SV Europeiska unionens officiella tidning L 330/214

Föreskrift nr 113 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Enhetliga bestämmelser beträffande typgodkännande av strålkastare för motorfordon med symmetriskt halvljus eller helljus, eller båda samtidigt, utrustade med glödlampor (1)

A. ADMINISTRATIVA BESTÄMMELSER

0. RÄCKVIDD

Dessa föreskrifter gäller strålkastare för motorfordon med symmetriskt halvljus och/eller helljus, med lyktglas av glas eller plastmaterial och utrustade med utbytbara glödlampor (2) (3).

1. DEFINITIONER

I dessa föreskrifter avses med

1.1. Lyktglas: den ytterst belägna komponenten av strålkastaren (enheten) vilken överför ljus genom den lysande ytan.

1.2. Beläggning: någon eller några produkter som lagts i ett eller flera lager på lyktglasets yttersida.

Strålkastare av olika typer: strålkastare som skiljer sig åt i sådana väsentliga avseenden såsom

1.3.1. handelsbeteckning eller varumärke,

1.3.2. det optiska systemets egenskaper,

1.3.3. förekomst eller avsaknad av komponenter vilka kan ändra de optiska egenskaperna genom reflexion, refraktion, absorption och/eller deformation vid drift,

1.3.4. ljusstrålens art (halvljus, helljus eller både och),

1.3.5. de material som lyktglas och eventuell beläggning består av,

1.3.6. typ av glödlampa som används.

1.4. Strålkastare av olika klasser (A, B, C eller B): strålkastare som kan särskiljas genom speciella fotometriska egenskaper.

2. ANSÖKAN OM TYPGODKÄNNANDE FÖR EN STRÅLKASTARE

Ansökan om typgodkännande skall lämnas in av innehavaren av handelsnamnet eller varumärket eller av hans vederbörligen godkända företrädare. I ansökan skall anges

2.1.1. om strålkastaren är avsedd för både hel- och halvljus eller bara för endera,

2.1.2. om den avser en strålkastare av klass A, B, C eller D,

2.1.3. typen av glödlampa (glödlampor) som används, enligt förteckning i föreskrifter nr 37.

Varje ansökan om typgodkännande skall åtföljas av följande:

2.2.1. Ritningar i tre exemplar som är tillräckligt detaljerade för att identifiera typen och som visar strålkastaren framifrån, med detaljer om lyktglasets mönster, om sådant finns, och dess tvärsnitt. I ritningen skall anges det utrymme som är avsett för placering av typgodkännandemärket.

2.2.2. En kortfattad teknisk beskrivning.

2.2.3. Två provexemplar av strålkastartypen.

För strålkastare av klass B, C och D skall, för provning av plastmaterialet som lyktglasen är tillverkade av, ansökan även åtföljas av följande:

Tretton lyktglas.

2.2.4.1.1. Sex av dessa lyktglas kan bytas ut mot sex materialprover som är minst 60 × 80 mm stora, med en plan eller konvex ytteryta och en praktiskt taget plan yta i mitten (med en krökningsradie av minst 300 mm), som är minst 15 × 15 mm.

2.2.4.1.2. Varje sådant lyktglasprov skall framställas med samma metod som vid massproduktion.

2.2.4.2. En reflektor på vilken lyktglasen kan monteras i enlighet med tillverkarens instruktioner.

2.3. De material som lyktglas och eventuella ytbeläggningar är gjorda av skall åtföljas av en testningsrapport om de redan har testats.

3. MÄRKNINGAR

3.1. Strålkastare som inlämnats för typgodkännande skall vara märkta med den sökandes handelsbeteckning eller varumärke.

3.2. På lyktglaset och huvudenheten (4) (5) skall det finnas tillräckligt stora utrymmen för typgodkännandemärket och de tilläggssymboler som nämns under punkt 4. Dessa utrymmen skall anges på ritningarna som nämns under punkt 2.2.1. ovan.

3.3. På strålkastarens baksida skall anges vilken typ av glödlampa som skall användas.

4. GODKÄNNANDE

4.1. Allmänna anmärkningar

4.1.1. Om alla de provexemplar av en typ av strålkastare som lämnats in enligt punkt 2 ovan uppfyller bestämmelserna i dessa föreskrifter, skall typgodkännande beviljas.

4.1.2. För grupperade, kombinerade eller flerfunktionslyktor som var för sig uppfyller kraven i flera skilda FN-föreskrifter, kan ett enda internationellt typgodkännandemärke anbringas under förutsättning att alla ingående lyktor uppfyller de bestämmelser som är tillämpliga på dem.

4.1.3. Varje godkänd typ skall tilldelas ett godkännandenummer. Dess första två siffror (för närvarande 00) skall ange löpnumret på den senaste betydande tekniska ändringen av föreskrifterna vid beviljandet av typgodkännandet. Samma avtalspart får inte tilldela en annan typ av strålkastare som omfattas av dessa föreskrifter samma typgodkännandenummer.

4.1.4. Rapporter om typgodkännande, utökning, avslag, återkallande av godkännande eller upphörande produktion av en typ av strålkastare enligt dessa föreskrifter skall rapporteras till de avtalsslutande parterna till 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter, med ett formulär som överensstämmer med mallen i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

4.1.5. Som tillägg till den märkning som föreskrivs under punkt 3.1., skall ett typgodkännandemärke, som beskrivs under punkt 4.2 och 4.3 nedan, placeras på de utrymmen som nämns under punkt 3.2 ovan, på varje strålkastare som överensstämmer med en typ som godkänts enligt dessa föreskrifter.

4.2. Typgodkännandemärkets sammansättning

Typgodkännandemärket skall bestå av följande:

Ett internationellt typgodkännandemärke, bestående av:

4.2.1.1. En cirkel som omger bokstaven ”E” följd av landsnumret för det land som beviljat typgodkännande (6).

4.2.1.2. Typgodkännandenumret som beskrivs under punkt 4.1.3. ovan.

En av följande tilläggssymboler:

4.2.2.1. En horisontell pil, med en spets i varje ände, som pekar till vänster och till höger.

4.2.2.2. På strålkastare som uppfyller kraven i dessa föreskrifter endast med avseende på halvljus, bokstäverna ”C-AS” för strålkastare av klass A, ”C-BS” för strålkastare av klass B, ”WC-CS” för strålkastare av klass C och ”WC-DS” för strålkastare av klass D.

4.2.2.3. På strålkastare som uppfyller kraven i dessa föreskrifter endast med avseende på helljus, bokstäverna ”R-BS” för strålkastare av klass B, bokstäverna ”WR-CS” för strålkastare av klass C och bokstäverna ”WR-DS” för strålkastare av klass D.

4.2.2.4. På strålkastare som uppfyller kraven i dessa föreskrifter med avseende på både halvljus och helljus, bokstäverna ”CR-BS” för strålkastare av klass B, bokstäverna ”WCR-CS” för strålkastare av klass C och bokstäverna ”WCR-DS” för strålkastare av klass D.

4.2.2.5. På strålkastare som har ett lyktglas av plastmaterial, skall bokstavsgruppen ”PL” placeras nära symbolerna som föreskrivs under punkt 4.2.1 och 4.2.2 ovan.

4.2.2.6. På strålkastare av klass D som uppfyller kraven i dessa föreskrifter med avseende på helljus, en angivelse av den maximala ljusstyrkan uttryckt med en referensmärkning enligt definition under punkt 6.3.2.1.2. nedan, placerad nära cirkeln som omger bokstaven E.

I samtliga fall skall det tillämpliga driftsätt som används vid provförfarandet enligt punkt 1.1.1.1 i bilaga 4 och den tillåtna spänningen(arna) enligt punkt 1.1.1.2 i bilaga 4 fastställas i ansökningshandlingarna och i de rapportformulär som skickas till de länder som är avtalsparter och som tillämpar dessa föreskrifter.

I motsvarande fall skall märkning ske enligt följande:

4.2.3.1. På strålkastare som uppfyller kraven i dessa föreskrifter, och som är konstruerade så att glödtråden för halvljuset inte skall lysa samtidigt med någon annan belysningsfunktion med vilken den kan vara sammanbyggd, skall ett snedstreck (/) placeras bakom symbolen för halvljus på typgodkännandemärket.

4.2.4. De två siffrorna i typgodkännandenumret (för närvarande 00), vilka anger serienumret på den senaste betydande tekniska ändringen som gjorts av föreskrifterna vid tiden för beviljandet av typgodkännandet, och pilen, som definieras under punkt 4.2.2.1, kan placeras intill ovan nämnda tilläggssymboler.

4.2.5. De märkningar och symboler som anges under punkterna 4.2.1 till 4.2.3 ovan skall vara lättläsliga och outplånliga. Det kan placeras på en inre eller yttre del (genomskinlig eller inte) av strålkastaren, som inte kan separeras från den genomskinliga, ljusavgivande delen av strålkastaren. De måste under alla omständigheter vara synliga när strålkastaren är monterad i fordonet och när rörliga delar, t.ex. motorhuven, är öppen.

4.3. Typgodkännandemärkets uppbyggnad

4.3.1. I figurerna 1 till 10 i bilaga 2 till dessa föreskrifter ges exempel på hur typgodkännandemärket med ovannämnda tilläggssymboler kan byggas upp.

Grupperade, kombinerade eller flerfunktionslyktor:

När grupperade eller kombinerade lyktor eller flerfunktionslyktor har visat sig överensstämma med kraven i flera olika FN-föreskrifter, kan ett enda internationellt typgodkännandemärke anbringas, bestående av en cirkel som omger bokstaven ”E” följd av det särskilda landsnumret för det land som utfärdat godkännandet och ett typgodkännandenummer. Detta typgodkännandemärke kan placeras var som helst på grupperade eller kombinerade lyktor eller flerfunktionslyktor under förutsättning att

4.3.2.1.1. det är synligt efter montering, och

4.3.2.1.2. ingen del av grupperade eller kombinerade lyktor eller flerfunktionslyktor som avger ljus skall kunna tas bort utan att typgodkännandemärket samtidigt tas bort.

