Föreskrifter nr 8 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) enhetliga bestämmelser för typgodkännande av strålkastare för motorfordon med asymmetriskt halvljus eller helljus, eller båda samtidigt, utrustade med halogenglödlampor (H1, H2, H3, HB3, HB4, H7, H8, H9, HIR1, HIR2 och/eller H11)

A. ADMINISTRATIVA BESTÄMMELSER

RÄCKVIDD(1)

Dessa föreskrifter gäller strålkastare för motorfordon som kan innehålla lyktglas av glas eller plast.

1. DEFINITIONER

I dessa föreskrifter avses med:

1.1. lyktglas: strålkastarens (enhetens) yttersta del som avger ljus genom den lysande ytan.

1.2. beläggning: någon eller några produkter som lagts i ett eller flera lager på yttersidan av lyktglaset.

1.3. Strålkastare av olika typer: strålkastare som skiljer sig åt i sådana väsentliga avseenden som följande:

1.3.1. Handelsbeteckning eller varumärke.

1.3.2. Det optiska systemets egenskaper.

1.3.3. Förekomst eller avsaknad av komponenter vilka kan ändra de optiska egenskaperna genom reflexion, refraktion, absorption och/eller deformation vid drift. Montering eller borttagande av filter som är utformade endast i syfte att ändra strålens färg och inte dess fördelning skall dock inte anses vara en ändring av typen.

1.3.4. Lämplighet för höger- eller vänstertrafik eller för bägge.

1.3.5. Typ av ljus som avges (halvljus, helljus eller båda).

1.3.6. Den hållare som är avsedd för en glödlampa (eller glödlampor) i en av följande kategorier: H1, H2, H3, HB3, HB4, H7, H8, H9, HIR1, HIR2 och/eller H11(2)(3).

1.3.7. De material som lyktglas och beläggning, om sådan finns, består av.

2. ANSÖKAN OM TYPGODKÄNNANDE FÖR EN STRÅLKASTARE(4)

2.1. Ansökan om typgodkännande skall lämnas in av innehavaren av handelsbeteckningen eller varumärket eller av hans vederbörligen godkända representant. I ansökan skall följande anges:

2.1.1. Om strålkastaren är avsedd för både hel- och halvljus eller bara för den ena av dessa.

2.1.2. I de fall strålkastaren är avsedd för halvljus, om den är konstruerad bara för vänster- eller högertrafik eller för både och.

2.1.2.1. I de fall strålkastaren är utrustad med en justerbar reflektor, strålkastarens monteringsläge(n) i förhållande till marken och fordonets längsgående mittplan.

2.1.3. Färgen på det ljus som strålkastare avger.

2.2. Varje ansökan om typgodkännande skall åtföljas av följande:

2.2.1. Ritningar i tre exemplar som är tillräckligt detaljerade för att identifiera typen och som visar strålkastaren sedd framifrån, med detaljer om lyktglasets mönster, om sådant finns, och dess tvärsnitt. I ritningen skall anges det utrymme som är avsett för placering av typgodkännandemärket.

2.2.1.1. Om strålkastaren är utrustad med reglerbar reflektor, skall det finnas en angivelse av strålkastarens monteringsläge(n) i förhållande till marken och fordonets längsgående mittplan, om strålkastaren skall användas endast i detta (dessa) läge(n).

2.2.2. En kort teknisk beskrivning.

2.2.3. Två exemplar av strålkastartypen.

2.2.4. För prov på plastmaterialet som lyktglasen är tillverkade av skall ansökan även åtföljas av:

2.2.4.1. Tretton lyktglas.

2.2.4.1.1. Sex av dessa lyktglas kan bytas ut mot sex materialprover som är minst 60 × 80 mm stora, med en plan eller konvex ytteryta och en praktiskt taget plan yta i mitten (med en krökningsradie av minst 300 mm), som är minst 15 × 15 mm.

2.2.4.1.2. Varje sådant lyktglas eller materialprov skall tillverkas på det sätt som kommer att användas vid serietillverkning.

2.2.4.2. En reflektor på vilken lyktglasen kan monteras enligt tillverkarens anvisningar.

2.3. Om egenskaperna hos materialen i lyktglasen och beläggningarna, om sådana finns, redan har provats skall provrapporten för dessa material bifogas.

2.4. Innan typgodkännande beviljas skall den behöriga myndigheten kontrollera att en effektiv kontroll av produktionsöverensstämmelsen kan garanteras.

3. MÄRKNINGAR(5)

3.1. Strålkastare som inlämnats för typgodkännande skall vara märkta med den sökandes handelsbeteckning eller varumärke.

3.2. På strålkastarglaset och huvudenheten(6) skall det finnas tillräckligt stora utrymmen för typgodkännandemärket och de tilläggssymboler som nämns i punkt 4. Dessa utrymmen skall anges på ritningarna som nämns i punkt 2.2.1 ovan.

3.3. Strålkastare som är konstruerade för att klara kraven både för höger- och vänstertrafik skall ha märkningar som anger de två inställningarna för fordonets optiska enhet eller för glödlampan i reflektorn. Dessa märkningar skall bestå av bokstäverna "R/D" för läget för högertrafik och bokstäverna "L/G" för läget för vänstertrafik.

4. TYPGODKÄNNANDE

4.1. Allmänt

4.1.1. Om alla provexemplar av en typ av strålkastare, som lämnats in enligt punkt 2 ovan, uppfyller bestämmelserna i dessa föreskrifter, skall typgodkännande beviljas.

4.1.2. För grupperade, kombinerade eller flerfunktionslyktor som var för sig uppfyller kraven i flera skilda FN-föreskrifter, kan ett enda internationellt typgodkännandemärke anbringas under förutsättning att alla ingående lyktor uppfyller de bestämmelser som är tillämpliga på dem.

Detta gäller inte strålkastare som är försedda med en dubbeltrådsglödlampa när de skall godkännas antingen som halv- eller helljus.

4.1.3. Varje godkänd typ skall tilldelas ett typgodkännandenummer. Dess första två siffror (för närvarande 04) skall ange serienumret på den senaste betydande tekniska ändringen som gjorts av föreskrifterna vid tiden för beviljandet av typgodkännandet. En avtalsslutande part får inte tilldela samma nummer till en annan typ av strålkastare som omfattas av dessa föreskrifter, förutom i de fall då ett typgodkännande skall utvidgas till en enhet som endast skiljer sig åt i fråga om färgen på ljuset som avges.

4.1.4. Meddelande om typgodkännande, utvidgat typgodkännande, avslaget typgodkännande, återkallande av typgodkännande eller om definitivt upphörande av tillverkningen av en typ av strålkastare i enlighet med dessa föreskrifter skall meddelas de parter till 1958 års avtal som tillämpar dessa föreskrifter i form av ett formulär som överensstämmer med mallen i bilaga I till dessa föreskrifter, och med angivelser enligt punkt 2.2.1.1.

4.1.4.1. I de fall strålkastaren är utrustad med en reglerbar reflektor och den endast är avsedd för att användas i de monteringslägen som anges i stycket 2.2.1.1, skall den sökande, när han väl erhållit typgodkännandet, för användaren ange den korrekta monteringsinställningen.

4.1.5. Som tillägg till den märkning som föreskrivs i punkt 3.1, skall ett typgodkännandemärke i enlighet med punkt 4.2 och 4.3 nedan placeras på de utrymmen som nämns i punkt 3.2 ovan, på varje strålkastare som överensstämmer med en typ som typgodkänts enligt dessa föreskrifter.

4.2. Typgodkännandemärkets sammansättning

Typgodkännandemärket skall bestå av följande:

4.2.1. Ett internationellt typgodkännandemärke, bestående av

4.2.1.1. En cirkel som omger bokstaven "E" följd av landsnumret för det land som beviljat typgodkännande(7).

4.2.1.2. Typgodkännandenumret som beskrivs i punkt 4.1.3 ovan.

4.2.2. Följande tilläggssymbol (eller symboler):

4.2.2.1. På strålkastare som bara uppfyller kraven för vänstertrafik: en horisontell pil som pekar till höger om en betraktare vänd mot strålkastaren, d.v.s. mot den sida av vägen som trafiken rör sig på.

4.2.2.2. På strålkastare som är utformade för att klara kraven för både höger- och vänstertrafik genom lämplig inställning av den optiska enheten eller glödlampan: en horisontell pil med spets i båda ändar där spetsarna pekar åt vänster respektive höger.

4.2.2.3. På strålkastare som uppfyller kraven i dessa föreskrifter med avseende endast på halvljus: bokstäverna HC.

4.2.2.4. På strålkastare som uppfyller kraven i dessa föreskrifter med avseende endast på helljus: bokstäverna HR.

4.2.2.5. På strålkastare som uppfyller kraven i detta direktiv med avseende på både hel- och halvljus, bokstäverna HCR.

4.2.2.6. På strålkastare med lyktglas av plast, skall bokstavsgruppen PL placeras nära symbolerna som föreskrivs i punkt 4.2.2.3 till 4.2.2.5 ovan.

4.2.2.7. På strålkastare som uppfyller kraven i dessa föreskrifter med avseende på helljus, en angivelse av den maximala ljusstyrkan uttryckt med en referensmärkning enligt definition i punkt 6.3.2.1.2 nedan, placerad nära cirkeln som omger bokstaven E.

För flerfunktionslyktor skall en angivelse för den maximala ljusstyrkan för det totala helljuset uttryckas som ovan.

4.2.3. I samtliga fall skall det tillämpliga driftsättet som används vid provförfarandet enligt punkt 1.1.1.1 i bilaga V och de(n) tillåtna spänningen(arna) enligt punkt 1.1.1.2 i bilaga V 5 anges på typgodkännandeintyget och i de rapportformulär som skickas till de länder som är avtalsparter och som tillämpar dessa föreskrifter.

I tillämpliga fall skall anordningen märkas enligt följande:

4.2.3.1. På enheter som uppfyller kraven i dessa föreskrifter och som är utformade så att halvljusglödlampan inte är tänd samtidigt med någon annan ljusfunktion som den är sammanbyggd med: Ett snedstreck (/) skall placeras bakom halvljussymbolen på typgodkännandemärket.

4.2.3.2. På strålkastare som uppfyller kraven i bilaga V till dessa föreskrifter skall, när de endast är avsedda för 6 V eller 12 V, en symbol bestående av siffran 24 överkorsat med ett snedkryss (x) placeras nära glödlampshållaren.

4.2.4. De två siffrorna i typgodkännandenumret (för närvarande 04), vilka anger serienumret på den senaste betydande tekniska ändringen som gjorts av föreskrifterna vid tiden för beviljandet av typgodkännandet, och den eventuella erforderliga pilen, kan placeras intill ovan nämnda tilläggssymboler.

4.2.5. Märkningarna och symbolerna som anges i punkt 4.2.1 och 4.2.2 ovan skall vara lättläsliga och outplånliga även när strålkastaren är monterad i fordonet.

4.3. Typgodkännandemärkets uppbyggnad

4.3.1. Fristående lyktor

I bilaga III till dessa föreskrifter ges i figurerna 1 till 9 exempel på hur typgodkännandemärket med ovannämnda tilläggssymboler kan byggas upp.

4.3.2. Grupperade eller kombinerade lyktor eller flerfunktionslyktor

4.3.2.1. När grupperade eller kombinerade lyktor eller flerfunktionslyktor har visat sig överensstämma med kraven i flera skilda FN-föreskrifter, kan ett enda internationellt typgodkännandemärke anbringas, bestående av en cirkel som omger bokstaven "E" följd av det särskilda landsnumret för det land som utfärdat godkännandet och ett typgodkännandenummer. Detta typgodkännandemärke kan placeras var som helst på grupperade eller kombinerade lyktor eller flerfunktionslyktor under förutsättning av följande:

4.3.2.1.1. Det skall vara synligt efter montering.

4.3.2.1.2. Ingen del av grupperade, kombinerade eller flerfunktionslyktor som avger ljus skall kunna tas bort utan att typgodkännandemärket samtidigt tas bort.

