Endast FN/ECE-texterna i original har bindande folkrättslig verkan. Dessa föreskrifters status och dagen för deras ikraftträdande bör kontrolleras i den senaste versionen av FN/ECE:s statusdokument TRANS/WP.29/343 som finns på: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.

Föreskrifter nr 49 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Utsläpp från motorer med kompressions- eller gnisttändning (NG och LPG)

Enhetliga bestämmelser om åtgärder mot utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar från motorer med kompressionständning som används i fordon samt mot utsläpp av gasformiga föroreningar från motorer med gnisttändning drivna med naturgas eller motorgas (LPG) vilka används i fordon

(Revision 4)

Med all giltig text fram till och med:

Ändringsserie 05 – Dag för ikraftträdande:

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

KAPITEL

BILAGOR

1. TILLÄMPNINGSOMRÅDE

c)

2. DEFINITIONER

Wobbetal (undre Wobbetal, Wl, eller övre Wobbetal, Wu): förhållandet mellan värmevärdet per volymenhet för en gas och kvadratroten ur dess relativa densitet under samma referensförhållanden:

livslängd: för fordon och motorer som godkänns enligt antingen rad B1, rad B2 eller rad C i tabellen i punkt 5.2.1 i dessa föreskrifter, tillämplig sträcka eller tid enligt definitionen i punkt 5.3 (avgasregningssystemets varaktighet) i dessa föreskrifter under vilken överensstämmelse med berörda gränsvärden för gas-, partikel- och rökutsläpp måste garanteras som ett led i typgodkännandet.

provcykel: en serie provpunkter, var och en med fastlagt varvtal och vridmoment, vilka motorn ska genomgå under fortvariga (ESC-prov) eller transienta driftsförhållanden (ETC- och ELR-prov).

nominellt varvtal: det maximala varvtal under full belastning som regulatorn medger, eller om ingen regulator finns, det varvtal vid vilket maximal effekt erhålls från motorn enligt tillverkarens uppgifter i punkt 2 i tillägg 2 till bilaga 1.

periodisk regenerering: den regenereringsprocess som sker med jämna mellanrum i en avgasreningsanordning efter mindre än 100 timmar av normal motordrift. Under de cykler då regenerering sker kan utsläppsstandarderna överskridas.

motorvarvtal A, B och C: provningsvarvtal inom motorns arbetsvarvtalsområde som ska användas för ESC- och ELR-provning enligt tillägg 1 till bilaga 4A till dessa föreskrifter.

motorns arbetsvarvtalsområde: varvtalsområde som oftast används under motorns körning och som ligger mellan de låga och höga varvtalen enligt tillägg 1 till bilaga 4A till dessa föreskrifter.

c)

ett omborddiagnossystem eller en strategi för kontroll av avgasrening, som skiljer mellan driftsmoment vid ett standardiserat typgodkännandeprov och andra driftsmoment, och ger reducerade kontrollegenskaper (i tid och exakthet) under förhållanden som i huvudsak inte ingår i typgodkännandeprovet i fråga.

c)

en grundstrategi för avgasrening som skiljer mellan driftsmoment vid ett standardiserat typgodkännandeprov och andra driftsmoment, och ger reducerad avgasrening under förhållanden som i huvudsak inte ingår i typgodkännandeprovet i fråga, eller

en hjälpstrategi för avgasrening som reducerar grundstrategins effektivitet under förhållanden som rimligen kan förväntas vid normal användning av fordonet,

kontrollområde: området mellan motorvarvtalen A och C och mellan 25 % och 100 % belastning.

kontinuerlig regenerering: regenereringsprocess i ett system för avgasefterbehandling som sker kontinuerligt eller åtminstone en gång per ETC-prov. För en sådan regenereringsprocess behövs inget särskilt provningsförfarande.

c)

grundstrategi för avgasrening: avgasreningsstrategi som är aktiv under motorns hela arbetsvarvtals- och arbetsbelastningsområde såvida inte en hjälpstrategi är aktiverad. Några exempel på grundstrategier är

hjälpstrategi för avgasrening: avgasreningsstrategi vilken aktiveras eller ändrar grundstrategin för avgasrening i ett eller flera särskilda syften och under särskilda miljö- eller driftsförhållanden, t.ex. fordonshastighet, motorns varvtal, växel, insugningstemperatur eller insugningsundertryck.

Arbete genererat under referens-ETC-cykeln

Verkligt arbete genererat under ETC-cykeln

Vs

PDP-gasvolym som pumpas per pumpvarv

PDP-varvtal (antal pumpslag per sekund)

Antal PDP-varv (slag) under ett tidsintervall

Totalt antal PDP-varv (slag) under cykeln

Provmassa under hela provcykeln

Total massa avgaser under hela provcykeln

Ekvivalent massa utspädda avgaser under hela provcykeln

Total massa av utspädda avgaser under hela provcykeln

c

NO

CO

ETC

SS-ISO 16183: 2002 Heavy duty engines – Measurement of gaseous emissions from raw exhaust gas and of particulate emissions using partial flow dilution systems under transient test conditions.

SS-ISO 2575: 2000 Road vehicles – Symbols for controls, indicators and tell-tales.