Igenkänningssymbolen för varje nummer av FN-föreskrifter som varje lykta har blivit godkänd för, tillsammans med numret på ändringsserien på den senaste betydande tekniska ändringen som gjorts av föreskrifterna i fråga vid tiden för beviljandet av typgodkännandet, samt den eventuella erforderliga pilen, skall placeras antingen

4.3.2.2.1. på lämplig ljusavgivande yta, eller

4.3.2.2.2. i en grupp på ett sådant sätt att vart och ett av de grupperade eller kombinerade lyktorna eller flerfunktionslyktorna tydligt kan identifieras.

4.3.2.3. Storleken på de ingående delarna i ett enskilt typgodkännandemärke skall inte vara mindre än den minsta storleken som krävs för det minsta av de enskilda märkena i de föreskrifter enligt vilka typgodkännande har beviljats.

4.3.2.4. Varje godkänd typ skall tilldelas ett godkännandenummer. Samma avtalspart får inte tilldela en annan typ av grupperade eller kombinerade lyktor eller flerfunktionslyktor som omfattas av dessa föreskrifter samma typgodkännandenummer.

4.3.2.5. I figur 11 i bilaga 2 till dessa föreskrifter ges exempel på hur typgodkännandemärken för grupperade eller kombinerade lyktor eller flerfunktionslyktor kan vara uppbyggda med alla de ovan nämnda tilläggssymbolerna.

För lyktor vars lyktglas kan användas för olika typer av strålkastare och som kan ingå i flerfunktionslyktor eller vara grupperade med andra lyktor gäller följande:

Bestämmelserna under punkt 4.3.2 ovan är tillämpliga.

4.3.3.1. Dessutom kan, när samma lyktglas används, den senare ha olika typgodkännandemärken som hör till de olika typerna av strålkastare eller lyktenheter, förutsatt att strålkastarens huvuddel, även om lyktglaset inte kan tas bort från denna, också har det utrymme som beskrivs under punkt 3.2. och är försedd med typgodkännandemärken för de faktiska funktionerna. Om olika typer av strålkastare ingår i samma huvuddel, kan de olika godkännandemärkena placeras på den senare.

4.3.3.2. I figur 12 i bilaga 2 till dessa föreskrifter ges exempel på hur typgodkännandemärken för det ovanstående fallet kan vara uppbyggda.

B. TEKNISKA KRAV FÖR STRÅLKASTARE 6 (7)

5. ALLMÄNNA SPECIFIKATIONER

5.1. Varje provexemplar skall överensstämma med de specifikationer som anges under punkterna 6 till 8 nedan.

Strålkastare skall vara tillverkade så att de behåller sina föreskrivna fotometriska egenskaper och förblir i gott skick vid normal användning, trots de vibrationer de kan utsättas för.

5.2.1. Strålkastarna skall vara utrustade med en anordning som gör att de kan justeras på fordonen för att uppfylla gällande regler. Anordningen kan vara justerbar i sidled, om strålkastarna är utformade så att deras inställning i sidled bibehålls även efter det att de justerats i höjdled. En sådan anordning behöver inte finnas på enheter där reflektorn och det spridande lyktglaset inte kan tas isär, om användningen av sådana enheter är begränsad till fordon på vilka strålkastarinställningen kan justeras på annat sätt.

När en halvljusstrålkastare och en helljusstrålkastare, vardera utrustad med en egen glödlampa, monteras ihop till en sammansatt enhet skall justeranordningen vara konstruerad så att varje optiskt system kan ställas in var för sig.

5.2.2. Dessa bestämmelser skall dock inte gälla strålkastarenheter vars reflektorer är odelbara. För denna typ av enhet gäller kraven under punkt 6.3 i dessa föreskrifter.

5.3. Strålkastaren skall vara utrustad med glödlampa (glödlampor) som är godkänd enligt föreskrifter nr 37. Alla glödlampor som är godkända enligt föreskrifter nr 37 kan användas, under förutsättning av

a) att det inte finns någon inskränkning för deras användning i registret i föreskrifterna i fråga,

b) att referensljusflödet för halvljus inte överstiger 600 lumen för klass A och B, och

c) att det objektiva ljusflödet för halvljus inte överstiger 2 000 lumen för klass C och D.

5.4. De delar med vilka en glödlampa sätts fast i reflektorn skall vara gjorda så att glödlampan, även i mörker, kan fästas endast i rätt läge. 7 (8).

5.5. Glödlampshållaren skall ha de egenskaper som anges i IEC:s publikation 61-2, tredje utgåvan, 1969. Databladet för hållaren gäller även för den typ av glödlampa som används.

5.6. Dessutom skall kompletterande provning göras av strålkastare av klass B, C och D enligt kraven i bilaga 4 för att kontrollera att de fotometriska egenskaperna inte förändras nämnvärt vid användning.

5.7. Om lyktglaset till en strålkastare av klass B, C eller D är av plastmaterial skall prov utföras enligt kraven i bilaga 6.

På strålkastare som konstruerats för att omväxlande ge hel- och halvljus skall alla mekaniska, elektromekaniska eller andra anordningar som är inbyggda i strålkastaren för omkoppling mellan hel- och halvljus vara så konstruerade att följande krav uppfylls:

5.8.1. Anordningen skall vara tillräckligt kraftig för att klara 50 000 omkopplingar utan att det uppstår skador trots de vibrationer den kan utsättas för vid normal användning.

5.8.2. Om den går sönder skall den automatiskt ge halvljus.

5.8.3. Den skall ge antingen halvljus eller helljus, utan risk för att mekanismen fastnar i mellanlägen.

5.8.4. Användaren skall inte med vanliga verktyg kunna ändra form eller läge för de rörliga delarna.

6. BELYSNING

6.1. Allmänna bestämmelser

6.1.1. Strålkastare skall vara så konstruerade att de ger tillräcklig belysning utan att blända vid halvljus och bra belysning vid helljus.

6.1.2. Belysningen som ges av strålkastaren skall bestämmas med hjälp av en vertikal skärm som sätts upp 25 m framför strålkastaren vinkelrätt mot dess axel såsom visas i bilaga 3 till dessa föreskrifter.

6.1.3. Strålkastarna skall provas med en ofärgad standardglödlampa (referensglödlampa) konstruerad för en märkspänning som anges i tillämpligt datablad i föreskrifter nr 37. Vid provningen av strålkastaren skall glödlampans anslutningsspänning regleras så att man uppnår det referensvärde för ljusflöde som anges i tillämpligt datablad i föreskrifter nr 37.

6.1.4. Strålkastaren skall anses godkänd om den uppfyller kraven under punkt 6 med åtminstone en standardglödlampa (referensglödlampa), som kan lämnas in med strålkastaren.

6.2. Bestämmelser för halvljus

6.2.1. Halvljuset måste ge en tillräckligt skarp ljus/mörkergräns för att medge en tillfredsställande inställning med hjälp av denna. Ljus/mörkergränsen måste vara i stort sett vågrät och så rak som möjligt över en horisontell längd motsvarande åtminstone ±3° i förhållande till strålkastarens mittplan för strålkastare av klass A, C och D och ±5° för strålkastare av klass B.

Strålkastaren skall vara inställd så att följande krav uppfylls:

6.2.2.1. Strålen skall i sidled vara så symmetrisk som möjligt med avseende på linjen V–V, utom för strålkastare av klass A och B, som inte har någon mekanism för att justeras i sidled. Sådana strålkastare skall ställas upp i samma vinkel som på fordonet.

6.2.2.1. Strålkastaren skall i höjdled ge en ljus/mörkergräns som ligger 250 mm under linjen H–H. Den skall vara så vågrät som möjlig.

6.2.3. När strålkastaren är inställd på ovanstående sätt och om ansökan om typgodkännande endast gäller halvljus (9) behöver strålkastaren bara uppfylla kraven under punkterna 6.2.5. till 6.2.6. nedan. Om den skall kunna ge både hel- och halvljus måste den uppfylla kraven under punkterna 6.2.5., 6.2.6. och 6.3.

6.2.4. Om en strålkastare som ställts in på detta sätt inte uppfyller kraven under punkterna 6.2.5., 6.2.6. och 6.3. kan inställningen ändras, utom för strålkastare som saknar mekanism för justering i sidled, på villkor att strålens axel inte förskjuts i sidled mer än en grad (= 44 cm) till höger eller vänster (10). För att förenkla inställningen med hjälp av ljus/mörkergränsen kan strålkastaren delvis avskärmas för att göra ljus/mörkergränsen skarpare. Ljus/mörkergränsen får dock inte flyttas bortom linjen H–H.

Halvljusets belysning av skärmarna i bilaga 3 skall uppfylla följande belysningskrav:

6.2.5.1. För strålkastare av klass A:

Alla punkter på och ovanför linjen H–H: ≤ 0,32 lux Alla punkter på linjen 25 L–25 R ≥ 1,28 lux Alla punkter på linjen 12,5 L–12,5 R ≥ 0,64 lux

6.2.5.2. För strålkastare av klass B:

Alla punkter på och ovanför linjen H–H: ≤ 0,7 lux Alla punkter på linjen 50 L–50 R utom 50 V (11) ≥ 1,5 lux Punkt 50 V ≥ 3 lux Alla punkter på linjen 25 L–25 R ≥ 3 lux Alla punkter i område IV ≥ 1,5 lux

6.2.5.3. För strålkastare av klass C och D:

Test punkt/linje/område Läge i B–β-nät i vinkelgrad Vertikal β** Horisontell B** Erforderlig illuminans i lux på 25 m Minimum Maximum Klass D Klass C Klass D Klass C > 125 cm3 ≤ 125 cm3 > 125 cm3 ≤ 125 cm3 1 0,86 D 3,5 R 2,3 15,4 2 0,86 D 0 5,8 2,9 — 3 0,86 D 3,5 L 2,3 15,4 4 0,50 U 1,50 L & 1,50 R — 1,08 6 2,00 D 15 L & 15 R 1,28 0,64 — 7 4,00 D 20 L & 20 R 0,38 0,19 — 8 0 0 — 1,92 Linje 11 2,00 D 9 L till 9 R 1,6 — Linje 12 7,00 U 10 L till 10 R — 0,3; men 0,96 om inom 2° kon Linje 13 10,00 U 10 L till 10 R — 0,15; men 0,64 om inom 2° kon Linje 14 10 U till 90 U 0 — 0,15; men 0,64 om inom 2° kon 15* 4,00 U 8,0 L 0,1* 1,08 16* 4,00 U 0 0,1* 1,08 17* 4,00 U 8,0 R 0,1* 1,08 18* 2,00 U 4,0 L 0,2* 1,08 19* 2,00 U 0 0,2* 1,08 20* 2,00 U 4,0 R 0,2* 1,08 21* 0 8,0 L & 8,0 R 0,1* — 22* 0 4,0 L & 4,0 R 0,2* 1,08 Område 1 1U/8L–4U/8L–4U/8R–1U/8R–0/4R–0/1R–0,6U/0–0/1L–0/4L–1U/8L — 1,08 Område 2 >4U till <10 U 10 L till 10 R — 0,3; men 0,96 om inom 2° kon Område 3 10 U till 90 U 10 L till 10 R — 0,15; men 0,64 om inom 2° kon

Anmärkningar:

”D” betyder under linjen H–H. ”U” betyder över linjen H–H. ”R” betyder höger om linjen V–V. ”L” betyder vänster om linjen V–V.