4.3.2.2. Igenkänningssymbolen för varje nummer av FN-föreskrifter som varje lykta har blivit godkänd för, tillsammans med numret på ändringsserien på den senaste betydande tekniska ändringen som gjorts av föreskrifterna i fråga vid tiden för beviljandet av typgodkännandet, samt den eventuella erforderliga pilen, skall placeras antingen

4.3.2.2.1. på lämplig ljusavgivande yta, eller

4.3.2.2.2. i en grupp, på ett sådant sätt att varje i gruppen, kombinationen eller flerfunktionslyktan ingående lykta lätt kan identifieras (se fyra möjliga exempel i bilaga III).

4.3.2.3. Storleken på komponenterna för ett enskilt godkännandemärke skall inte vara mindre än den minsta storleken som krävs för det minsta av de enskilda märkena för de föreskrifter enligt vilka godkännande har beviljats.

4.3.2.4. Varje godkänd typ skall tilldelas ett typgodkännandenummer. Samma avtalspart får inte tilldela en annan typ av grupperad, kombinerad eller flerfunktionslykta som omfattas av dessa föreskrifter samma typgodkännandenummer.

4.3.2.5. I figur 10 i bilaga III till dessa föreskrifter ges exempel på hur typgodkännandemärken för grupperade, kombinerade eller flerfunktionslyktor kan vara uppbyggda med alla de ovan nämnda tilläggssymbolerna.

4.3.3. I fråga om lyktor vars lyktglas används för olika typer av strålkastare och som kan vara sammanbyggda eller grupperade med andra lyktor skall bestämmelserna i punkt 4.3.2 ovan tillämpas.

4.3.3.1. Dessutom kan, när samma lyktglas används, den senare ha olika typgodkännandemärken som hör till de olika typerna av strålkastare eller lyktenheter, förutsatt att strålkastarens huvuddel, även om lyktglaset inte kan tas bort från denna, också har det utrymme som beskrivs i punkt 3.2 och är försedd med typgodkännandemärken för de faktiska funktionerna. Om olika typer av strålkastare ingår i samma huvuddel, kan de olika godkännandemärkena placeras på den senare.

4.3.3.2. I figur 11 i bilaga III till dessa föreskrifter ges exempel på hur typgodkännandemärken för det ovanstående fallet kan vara uppbyggda.

B. TEKNISKA KRAV FÖR STRÅLKASTARE(8)

5. ALLMÄNNA SPECIFIKATIONER

5.1. Varje provexemplar skall överensstämma med de specifikationer som anges i punkterna 6 till 8 nedan.

5.2. Strålkastare skall vara tillverkade så att de behåller sina föreskrivna fotometriska egenskaper och bibehåller ett bra driftskick vid normal användning, trots de vibrationer de kan utsättas för.

5.2.1. Strålkastarna skall vara utrustade med en anordning som gör att de kan justeras på fordonen för att uppfylla de regler som gäller för dem. En sådan anordning behöver inte finnas på enheter där reflektorn och lyktglaset inte kan tas isär, om användningen av sådana enheter är begränsad till fordon på vilka strålkastarinställningen kan justeras på annat sätt. När en halvljusstrålkastare och en helljusstrålkastare, vardera utrustad med en egen glödlampa, monteras ihop till en sammansatt enhet skall justeranordningen vara konstruerad så att varje optiskt system kan ställas in var för sig. Dessa bestämmelser skall dock inte gälla strålkastarenheter vars reflektorer är odelbara. För denna typ av enhet gäller kraven i punkt 6 nedan.

5.3. De delar som håller fast glödlampan i reflektorn skall vara utförda på så sätt att glödlampan inte ens i mörker kan sättas fast i något annat läge än det rätta(9). Glödlampshållaren skall uppfylla de måttkrav som anges i följande datablad i IEC: publikation 61-2:

>Plats för tabell>

5.4. Strålkastare som är utformade för att klara kraven för både höger- och vänstertrafik kan anpassas för trafik på en viss sida av vägen antingen genom en lämplig fabriksinställning vid montering i fordonet eller genom inställning av användaren.

En sådan inställning från fabrik eller av användaren kan till exempel bestå av en fixering antingen av den optiska enheten till en viss given vinkel på fordonet, eller av glödlampan till en viss given vinkel i förhållande till den optiska enheten. I samtliga fall får endast två exakta och skilda inställningslägen, ett för högertrafik och ett för vänstertrafik, vara möjliga och konstruktionen skall utesluta oavsiktlig omkoppling av strålkastaren från ena läget till det andra eller inställning i ett mellanläge. När två olika inställningslägen finns för glödlampan skall de delar som håller glödlampan i reflektorn vara så utformade och tillverkade att glödlampan i endera av dessa två lägen kommer att hållas på plats med den noggrannhet som krävs för strålkastare som är konstruerade för trafik endast på en sida av vägen. Överensstämmelse med kraven i denna punkt skall kontrolleras visuellt och om det är nödvändigt genom en provmontering.

5.5. På strålkastare som konstruerats för att omväxlande ge hel- och halvljus(10) skall alla mekaniska, elektromekaniska eller andra anordningar som är inbyggda i strålkastaren för omkoppling mellan hel- och halvljus vara så konstruerade att följande krav uppfylls:

5.5.1. Anordningen skall vara tillräckligt kraftig för att klara 50000 omkopplingar utan att det uppstår skador trots de vibrationer den kan utsättas för vid normal användning,

5.5.2. Om den går sönder skall den automatiskt ge halvljus.

5.5.3. Antingen skall halvljus eller helljus erhållas utan risk för att mekanismen fastnar i mellanlägen.

5.5.4. Användaren skall inte med vanliga verktyg kunna ändra formen på eller läget för de rörliga delarna.

5.6. Kompletterande prov skall göras enligt kraven i bilaga V som kontroll av att de fotometriska egenskaperna inte förändras nämnvärt vid användning.

5.7. Om strålkastaren har ett lyktglas av plast skall prov utföras enligt kraven i bilaga VI.

6. BELYSNING

6.1. Allmänna bestämmelser

6.1.1. Strålkastarna skall vara utformade så att de med lämpliga glödlampor av typen H1, H2, H3, HB3, HB4, H7, H8, H9, HIR1, HIR2 och/eller H11 ger tillräcklig belysning utan att blända när det gäller halvljus, och god belysning när det gäller helljus.

6.1.2. Den belysning som strålkastaren avger skall kontrolleras på en vertikal skärm som ställs upp 25 m framför strålkastaren vinkelrätt mot dess axel (se bilaga IV).

6.1.3. När strålkastaren kontrolleras skall den vara försedd med en eller flera standardglödlampor avsedda för märkspänningen 12 V, eventuella gulfilter(11) skall ersättas med geometriskt identiska ofärgade filter med en genomsläppsfaktor på minst 80 %. Vid kontrollen av strålkastaren skall spänningen vid glödlampans anslutning justeras så att följande värden uppnås:

>Plats för tabell>

Strålkastaren skall anses uppfylla kraven om de fotometriska kraven uppfylls med minst en standardreferensglödlampa på 12 volt som kan lämnas in med strålkastaren.

6.1.4. De mått som bestämmer läget för glödtrådarna inuti standardglödlampan visas på de datablad för glödlampor som finns i föreskrifterna nr 37.

6.1.5. Standardglödlampan skall ha en sådan optisk form och vara av sådan optisk kvalitet att den inte ger upphov till reflexion eller refraktion som påverkar ljusdistributionen. Kontroll av att detta krav uppfylls skall ske genom att ljusdistributionen för en standardstrålkastare utrustad med en standardreferensglödlampa mäts.

6.2. Bestämmelser avseende halvljus

6.2.1. Halvljuset måste ge en tillräckligt skarp "ljus/mörker-gräns" för att medge en tillfredsställande inställning med hjälp av denna. "Ljus/mörker-gränsen" skall vara en vågrät rak linje på den sida som är motsatt trafiken för vilken strålkastaren är avsedd. På den andra sidan får den inte sträcka sig bortom vare sig den brutna linjen HV H1 H4 bildad av den raka linjen HV H1 som bildar 45 graders vinkel mot den vågräta, raka linjen H1 H4 som ligger 25 cm ovanför den raka linjen h-h, eller den raka linjen HV H3, som lutar med en vinkel av 15° ovanför den vågräta (se bilaga 4). En "ljus/mörker-gräns" som sträcker sig bortom både linjen HV H2 och linjen H2 H4 och härrör från en kombination av de två möjligheterna ovan skall inte under några omständigheter tillåtas.

6.2.2. Strålkastaren skall vara inställd så att följande krav uppfylls:

6.2.2.1. I fråga om strålkastare som är konstruerade för att uppfylla kraven för högertrafik, skall "ljus/mörker-gränsen" på vänster halva av skärmen vara vågrät(12) och, om strålkastarna är konstruerade för att uppfylla kraven för vänstertrafik, skall "ljus/mörker-gränsen" på höger halva av skärmen vara vågrät.

6.2.2.2. Denna vågräta del av "ljus/mörker-gränsen" skall finnas på skärmen 25 cm nedanför linjen hh (se bilaga IV).

6.2.2.3. "Knäet" på "ljus/mörker-gränsen" skall ligga på linjen vv(13).

6.2.3. När strålkastaren är inställd på ovanstående sätt och om ansökan om typgodkännande endast gäller halvljus(14) behöver strålkastaren bara uppfylla kraven i punkterna 6.2.5 till 6.2.7 nedan. Om ansökan gäller både halv- och helljus skall den uppfylla kraven i punkt 6.2.5 till 6.2.7 och 6.3.

6.2.4. Om en strålkastare som är inställd på ovanstående sätt inte uppfyller kraven i punkt 6.2.5 till 6.2.7 och 6.3, får dess inställning ändras under förutsättning att ljusstrålens axel inte flyttas mer än 1° (= 44 cm) i sidled till höger eller vänster(15). För att förenkla inställningen med hjälp av "ljus/mörker-gränsen" kan strålkastaren delvis avskärmas för att göra "ljus/mörker-gränsen" skarpare.

6.2.5. Halvljusets belysning av skärmen skall uppfylla följande belysningskrav:

>Plats för tabell>

6.2.6. I områdena I, II, III och IV får det inte finnas någon variation i sidled som kan försämra synbarheten.

6.2.7. Belysningsvärdena i områdena "A" och "B" såsom visas i figur C i bilaga 4 skall jämföras med de fotometriska värdena i punkterna 1 till 8 i denna figur. Dessa värden(16) skall ligga inom följande gränser:

1 + 2 + 3 >= 0,3 lux, och

4 + 5 + 6 >= 0,6 lux, och

0,7 lux >= 7 >= 0. 1 lux, och

0,7 lux >= 8 >= 0,2 lux.

Dessa nya värden kommer inte att krävas för strålkastare som godkänts före tillämpningsdatumet för tillägg 4 till ändringsserien 04 av dessa föreskrifter (av den 13 januari 1993) eller för utvidgningarna av sådana godkännanden.

6.2.8. Strålkastare som är konstruerade för att uppfylla kraven för både höger- och vänstertrafik måste, vilket gäller bägge inställningar för den optiska enheten eller glödlampan, uppfylla de ovanstående kraven för motsvarande körriktning.

6.3. Bestämmelser avseende helljus

6.3.1. För en strålkastare som är konstruerad för helljus och halvljus skall mätningen av belysningen på skärmen för helljuset ske med samma strålkastarinställning som för mätningarna enligt punkt 6.2.5 till 6.2.7 ovan. En strålkastare för endast helljus skall vara inställd så att området med bäst belysning centreras på skärningspunkten mellan linjerna hh och vv. En sådan strålkastare behöver bara uppfylla de krav som anges i punkt 6.3.

