçí áããëéêÞ, ãáëëéêÞ, ãåñìáíéêÞ, äáíéêÞ, åëëçíéêÞ, éñëáíäéêÞ, éóðáíéêÞ, éôáëéêÞ, ïëëáíäéêÞ êáé ðïñôïãáëéêÞ ãëþóóá. Ôá êåßìåíá óôéò ãëþóóåò áõôÝò åßíáé åîßóïõ áõèåíôéêÜ êáé åßíáé êáôáôåèåéìÝíá óôá áñ÷åßá ôçò êõâÝñíçóçò ôçò Éñëáíäßáò ç ïðïßá èá äéáâéâÜóåé åðéêõñùìÝíï áíôßãñáöï óå êÜèå êñÜôïò ìÝëïò.

Done at Dublin this fifteenth day of June in the year one thousand nine hundred and ninety, in a single original, in the Danish, Dutch, English, French, German, Greek, Irish, Italian, Portuguese and Spanish languages, the texts drawn up in each of these languages being equally authentic and being deposited in the archives of the Government of Ireland which shall transmit a certified copy to each of the other Member States.

Fait à Dublin, le quinze juin mil neuf cent quatre-vingt-dix, en un exemplaire unique, en langues allemande, anglaise, danoise, espagnole, française, grecque, irlandaise, italienne, néerlandaise et portugaise, les textes établis dans chacune de ces langues faisant également foi et étant déposés dans les archives du gouvernement d'Irlande qui transmettra une copie certifiée conforme à chacun des autres États membres.

Arna dhéanamh i mBaile Átha Cliath ar an gcúigiú lá déag de Mheitheamh sa bhliain míle naoi gcéad nócha, i scríbhinn bhunaidh amháin sa Bhéarla, sa Danmhairgis, sa Fhraincis, sa Ghaeilge, sa Ghearmáinis, sa Ghréigis, san Iodáilis, san Ollainnis, sa Phortaingéilis agus sa Spáinnis agus comhúdarás ag na téacsanna i ngach ceann de na teangacha sin; déanfar iad a thaisceadh i gcartlann Rialtas na hÉireann agus cuirfidh an Rialtas sin cóip dheimhnithe chuig gach ceann de na Ballstáit eile.

Fatto a Dublino, addì quindici giugno millenovecentonovanta, in esemplare unico, nelle lingue danese, francese, greca, inglese, irlandese, italiana, olandese, portoghese, spagnola e tedesca, il cui testo in ciascuna di queste lingue fa ugualmente fede ed è depositato negli archivi del governo d'Irlanda che provvederà a rimetterne copia certificata conforme a ciascuno degli altri Stati membri.

Gedaan te Dublin, de vijftiende juni negentienhonderd negentig, in één exemplaar in de Deense, de Duitse, de Engelse, de Spaanse, de Franse, de Griekse, de Ierse, de Italiaanse, de Nederlandse en de Portugese taal, zijnde de teksten in elk van deze talen gelijkelijk authentiek en nedergelegd in het archief van de regering van Ierland, die een voor eensluidend gewaarmerkt afschrift daarvan toezendt aan alle overige lidstaten.

Feito em Dublim, em quinze de Junho de mil novecentos e noventa, num único exemplar, nas línguas alemã, dinamarquesa, espanhola, francesa, grega, inglesa, irlandesa, italiana, neerlandesa e portuguesa, fazendo fé qualquer dos textos, que serão depositados nos arquivos do Governo da Irlanda, que enviará uma cópia autenticada a cada um dos outros Estados-membros.

Pour Sa Majesté le Roi des Belges

Voor Zijne Majesteit de Koning der Belgen

>Hänvisning till >

For Hendes Majestæt Danmarks Dronning

>Hänvisning till >

Für den Präsidenten der Bundesrepublik Deutschland

>Hänvisning till >

Ãéá ôïí Ðñüåäñï ôçò ÅëëçíéêÞò Äçìïêñáôßáò

>Hänvisning till >

Por Su Majestad el Rey de España

>Hänvisning till >

Pour le Président de la République française

>Hänvisning till >

Thar ceann Uachtarán na hÉireann

For the President of Ireland

>Hänvisning till >

Per il presidente della Repubblica italiana

>Hänvisning till >

Pour Son Altesse Royale le Grand-Duc de Luxembourg

>Hänvisning till >

Voor Hare Majesteit de Koningin der Nederlanden

>Hänvisning till >

Pelo Presidente da República Portuguesa

>Hänvisning till >

For Her Majesty the Queen of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland

>Hänvisning till >