* Vid mätningen av dessa punkter skall den främre positionslyktan, godkänd enligt ECE-föreskrifter nr 50, vara tänd, om den är kombinerad, grupperad eller ingår i en flerfunktionslykta.

** 0,25° tolerans accepteras vid varje enskild testpunkt där ljusstyrka mäts, om inte annat anges.

Allmänna texter:

ECE-typgodkännande vid referensljusflöde enligt föreskrifter nr 37 eller vid objektivt ljusflöde för gasurladdningslampa enligt föreskrifter nr 99.

Nominell inställning för ljusflödesmätning:

I höjdled: 1 % D (0,57°D) I sidled: 0°

Tolerans som accepteras vid ljusflödesmätning:

I höjdled: 0,3°D till 0,8°D I sidled: ± 0,5 °D L–R

6.2.6. Ljuset skall vara så jämt fördelat som möjligt inom områdena 1, 2 och 3 för strålkastare av klass C och D.

6.3. Bestämmelser för helljus

6.3.1. För en strålkastare som är konstruerad för att avge både helljus och halvljus skall mätningen av helljusets belysning på skärmen ske med samma strålkastarinställning som enligt villkoren under punkt 6.2 ovan. En strålkastare för endast helljus skall vara inställd så att området med bäst belysning centreras på skärningspunkten av linjerna H–H och V–V. En sådan strålkastare behöver bara uppfylla de krav som anges under punkt 6.3.

Utom för strålkastare av klass A skall helljusets belysning av skärmen uppfylla följande belysningskrav:

Skärningspunkten (HV) mellan linjerna H–H och V–V skall ligga innanför isoluxlinjen för 80 % av maximal belysning, det maximala värdet (EM) skall inte vara mindre än 32 lux för strålkastare av klass B eller C och 51,2 lux för strålkastare av klass D. Det maximala värdet får under inga omständigheter överstiga 240 lux för strålkastare av klass B respektive 180 lux för strålkastare av klass C och D.

6.3.2.1.1. Den maximala ljusstyrkan (IM) för helljuset uttryckt i tusental candela skall beräknas med följande formel:

6.3.2.1.2. Referensmärkningen (I'M) för denna maximala intensitet, enligt punkt 4.2.2.6 ovan, skall beräknas med formeln

Värdet skall avrundas till det närmaste av följande värden: 7,5, 10, 12,5, 17,5, 20, 25, 27,5, 30, 37,5, 40, 45 eller 50.

6.3.2.2 Med början under punkt HV, vågrätt åt höger och vänster, skall illuminansen inte vara mindre än 12 lux för strålkastare av klass B och C respektive 24 lux för strålkastare av klass D på ett avstånd av 1 125 mm, och inte mindre än 3 lux för strålkastare av klass B och C respektive 6 lux för strålkastare av klass D på ett avstånd av 2 250 mm.

För strålkastare av klass C och D skall illuminansen följa tabell A eller B i bilaga 3. Tabell A skall följas om det primära helljuset kommer från en enda ljuskälla. Tabell B skall följas om helljuset kommer från en sekundär strålkastare som avger helljus och som används tillsammans med en samordnad strålkastare som avger halvljus eller en primär strålkastare som avger helljus.

6.4. För strålkastare med justerbara reflektorer skall ytterligare test genomföras efter det att reflektorn flyttats ± 2° i sidled, eller minst till yttersta läget om det är mindre än 2°, från sitt ursprungliga läge, med hjälp av strålkastarens inställningsmekanism. Därefter skall hela strålkastaren flyttas (t.ex. med hjälp av en goniometer) samma antal grader i motsats riktning jämfört med hur reflektorn flyttats. Följande mått skall tas och punkterna skall ligga inom de föreskrivna gränserna:

Halvljus : punkterna HV och 0,86 D–V Helljus : IM och punkten HV (i % av IM)

6.5. De värden för belysningen av skärmen som nämndes under punkterna 6.2 och 6.3 ovan skall mätas med hjälp av en ljusmätare vars mätyta ryms i en kvadrat med sidan 65 mm.

7. FÄRG

7.1. Färgen på det utsända ljuset skall vara vit. Uttryckt i CIE-färgkoordinater skall ljusets färg ligga inom följande gränser:

gräns mot blått x ≥ 0,310 gräns mot gult x ≤ 0,500 gräns mot grönt y ≤ 0,150 + 0,640 x gräns mot grönt y ≤ 0,440 gräns mot purpur y ≥ 0,050 + 0,750 x gräns mot rött y ≥ 0,382

C. YTTERLIGARE ADMINISTRATIVA BESTÄMMELSER

8. ÄNDRING AV STRÅLKASTARTYP OCH UTVIDGNING AV GODKÄNNANDE

Varje ändring av strålkastartypen skall rapporteras till den myndighet som godkänt strålkastartypen. Myndigheten kan då antingen

8.1.1. anse att ändringarna troligen inte har någon märkbar negativ inverkan och att strålkastaren i alla fall uppfyller ställda krav, eller

8.1.2. begära ytterligare en provningsrapport från det tekniska organ som ansvarar för provningarna.

8.2. Bekräftelse eller avslag på ansökan, med angivande av ändringarna, skall rapporteras på det sätt som anges under punkt 4.1.4. ovan till de avtalsparter som tillämpar dessa föreskrifter.

8.3. Den behöriga myndighet som beviljar en utvidgning av typgodkännande skall tilldela varje rapportformulär som skrivs för en sådan utvidgning ett serienummer och informera övriga parter till 1958 års avtal om utvidgningen med hjälp av ett rapportformulär som överensstämmer med mallen i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

9. PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

Tillverkningsförfarandets överensstämmelse skall följa de förfaranden som fastställs i bilaga 2 till överenskommelsen (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Ändr.2), med följande krav:

9.1. Strålkastare som är typgodkända enligt dessa föreskrifter skall tillverkas så att de överensstämmer med den typ som godkänts genom att uppfylla de krav som anges under punkterna 6 och 7.

9.2. De minimikrav för kontrollmetoderna för produktionsöverensstämmelse som anges i bilaga 5 till dessa föreskrifter skall uppfyllas.

9.3. De minimikrav för provtagning av kontrollant som anges i bilaga 7 till dessa föreskrifter skall uppfyllas.

9.4. Myndigheten som utfärdat typgodkännande kan när som helst granska de metoder för att kontrollera produktionsöverensstämmelsen som används vid varje tillverkningsställe. I normalfallet skall sådan granskning ske vartannat år.

9.5. Det bortses från strålkastare som har uppenbara brister.

10. PÅFÖLJDER VID BRISTANDE PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

10.1. Godkännande som beviljats för en typ av strålkastare enligt dessa föreskrifter kan återkallas om kraven inte uppfylls, eller om en strålkastare med typgodkännandemärke inte överensstämmer med den godkända typen.

10.2. Om en avtalspart som tillämpar dessa föreskrifter återkallar ett typgodkännande som den tidigare beviljat skall denne omedelbart meddela detta till övriga avtalsparter som tillämpar dessa föreskrifter, med ett rapportformulär enligt mallen i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

11. TILLVERKNINGEN UPPHÖR DEFINITIVT

Om innehavaren av typgodkännandet upphör med tillverkningen av en typ av strålkastare som godkänts enligt dessa föreskrifter, skall denne informera den myndighet som beviljat typgodkännandet. När myndigheten fått ett sådant meddelande skall den informera övriga avtalsparter till 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter med ett rapportformulär enligt mallen i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

12. NAMN OCH ADRESSER TILL DE TEKNISKA TJÄNSTER SOM ANSVARAR FÖR GODKÄNNANDEPROV OCH TILL DE ADMINISTRATIVA MYNDIGHETERNA

De avtalsslutande parterna till 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter skall till FN:s sekretariat rapportera namn och adresser till de tekniska tjänster som ansvarar för typgodkännandeprov, liksom till de administrativa myndigheter som beviljar typgodkännande och till vilka intyg om typgodkännande, utvidgning, avslag eller återkallande av typgodkännande som utfärdats i annat land skall skickas.

(1) Som innehåller:

Bilaga 1 till den ursprungliga versionen av föreskrifterna – Datum för ikraftträdande: den 11 augusti 2002.

Rättelse 1 till den ursprungliga versionen av föreskrifterna – Datum för ikraftträdande: den 13 november 2002.

Bilaga 2 till den ursprungliga versionen av föreskrifterna – Datum för ikraftträdande: den 27 februari 2004.

Rättelse 1 till bilaga 2 till den ursprungliga versionen av föreskrifterna – Datum för ikraftträdande: den 10 mars 2004.

(2) Anvisningar för anbringande av strålkastare ges i tillämpliga föreskrifter för installation av belysnings- och ljussignaleringsanordningar.

(3) Ingenting i dessa föreskrifter skall hindra en avtalspart som tillämpar dessa föreskrifter från att förbjuda kombinationen av en strålkastare med lyktglas av plastmaterial som godkänts enligt dessa föreskrifter och en mekanisk strålkastarrengörare (med torkarblad).

(4) Reflektorn anses som huvudenhet.

(5) Om lyktglaset inte kan tas bort från strålkastarens huvudenhet skall det räcka med ett utrymme på lyktglaset.