6.3.2. Helljusets belysning av skärmen skall uppfylla följande krav:

6.3.2.1. Skärningspunkten H mellan linjerna hh och vv skall ligga innanför isoluxlinjen för 80 procent av maximal belysning. Maximivärdet måste vara minst 48 lux. Maximivärdet måste vara minst 240 lux. Dessutom skall för kombinerade hel- och halvljusstrålkastare detta maximala värde inte vara större än 16 gånger den uppmätta belysningen för halvljuset i punkt 75 R (eller 75 L).

6.3.2.1.1. Den maximala intensiteten (IM) för helljuset uttryckt i tusental candela skall beräknas med formeln IM = 0,625 EM

6.3.2.1.2. Referensmärkningen (I'M) för denna maximala intensitet, enligt punkt 4.2.2.7 ovan, skall beräknas med formeln I'M = IM/3 = 0,208 EM

Värdet skall avrundas till det närmaste av följande: 7,5, 10, 12,5, 17,5, 20, 25, 27,5, 30, 37,5, 40, 45 eller 50.

6.3.2.2. Med början från H-punkten får belysningen längs en vågrät linje åt höger eller vänster inte understiga 24 lux upp till ett avstånd på 1,125 meter och inte understiga 6 lux upp till ett avstånd på 2,250 meter.

6.4. För strålkastare med reglerbara reflektorer gäller kraven i punkt 6.2 och 6.3 för varje monteringsläge som anges enligt punkt 2.1.3. För kontroll skall följande förfarande användas:

6.4.1. Varje provat läge ställs in med provvinkelmätaren med avseende på en linje mellan ljuskällans centrum och punkten HV på mätskärmen. Den reglerbara reflektorn ställs in i ett sådant läge att ljusmönstret på skärmen överensstämmer med föreskrifterna för inställning i punkt 6.2.1 till 6.2.2.3 och/eller 6.3.1.

6.4.2. Med reflektorn från början inställd enligt punkt 6.4.1 måste strålkastaren uppfylla de motsvarande fotometriska kraven enligt punkt 6.2 och 6.3.

6.4.3. Ytterligare prov görs sedan reflektorn flyttats lodrätt +- 2, eller åtminstone till sitt yttersta läge, om det är mindre än 2°, från sitt ursprungliga läge med hjälp av strålkastarens justeringsanordning. När hela strålkastarenheten åter ställts in (till exempel med hjälp av vinkelmätaren) i motsvarande motsatt riktning skall ljusflödet i följande riktningar kontrolleras och ligga inom godkända gränser:

punkterna HV och 75R (respektive 75L) för halvljus,

IM och punkten HV (i procent av IM) för helljus.

6.4.4. Om den sökande har angivit mer än ett monteringsläge skall punkt 6.4.1-6.4.3 upprepas för övriga lägen.

6.4.5. Om den sökande inte har begärt speciella monteringslägen skall strålkastaren ställas in för mätningarna i punkterna 6.2 och 6.3 med strålkastarinställningen i sitt medelläge. Tilläggsproven i punkt 6.4.3 skall göras med reflektorn i dess ytterlägen (istället för +- 2°) med hjälp av strålkastarens justeringsanordning.

6.5. De belysningsvärden på skärmen som det hänvisas till i punkt 6.2.5 till 6.2.7 och 6.3 ovan skall mätas med en ljusmätare, vars mätyta ryms i en kvadrat med sidan 65 mm.

7. KRAV FÖR FÄRGADE LYKTGLAS OCH FILTER

7.1. Typgodkännande kan erhållas för strålkastare som avger vitt eller selektivt gult ljus med en glödlampa. Motsvarande färgegenskaper skall vara följande, uttryckta som trikromatiska koordinater (i enlighet med definitionen i Internationella belysningskommissionen (CIE):

Gulfilter (skärm eller lyktglas)

Gräns mot rött y >= 0,138 + 0,580 x

Gräns mot grönt y <= 1,29 - 0,100 x

Gräns mot vitt y > - x + 0,966

Gräns mot spektrets värde y <= 1,29 + 0,992 x

som också kan uttryckas enligt följande: dominerande våglängd: 575-585 nm, renhetsfaktor: 0,90-0,98.

Överföringsfaktorn måste vara >= 0,78 när den bestäms med hjälp av en ljuskälla med en färgtemperatur på 2856 K(17).

7.2. Filtret måste utgöra en del av strålkastaren, och måste vara monterat på den ett sådant sätt att användaren inte kan demontera det, vare sig omedvetet, eller med hjälp av verktyg.

8. MÄTNING AV BLÄNDNING

Obehaget som orsakas av strålkastarnas halvljus skall mätas(18).

9. STANDARDSTRÅLKASTARE(19)

En strålkastare skall anses vara en standardstrålkastare om den uppfyller följande krav:

9.1. Den skall uppfylla ovanstående krav för typgodkännande.

9.2. Den skall ha en effektiv diameter på minst 160 mm.

9.3. Försedd med standardglödlampa skall den avge belysning i de punkter och inom de områden som anges i punkt 6.2.5 i enlighet med följande värden:

9.3.1. högst 90 % av de högsta värdena,

9.3.2. minst 120 % av de minsta värdena som föreskrivs i tabellen i punkt 6.2.5.

10. ANMÄRKNING I FRÅGA OM FÄRG

Alla typgodkännanden i enlighet med dessa föreskrifter beviljas enligt artikel 7.1 ovan för en strålkastare som avger vitt eller selektivt gult ljus. Följaktligen förhindrar artikel 3 i avtalet till vilket dessa föreskrifter finns som bilaga inte de avtalsslutande parterna från att förbjuda strålkastare som avger vitt eller selektivt gult ljus på fordon som registrerats av dem.

C. YTTERLIGARE ADMINISTRATIVA BESTÄMMELSER

11. ÄNDRING OCH UTVIDGNING AV GODKÄNNANDE AV EN TYP AV STRÅLKASTARE

11.1. Varje ändring av strålkastartypen skall rapporteras till den myndighet som godkänt strålkastartypen. Myndigheten kan då antingen

11.1.1. anse att det är osannolikt att de gjorda ändringarna kommer att ha någon märkbar negativ effekt och att strålkastaren fortfarande uppfyller kraven, eller

11.1.2. kräva ytterligare en provrapport från den tekniska tjänst som ansvarar för proven.

11.2. De avtalsparter som tillämpar dessa föreskrifter skall underrättas i enlighet med förfarandet i punkt 4.1.4 om att godkännandet beviljats eller avslagits, varvid ändringarna skall specificeras.

11.3. Den behöriga myndighet som utfärdar utvidgningen av godkännandet skall tilldela ett serienummer för utvidgningen och meddela detta till övriga parter till 1958 års avtal som tillämpar dessa föreskrifter, med hjälp av ett rapportformulär som överensstämmer med mallen i bilaga I till dessa föreskrifter.

12. ÖVERENSSTÄMMELSE AV PRODUKTION

12.1. Strålkastare som är typgodkända enligt dessa föreskrifter skall tillverkas så att de överensstämmer med den typ som godkänts genom att uppfylla de krav som anges i punkterna 6 och 7.

12.2. För att fastställa att kraven i punkt 12.1 uppfylls, skall det genomföras lämpliga kontroller av produktionen.

12.3. Innehavaren av typgodkännandet skall i synnerhet

12.3.1. ansvara för att det finns effektiva kontrollsystem av produkternas kvalitet,

12.3.2. ha tillgång till den kontrollutrustning som är nödvändig för att se till att varje godkänd typ överensstämmer med uppställda krav,

12.3.3. sörja för att data rörande provningsresultaten registreras, och att dokument, som bifogas provningsresultaten, hålls tillgängliga under en period som skall fastställas genom överenskommelse med den berörda myndigheten,

12.3.4. analysera resultaten av varje typ av provning för att kontrollera och säkerställa att produktens egenskaper hålls konstanta inom ramen för normala avvikelser vid serietillverkning,

12.3.5. säkerställa att för varje produkttyp skall åtminstone provningarna föreskrivna i bilaga II utföras,

12.3.6. säkerställa att om något eller några stickprov eller provexemplar uppvisar skillnader jämfört med provningstypen skall detta föranleda nytt stickprov och ny provning. Alla erforderliga åtgärder skall vidtas så att produktionen på nytt uppfyller kraven.

12.4. Den behöriga myndighet som har beviljat typgodkännande får när som helst granska de metoder för kontroll av överensstämmelse som tillämpas vid varje produktionsenhet.

12.4.1. Vid varje inspektion skall provningsböckerna och produktionskontrolldata tillhandahållas den besökande inspektören.

12.4.2. Besiktningsmannen får ta stickprov för provning i tillverkarens laboratorium. Minimiantalet stickprov som skall tas får bestämmas i förhållande till resultaten av tillverkarens egna kontroller.

12.4.3. Om kvalitetsnivån förefaller otillfredsställande, eller när det bedöms vara nödvändigt att verifiera giltigheten av de provningar som utförts enligt punkt 12.4.2, skall inspektören i enlighet med bilaga VII välja ut stickprov som skall skickas till det tekniska organ som har utfört typgodkännandeprovningarna.

12.4.4. Den behöriga myndigheten får utföra alla föreskrivna provningar i dessa föreskrifter. Proven skall utföras på stickprov som valts ut slumpmässigt utan att det påverkar tillverkarens leveransåtaganden och i enlighet med kriterierna i bilaga VII.

12.4.5. Den behöriga myndigheten skall som mål ha att utföra inspektion vart annat år. Myndigheten avgör dock själv hur ofta inspektion skall ske, delvis mot bakgrund av deras bedömning av hur effektiv kontrollen är på företagen för att upprätthålla överensstämmelse i produktionen. I de fall underkända resultat framkommer under någon av dessa inspektioner skall den behöriga myndigheten sörja för att alla erforderliga åtgärder vidtas så att produktionen på nytt uppfyller kraven så snart som möjligt.

12.5. Strålkastare med uppenbara defekter skall inte tas med i provet.

12.6. Vid referensmärkningen fästs inget avseende.

13. PÅFÖLJD FÖR ICKE ÖVERENSSTÄMMANDE PRODUKTION

13.1. Godkännandet som beviljats med avseende på en strålkastare enligt dessa föreskrifter kan återkallas om kraven inte uppfylls eller om en strålkastare som försetts med typgodkännandemärke inte överensstämmer med den typ som erhållit typgodkännandet.

13.2. Om en avtalsslutande part som tillämpar dessa föreskrifter återkallar ett typgodkännande som tidigare beviljats, skall avtalsparten genast rapportera detta till övriga parter i 1958 års avtal, som tillämpar dessa föreskrifter, med hjälp av ett rapportformulär som överensstämmer med mallen i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

14. PRODUKTIONENS DEFINITIVA UPPHÖRANDE

För det fall att innehavaren av typgodkännandet för strålkastare definitivt upphör med tillverkningen av en typ av strålkastare som typgodkänts enligt dessa föreskrifter, skall denne meddela detta till den myndighet som utfärdat typgodkännandet, och myndigheten skall i sin tur meddela övriga parter i 1958 års avtal, som tillämpar dessa föreskrifter, med hjälp av ett rapportformulär som överensstämmer med mallen i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

15. NAMN OCH ADRESSER TILL DE TEKNISKA ORGAN SOM ANSVARAR FÖR GODKÄNNANDEPROV, SAMT DE ADMINISTRATIVA MYNDIGHETERNA

De avtalsparter till 1958 års avtal som tillämpar dessa föreskrifter skall till FN:s sekretariat rapportera namn och adresser till de tekniska organ som ansvarar för typgodkännandeprov och till de administrativa myndigheter som beviljar typgodkännande, till vilka intyg om typgodkännande, avslag, utökning, återkallande av typgodkännande eller produktionens definitiva upphörande, som utfärdas i annat land, skall skickas.