(6) 1 för Tyskland, 2 för Frankrike, 3 för Italien, 4 för Nederländerna, 5 för Sverige, 6 för Belgien, 7 för Ungern, 8 för Tjeckien, 9 för Spanien, 10 för Jugoslavien, 11 för Förenade kungariket, 12 för Österrike, 13 för Luxemburg, 14 för Schweiz, 15 (vakant), 16 för Norge, 17 för Finland, 18 för Danmark, 19 för Rumänien, 20 för Polen, 21 för Portugal, 22 för Ryssland, 23 för Grekland, 24 för Irland, 25 för Kroatien, 26 för Slovenien, 27 för Slovakien, 28 för Vitryssland, 29 för Estland, 30 (vakant), 31 för Bosnien och Hercegovina, 32 för Lettland, 33 (vakant), 34 för Bulgarien, 35 (vakant), 36 för Litauen, 37 för Turkiet, 38 (vakant), 39 för Azerbajdzjan, 40 för f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, 41 (vakant), 42 för Europeiska gemenskapen (typgodkännanden beviljas av dess medlemsstater med användning av respektive ECE-symbol), 43 för Japan, 44 (vakant), 45 för Australien, 46 för Ukraina, 47 för Sydafrika och 48 för Nya Zeeland. Påföljande nummer kommer att tilldelas andra länder i den kronologiska ordning som de ratificerar eller ansluter sig till överenskommelsen om antagande av enhetliga tekniska föreskrifter för hjulförsedda fordon, utrustning och delar som kan monteras och/eller användas på hjulförsett fordon, samt om villkoren för ömsesidigt erkännande av typgodkännande utfärdade på grundval av dessa föreskrifter, och det nummer de då tilldelas skall delges de avtalsslutande parterna av FN:s generalsekreterare.

(7) Tekniska krav för glödlampor: se föreskrifter nr 37.

(8) En strålkastare anses uppfylla kraven i denna punkt om glödlampan lätt kan monteras i strålkastaren och lampans flikar även i mörker kan sättas in rätt i sina urtag.

(9) Ett sådant halvljus av specialtyp får innehålla ett helljus som inte uppfyller specifikationerna.

(10) Begränsningen för ändring av inställning på 1° till höger eller vänster är inte oförenlig med vertikal inställningsändring uppåt eller nedåt. Det senare alternativet begränsas enbart av kraven under punkt 6 3. (bestämmelserna under punkt 6.3. gäller inte för halvljusstrålkastare).

(11) illuminanskvot

BILAGA 1 MEDDELANDE (maximiformat: A4 (210 × 297 mm))

BILAGA 2 EXEMPEL PÅ TYPGODKÄNNANDEMÄRKENAS UPPBYGGNAD En strålkastare med ett av ovanstående typgodkännandemärken har godkänts i Nederländerna (E 4) enligt föreskrifter nr … med typgodkännandenummer 243 och uppfyller kraven i dessa föreskrifter i deras ursprungliga form (00). Bokstäverna C-AS (figur 1) anger att märkningen avser en strålkastare av klass A för halvljus, och bokstäverna CR-BS (figur 2) anger att märkningen avser en strålkastare av klass B med hel- och halvljus. Anm: Typgodkännandenumret och tilläggssymbolerna skall placeras nära cirkeln och antingen över eller under bokstaven ”E” eller till höger eller vänster om den. Siffrorna i typgodkännandenumret skall sitta på samma sida om bokstaven ”E” och vara vända åt samma håll. Romerska siffror som typgodkännandenummer skall undvikas för att förhindra förväxling med andra symboler. En strålkastare med ovanstående typgodkännandemärke är en strålkastare med ett lyktglas av plastmaterial som uppfyller kraven i dessa föreskrifter, i Figur 3: klass B, enbart för halvljus, Figur 4: klass B, för halvljus och helljus. En strålkastare med ovanstående typgodkännandemärke är en strålkastare som uppfyller kraven i dessa föreskrifter, i Figur 5: klass B, för halvljus och helljus, Figur 6: klass B, enbart för halvljus, Halvljuset skall inte användas samtidigt med helljuset och/eller strålkastare som ingår i flerfunktionslykta. En strålkastare med ovanstående typgodkännandemärke är en strålkastare med ett lyktglas av plastmaterial, som uppfyller kraven i dessa föreskrifter, i Figur 7: klass C, enbart för halvljus, Figur 8: klass C, för halvljus och helljus. En strålkastare med ovanstående typgodkännandemärke är en strålkastare som uppfyller kraven i dessa föreskrifter, i Figur 9: klass D, för halvljus och helljus, Figur 10: klass D, enbart för halvljus. Halvljuset skall inte användas samtidigt med helljuset och/eller strålkastare som ingår i flerfunktionslykta. Förenklad märkning för grupperade eller kombinerade lyktor eller flerfunktionslyktor Figur 11 (De lodräta och vågräta linjerna anger schematiskt formen på ljussignalanordningen. De utgör inte en del av typgodkännandemärket) Mall A Mall B Mall C Mall D Observera: De fyra exemplen ovan härrör från en belysningsanordning med ett typgodkännandemärke för en främre positionslykta godkänd enligt föreskrifter nr 50 i deras ursprungliga form (00), en strålkastare av klass D, med hel- och halvljus med en maximal ljusstyrka på mellan 86 250 och 101 250 candela (anges med nummer 30), godkänd enligt kraven i dessa föreskrifter i dess ursprungliga form (00) och med lyktglas av plast, ett främre dimljus godkänt i enlighet med ändringsserie 02 till föreskrifter nr 19 och med ett lyktglas av plast, en främre körriktningsvisare av typ 11 godkänd i enlighet med ändringsserie 01 till föreskrifter nr 50. Lampa som tillsammans med en strålkastare ingår i en flerfunktionslykta Ovanstående exempel motsvarar märkningen av ett lyktglas av plast som är avsett för användning i olika typer av strålkastare, nämligen antingen en strålkastare av klass D, med hel- och halvljus med en maximal ljusstyrka på mellan 86 250 och 101 250 candela (anges med nummer 30), godkänd i Tyskland (E1) enligt dessa föreskrifter i deras ursprungliga form (00) som ingår i en flerfunktionslykta med en främre positionslykta som godkänts enligt föreskrifter nr 50 i deras ursprungliga form (00), eller en strålkastare av klass C, med hel- och halvljus med en maximal ljusstyrka på mellan 33 750 och 45 000 candela (anges med nummer 12,5), godkänd i Tyskland (E1) enligt dessa föreskrifter i deras ursprungliga form (00) som ingår i en flerfunktionslykta med samma främre positionslykta som ovan.

BILAGA 3 MÄTSKÄRM för strålkastare av klass A (Mått i millimeter med skärmen på 25 meters avstånd) MÄTSKÄRM för strålkastare av klass B (Mått i millimeter med skärmen på 25 meters avstånd) MÄTSKÄRM för strålkastare av klass C och D (Mått i millimeter med skärmen på 25 meters avstånd) Tabell A Primär fjärrljuslykta Se figur D för detaljer om testpunkternas lägen Testpunkt nummer Testpunktens läge Erforderlig belysning i lux Klass D Klass C > 125 cm3 ≤ 125 cm3 Min. Max. Min. Max. 1 H–V (1) (1) — (1) — 2 H–3R & 3L 19,2 — 12,8 — 3 H–6R & 6L 6,4 — 4,16 — 4 H–9R & 9L 3,84 — 2,56 — 5 H–12R & 12L 1,28 — 0,8 — 6 2U–V 1,92 — 1,28 — 7 4D–V — (2) — (2) Minsta ljusstyrka för maximum 51,2 — 32 — Maximal ljusstyrka — 180,0 — 180,0

Tabell B Sekundär fjärrljuslykta med samordnad strålkastare som avger halvljus eller primär strålkastare som avger helljus Se figur E för detaljer om testpunkternas lägen Test punkt nummer Testpunktens läge Erforderlig belysning i lux Klass D Klass C > 125 cm3 ≤ 125 cm3 Min. Max. Min. Max. 1 H–V (3) (3) — (3) — 2 H–3R & 3L 19,2 — 12,8 — 3 H–6R & 6L 6,4 — 4,16 — 6 2U–V 1,92 — 1,28 — 7 4D–V — (4) — (4) Minsta ljusstyrka för maximum 51,2 — 32 — Maximal ljusstyrka — 180,0 — 180,0 (1) Ljusstyrkan vid H–V skall vara minst 80 % av den maximala ljusstyrkan i strålmönstret. (2) Ljusstyrkan vid 4 d–v skall vara högst 30 % av den maximala ljusstyrkan i strålmönstret. (3) Ljusstyrkan vid H–V skall vara minst 80 % av den maximala ljusstyrkan i strålmönstret. (4) Ljusstyrkan vid 4 D–V skall vara högst 30 % av den maximala ljusstyrkan i strålmönstret.