(1) Ingenting i dessa föreskrifter skall hindra en avtalspart som tillämpar dessa föreskrifter från att förbjuda kombinationen av en strålkastare som innehåller ett lyktglas av plast godkänt enligt dessa föreskrifter med en mekanisk strålkastarrengörare (med torkarblad).

(2) Begreppet "typ av glödlampa" skall inte blandas ihop med begreppet "kategori av glödlampa". Dessa föreskrifter gäller strålkastare som är försedda med halogenglödlampor i kategorierna H 1, H 2, H 3, HB 3, HB 4, H 7, H 8, H 9, HIR 1, HIR 2 och/eller or H 11. Dessa kategorier glödlampor uppvisar grundläggande skillnader i utformningen, i synnerhet när det gäller sockeln. De är inte inbördes utbytbara, men inom en kategori av glödlampor finns det normalt flera typer.

(3) HIR1 och/eller H9-glödlampor får endast användas till halvljus om strålkastarrengörare monterats i överensstämmelse med föreskrifterna nr 45. Dessutom skall, i fråga om vertikal lutning, bestämmelserna i punkt 6, 2.6.2.2 i föreskrifterna nr 48, ändringsserie 01, inte gälla när dessa strålkastare är installerade. Denna begränsning skall gälla så länge som det inte finns någon allmän överenskommelse om användning av nivåjusteringsanordningar och strålkastarrengörare med avseende på strålkastarens funktion.

(4) Ansökan om typgodkännande för en glödlampa: se föreskrifterna nr 37.

(5) Då det gäller strålkastare som är konstruerade för att uppfylla kraven för trafik som framförs endast på vägens ena sida (antingen höger eller vänster), rekommenderas dessutom att det område som kan täckas över, för att förhindra obehag för mötande vid användning i ett land där trafiken går på andra sidan vägen i förhållande till det land för vilket strålkastaren konstruerades, anges på ett outplånligt sätt på det främre lyktglaset. Märkningen behövs dock inte om området framgår tydligt genom strålkastarens utformning.

(6) Om strålkastarglaset inte kan tas bort från strålkastarens huvudenhet skall det räcka med ett utrymme på strålkastarglaset.

(7) 1 för Tyskland, 2 för Frankrike, 3 för Italien, 4 för Nederländerna, 5 för Sverige, 6 för Belgien, 7 för Ungern, 8 för Tjeckiska republiken och Slovakiska republiken, 9 för Spanien, 10 för Jugoslavien, 11 för Storbritannien, 12 för Österrike, 13 för Luxemburg, 14 för Schweiz, 15 (ledig), 16 för Norge, 17 för Finland, 18 för Danmark, 19 för Rumänien, 20 för Polen, 21 för Portugal, 22 för Ryssland, 23 för Grekland, 24 för Irland, 25 (ledig), 26 för Slovenien, 27 för Slovakien, 28 för Vitryssland, 29 för Estland, 30 (ledig), 31 för Bosnien och Hercegovina, 32 för Lettland, 33-36 (lediga), 37 för Turkiet, 38-39 (lediga), 40 för den tidigare jugoslaviska republiken Makedonien, 41 (ledig), 42 för Europeiska gemenskapen (typgodkännanden beviljas av gemenskapens medlemsstater som använder sina respektive ECE-symboler) och 43 för Japan. Ytterligare nummer kommer att tilldelas övriga länder i den ordning de ratificerar eller ansluter sig till överenskommelsen om antagandet av enhetliga bestämmelser för hjulförsedda fordon samt utrustning och delar som kan monteras på hjulförsedda fordon samt villkoren för ömsesidigt erkännande av godkännanden som beviljats på basis av dessa föreskrifter. Förenta nationernas generalsekreterare skall meddela de avtalsslutande parterna vilka nummer som tilldelats.

(8) Tekniska krav för glödlampor: se föreskrifter nr 37.

(9) En strålkastare anses uppfylla kraven i denna punkt om glödlampan lätt kan monteras i strålkastaren och lampans flikar även i mörker kan sättas in rätt i sina urtag.

(10) Dessa bestämmelser gäller inte omkopplaren.

(11) Dessa filter skall bestå av samtliga komponenter, även lyktglaset, som är avsedda att färga ljuset.

(12) Provskärmen måste vara så bred att det går att kontrollera "ljus/mörker-gränsen" på ett område av minst 5° från linjen vv.

(13) Om brännpunktens axel, i de fall det rör sig om en strålkastare som är utformad för att endast uppfylla halvljuskraven i dessa föreskrifter, avviker kraftigt från belysningens riktning, eller, oberoende av vilken typ av strålkastare det rör sig om (endast halvljus eller kombinerat hel-/halvljus), strålen inte uppvisar en "ljus-/mörkergräns" med tydligt "knä", skall ljuset justeras i sidled på ett sådant sätt som bäst uppfyller kraven för belysning i punkterna 75 R och 50 R för högertrafik och i punkterna 75 L och 50 L för vänstertrafik.

(14) En strålkastare som är konstruerad för att avge halvljus får innehålla ett helljus som inte uppfyller specifikationerna.

(15) Begränsningen för ändring av inställning på 1° till höger eller vänster är inte oförenlig med vertikal inställningsändring uppåt eller nedåt. Det senare alternativet begränsas enbart av kraven i punkt 6.3; Den vågräta delen av "ljus/mörker-gränsen" bör inte gå utanför linjen hh (bestämmelserna i punkt 6.3 gäller inte strålkastare som bara skall uppfylla kraven i dessa föreskrifter enbart för halvljus).

(16) Belysningsvärdena i en punkt inom områdena A och B, som också ligger inom område III, skall inte överskrida 0 lux.

(17) Motsvarande ljuskälla A i enlighet med definitionen i Internationella belysningskommissionen (CIE).

(18) Detta krav skall utformas som en rekommendation till myndigheterna.

(19) Olika värden kan godtas som en tillfällig lösning. Om slutliga specifikationer saknas, rekommenderas användning av en godkänd strålkastare.

BILAGA 1

Meddelande om typgodkännande (eller utvidgning eller meddelande)

[största format: A4 (210 × 297 mm)]

>PIC FILE= "L_2001131SV.013603.EPS">

(1)

utfärdat av: Myndighetens namn:

...

...

...

rörande(2): TYPGODKÄNNANDE BEVILJAT

TYPGODKÄNNANDE UTVIDGAT

TYPGODKÄNNANDE AVSLAGET

TYPGODKÄNNANDE ÅTERKALLAT

PRODUKTIONENS DEFINITIVA UPPHÖRANDE

för en typ av strålkastare enligt föreskrifterna nr 8

Typodkännandenummer ... Utvidgning nr ...

1. Handelsbeteckning eller varumärke: ...

2. Tillverkarens namn på strålkastare: ...

3. Tillverkarens namn och adress: ...

4. Namn på och adress till tillverkarens representant (i tillämpliga fall): ...

5. Inlämnad för typgodkännande den: ...

6. Teknisk tjänst som ansvarar för att genomföra typgodkännandeprovningen: ...

7. Datum för rapporten från den tekniska tjänsten: ...

8. Antal rapporter från den tekniska tjänsten: ...

9. Kort beskrivning: ...

Kategori enligt relevant märkning(3): ...

Antal och typ(er) av glödlampa(or): ...

Färg på det avgivna ljuset: vit/selektivt gult/gult:(4) ...

10. Typpgodkännandemärkets placering: ...

11. Skäl för utvidgning (i tillämpliga fall): ...

12. Typgodkännande beviljat/utvidgat/avslaget/återkallat:

13. Ort: ...

14. Datum: ...

15. Underskrift: ...

16. Listan på de dokument som finns hos den myndighet som utfärdat typgodkännande finns som bilaga till denna rapport och kan fås på begäran.

(1) Det särskilda landsnumret för det land som beviljat/utökat/avslagit/återkallat godkännande (se bestämmelser för godkännande i föreskrifterna).

(2) Stryk över det som inte gäller.

(3) Ange lämplig märkning från nedanstående lista.

>PIC FILE= "L_2001131SV.013701.EPS">

(4) Stryk över det som gäller.

BILAGA 2

Kontroll av produktionsöverensstämmelse i fråga om strålkastare utrustade med glödlampor av typen H1, H2, H3, HB3, HB4, H7, H8, H9, HIR1, HIR2 och/eller H11

1. ALLMÄNT

1.1. Kraven för överensstämmelse skall anses uppfyllda ur mekanisk och geometrisk synpunkt om skillnaderna inte är större än de oundvikliga variationerna vid tillverkningen inom ramen för kraven i dessa föreskrifter.

1.2. I fråga om fotometriska egenskaper skall produktionsöverensstämmelsen hos masstillverkade strålkastare inte ifrågasättas om en strålkastare som slumpmässigt valts ut och som är utrustad med en standardglödlampa uppfyller följande villkor när de fotometriska egenskaperna provas:

1.2.1. Inget uppmätt värde får avvika i ofördelaktig riktning med mer än 20 procent från de värden som föreskrivs i dessa föreskrifter. För punkterna B 50 L (eller R) och inom område III får den största avvikelsen i ofördelaktig riktning vara respektive:

B 50 L (eller R): 0,2 lux motsvarande 20 procent

0,3 lux motsvarande 30 procent

Område III: 0,3 lux motsvarande 20 procent

0,45 lux motsvarande 30 procent

1.2.2. eller

1.2.2.1. I fråga om halvljuset skall de värden som anges i dessa föreskrifter uppfyllas i punkten HV (med en tolerans på + 0,2 lux) och, med den inställningen, i minst en punkt inom varje område som avgränsas på skärmen (på 25 m avstånd) av en cirkel med 15 cm i radie runt punkterna B 50 L (eller R)(1) (med en tolerans på + 0,1 lux), 75 R (eller L), 50 V, 25 R, 25 L, och inom hela den del av område IV som inte befinner sig mer än 22,5 cm över linjen 25 R och 25 L.

1.2.2.2. I fråga om helljuset skall HV befinna sig innanför isoluxlinjen för 0,75 Emax, och ingen avvikelse större än + 20 procent för maximivärdena och - 20 procent för minimivärdena får konstateras för de fotometriska värdena i någon av de mätpunkter som anges i punkt 6.3.2 i dessa föreskrifter.

1.2.3. Om resultaten av provet som beskrivs ovan inte uppfyller kraven, får strålkastarens inställning ändras om ljusstrålens axel i sidled inte flyttas mer än 1° till höger eller vänster(2).

1.2.4. Om resultaten av ovannämnda prov inte uppfyller kraven skall proven upprepas med en annan standardglödlampa.

1.3. För kontroll av "ljus/mörker-gränsens" förändring i sidled under påverkan av värme, skall följande metod användas:

Ett av provexemplaren av en strålkastare skall provas enligt det förfarande som beskrivs i punkt 2.1 i bilaga V efter att tre gånger i följd ha blivit utsatt för den cykel som beskrivs i punkt 2.2.2 i bilaga V.

Strålkastaren skall anses godkänd om Ar inte överskrider 1,5 mrad.

Om detta värde överstiger 1,5 mrad, men är lägre än 2,0 mrad, skall ett andra exemplar provas, varefter medelvärdet för de uppmätta värdena för båda exemplaren inte får överstiga 1,5 mrad.

1.4. De kromatiska koordinaterna skall uppfyllas när strålkastaren är utrustad med en glödlampa som motsvarar färgtemperaturen standard A.

De fotometriska egenskaperna hos en strålkastare som avger selektivt gult ljus när den är utrustad med en färglös glödlampa skall vara de värden som anges i dessa föreskrifter multiplicerat med 0,84.