BILAGA 4 PROVNING AV STABILITETEN I FOTOMETRISKA PRESTANDA HOS TÄNDA STRÅLKASTARE TESTNING AV KOMPLETTA STRÅLKASTARE AV KLASS B, C OCH D När de fotometriska värdena har mätts enligt bestämmelserna i dessa föreskrifter, under punkten Emax för helljuset och under punkterna HV, 50 R, 50 L och B 50 för halvljuset, skall ett komplett strålkastarexemplar provas med avseende på stabiliteten för de fotometriska egenskaperna i drift. Med ”komplett strålkastare” avses den kompletta strålkastaranordningen inklusive de omgivande karosseridelar och lyktor som kan påverka värmespridningen. 1. PROVNING MED AVSEENDE PÅ PRESTANDAN HOS DEN FOTOMETRISKA STABILITETEN Proven skall utföras i torr och stillastående luft vid en omgivande temperatur av 23 °C ± 5 °C, varvid den kompletta strålkastaren skall vara fastsatt på en anordning som motsvarar den riktiga installationen på fordonet. 1.1. Ren strålkastare Strålkastaren skall vara tänd under 12 timmar enligt beskrivningen under punkt 1.1.1. och kontrolleras såsom föreskrivs under punkt 1.1.2. 1.1.1. Testförfarande (1) Strålkastaren skall vara tänd under angiven tid enligt följande: a) I de fall där endast en ljusfunktion (helljus, halvljus eller främre dimljus) skall typgodkännas, skall motsvarande glödlampa vara tänd under den föreskrivna tiden (2). b) För strålkastare med halvljus och ett eller flera helljus och för strålkastare med halvljus och främre dimljus skall i) strålkastaren utsättas för följande driftcykel tills den angivna tiden uppnåtts: 15 minuter med halvljusglödlampan tänd, 5 minuter med alla glödtrådar tända. ii) Om den sökande uppger att strålkastaren skall användas med endast halvljuset eller endast helljuset/helljusen tända (3) skall provningen utföras enligt dessa villkor, så att halvljuset är tänt under halva den tid som anges under punkt 1.1. ovan och helljuset eller helljusen (samtidigt) är tända under halva tiden (2). c) För strålkastare med främre dimljus och ett eller flera helljus skall i) strålkastaren utsättas för följande driftcykel tills den angivna tiden uppnåtts: 15 minuter med den främre dimljuslyktan tänd, 5 minuter med alla glödtrådar tända. ii) Om den sökande uppger att strålkastaren skall användas med endast det främre dimljuset eller endast helljuset/helljusen tända (3) skall provningen utföras enligt dessa villkor, så att halvljuset är tänt under halva den tid som anges under punkt 1.1. ovan och helljuset eller helljusen (samtidigt) är tända under halva tiden (2) (d) För strålkastare med halvljus, ett eller flera helljus samt främre dimljus skall i) strålkastaren utsättas för följande driftcykel tills den angivna tiden uppnåtts: 15 minuter med halvljusglödlampan tänd, 5 minuter med alla glödtrådar tända. ii) Om den sökande uppger att strålkastaren skall användas med endast halvljuset eller endast helljuset/helljusen tända (3) skall provningen utföras enligt dessa villkor, så att halvljuset är tänt under halva den tid som anges under punkt 1.1. ovan och det främre dimljuset används enligt en cykel där det är släckt i 15 minuter och tänt i 5 minuter under halva tiden samt under den tid helljuset är tänt (2). iii) Om den sökande uppger att strålkastaren skall användas med endast halvljuset eller endast det främre helljuset/helljusen tända (3) skall provningen utföras enligt dessa villkor, så att halvljuset är tänt under halva den tid som anges under punkt 1.1. ovan och helljuset (eller helljusen) används enligt en cykel där det är släckt i 15 minuter och tänt i 5 minuter under halva tiden samt under den tid halvljuset är tänt (2). iv) Om den sökande uppger att strålkastaren skall användas med endast halvljuset, endast helljuset (helljusen) eller endast det främre dimljuset tänt (3) skall provningen utföras enligt dessa villkor, så att halvljuset är tänt under en tredjedel av den tid som anges under punkt 1.1. ovan, helljuset (helljusen) är tända under en tredjedel av tiden och det främre dimljuset är tänt under en tredjedel av tiden (2). 1.1.1.2. Provspänning Spänningen skall vara inställd så att den ger en effekt som är 90 % av den maximala effekten som föreskrivs i föreskrifter nr 37 för den glödlampa (eller de glödlampor) som används. Den effekt som används skall i samtliga fall överensstämma med motsvarande värde för en glödlampa med märkspänningen 12 V, utom då den sökande anger att strålkastaren får användas med en annan spänning. 1.1.2. Provningsresultat 1.1.2.1. Visuell kontroll När strålkastaren har återfått samma temperatur som omgivningen skall strålkastarlinsen och eventuell yttre lins rengöras med en ren, fuktig bomullstrasa. Därefter skall linsen kontrolleras visuellt, varvid ingen förvrängning, deformation, sprickbildning eller färgförändring skall kunna iakttas på vare sig strålkastarlinsen eller eventuell yttre lins. 1.1.2.2. Fotometrisk provning För att uppfylla kraven i dessa föreskrifter skall de föreskrivna fotometriska värdena uppnås i följande punkter: För strålkastare av klass B: Halvljus: 50 R – 50 L – B 50 – HV. Helljus: Punkten Emax För strålkastare av klass C och D: Halvljus: 0,86D/3,5R – 0,86D/3,5L – 0,50U/1,5L & 1,5R – HV. Helljus: Punkten Emax En ytterligare inställning får utföras för att ta hänsyn till eventuell deformation av strålkastarfästet på grund av värme (ändring av ljus/mörkergränsens läge behandlas under punkt 2 i denna bilaga). En avvikelse på 10 %, inklusive toleransen för det fotometriska mätförfarandet, kan tillåtas mellan de fotometriska egenskaperna och de värden som uppmätts före provningen. 1.2. Smutsig strålkastare Efter prov enligt punkt 1.1 ovan skall strålkastaren vara tänd under en timme enligt punkt 1.1.1, sedan den preparerats enligt punkt 1.2.1 och kontrollerats enligt punkt 1.1.2. 1.2.1. Preparering av strålkastaren 1.2.1.1. Provblandningen 1.2.1.1.1. För strålkastare med yttre lyktglas av glas: Den blandning av vatten och föroreningsmedel som skall anbringas på strålkastaren skall bestå av 9 viktdelar kiselsand med en kornstorlek av 0–100 μm, 1 viktdel finmalen träkol (bokved) med en kornstorlek av 0–100 μm, 0,2 viktdelar NaCMC (4), och lämplig mängd destillerat vatten med en konduktivitet som är ≤ 1 mS/m. Blandningen får inte vara mer än 14 dagar gammal. 1.2.1.1.2. För strålkastare med yttre lyktglas av plast: Den blandning av vatten och föroreningsmedel som skall anbringas på strålkastaren skall bestå av 9 viktdelar kiselsand med en kornstorlek av 0–100 μm, 1 viktdel finmalen träkol (bokved) med en kornstorlek av 0–100 μm, 0,2 viktdelar NaCMC (4), 13 viktdelar destillerat vatten med en konduktivitet som är ≤ 1 mS/m, och 2 ± 1 viktdel ytaktivt medel (5). Blandningen får inte vara mer än 14 dagar gammal. 1.2.1.2. Anbringande av provningsblandningen på strålkastaren Provblandningen skall anbringas jämnt över hela den ljusavgivande ytan på strålkastaren och sedan lämnas att torka. Detta förfarande skall upprepas tills belysningsvärdet har minskat till 15–20 % av de värden som uppmätts i var och en av följande punkter under de förhållanden som beskrivs i denna bilaga: För strålkastare av klass B: Halv/helljus och endast helljus: Punkten Emax Endast halvljus: B 50 och 50 V För strålkastare av klass C och D: Halv/helljus och endast helljus: Punkten Emax Endast halvljus: 0,50U/1,5L & 1,5R and 0,86D/V 1.2.1.3. Mätutrustning Mätutrustningen skall vara likvärdig med den som används vid provning för typgodkännande av strålkastare. En standardglödlampa (referensglödlampa) skall användas för de fotometriska kontrollerna. 2. PROVNING MED AVSEENDE PÅ LJUS/MÖRKERGRÄNSENS VERTIKALA LÄGESFÖRÄNDRING GENOM PÅVERKAN AV VÄRME Detta prov består i att kontrollera att den vertikala driften av ljus/mörkergränsen under värmepåverkan inte överstiger ett specificerat värde för halvljuslampor i bruk. Sedan strålkastaren kontrollerats enligt punkt 1 skall den provas enligt punkt 2.1. utan att tas bort från eller återjusteras i provningsfixturen. 2.1. Provning Provet skall utföras i torr och stillastående luft vid en omgivande temperatur av 23 °C ± 5 °C. Strålkastarens halvljus skall vara tänt, med en serietillverkad glödlampa som åldrats under minst en timme, utan att strålkastaren tas bort från eller återjusteras i provningsfixturen. (För detta prov skall spänningen ställas in enligt punkt 1.1.1.2.) Läget för ljus/mörkergränsens horisontella del (mellan de vertikala linjerna som går genom punkterna 50 L och 50 R för strålkastare av klass B respektive 3,5 L och 3,5 R för strålkastare av klass C och D) skall kontrolleras tre minuter (r3) respektive 60 minuter (r60) efter det att ljuset tänts. Mätningen av ljus/mörkergränsens lägesförändring enligt ovan skall utföras enligt valfri metod som ger tillräcklig noggrannhet och reproducerbara resultat. 2.2. Provningsresultat 2.2.1. Resultatet, uttryckt i milliradianer (mrad) skall anses vara godtagbart för en helljuslampa bara om det absoluta värdet ΔrI = |r3 – r60| som uppmätts för strålkastaren är högst 1,0 mrad (ΔrI ≤ 1,0 mrad). 2.2.2. Om värdet är högre än 1,0 mrad, men inte högre än 1,5 mrad (1,0 mrad < ΔrI ≤ 1,5 mrad) skall emellertid en andra strålkastare provas såsom beskrivs under punkt 2.1., sedan den tre gånger utsatts för nedan beskrivna cykel för att stabilisera de mekaniska delarnas lägen i strålkastaren på ett fäste som representerar den riktiga installationen i fordonet. Halvljuset skall vara tänt i en timme (spänningen skall ställas in enligt punkt 1.1.1.2.) Därefter skall lampan vara släckt en timme. Strålkastaren skall anses vara godkänd om medelvärdet av det absoluta värdet ΔrI uppmätt på det första provexemplaret och ΔrII uppmätt på det andra provexemplaret är högst 1,0 mrad (1) För testschemat, se bilaga 8 till dessa föreskrifter. (2) Om den strålkastare som provas omfattar positionslyktorna, skall de senare vara tända under hela provningen. I de fall det rör sig om en körriktningsvisare skall den blinka med ett förhållande blinkande läge och släckt läge på ungefär 1 till 1. (3) Om två eller flera glödtrådar är tända samtidigt när ljustutan används, skall detta inte anses som normal samtidig användning av glödtrådarna. (4) NaCMC står för karboxymetylcellulosans natriumsalt, vanligen kallat CMC. Den NaCMC som används i smutsblandningen skall ha en substitutionsgrad (DS) som är 0,6–0,7 och en viskositet av 200–300 cP för en tvåprocentig lösning vid 20 °C. (5) Toleransen i fråga om kvantitet är beroende av nödvändigheten att få fram smuts som på ett korrekt sätt kan spridas ut på lyktglaset av plast.

BILAGA 5 MINIMIKRAV FÖR FÖRFARANDEN FÖR KONTROLL AV PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE 1. ALLMÄNNA KRITERIER 1.1. Kraven för överensstämmelse skall anses uppfyllda ur mekanisk och geometrisk synpunkt om skillnaderna inte är större än de oundvikliga variationerna vid tillverkningen inom ramen för kraven i dessa föreskrifter. Detta gäller även för färgen. Med avseende på fotometriska egenskaper skall överensstämmelsen för masstillverkade strålkastare, vid prov av de fotometriska egenskaperna för en slumpmässigt vald strålkastare utrustad med standardglödlampa, inte ifrågasättas i följande fall: 1.2.1. För strålkastare av klass A: Om inget uppmätt värde avviker i ofördelaktig riktning med mer än 20 % från det värde som föreskrivs i dessa föreskrifter. För strålkastare av klass B, C och D: 1.2.2.1. Om inget uppmätt värde avviker i ofördelaktig riktning med mer än 20 % från det värde som föreskrivs i dessa föreskrifter. För värden i område III för strålkastare av klass B respektive i område I för strålkastare av klass C och D får den största avvikelsen i ofördelaktig riktning vara 0,3 lux motsvarande 20 %, respektive 0,45 lux motsvarande 30 %. 1.2.2.2. Om HV för helljuset befinner sig innanför isoluxlinjen för 0,75 Emax och ingen avvikelse större än +20 % för största värden och –20 % för minsta värden kan konstateras för de fotometriska värdena i någon av mätpunkterna som anges under punkterna 6.2.3.2 och 6.3.2.2 i dessa föreskrifter. 1.2.3. Om resultaten av proven som beskrivs ovan inte uppfyller kraven skall proven upprepas med en annan standardglödlampa. 1.3. För kontroll av förändringen i höjdled för ljus/mörkergränsen under påverkan av värme, skall följande förfarande tillämpas (gäller endast strålkastare av klass B, C och D): Ett av provexemplaren av en strålkastare skall provas enligt det förfarande som beskrivs under punkt 2.1 i bilaga 4 efter att tre gånger i följd ha blivit utsatt för den cykel som beskrivs under punkt 2.2.2 i bilaga 4. Strålkastaren skall anses godkänd om Δr inte överskrider 1,5 mrad. Om detta värde är större än 1,5 mrad men lägre än 2,0 mrad skall ett andra exemplar utsättas för provet, varefter medelvärdet för de uppmätta värdena för båda exemplaren inte får överstiga 1,5 mrad. 1.4. Det bortses från strålkastare som har uppenbara brister. 2. MINIMIKRAV FÖR TILLVERKARENS KONTROLL AV ÖVERENSSTÄMMELSE Innehavaren av typgodkännandemärket skall för varje typ av strålkastare utföra åtminstone följande prov med lämpliga intervall. Proven skall utföras enligt bestämmelserna i dessa föreskrifter. Om något provexemplar inte visar överensstämmelse i fråga om den typ som provas skall ytterligare exemplar provas. Tillverkaren skall vidta åtgärder för att garantera att aktuell produktion uppfyller kraven på överensstämmelse. 2.1. Provningens karaktär Prov på överensstämmelse i dessa föreskrifter skall omfatta kontroll av de fotometriska egenskaperna och för strålkastare av klass B, C och D kontroll av förändringen i höjdled för ljus/mörkergränsen under påverkan av värme. 2.2. Provningsmetoder 2.2.1. Proven skall normalt utföras enligt de metoder som anges i dessa föreskrifter. 2.2.2. I den provning av överensstämmelse som utförs av tillverkaren kan likvärdiga metoder användas med tillstånd av den behöriga myndighet som är ansvarig för typgodkännandeprovning. Tillverkaren har ansvaret att bevisa att tillämpade metoder är likvärdiga dem som anges i dessa föreskrifter. 2.2.3. Tillämpningen av punkt 2.2.1 och 2.2.2 kräver regelbunden kalibrering av provutrustningen och dess korrelation med mätningar som gjorts av behörig myndighet. 2.2.4. Referensmetoderna måste i samtliga fall överensstämma med dessa föreskrifter, speciellt då de avser administrativ provkontroll och provtagning. 2.3. Provernas karaktär Provexemplar av strålkastare skall väljas slumpmässigt från produktionen av ett enhetligt parti. Ett enhetligt parti innebär en uppsättning strålkastare av samma typ, definierad enligt tillverkarens produktionsmetoder. Bedömningen skall normalt omfatta serieproduktion från enskilda fabriker. Tillverkaren får dock samla ihop uppgifter för samma typ från flera fabriker om dessa sköts med samma kvalitetssystem och har samma kvalitetsstyrning. 2.4. Uppmätta och registrerade fotometriska egenskaper Provstrålkastarna skall utsättas för fotometriska mätningar i de mätpunkter som krävs i föreskriften, medan avläsningen begränsas till följande punkter: 2.4.1. För strålkastare av klass A: HV, LH, RH, 12,5L och 12,5R 2.4.2. För strålkastare av klass B: Emax, HV (1), för helljuset och till punkterna HV, 50 R, 50 L, för halvljuset 2.4.3. För strålkastare av klass C och D: Emax, HV (1), för helljuset och till punkterna HV, 0,86 D/3,5 R, 0,86 D/3,5 L, för halvljuset 2.5. Godkännandekriterier Tillverkaren är ansvarig för att genomföra en statistisk undersökning av provresultaten och för att tillsammans med behörig myndighet fastställa godkännandekriterier för att produkterna uppfyller de krav som uppställts för kontroll av produktöverensstämmelsen under punkt 9.1 i dessa föreskrifter. Godkännandekriterierna skall vara sådana att, med en konfidensnivå på 95 %, sannolikheten för att klara ett stickprov enligt bilaga 7 (första provexemplaret) är minst 0,95. (1) Om halvljuset är ingår i en flerfunktionslykta tillsammans med helljuset skall HV för helljuset utgöras av samma mätpunkter som för halvljuset.