2. MINIMIKRAV FÖR TILLVERKARENS KONTROLL AV ÖVERENSSTÄMMELSE

Innehavaren av typgodkännandemärket skall för varje typ av strålkastare utföra åtminstone följande prov med lämpliga intervall. Proven skall utföras enligt bestämmelserna i dessa föreskrifter.

Om något provexemplar inte visar överensstämmelse med avseende på aktuell provtyp skall ytterligare provexemplar provas. Tillverkaren skall vidta åtgärder för att garantera överensstämmelse i aktuell produktion.

2.1. Provens omfattning

Prov på överensstämmelse i dessa föreskrifter skall omfatta kontroll av de fotometriska egenskaperna och kontroll av "ljus/mörker-gränsens" förändring i sidled under påverkan av värme.

2.2. Provmetoder

2.2.1. Proven skall normalt utföras enligt de metoder som anges i dessa föreskrifter.

2.2.2. I alla prov som görs av tillverkaren för kontroll av överensstämmelse kan andra likvärdiga metoder användas om de är godkända av den behöriga myndighet som ansvarar för proven för typgodkännande. Tillverkaren har ansvaret att bevisa att tillämpade metoder är likvärdiga dem som anges i dessa föreskrifter.

2.2.3. Tillämpningen av punkt 2.2.1 och 2.2.2 kräver regelbunden kalibrering av provutrustningen och dess korrelation med mätningar som gjorts av behörig myndighet.

2.2.4. Referensmetoderna måste i samtliga fall överensstämma med dessa föreskrifter, speciellt då de avser administrativ provkontroll och provtagning.

2.3. Urval av provningsexemplar

Provexemplar av strålkastare skall väljas slumpmässigt från produktionen av ett enhetligt parti. Ett enhetligt parti innebär en mängd strålkastare av samma typ, definierad enligt tillverkarens produktionsmetoder.

Bedömningen skall normalt omfatta serieproduktion från enskilda fabriker. Tillverkaren får dock samla ihop uppgifter för samma typ från flera fabriker om dessa sköts med samma kvalitetssystem och har samma kvalitetsstyrning.

2.4. Uppmätta och registrerade fotometriska egenskaper

Provstrålkastaren skall utsättas för fotometriska mätningar i de mätpunkter som krävs i föreskrifterna; avläsningen skall begränsas till punkterna Emax, HV(3), HL, HR(4) då den avser helljus och till punkterna B 50 L (eller R), HV, 50 V, 75 R (eller L) och 25 L (eller R) då den avser halvljus (se figur i bilaga 4).

2.5. Kriterier för godkännande

Tillverkaren är ansvarig för utförandet av en statistisk undersökning av provresultaten och för att tillsammans med behörig myndighet fastställa kriterier för godkännande av produkterna, vilket krävs i punkt 12.1 i dessa föreskrifter.

Kriterierna för godkännande skall vara sådana att, med en säkerhetsnivå på 95 procent, sannolikheten för att klara ett stickprov enligt bilaga VII (första provexemplaret) är minst 0,95.

(1) Siffrorna inom parentes hänvisar till strålkastare som är avsedda för vänstertrafik.

(2) Se motsvarande fotnot i föreskrifterna.

(3) Om halvljuset är sammanbyggt med helljuset, skall HV för halvljuset utgöras av samma mätpunkter som för helljuset.

(4) HL och HR, punkter på "hh" vid 1,125 meter till vänster respektive höger om punkten HV.

BILAGA 3

Exempel på typgodkännandemärkets utseende och placering

Figur 1

>PIC FILE= "L_2001131SV.014102.EPS">

En strålkastare som är försedd med ovanstående typgodkännandemärke är typgodkänd i Nederländerna (E4) med typgodkännandenummer 2439; den uppfyller kraven i dessa föreskrifter, senast ändrade genom ändringsserie 04 (04), med avseende på både helljus och halvljus (HCR), och den är endast avsedd för högertrafik.

Siffran 30 anger att den maximala ljusstyrkan för helljuset ligger mellan 86250 och 111250 candela.

Observera:

Typgodkännandenumret och tilläggssymbolerna skall placeras nära cirkeln och antingen ovanför eller under bokstaven "E", eller till höger eller vänster om den. Siffrorna i typgodkännandenumret skall sitta på samma sida om bokstaven "E" och vara vända åt samma håll. Romerska siffror som typgodkännandenummer skall undvikas för att förhindra förväxling med andra symboler.

Figur 2

>PIC FILE= "L_2001131SV.014103.EPS">

Figur 3 a

>PIC FILE= "L_2001131SV.014201.EPS">

Figur 3 b

>PIC FILE= "L_2001131SV.014202.EPS">

En strålkastare med ovanstående typgodkännandemärke uppfyller kraven i dessa föreskrifter med avseende både på hel- och halvljus och är konstruerad för:

- enbart vänstertrafik,

- både vänster- och högertrafik genom inställning av den optiska enheten eller glödlampan.

Figur 4

>PIC FILE= "L_2001131SV.014203.EPS">

Figur 5

>PIC FILE= "L_2001131SV.014301.EPS">

En strålkastare med ovanstående typgodkännandemärke är en strålkastare med ett lyktglas av plast som uppfyller kraven i dessa föreskrifter med avseende på enbart halvljus och är konstruerad för:

- både för vänster- och högertrafik,

- enbart för högertrafik.

Figur 6

>PIC FILE= "L_2001131SV.014302.EPS">

Figur 7

>PIC FILE= "L_2001131SV.014303.EPS">

En strålkastare med ovanstående typgodkännandemärke är en strålkastare som uppfyller kraven i dessa föreskrifter,

- med avseende enbart på halvljus och endast för vänstertrafik,

- med avseende enbart på helljus.

Figur 8

>PIC FILE= "L_2001131SV.014401.EPS">

Figur 9

>PIC FILE= "L_2001131SV.014402.EPS">

Märkning avsedd för en strålkastare med lyktglas av plast, som uppfyller kraven i föreskrifterna nr 8

- för både halv- och helljus och endast för högertrafik,

- med avseende enbart på halvljus och endast för högertrafik.

Halvljusglödlampan skall inte tändas samtidigt som helljusglödlampan eller någon annan lampa med vilken den är sammanbyggd. Förenklad märkning av grupperade eller kombinerade lyktor eller flerfunktionslyktor.

Figur 10

(De lodräta och vågräta linjerna anger schematiskt anordningen för ljussignalering. De utgör en del av typgodkännandemärket).

>PIC FILE= "L_2001131SV.014501.EPS">

Observera:

De fyra exemplen ovan härrör från en belysningsanordning med ett typgodkännandemärke för:

- En främre positionslykta godkänd i enlighet med ändringsserie 01 av föreskrifterna nr 7.

- En strålkastare med ett halvljus konstruerat för höger- och vänstertrafik och ett helljus med en maximistyrka på mellan 86250 och 111250 candela (såsom anges av siffran 30), godkänd i enlighet med ändringsserie 04 av föreskrifterna nr \\ och med ett lyktglas av plast.

- Ett främre dimljus godkänt i enlighet med ändringsserie 02 av föreskrifterna nr 19 och med ett lyktglas av plast.

- En främre körriktningsvisare av typ 1a typgodkänd i enlighet med ändringsserie 02 av föreskrifterna nr 6.

Figur 11

Lampa sammanbyggd med en strålkastare

Exempel 1

>PIC FILE= "L_2001131SV.014601.EPS">

Ovanstående exempel motsvarar märkningen av ett lyktglas av plast som är avsett för användning i olika typer av strålkastare, nämligen

antingen: en strålkastare med halvljus konstruerat för höger- och vänstertrafik och ett helljus med en maximistyrka på mellan 86250 och 111250 candela (såsom anges av siffran 30), godkänd i Tyskland (E1) enligt kraven i enlighet med ändringsserie 04 av föreskrifterna nr 8,

och som är sammanbyggd med

en främre positionslykta godkänd i enlighet med ändringsserie 01 av föreskrifterna nr 7,

eller, en strålkastare med ett halvljus som är konstruerat för höger- och vänstertrafik och ett helljus, godkänd i Tyskland (E1) i enlighet med ändringsserie 01 av föreskrifterna nr 1,

och som är sammanbyggd med

samma främre positionslykta som ovan,

eller någon av ovanstående två strålkastare godkänd som enskild lampa.

Strålkastarens huvudenhet skall vara märkt med det enda giltiga godkännandenumret, t.ex.

>PIC FILE= "L_2001131SV.014602.EPS">

Exempel 2

>PIC FILE= "L_2001131SV.014701.EPS">

Ovanstående exempel motsvarar märkningen av ett lyktglas av plast som används i en enhet med två strålkastare godkänd i Frankrike (E2) med typgodkännandenummer 81151, bestående av

en strålkastare med halvljus konstruerat för höger- och vänstertrafik och ett helljus med en maximistyrka på mellan x och y candela som uppfyller kraven i dessa föreskrifter nr 8, och

en strålkastare med helljus konstruerat för höger- och vänstertrafik med en maximistyrka på mellan w och z candela, som uppfyller kraven i dessa föreskrifter nr 20. För enheten i sin helhet ligger helljusets maximistyrka på mellan 86250 och 111250 candela.

BILAGA 4

Mätskärm

A. Strålkastare för högertrafik

(mått i mm)

Europeisk standard-ljusstråle

>PIC FILE= "L_2001131SV.014802.EPS">

B. Strålkastare för vänstertrafik

(mått i mm)

Strålkastare för högertrafik

>PIC FILE= "L_2001131SV.014803.EPS">

Figur C

>PIC FILE= "L_2001131SV.014901.EPS">

Observera:

Figur C visar mätpunkterna för högertrafik.

Punkterna 7 och 8 flyttas till motsvarande plats på den högra sidan av figuren för vänstertrafik.

BILAGA 5

Prov av stabiliteten hos de fotometriska egenskaperna hos tända strålkastare

PROV PÅ KOMPLETTA STRÅLKASTARE

När de fotometriska värdena har mätts enligt bestämmelserna i dessa föreskrifter, i punkten Emax för helljuset och i punkterna HV, 50 R och B 50 L för halvljuset (eller i HV, 50 L, B 50 R för strålkastare som konstruerats för vänstertrafik), skall ett komplett strålkastarexemplar provas med avseende på stabiliteten hos de fotometriska egenskaperna när strålkastaren är tänd. Med termen "komplett strålkastare" avses den kompletta strålkastaranordningen inklusive omgivande karosseridelar och lampor som kan påverka värmespridningen.

1. PROV AV STABILITETEN HOS DE FOTOMETRISKA EGENSKAPERNA

Proven skall utföras i torr och stillastående luft vid en omgivande temperatur av 23° +- 5 °C, varvid den kompletta strålkastaren skall vara fastsatt på en anordning som motsvarar den riktiga installationen på fordonet.

1.1. Ren strålkastare

Strålkastaren skall vara tänd under 12 timmar enligt beskrivningen i punkt 1.1.1 och kontrolleras såsom föreskrivs i punkt 1.1.2.

1.1.1. Provningsförfarande

Strålkastaren skall vara tänd under angiven tid enligt följande:

1.1.1.1. (a) I de fall där endast en ljusfunktion (helljus eller halvljus) skall typgodkännas, skall motsvarande glödlampa vara tänd under den föreskrivna tiden.

(b) I de fall då helljusstrålkastaren och halvljusstrålkastaren består av en flerfunktionslykta (dubbla glödlampor eller två glödlampor) gäller följande: Om den sökande uppger att strålkastaren skall användas med en glödlampa tänd i taget(1), skall provningen utföras enligt dessa villkor och varje angiven ljusfunktion skall vara tänd(2) efter varandra under halva den tid som anges i punkt 1.1. I alla andra fall skall strålkastaren utsättas för följande driftcykel tills den angivna tiden uppnåtts:

15 minuter med halvljusglödlampan tänd,

5 minuter med alla glödlampor tända.