BILAGA 6 KRAV FÖR STRÅLKASTARE MED LYKTGLAS AV PLAST – PROVNING AV LYKTGLAS ELLER MATERIALPROVER OCH AV KOMPLETTA STRÅLKASTARE 1. ALLMÄNNA SPECIFIKATIONER 1.1. Provexemplaren som lämnats in enligt punkt 2.2.4. i dessa föreskrifter skall överensstämma med de specifikationer som anges under punkterna 2.1. till 2.5. nedan. 1.2. De två provexemplar av kompletta strålkastare som tillhandahålls enligt punkt 2.2.3. i dessa föreskrifter och som innehåller lyktglas av plast skall, med avseende på lyktglasmaterialet, överensstämma med de specifikationer som anges under punkt 2.6. nedan. 1.3. Provexemplaren av lyktglasen eller materialprover skall, tillsammans med reflektorn som de är avsedda att monteras på (om så är tillämpligt), utsättas för typgodkännandeprov enligt tidsordningen i tabell A i tillägg 1 till denna bilaga. 1.4. Om strålkastartillverkaren emellertid kan bevisa att produkten redan blivit godkänd i de prov som beskrivs under punkterna 2.1 till 2.5 nedan, eller motsvarande prov enligt andra föreskrifter, behöver dessa prov ej upprepas. Endast de prov som föreskrivs i tabell B i tillägg 1 skall då vara obligatoriska. 2. PROV 2.1. Resistens mot temperaturförändringar 2.1.1. Provtagningar Tre nya provexemplar (lyktglas) skall utsättas för fem cykler av temperatur- och fuktighetsändringar (RH = relativ fuktighet) enligt följande program: 3 timmar vid 40 °C ± 2 °C och en relativ luftfuktighet på 85–95 %, 1 timme vid 23 °C ± 5 °C och en relativ luftfuktighet på 60–75 %, 15 timmar vid –30 °C ± 2 °C, 1 timme vid 23 °C ± 5 °C och en relativ luftfuktighet på 60–75 %, 3 timmar vid 80 °C ± 2 °C, 1 timme vid 23 °C ± 5 °C och en relativ luftfuktighet på 60–75 %, Före detta prov skall provexemplaren förvaras vid 23 °C ± 5 °C och en relativ luftfuktighet på 60–75 % under minst fyra timmar. Obs: Entimmesperioderna vid 23 °C ± 5 °C omfattar övergångsperioden från en temperatur till en annan, som behövs för att undvika termiska chockeffekter. 2.1.2. Fotometriska mätningar 2.1.2.1. Metod Fotometriska mätningar skall utföras på provexemplaren före och efter provet. Dessa mätningar skall utföras med en standardglödlampa (referensglödlampa) i följande punkter: B 50, 50 L och 50R för strålkastare av klass B, 0,86 D/3,5R, 0,86D/3,5L, 0,50U/1,5L och 1,5R för strålkastare av klass C och D för halvljus eller halv-/helljus, Emax för helljuset för en strålkastare för helljus eller halv-/helljus. 2.1.2.2. Resultat Skillnaden mellan de uppmätta fotometriska värdena för varje exemplar före och efter provet får inte överskrida 10 % inklusive toleranserna för det fotometriska mätförfarandet. 2.2. Motståndskraft mot atmosfärisk och kemisk påverkan 2.2.1. Motståndskraft mot atmosfärisk påverkan Tre nya provexemplar (lyktglas eller materialprover) skall utsättas för strålning från en källa med en spektralenergidistribution som liknar en svart kropps vid en temperatur mellan 5 500 K och 6 000 K. Lämpliga filter skall placeras mellan källan och provexemplaren för att i möjligaste mån minska strålningen med våglängder kortare än 295 nm och längre än 2 500 nm. Provexemplaren skall utsättas för en energibestrålning av 1 200 W/m2 ± 200 W/m2 under så lång tid att den totalt mottagna energin motsvarar 4 500 MJ/m2 ± 200 MJ/m2. I inneslutningen skall temperaturen, mätt på den svarta plattan som är placerad på samma höjd som provexemplaren, vara 50 °C ± 5 °C. För att exponeringen skall bli jämn, skall provexemplaren rotera runt strålningskällan i en hastighet mellan 1 och 5 1/min. Provexemplaren skall besprutas med destillerat vatten med en konduktivitet som är lägre än 1 mS/m vid en temperatur av 23 °C ± 5 °C, enligt följande cykel: sprutning: 5 minuter, torkning: 25 minuter. 2.2.2. Resistens mot kemiska medel Sedan det prov som beskrivs under punkt 2.2.1 ovan och de mätningar som beskrivs under punkt 2.2.3.1 nedan utförts, skall ytterytan på de tre provexemplaren behandlas enligt punkt 2.2.2.2 med den blandning som anges under punkt 2.2.2.1 nedan. 2.2.2.1. Provblandningen Provblandningen skall bestå av 61,5 % n-heptan, 12,5 % toluen, 7,5 % etyltetraklorid, 12,5 % trikloretylen och 6 % xylen (volymprocent). 2.2.2.2. Anbringande av provblandningen En bomullstrasa dränks in (enligt ISO 105) tills den är mättad med den lösning som beskrivs under punkt 2.2.2.1 ovan. Trasan läggs inom 10 sekunder på provexemplarets ytteryta och pressas mot ytan under 10 minuter med ett tryck av 50 N/cm2, vilket motsvarar en kraft av 100 N anbringad på en provyta som är 14 × 14 mm. Under denna 10-minuters period skall bomullstrasan dränkas in igen, så att sammansättningen av den pålagda vätskan hela tiden är likadan som den föreskrivna provblandningen. Under anbringandeperioden är det tillåtet att kompensera det anbragta trycket för att undvika att det förorsakar sprickor. 2.2.2.3. Rengöring Sedan appliceringen av provblandningen avslutats skall provexemplaren lufttorka och sedan tvättas med den lösning som beskrivs under punkt 2.3 (motståndskraft mot rengöringsmedel) vid 23 °C ± 5 °C. Därefter skall provexemplaren sköljas noga med destillerat vatten som innehåller högst 0,2 % föroreningar vid 23 °C ± 5 °C. Provexemplaren torkas sedan av med en mjuk trasa. 2.2.3. Resultat 2.2.3.1. Efter provet av motståndskraft mot atmosfärisk påverkan, får provexemplarets yttre yta inte uppvisa sprickor, rispor eller flisbildning och inte vara deformerad. Medelvariationen i transmissionen , uppmätt på de tre provexemplaren i enlighet med förfarandet i tillägg 2 till denna bilaga, får inte överstiga 0,020 (Δtm ≤ 0,020). 2.2.3.2. Efter provet av motståndskraft mot kemisk påverkan, får provexemplaren inte ha några spår av kemiska förändringar som kan orsaka någon betydande förändring i ljusspridningen, vars medelspridning , mätt på de tre provexemplaren enligt det förfarande, som beskrivs i tillägg 2 till denna bilaga, inte får vara större än 0,020 (Δdm ≤ 0,020). 2.3. Resistens mot rengöringsmedel och kolväten 2.3.1. Resistens mot rengöringsmedel Den yttre ytan på de tre provexemplaren (lyktglas eller materialprover) skall värmas till 50 °C ± 5 °C och sedan under fem minuter sänkas ned i en blandning som hålls vid 23 °C ± 5 °C och som består av 99 delar destillerat vatten med högst 0,02 % föroreningar och en del alkylarylsulfonat. Vid slutet av provet skall provexemplaren torka vid 50 °C ± 5 °C. Provexemplarens yta skall rengöras med en fuktig trasa. 2.3.2. Resistens mot kolväten Ytterytan på dessa tre provexemplar skall sedan gnuggas lätt under en minut med en bomullstrasa indränkt i en blandning bestående av 70 % n-heptan och 30 % toluen (volymprocent), och får sedan lufttorka. 2.3.3. Resultat Sedan ovanstående två prov genomförts efter varandra skall medelförändringen i ljustransmission, mätt på de tre provexemplaren enligt det förfarande som beskrivs i tillägg 2 till denna bilaga, inte vara större än 0,010 (Δtm ≤ 0,010). 2.4. Resistens mot mekanisk försämring 2.4.1 Den mekaniska försämringsmetoden Ytterytan av de tre nya provexemplaren (lyktglasen) skall utsättas för prov med jämn mekanisk förslitning enligt den metod som beskrivs i tillägg 3 till denna bilaga. 2.4.2. Resultat Efter detta prov skall variationerna: i transmission : i spridning : mätas enligt det förfarande som beskrivs i tillägg 2 i det område som anges under punkt 2.2.4.1.1. i dessa föreskrifter. Medelvärdet för de tre provexemplaren skall vara sådant att Δtm ≤ 0,100; Δdm ≤ 0,050 2.5. Provning av eventuella beläggningars hållbarhet 2.5.1. Förberedelse av provexemplaret En 20 × 20 mm stor yta av beläggningen på ett lyktglas skall skäras med ett rakblad eller en nål i ett rutmönster där rutorna är cirka 2 × 2 mm. 2.5.2. Beskrivning av provningen Provet utförs med en tejp med en vidhäftningsförmåga av 2 N/(cm bredd) ± 20 % mätt under de standardiserade förhållanden som anges i tillägg 4 till denna bilaga. Tejpen, som skall vara minst 25 mm bred, skall under minst fem minuter pressas mot ytan som preparerats enligt punkt 2.5.1. Därefter skall tejpens ände påverkas med en kraft så att vidhäftningsförmågan till aktuell yta balanseras av en kraft som är vinkelrät mot ytan. Därefter skall tejpen dras bort med en jämn hastighet av 1,5 m/s ± 0,2 m/s. 2.5.3. Resultat Ingen väsentlig försämring av den inrutade ytan får ha uppstått. Försämringar vid korsningarna mellan rutorna eller kanterna av snitten är tillåtna om den försämrade ytan inte är större än 15 % av den inrutade ytan. 2.6. Provning av hela strålkastaren utrustad med ett lyktglas av plastmaterial 2.6.1. Resistens mot mekanisk försämring av lyktglasets yta 2.6.1.1. Provtagningar Lyktglaset på provexemplar nummer 1 skall utsättas för det prov som beskrivs under punkt 2.4.1 ovan. 2.6.1.2. Resultat Efter provet skall resultaten av de fotometriska mätningarna som görs på strålkastaren enligt dessa föreskrifter inte med mer än 30 % överskrida de föreskrivna maximala värdena under punkten HV och inte vara mer än 10 % lägre än de föreskrivna minsta värdena under punkterna 50 L och 50 R för strålkastare av klass B, 0,86 D/3,5 R, 0,86D/3,5L för strålkastare av klass C och D. 2.6.2. Provning av eventuella beläggningars vidhäftningsförmåga Lyktglaset på provexemplar nummer 2 skall utsättas för det prov som beskrivs under punkt 2.5. ovan. 3. KONTROLL AV PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSEN Strålkastarna i en serie skall, med avseende på använda material för tillverkning av lyktglas, anses överensstämma med dessa föreskrifter om 3.1.1. provexemplarets ytteryta, efter provet av motståndskraft mot kemisk påverkan och provet av motståndskraft mot rengöringsmedel och kolväten, inte uppvisar sprickor, flisbildning eller deformation som är synlig med blotta ögat (se punkterna 2.2.2., 2.3.1 och 2.3.2.), och 3.1.2. de fotometriska värdena, efter provet som beskrivs under punkt 2.6.1.1., i mätpunkterna som anges under punkt 2.6.1.2. ligger inom de gränser som föreskrivs för produktionsöverensstämmelse i dessa föreskrifter. 3.2. Om provresultaten inte uppfyller kraven skall proven upprepas med ett annat slumpvis valt provexemplar. TILLÄGG 1 TIDSORDNING FÖR TYPGODKÄNNANDEPROV A. Prov på plastmaterial (lyktglas eller materialprover tillhandahållna enligt punkt 2.2.4. i dessa föreskrifter). Prov – Provtagningar Lyktglas eller materialprov Lyktglas 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 1.1. Begränsat fotometriskt (punkt 2.1.2) x x x 1.1.1. Temperaturförändring (punkt 2.1.1) x x x 1.1.2. Begränsat fotometriskt (punkt 2.1.2) x x x 1.2.1. Mätning av ljustransmission x x x x x x x x x 1.2.2. Spridningsmätning x x x x x x 1.3. Atmosfärisk påverkan (punkt 2.2.1) x x x 1.3.1. Mätning av ljustransmission x x x 1.4. Kemisk påverkan (punkt 2.2.2.) x x x 1.4.1. Spridningsmätning x x x 1.5. Rengöringsmedel (punkt 2.3.1.) x x x 1.6. Kolväten (punkt 2.3.2.) x x x 1.6.1. Mätning av ljustransmission x x x 1.7. Försämring (punkt 2.4.1.) x x x 1.7.1. Mätning av ljustransmission x x x 1.7.2. Spridningsmätning x x x 1.8. Vidhäftningsförmåga (punkt 2.5.) x B. Provning av kompletta strålkastare (tillhandahålls enligt punkt 2.2.3 i dessa föreskrifter). Provtagningar Komplett strålkastare Provexemplar nr. 1 2 2.1. Försämring (punkt 2.6.1.1.) x 2.2. Fotometrisk mätning (punkt 2.6.1.2.) x 2.3. Vidhäftningsförmåga (punkt 2.6.2.) x TILLÄGG 2 METOD FÖR MÄTNING AV SPRIDNING OCH TRANSMISSION AV LJUS 1. UTRUSTNING (se figur) Strålen från en kollimator K med halv avvikelse ß/2 = 17,4 × 104 rd är begränsad av en bländare Dτ med en 6 mm stor öppning mot vilken provstativet står. En färglös samlingslins L2, som är korrigerad mot sfärisk aberration, förenar bländaren Dτ med mottagaren R. Diametern på linsen L2 skall vara sådan att den inte skärmar av ljuset, som sprids av provexemplaret, inom en kon med en halv toppvinkel av β/2 = 14°. En ringformig bländare DD, med vinklarna αo/2 = 1° och αmax/2 = 12° är placerad i linsen L2:s fokalplan. Den ogenomskinliga centrala delen av bländaren är nödvändig för att hindra att ljuset kommer direkt från ljuskällan. Det skall vara möjligt att ta bort bländarens centrala del från ljusstrålen på ett sådant sätt att den när den sätts tillbaka hamnar i exakt samma läge. Avståndet L2 Dτ och brännvidden F2 (1) för linsen L2 skall väljas så att bilden från Dτ helt täcker mottagaren R. När det ursprungliga infallande ljusflödet anges till 1 000 enheter, skall varje avläsnings absoluta noggrannhet vara bättre än 1 enhet. 2. MÄTNINGAR Följande avläsningar skall göras: Avläsning Med provexemplar Med central del av DD Avläst storhet T1 nej nej Infallande ljusflöde vid första avläsningen T2 ja (före prov) nej Transmitterat ljusflöde av det nya materialet inom ett fält av 24° T3 ja (efter prov) nej Transmitterat ljusflöde av det nya materialet inom ett fält av 24° T4 ja (före prov) ja Spritt ljusflöde av det nya materialet T5 ja (efter prov) ja Spritt ljusflöde av det provade materialet (1) För L2 rekommenderas en fokalt avstånd på cirka 80 mm. TILLÄGG 3 METOD FÖR BLÄSTERPROV 1. PROVUTRUSTNING 1.1. Blästerpistolen Blästerpistolen som används skall vara utrustad med ett munstycke med 1,3 mm diameter som tillåter en hastighet på vätskeflödet av 0,24 ± 0,02 l/minut vid ett driftstryck av 6,0 bar –0, +0,5 bar. Under dessa driftsförhållanden skall det sprutmönster som erhålls vara 170 mm ± 50 mm i diameter på den yta som är utsatt för förslitning, på ett avstånd av 380 mm ± 10 mm från munstycket. 1.2. Provblandningen Provblandningen skall bestå av kiselsand med hårdheten 7 på Mohr-skalan, med en kornstorlek mellan 0 och 0,2 mm och i det närmaste normalfördelad, med en vinkelfaktor av 1,8 till 2, och vatten med en hårdhet som inte är större än 205 g/m3, i en blandning bestående av 25 g sand per liter vatten. 2. PROVNING Lyktglasets ytteryta skall en eller flera gånger utsättas för blästring enligt ovan. Blästerstrålen skall vara i det närmaste vinkelrät mot provytan. Förslitningen skall kontrolleras med hjälp av ett eller flera provexemplar av glas som placeras som en referens nära lyktglaset som skall provas. Blästring skall ske tills förändringen i ljusspridning för provexemplaret eller provexemplaren, mätta med den metod som beskrivs i tillägg 2, är sådan att Flera referensexemplar kan användas för kontroll av att hela den provade ytan försämrats homogent. TILLÄGG 4 VIDHÄFTNINGSPROV MED TEJP 1. SYFTE Denna metod gör det möjligt att under standardiserade förhållanden avgöra den linjära vidhäftningskraften för en tejp på en glasskiva. 2. PRINCIP Mätning av den kraft som behövs för borttagande av tejp från en glasplatta i en 90° vinkel. 3. SPECIFICERADE ATMOSFÄRISKA FÖRHÅLLANDEN De omgivande förhållandena skall vara 23 °C ± 5 °C och 65 ± 15 % relativ luftfuktighet. 4. PROVBITAR Före provet skall tejprullen prepareras under 24 timmar under föreskrivna förhållanden (se punkt 3 ovan). Fem provbitar som alla är 400 mm långa skall provas från varje rulle. Dessa provbitar skall tas från rullen sedan de tre första varven tagits bort. 5. FÖRFARANDE Detta prov skall ske under de atmosfäriska förhållanden som anges under punkt 3. Ta de fem provbitarna som dragits av från rullen radiellt med en hastighet av cirka 300 mm/s och applicera dem inom 15 sekunder på följande sätt: Fäst tejpen på glasskivan undan för undan med en lätt längsgående gnuggande rörelse med fingret, utan överdrivet tryck, så att inga bubblor lämnas kvar mellan tejpen och glasskivan. Lämna enheten (glasskiva och tejp) under de föreskrivna atmosfäriska förhållandena i 10 minuter. Dra loss cirka 25 mm av provbiten från skivan i ett plan som är vinkelrätt mot provbitens axelriktning. Sätt fast skivan och vik tillbaka tejpens fria del 90°. Lägg på kraft på ett sådant sätt att skiljelinjen mellan tejpen och skivan är vinkelrät mot denna kraft och vinkelrät mot skivan. Dra loss tejpen med en hastighet av 300 mm/s ± 30 mm/s och notera den kraft som behövs. 6. RESULTAT De fem värden som fås skall ordnas efter storlek och medianvärdet tas som ett resultat av mätningen. Detta värde skall uttryckas i newton per centimeter av tejpens bredd.

BILAGA 7 MINIMIKRAV FÖR PROVTAGNING UTFÖRD AV KONTROLLANT 1. ALLMÄNNA KRITERIER 1.1. Kraven för överensstämmelse skall anses uppfyllda ur mekanisk och geometrisk synpunkt enligt kraven i dessa föreskrifter om eventuella skillnader inte är större än de oundvikliga variationerna vid tillverkningen. Detta gäller även färgen. Med avseende på fotometriska egenskaper skall överensstämmelsen för masstillverkade strålkastare, vid prov av de fotometriska egenskaperna för en slumpmässigt vald strålkastare utrustad med standardglödlampa, inte ifrågasättas i följande fall: 1.2.1. För strålkastare av klass A: Om inget uppmätt värde avviker i ofördelaktig riktning med mer än 20 % från det värde som föreskrivs i dessa föreskrifter, För strålkastare av klass B, C och D: 1.2.2.1. Om inget uppmätt värde avviker i ofördelaktig riktning med mer än 20 % från det värde som föreskrivs i dessa föreskrifter. För värden i område III för strålkastare av klass B respektive i område I för strålkastare av klass C och D får den största avvikelsen i ofördelaktig riktning vara 0,3 lux motsvarande 20 %, respektive 0,45 lux motsvarande 30 % 1.2.2.2. Om HV för helljuset befinner sig innanför isoluxlinjen för 0,75 Emax och ingen avvikelse större än +20 % för största värden och –20 % för minsta värden kan konstateras för de fotometriska värdena i någon av de mätpunkter som anges under punkterna 6.2.3.2 och 6.3.2.2 i dessa föreskrifter. 1.2.3. Om resultaten av proven som beskrivs ovan inte uppfyller kraven skall proven upprepas med en annan standardglödlampa. 1.2.4. Det bortses från strålkastare som har uppenbara brister. 2. FÖRSTA PROVTAGNING Vid den första provtagningen skall fyra strålkastare väljas ut slumpmässigt. Första provet av två betecknas A, det andra provet av två betecknas B. 2.1. Överensstämmelsen ifrågasätts inte Vid provning enligt det provtagningsförfarande som visas i figur 1 i denna bilaga skall överensstämmelsen för masstillverkade strålkastare inte ifrågasättas om avvikelserna i ofördelaktig riktning för de uppmätta värdena för strålkastarna är följande: 2.1.1.1. Exemplar A A1: en strålkastare 0 % en strålkastare inte mer än 20 % A2: båda strålkastarna mer än 0 % men inte mer än 20 % gå till prov B 2.1.1.2 Exemplar B B1: båda strålkastarna 0 % 2.2. Överensstämmelsen ifrågasätts Vid provning enligt det provtagningsförfarande som visas i figur 1 i denna bilaga skall överensstämmelsen för masstillverkade strålkastare ifrågasättas och tillverkaren uppmanas att se till att hans produktion uppfyller kraven (anpassning av produktion) om avvikelserna för de uppmätta värdena för strålkastarna är följande: 2.2.1.1. Exemplar A A3: en strålkastare inte mer än 20 % en strålkastare mer än 20 % men inte mer än 30 % 2.2.1.2. Exemplar B B2: i fallet A2 en strålkastare mer än 0 % men inte mer än 20 % en strålkastare inte mer än 20 % B3: i fallet A2 en strålkastare 0 % en strålkastare mer än 20 % men inte mer än 30 % 2.3. Godkännandet återkallas Överensstämmelsen skall ifrågasättas och punkt 11 tillämpas om, vid provning enligt det provtagningsförfarande som visas i figur 1 i detta tillägg, avvikelserna för de uppmätta värdena för strålkastarna är följande: 2.3.1. Exemplar A A4: en strålkastare inte mer än 20 % en strålkastare mer än 30 % A5: båda strålkastarna mer än 20 % 2.3.2. Exemplar B B4: i fallet A2 en strålkastare mer än 0 % men inte mer än 20 % en strålkastare mer än 20 % B5: i fallet A2 båda strålkastarna mer än 20 % B6: i fallet A2 en strålkastare 0 % en strålkastare mer än 30 % 3. UPPREPAD PROVTAGNING I fallen A3, B2 och B3 är en ny provtagning nödvändig inom två månader efter underrättelsen, med ett tredje provexemplar C bestående av två strålkastare som väljs ur ett parti som tillverkats efter anpassning av produktionen. 3.1. Överensstämmelsen ifrågasätts inte Vid provning enligt det provtagningsförfarande som visas i figur 1 i denna bilaga skall överensstämmelsen för masstillverkade strålkastare inte ifrågasättas om avvikelserna för de uppmätta värdena för strålkastarna är följande: 3.1.1.1. Exemplar C C1: en strålkastare 0 % en strålkastare inte mer än 20 % C2: båda strålkastarna mer än 0 % men inte mer än 20 % gå till prov D 3.1.1.2 Exemplar D D1: i fallet C2 båda strålkastarna 0 % 3.2. Överensstämmelsen ifrågasätts Vid provning enligt det provtagningsförfarande som visas i figur 1 i denna bilaga skall överensstämmelsen för masstillverkade strålkastare ifrågasättas och tillverkaren uppmanas att se till att hans produktion uppfyller kraven (anpassning av produktion) om avvikelserna för de uppmätta värdena för strålkastarna är följande: 3.2.1.1. Exemplar D D2: i fallet C2 en strålkastare mer än 0 % men inte mer än 20 % en strålkastare inte mer än 20 % 3.3. Godkännandet återkallas Överensstämmelsen skall ifrågasättas och punkt 11 tillämpas om, vid provning enligt det provtagningsförfarande som visas i figur 1 i detta tillägg, avvikelserna för de uppmätta värdena för strålkastarna är följande. 3.3.1. Exemplar C C3: en strålkastare inte mer än 20 % en strålkastare mer än 20 % C4: båda strålkastarna mer än 20 % 3.3.2. Exemplar D D3: i fallet C2 en strålkastare 0 eller mer än 0 % en strålkastare mer än 20 %