(c) För grupperade ljusfunktioner skall alla enskilda funktioner vara tända samtidigt under den tid som anges för de enskilda ljusfunktionerna (a); detta gäller även vid användning av flerfunktionslyktor (b), enligt tillverkarens anvisningar.

1.1.1.2. Provspänning

Spänningen skall vara inställd så att den ger en effekt som är 90 procent av den maximala effekten som föreskrivs i föreskrifterna nr 37 för glödlampor. Den effekt som används skall i samtliga fall överensstämma med motsvarande värde för en glödlampa med märkspänningen 12 V, utom då den sökande anger att strålkastaren får användas med en annan spänning. I det senare fallet skall provningen utföras med en glödlampa som har den högsta effekt som kan användas.

1.1.2. Provresultat

1.1.2.1. Okulärbesiktning

När strålkastaren har återfått samma temperatur som omgivningen skall strålkastarlyktglaset och eventuell yttre strålkastarglas rengöras med en ren, fuktig bomullstrasa. Därefter skall lyktglaset kontrolleras visuellt, varvid ingen förvrängning, deformation, sprickbildning eller färgförändring skall kunna iakttas på vare sig lyktglaset eller eventuell yttre strålkastarglas.

1.1.2.2. Fotometriska mätningar

För att uppfylla kraven i dessa föreskrifter skall de föreskrivna fotometriska värdena uppnås i följande punkter:

Halvljus:

50 R - B 50 L - HV för strålkastare konstruerade för högertrafik,

50 L - B 50 R - HV för strålkastare konstruerade för vänstertrafik.

Helljus:

Punkten Emax

En ytterligare inställning får utföras för att ta hänsyn till eventuell deformation av strålkastarfästet på grund av värme (ändring av "ljus/mörker-gränsens" läge behandlas i punkt 2 i denna bilaga). En avvikelse på 10 procent, inklusive toleransen för det fotometriska mätförfarandet, kan tillåtas mellan de fotometriska egenskaperna och de värden som uppmätts före provningen.

1.2. Smutsig strålkastare

Efter prov enligt punkt 1.1 ovan skall strålkastaren vara tänd under en timme enligt punkt 1.1.1, sedan den preparerats enligt punkt 1.2.1 och kontrollerats enligt punkt 1.1.2.

1.2.1. Förberedelse av strålkastaren

1.2.1.1. Provblandning

1.2.1.1.1. För strålkastare med yttre lyktglas av glas:

Den blandning av vatten och föroreningsmedel som skall anbringas på strålkastaren skall bestå av 9 viktdelar kiselsand med en kornstorlek av 0-100 µm, 1 viktdel finmalen träkol (bokved) med en kornstorlek av 0-100 µm, 0,2 viktdelar NaCMC(3), och lämplig mängd destillerat vatten med en konduktivitet som är <= 1 mS/m.

Blandningen får vara högst 14 dagar gammal.

1.2.1.1.2. För strålkastare med yttre lyktglas av plast:

Den blandning av vatten och föroreningsmedel som skall anbringas på strålkastaren skall bestå av

9 viktdelar kiselsand med en kornstorlek av 0-100 µm,

1 viktdel finmalen träkol (bokved) med en kornstorlek av 0-100 µm,

0,2 viktdelar NaCMC(4), och

13 viktdelar destillerat vatten med en konduktivitet som är <= 1 mS/m, och

2 +- 2 +- 1 viktdel ytaktivt medel(5).

Blandningen får vara högst 14 dagar gammal.

1.2.1.2. Anbringande av provblandningen på strålkastaren

Provblandningen skall anbringas jämnt över hela den ljusavgivande ytan på strålkastaren och sedan lämnas att torka. Detta förfarande skall upprepas tills belysningsvärdet har minskat till 15-20 procent av de värden som uppmätts i var och en av följande punkter under de förhållanden som beskrivs i punkt 1 ovan:

Punkten Emax för helljuset hos en strålkastare med både halv- och helljus.

Punkten Emax för helljuset hos en helljusstrålkastare.

50 R och 50 V(6) för strålkastare med enbart halvljus, konstruerad för högertrafik.

50 L och 50 V(7) för strålkastare med enbart halvljus, konstruerade för vänstertrafik.

1.2.1.3. Mätutrustning

Mätutrustningen skall vara likvärdig med den som används vid provning för typgodkännande av strålkastare. En standardglödlampa (referensglödlampa) skall användas för de fotometriska kontrollerna.

2. PROV MED AVSEENDE PÅ "LJUS/MÖRKER-GRÄNSENS" LÄGESFÖRÄNDRING I SIDLED GENOM VÄRMEPÅVERKAN

Vid detta prov kontrolleras att "ljus/mörker-gränsens" lägesförändring i sidled genom värmepåverkan inte överstiger ett bestämt värde för en tänd halvljusstrålkastare. Sedan strålkastaren kontrollerats enligt punkt 1 skall den provas enligt punkt 2.1. utan att tas bort från eller återjusteras i provningsfixturen.

2.1. Provningar

Provet skall utföras i torr och stillastående luft vid en omgivande temperatur av 23 °C +-5 °C.

Strålkastarens halvljus skall vara tänt, med en serietillverkad glödlampa som åldrats under minst en timme, utan att strålkastaren tas bort från eller återjusteras i provningsfixturen. (För detta prov skall spänningen ställas in enligt punkt 1.1.1.2). Läget för "ljus/mörker-gränsens" horisontella del (mellan v-v och den vertikala linjen genom punkten B 50 L för högertrafik eller B 50 R för vänstertrafik) skall kontrolleras tre minuter (r3) respektive 60 minuter (r60) efter det att ljuset tänts.

Mätningen av "ljus/mörker-gränsens" lägesförändring enligt ovan skall utföras enligt vilken metod som helst som ger tillräcklig noggrannhet och reproducerbara resultat.

2.2. Provresultat

2.2.1. Resultatet, uttryckt i milliradianer (mrad) skall anses vara godtagbart om det absoluta värdet Ä rI =/r3 - r60, som uppmätts för strålkastaren är högst 1,0 mrad (Ä rI <= 1,0 mrad).

2.2.2. Om värdet är högre än 1,0 mrad, men inte högre än 1,5 mrad (1,0 mrad < Ä r1 <= 1,5 mrad) skall emellertid en andra strålkastare provas enligt punkt 2.1, sedan den tre gånger utsatts för nedan beskrivna cykel för att stabilisera de mekaniska delarnas lägen i strålkastaren på ett fäste som är representativt för den riktiga installationen i fordonet.

Halvljuset skall vara tänt i en timme (spänningen skall ställas in enligt punkt 1.1.1.2).

Därefter skall lampan vara släckt en timme.

Strålkastaren skall anses vara godkänd om medelvärdet av de absoluta värdena Ä rI uppmätta på det första provexemplaret och Ä rII uppmätt på det andra provexemplaret är högst 1,0 mrad

>Hänvisning till >

(1) Om två eller flera glödlampor är tända samtidigt när ljustutan används, skall detta inte anses som normal samtidig användning av glödlamporna.

(2) I de fall den provade strålkastaren är grupperad och/eller sammanbyggd med lampor för signalgivning, skall den senare vara tänd under provet. I de fall det rör sig om en körriktningsvisare skall den blinka med ett förhållande blinkande läge och släckt läge på 1 till 1.

(3) NaCMC är ett natriumsalt av karboxymetylcellulosa, vanligen benämnd CMC. Den NaCMC, som ingår i smutsblandningen, skall ha en substitueringsgrad (DS) på 0,6-0,7 6-0. och en viskositet på 200-300 cP i en tvåprocentig lösning vid 20 °C.

(4) NaCMC är ett natriumsalt av karboxymetylcellulosa, vanligen benämnd CMC. Den NaCMC, som ingår i smutsblandningen, skall ha en substitueringsgrad (DS) på 0,6-0,7 6-0. och en viskositet på 200-300 cP i en tvåprocentig lösning vid 20 °C.

(5) Toleransen i fråga om kvantitet är beroende av nödvändigheten att få fram smuts som på ett korrekt sätt kan spridas ut på lyktglaset av plast.

(6) Punkt 50 V är placerad 375 mm nedanför HV på den vertikala linjen v-v på skärmen vid ett avstånd av 25 m.

(7) Punkt 50 V är placerad 375 mm nedanför HV på den vertikala linjen v-v på skärmen vid ett avstånd av 25 m.

BILAGA 6

Krav för strålkastare med lyktglas av plast - provning av lyktglas eller provexemplar och av kompletta strålkastare

1. ALLMÄNNA SPECIFIKATIONER

1.1. Provexemplaren som tillhandahålls enligt punkt 2.2.4 i dessa föreskrifter skall överensstämma med de specifikationer som anges i punkt 2.1 till 2.5 nedan.

1.2. De två provexemplar av kompletta strålkastare som tillhandahålls enligt punkt 2.2.3 i dessa föreskrifter och som innehåller lyktglas av plast skall med avseende på lyktglasmaterialet, överensstämma med de specifikationer som anges i punkt 2.6 nedan.

1.3. Provexemplaren av lyktglasen eller materialprover skall, tillsammans med reflektorn som de är avsedda att monteras på (om så är tillämpligt), utsättas för typgodkännandeprov enligt den tidsordning som anges i tabell A som finns i tillägg 1 till denna bilaga.

1.4. Om strålkastartillverkaren kan bevisa att produkten redan klarat de prov som anges i punkt 2.1-2.5, eller motsvarande prov i enlighet med andra föreskrifter, behöver dessa prov inte upprepas. Endast de prov som föreskrivs i tabell B i tillägg 1 skall då vara obligatoriska.

2. PROV

2.1. Motståndskraft mot temperaturförändringar

2.1.1. Prov

Tre nya provexemplar (lyktglas) skall utsättas för fem cykler av temperatur- och fuktighetsändringar (RH = relativ fuktighet) enligt följande program:

- 3 timmar vid 40 °C +- 2 °C och en relativ luftfuktighet på 85-95,

- 1 timme vid 23 °C +- 5 °C och en relativ luftfuktighet på 60-75 procent

- 15 timmar vid - 30 °C +- 2 °C,

- 1 timme vid 23 °C +- 5 °C och en relativ luftfuktighet på 60-75 procent,

- 3 timmar vid 80 °C +- 2 °C,

- 1 timme vid 23 °C +- 5 °C och en relativ luftfuktighet på 60-75 procent,

Före detta prov skall provexemplaren förvaras vid 23 °C +- 5 °C och en relativ luftfuktighet på 60-75 under minst fyra timmar.

Obs!

Entimmesperioderna vid 23 °C +- 5 °C omfattar övergångsperioden från en temperatur till en annan, som behövs för att undvika termiska chockeffekter.

2.1.2. Fotometriska mätningar

2.1.2.1. Metod

Fotometriska mätningar skall utföras på provexemplaren före och efter provet.

Dessa mätningar skall utföras med en standardglödlampa i följande punkter:

- B 50 L och 50 R för halvljuset på en strålkastare för halvljus eller en strålkastare för halv-/helljus (B 50 R och 50 L för en strålkastare avsedd för vänstertrafik),

- Emax-läget för helljuset för en strålkastare för helljus eller en strålkastare förhalv-/helljus.

2.1.2.2. Resultat

Skillnaden mellan de uppmätta fotometriska värdena för varje exemplar före och efter provet får inte överskrida 10 procent inklusive toleranserna för det fotometriska mätförfarandet.

2.2. Motståndskraft mot atmosfärisk och kemisk påverkan

2.2.1. Motståndskraft mot atmosfärisk påverkan

Tre nya provexemplar (lyktglas eller materialprover) skall utsättas för strålning från en källa som har en spektral energifördelning som liknar den ett svart föremål har vid en temperatur mellan 5500 K och 6000 K. Lämpliga filter skall placeras mellan källan och provexemplaren för att i största möjliga utsträckning minska eventuell strålning med våglängder under 295 nm och över 2500 nm. Exemplaren skall utsättas för en energibestrålning av 1200 W/m2 +- 200 W/m2 under så lång tid att den totalt mottagna energin motsvarar 4500 MJ/m2 +- 200 MJ/m2. I inneslutningen skall temperaturen, mätt på den svarta plattan som är placerad på samma höjd som provexemplaren, vara 50 °C +- 5 °C. För att få regelbunden exponering skall provexemplaren rotera runt strålningskällan med en hastighet av 1 till 5 varv/min. Provexemplaren skall besprutas med destillerat vatten med en konduktivitet som är lägre än 1 mS/m vid en temperatur av 23 °C +- 5 °C, enligt följande cykel:

- sprutning: 5 minuter,

- torkning: 25 minuter.

2.2.2. Motståndskraft mot kemisk påverkan

Sedan provet som beskrivs i punkt 2.2.1 ovan och mätningarna som beskrivs i punkt 2.2.3.1 nedan har utförts, skall ytterytan på de nämnda tre provexemplaren behandlas enligt punkt 2.2.2.2 med den blandning som anges i punkt 2.2.2.1 nedan.

2.2.2.1. Provblandning

Provblandningen skall bestå av 61,5 procent n-heptan, 12,5 procent toluen, 7,5 procent etyltetraklorid, 12,5 procent trikloretylen och 6 procent xylen (volymprocent).

2.2.2.2. Anbringande av provblandningen

En bomullstrasa dränks in (enligt ISO 105) tills den är mättad med den lösning som beskrivs i punkt 2.2.2.1 ovan. Trasan läggs inom 10 sekunder på provexemplarets ytteryta och pressas mot provexemplarets yta under 10 minuter med ett tryck av 50 N/cm2, vilket motsvarar en kraft av 100 N anbringad på en provyta som är 14 × 14 mm.

Under denna 10-minuters period skall bomullstrasan dränkas in igen, så att sammansättningen av den pålagda vätskan hela tiden är likadan som den föreskrivna provblandningen.

Under appliceringstiden är det tillåtet att anbringa en motkraft mot det pålagda trycket för att förhindra sprickbildning.

2.2.2.3. Rengöring

Sedan anbringandet av provblandningen avslutats skall provexemplaren lufttorka och sedan tvättas med den lösning som beskrivs i punkt 2.3 (Motståndskraft mot rengöringsmedel) vid 23 °C +- 5 °C. Därefter skall provexemplaren sköljas noga med destillerat vatten som innehåller högst 0,2 procent föroreningar vid 23 °C +- 5 °C. Provexemplaren torkas sedan av med en mjuk trasa.

2.2.3. Resultat

2.2.3.1. Efter provet av motståndskraft mot atmosfärisk påverkan skall provexemplarens ytteryta vara fri från sprickor, repor, flisbildning och deformation, och medelförändringen i ljustransmission Δt = (T2 - T3) / T2 =, mätt på de tre provexemplaren enligt det förfarande som beskrivs i bilaga 2 till detta tillägg, inte vara större än 0,020 ( Δtm <=0,020).

2.2.3.2. Efter provet av motståndskraft mot kemisk påverkan, får provexemplaren inte ha några spår av kemiska förändringar som kan orsaka någon betydande förändring i ljusspridningen, vars medelspridning Äd = (T5 - T4) / T2, mätt på de tre provexemplaren enligt det förfarande, som beskrivs i tillägg 2, inte får vara större än 0,020(Ädm <= 0,020).

2.3. Motståndskraft mot rengöringsmedel och kolväten

2.3.1. Motståndskraft mot rengöringsmedel

Den yttre ytan på de tre provexemplaren (lyktglas eller materialprover) skall värmas till 50 °C +- 5 °C och sedan under fem minuter sänkas ned i en blandning som hålls vid 23 °C +- 5 °C och som består av 99 delar destillerat vatten med högst 0,02 procent föroreningar och en del alkylarylsulfonat.

Vid slutet av provet skall provexemplaren torka vid 50 °C +- 5 °C. Ytan på provexemplaren skall rengöras med en fuktig trasa.

2.3.2. Motståndskraft mot kolväten

Ytterytan på dessa tre provexemplar skall sedan gnuggas lätt under en minut med en bomullstrasa indränkt i en blandning bestående av 70 procent n-heptan och 30 procent toluen (volymprocent), och får sedan lufttorka.

2.3.3. Resultat

Sedan ovanstående två prov genomförts efter varandra skall medelförändringen i ljustransmission Ät = (T2 - T3) / T2 =, mätt på de tre provexemplaren enligt det förfarande som beskrivs i tillägg 2 till denna bilaga, inte vara större än 0,010 ( Ätm <=0,010).

2.4. Motståndskraft mot mekanisk förslitning

2.4.1. Mekanisk förslitningsmetod

Ytterytan av de tre nya provexemplaren (lyktglasen) skall utsättas för prov med jämn mekanisk förslitning enligt den metod som beskrivs i tillägg 3 till denna bilaga.

2.4.2. Resultat

Efter detta prov skall förändringarna

i transmission: Ät = (T2 - T3) / T2

och i spridning: Äd = (T5 - T4) / T2

mätas enligt det förfarande som beskrivs i tillägg 2 i det område som anges i punkt 2.2.4 ovan. Medelvärdet för de tre provexemplaren skall vara sådant att

Ätm <= 0,100,

Ädm <= 0,050.

2.5. Prov av vidhäftningsförmågan för beläggningar, om sådana finns

2.5.1. Preparering av provexemplaret

En 20 × 20 mm stor yta av beläggningen på ett lyktglas skall skäras med ett rakblad eller en nål i ett rutmönster där rutorna är cirka 2 × 2 mm. Trycket på bladet eller nålen skall vara tillräckligt för att åtminstone skära igenom beläggningen.

2.5.2. Beskrivning av provet

Använd självhäftande tejp med en vidhäftningsförmåga på 2 N (per centimeter bredd) +- 20 procent uppmätt i enlighet med standardvillkoren i tillägg 4 till denna bilaga. Tejpen, som skall vara minst 25 mm bred, skall under minst fem minuter pressas mot ytan som preparerats enligt punkt 2.5.1.

Därefter skall tejpens ände påverkas med en kraft så att vidhäftningsförmågan till aktuell yta balanseras av en kraft som är vinkelrät mot den ytan. Vid detta skede skall tejpen dras bort med en jämn hastighet av 1,5 m/s +- 0,2 m/s.

2.5.3. Resultat

Ingen väsentlig försämring av den inrutade ytan får ha uppstått. Försämringar vid korsningarna mellan rutorna eller kanterna av snitten skall vara tillåtna om den försämrade ytan inte är större än 15 procent av den inrutade ytan.

2.6. Prov av kompletta strålkastare med lyktglas av plast

2.6.1. Motståndskraft mot mekanisk förslitning av lyktglaset

2.6.1.1. Prov

Lyktglaset på provexemplar nummer 1 skall utsättas för det prov som beskrivs i punkt 2.4.1 ovan.

2.6.1.2. Resultat

Efter provet skall resultaten av de fotometriska mätningarna som görs på strålkastaren enligt dessa föreskrifter inte med mer än 30 procent överskrida de föreskrivna maximala värdena i punkterna B 50 L och HV och inte vara mer än 10 procent lägre än de föreskrivna minsta värdena i punkt 75 R (för strålkastare avsedda för vänstertrafik är det punkterna B 50 R, HV och 75 L som skall granskas).

2.6.2. Prov av vidhäftningsförmågan för beläggningar, om sådana finns

Lyktglaset på provexemplar nummer 2 skall utsättas för det prov som beskrivs i punkt 2.5 ovan.

3. KONTROLL AV PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSEN

3.1. Strålkastarna i en serie skall, med avseende på använda material för tillverkning av lyktglas, anses överensstämma med dessa föreskrifter om

3.1.1. provexemplarets ytteryta, efter provet av motståndskraft mot kemisk påverkan och provet av motståndskraft mot rengöringsmedel och kolväten, inte uppvisar sprickor, flisbildning eller deformation som är synlig med blotta ögat (se punkt 2.2.2, 2.3.1 och 2.3.2)

3.1.2. de fotometriska värdena, efter provet som beskrivs i punkt 2.6.1.1, i mätpunkterna som granskas i punkt 2.6.1.2 ligger inom de gränser som föreskrivs för produktionsöverensstämmelse i dessa föreskrifter.

3.2. Om provresultaten inte uppfyller kraven skall proven upprepas med ett annat slumpvis valt provexemplar.

Tillägg 1

TIDSORDNING FÖR TYPGODKÄNNANDEPROV

A. Prov på plastmaterial (lyktglas eller materialprover tillhandahållna enligt punkt 2.2.4. i dessa föreskrifter)

>Plats för tabell>

B. Prov på kompletta strålkastare (tillhandahållna enligt punkt 2.2.3 i dessa föreskrifter)

>Plats för tabell>

Bilaga 6 - tillägg 2

METOD FÖR MÄTNING AV SPRIDNING OCH TRANSMISSION AV LJUS

1. UTRUSTNING (se figur)

Strålen från en kollimator K med halv avvikelse β/2= 17,4 x 10-4 rd är begränsad av en bländare DT med en 6 mm stor öppning mot vilken provstativet står.

En akromatisk samlingslins L2, som är korrigerad mot sfäriska avvikelser, förenar bländaren DT med mottagaren R. Diametern på linsen L2 skall vara sådan att den inte skärmar av ljuset, som sprids av provexemplaret, inom en kon med en halv toppvinkel av β /2 = 14°.

En ringformig bländare DD, med vinklarna α/2= 1° och α max/2 = 12° ar placerad i linsen L2:s fokalplan.

Den ogenomskinliga centrala delen av bländaren är nödvändig för att hindra ljuset att komma direkt från ljuskällan. Det skall vara möjligt att ta bort bländarens centrala del från ljusstrålen på ett sådant sätt att den när den sätts tillbaka hamnar i exakt samma läge.

Avståndet L2 DT och brännvidden F2(1) för linsen L2 skall väljas så att bilden från DT helt täcker mottagaren R.

När det ursprungliga infallande ljusflödet anges till 1000 enheter, skall varje avläsnings totala noggrannhet vara bättre än 1 enhet.

2. MÄTNINGAR

>Plats för tabell>

>PIC FILE= "L_2001131SV.016001.EPS">

(1) För L2 rekommenderas en fokalt avstånd på cirka 80 mm.

Bilaga 6 - tillägg 3

METOD FÖR BLÄSTERPROV

1. Provningsutrustning

1.1. Blästerpistol

Blästerpistolen som används skall vara utrustad med ett munstycke med 1,3 mm diameter som tillåter en hastighet på vätskeflödet av 0,24 +- 0,02 l/minut vid ett driftstryck på 6,0 bar - 0, + 0,5 bar.

Under dessa driftsförhållanden skall det sprutmönster som erhålls vara 170 mm +- 50 mm i diameter på den yta som är utsatt för förslitning, på ett avstånd av 380 mm +- 10 mm från munstycket.

1.2. Provblandning

Provblandningen skall bestå av

- kiselsand med hårdheten 7 på Mohr-skalan, med en kornstorlek mellan 0 och 0,2 mm och i det närmaste normalfördelad, med en vinkelfaktor av 1,8 till 2,

- vatten med en hårdhet som inte är större än 205 g/m3, i en blandning bestående av 25 g sand per liter vatten.

2. PROVNINGAR

Strålkastarlyktglasets ytteryta skall en eller flera gånger utsättas för blästring enligt ovan. Blästerstrålen skall vara i det närmaste vinkelrät mot provytan.

Förslitningen skall kontrolleras med hjälp av ett eller flera provexemplar av glas som placeras som en referens nära lyktglaset som skall provas. Blästring skall ske tills förändringen i ljusspridning för provexemplaret eller provexemplaren, mätta med den metod som beskrivs i tillägg 2, är sådan att

>Hänvisning till >

Flera referensexemplar kan användas för att kontrollera att hela ytan som provats har förslitits jämnt.

Bilaga 6 - tillägg 4

VIDHÄFTNINGSPROV FÖR TEJP

1. SYFTE

Denna metod gör det möjligt att under standardiserade förhållanden avgöra den linjära vidhäftningskraften för en tejp på en glasskiva.

2. PRINCIP

Mätning av den kraft som behövs för att dra bort en tejp från en glasskiva vid en vinkel av 90°.

3. FÖRESKRIVNA ATMOSFÄRISKA FÖRHÅLLANDEN

De omgivande förhållandena skall vara 23 °C +- 5 °C med en relativ luftfuktighet på 65 +- 15 %.

4. PROVBITAR

Före provet skall tejprullen prepareras under 24 timmar under föreskrivna förhållanden (se punkt 3 ovan).

Fem provbitar som alla är 400 mm långa skall provas från varje rulle. Dessa provbitar skall tas från rullen sedan de tre första varven tagits bort.

5. FÖRFARANDE

Detta prov skall ske under de omgivande förhållanden som anges i punkt 3.

Ta de fem provbitarna som dragits av från rullen radiellt med en hastighet av cirka 300 mm/s och applicera dem inom 15 sekunder på följande sätt:

Lägg tejpen på glasskivan efter hand med en lätt längsgående gnuggande rörelse med fingret, utan överdrivet tryck, så att inga bubblor lämnas kvar mellan tejpen och glasskivan.

Låt enheten vara under de föreskrivna förhållandena i 10 minuter.

Dra loss cirka 25 mm av provbiten från skivan i ett plan som är vinkelrätt mot provbitens axelriktning.

Sätt fast skivan och vik tillbaka tejpens fria del 90°. Lägg på kraft på ett sådant sätt att skiljelinjen mellan tejpen och skivan är vinkelrät mot denna kraft och vinkelrät mot skivan. Dra loss med en hastighet av 300 mm/s +- 30 mm/s och notera den kraft som behövs.

6. RESULTAT

De fem värden som fås skall ordnas efter storlek och medianvärdet tas som ett resultat av mätningen. Detta värde skall uttryckas i newton per centimeter av tejpens bredd.

BILAGA 7

Minimikrav för provtagning av kontrollant

1. ALLMÄNT

1.1. Kraven för överensstämmelse skall anses uppfyllda ur mekanisk och geometrisk synpunkt enligt kraven i dessa föreskrifter om skillnaderna, om sådana finns, inte är större än de oundvikliga variationerna vid tillverkningen.

1.2. Med avseende på fotometriska egenskaper skall överensstämmelsen för masstillverkade strålkastare inte ifrågasättas om, vid prov av de fotometriska egenskaperna för en slumpmässigt vald strålkastare utrustad med standardglödlampa,

1.2.1. Inget uppmätt värde får avvika i ofördelaktig riktning med mer än 20 procent från de värden som föreskrivs i dessa föreskrifter. För värden i punkt B 50 L (eller R) och inom område III får den största avvikelsen i ofördelaktig riktning vara respektive

B 50 L (eller R): 0,2 lux motsvarande 20 procent

0,3 lux motsvarande 30 procent

Område III: 0,3 lux motsvarande 20 procent

0,45 lux motsvarande 30 procent

1.2.2. eller

1.2.2.1. för halvljuset, skall de värden som anges i dessa föreskrifter uppfyllas i punkten HV (med en tolerans av 0,2 lux) och, med den inställningen, i minst en punkt inom varje område som avgränsas på skärmen (på 25 avstånd) av en cirkel med 15 cm i radie runt punkterna B 50 L (eller R) (med en tolerans av 0,1 lux), 75 R (eller L), 50 V, 25 R, 25 L, och inom hela den del av område IV som inte är mer än 22,5 cm över linjen mellan 25 R och 25 L, och om

1.2.2.2. HV för helljuset befinner sig innanför isoluxlinjen för 0,75 Emax, och ingen avvikelse större än + 20 procent för maximivärdena och - 20 procent för minimivärdena får konstateras för de fotometriska värdena i någon av de mätpunkter som anges i punkt 6.3.2 i dessa föreskrifter. Vid referensmärkningen fästs inget avseende.

1.2.3. Om resultaten av provet som beskrivs ovan inte uppfyller kraven, får strålkastarens inställning ändras om ljusstrålens axel i sidled inte flyttas mer än en grad till höger eller vänster.

1.2.4. Om resultaten av ovannämnda prov inte uppfyller kraven skall proven upprepas med en annan standardglödlampa.

1.2.5. Strålkastare med uppenbara defekter skall inte tas med i provet.

1.2.6. Det skall inte fästas något avseende på referensmärkningen.

1.3. De kromatiska koordinaterna skall uppfyllas när strålkastaren är utrustad med en glödlampa med färgtemperaturen standard A.

De fotometriska egenskaperna hos en strålkastare som avger selektivt gult ljus när den är utrustad med en färglös glödlampa skall vara de värden som anges i dessa föreskrifter multiplicerat med 0,84.

2. FÖRSTA PROVTAGNING

Vid den första provtagningen skall fyra strålkastare väljas ut slumpmässigt. Det första exemplaret av två märks A och det andra exemplaret av två märks B.

2.1. Överensstämmelsen ifrågasätts inte

2.2.1. Vid provning enligt det provtagningsförfarande som visas i figur 1 i denna bilaga skall överensstämmelsen för masstillverkade strålkastare inte ifrågasättas om avvikelserna i ofördelaktig riktning för de uppmätta värdena för strålkastarna är följande:

2.1.1.1. För exemplar A

A1: en strålkastare 0 procent

en strålkastare inte mer än 20 procent,

A2: båda strålkastarna mer än 0 procent

men inte mer än 20 procent

gå till exemplar B

2.1.1.2. För exemplar B

B1: båda strålkastarna 0 procent,

2.1.2. eller om villkoren i punkt 1.2.2 för exemplar A är uppfyllda.

2.2. Överensstämmelsen ifrågasätts

2.2.1. Vid provning enligt det provtagningsförfarande som visas i figur 1 i denna bilaga skall överensstämmelsen för masstillverkade strålkastare ifrågasättas och tillverkaren uppmanas att se till att hans produktion uppfyller kraven (anpassning av produktion) om avvikelserna för de uppmätta värdena för strålkastarna är följande:

2.2.1.1. För exemplar A

A3: en strålkastare inte mer än 20 procent

en strålkastare mer än 20 procent,

men inte mer än 30 procent

2.2.1.2. För exemplar B

B2: i fallet A2

en strålkastare mer än 0 procent,

men inte mer än 20 procent

en strålkastare inte mer än 20 procent,

B3: i fallet A2

A1: en strålkastare 0 procent

en strålkastare mer än 20 procent,

men inte mer än 30 procent

2.2.2. eller om villkoren i punkt 1.2.2 för exemplar A inte är uppfyllda.

2.3. Typgodkännande återkallat

Överensstämmelsen skall ifrågasättas och punkt 13 tillämpas om, vid provning enligt det provtagningsförfarande som visas i figur 1 i denna bilaga, avvikelserna för de uppmätta värdena för strålkastarna är följande:

2.3.1. För exemplar A

A4: en strålkastare inte mer än 20 procent

en strålkastare mer än 30 procent,

A5: Båda strålkastarna mer än 20 procent

2.3.2. För exemplar B

B4: i fallet A2

en strålkastare mer än 0 procent,

men inte mer än 20 procent

en strålkastare mer än 20 procent,

B5: i fallet A2

båda strålkastarna mer än 20 procent

B6: i fallet A2

en strålkastare 0 procent

en strålkastare mer än 30 procent,

2.3.3. eller om villkoren i punkt 1.2.2 för exemplaren A och B inte är uppfyllda.

3. UPPREPAD PROVTAGNING

I fallen A3, B2 och B3 är en upprepad provtagning nödvändig, inom två månader efter underrättelsen, med ett tredje provexemplar C bestående av två strålkastare och med ett fjärde provexemplar D bestående av två strålkastare som väljs ur ett parti som tillverkats efter anpassning av produktionen.

3.1. Överensstämmelsen ifrågasätts inte

3.1.1. Vid provning enligt det provtagningsförfarande som visas i figur 1 i denna bilaga skall överensstämmelsen för masstillverkade strålkastare inte ifrågasättas om avvikelserna för de uppmätta värdena för strålkastarna är följande:

3.1.1.1. För exemplar C

C1: en strålkastare 0 procent

en strålkastare inte mer än 20 procent,

C2: båda strålkastarna mer än 0 procent

men inte mer än 20 procent

gå till exemplar D

3.1.1.2. För exemplar D

D1: i fallet C2

båda strålkastarna 0 procent,

3.1.2. eller om villkoren i punkt 1.2.2 för exempel C är uppfyllda.

3.2. Överensstämmelsen ifrågasätts

3.2.1. Vid provning enligt det provtagningsförfarande som visas i figur 1 i denna bilaga skall överensstämmelsen för masstillverkade strålkastare ifrågasättas och tillverkaren uppmanas att se till att hans produktion uppfyller kraven (anpassning av produktion) om avvikelserna för de uppmätta värdena för strålkastarna är följande:

3.2.1.1. För exemplar D

D2: i fallet C2

en strålkastare mer än 0 procent,

men inte mer än 20 procent

en strålkastare inte mer än 20 procent,

3.2.1.2. eller om villkoren i punkt 1.2.2 för exemplar C inte är uppfyllda.

3.3. Typgodkännande återkallat

Överensstämmelsen skall ifrågasättas och punkt 13 tillämpas om, vid provning enligt det provtagningsförfarande som visas i figur 1 i denna bilaga, avvikelserna för de uppmätta värdena för strålkastarna är följande:

3.3.1. För exemplar C

C3: en strålkastare inte mer än 20 procent

en strålkastare mer än 20 procent,

C4: båda strålkastarna mer än 20 procent

3.3.2. För exemplar D

D3: i fallet C2

en strålkastare 0 eller mer än 0 procent

en strålkastare mer än 20 procent,

3.3.3. eller om villkoren i punkt 1.2.2 för exemplaren C och D inte är uppfyllda.

4. "LJUS/MÖRKER-GRÄNSENS" FÖRÄNDRING I SIDLED

För kontroll av "ljus/mörker-gränsens" förändring i sidled under påverkan av värme, skall följande förfarande tillämpas:

En av strålkastarna av exemplar A skall efter det provtagningsförfarande som beskrivs i figur 1 i denna bilaga provas enligt det förfarande som beskrivs i punkt 2.1 i bilaga V, efter att tre gånger i följd ha blivit utsatt för den cykel som beskrivs i punkt 2.2.2 i bilaga V.

Strålkastaren skall anses godkänd om Ar inte överskrider 1,5 mrad.

Om detta värde överskrider 1,5 mrad, men är lägre än 2,0 mrad, skall den andra strålkastaren av exemplar A utsättas för provet. Medelvärdet för de uppmätta värdena för båda exemplaren får då inte överstiga 1,5 mrad.

Om värdet 1,5 mrad för exemplar A ändå överskrids skall de två strålkastarna av exemplar B utsättas för samma provningsförfarande. Värdet för Δr får då inte överstiga 1,5 mrad för någondera av dem.

Figur 1

>PIC FILE= "L_2001131SV.016701.EPS">