SS-ISO 16185: 2000 Road vehicles – engine family for homologation.

SAE J1939 Recommended Practice for a Serial Control and Communications Vehicle Network.

ISO 15765-4 2001 Road vehicles – Diagnostics on Controller Area Network (CAN) – Part 4: Requirements for emissions-related systems.

ISO 15031-7: 2001 Road vehicles – Communication between vehicle and external equipment for emissions related diagnostics – Part 7: Data link security.

SAE J2012 Diagnostic Trouble Code Definitions Equivalent to ISO/DIS 15031-6, 30 april 2002.

ISO DIS 15031-6.4: 2004 Road vehicles – Communication between vehicle and external equipment for emissions related diagnostics – Part 6: Diagnostic trouble code definitions.

ISO DIS 15031-5.4: 2004 Road vehicles – Communication between vehicle and external equipment for emissions related diagnostics – Part 5: Emissions-related diagnostic services.

ISO DIS 15031-4.3: 2004 Road vehicles – Communication between vehicle and external equipment for emissions related diagnostics – Part 4: External test equipment.

(ISO 15031-3: 2004 Road vehicles – Communication between vehicle and external equipment for emissions related diagnostics – Part 3: Diagnostic connector and related electrical circuits, specification and use.

ISO/PRF TR 15031-2: 2004 Road vehicles – Communication between vehicle and external equipment for emissions related diagnostics – Part 2: Terms, definitions, abbreviations and acronyms.

ISO 15031-1: 2001 Road vehicles – Communication between vehicle and external equipment for emissions related diagnostics – Part 1: General information.

3. ANSÖKAN OM TYPGODKÄNNANDE

3.1. Ansökan om typgodkännande av motortyp eller motorfamilj som separat teknisk enhet

3.2. Ansökan om typgodkännande av en fordonstyp med avseende på dess motor

3.3. Ansökan om typgodkännande av en fordonstyp med en typgodkänd motor

3.4. System för omborddiagnos

4. TYPGODKÄNNANDE

4.1. Beviljande av typgodkännande för generella bränslen

För beviljande av typgodkännande för generella bränslen gäller följande krav:

Huvudmotorn ska uppfylla kraven i dessa föreskrifter vid användning av referensbränslena GR (bränsle 1) och G25 (bränsle 2), enligt specifikationerna i bilaga 5, utan någon ändring av motorns bränsleinställning mellan de två proven. Efter bränslebytet är det dock tillåtet att köra en ETC-cykel utan mätningar. Före provning ska huvudmotorn köras in på det sätt som anges i punkt 3 i tillägg 2 till bilaga 4A.

För motorer som drivs med naturgas och som ställs om för drift på H-gas eller L-gas med hjälp av en omkopplare, varvid anpassningen till variationerna inom de båda respektive gastyperna sker automatiskt, ska huvudmotorn för varje omkopplarläge provas med lämpligt referensbränsle enligt specifikationerna i bilaga 5. Bränslena är GR (bränsle 1) och G23 (bränsle 3) för H-gas samt G25 (bränsle 2) och G23 (bränsle 3) för L-gas. Huvudmotorn ska uppfylla kraven i dessa föreskrifter i båda omkopplarlägena utan ändring av motorns bränsleinställning mellan de två proven i respektive omkopplarläge. Efter bränslebytet är det dock tillåtet att köra en ETC-cykel utan mätningar. Före provning ska huvudmotorn köras in på det sätt som anges i punkt 3 i tillägg 2 till bilaga 4A.

För motorgasdrivna motorer ska det framgå att huvudmotorn kan anpassa sig till alla bränslesammansättningar som kan förekomma på marknaden. I motorgas förekommer variationer i C3/C4-sammansättningen. Dessa variationer återspeglas i referensbränslena. Huvudmotorn bör uppfylla utsläppskraven på referensbränslena A och B enligt specifikationer i bilaga 5, utan ändring av motorns bränsleinställning mellan de två proven. Efter bränslebytet är det dock tillåtet att köra en ETC-cykel utan mätningar. Före provning ska huvudmotorn köras in på det sätt som anges i punkt 3 i tillägg 2 till bilaga 4A.

4.2. Beviljande av typgodkännande för särskilda bränslen

För beviljande av typgodkännande för särskilda bränslen gäller följande krav.

Huvudmotorn ska provas för respektive gastyp med användning av tillämpligt referensbränsle enligt specifikationer i bilaga 5. Bränslena är GR (bränsle 1) och G23 (bränsle 3) för H-gas samt G25 (bränsle 2) och G23 (bränsle 3) för L-gas. Huvudmotorn ska uppfylla kraven i dessa föreskrifter utan ändring av motorns bränsleinställning mellan de två proven. Efter bränslebytet är det dock tillåtet att köra en ETC-cykel utan mätningar. Före provning ska huvudmotorn köras in på det sätt som anges i punkt 3 i tillägg 2 till bilaga 4A.

4.3. Godkännande av avgasutsläpp för motor som ingår i en motorfamilj

Meddelande om beviljat eller utökat typgodkännande, avslag på ansökan om typgodkännande eller tillverkningens slutgiltiga upphörande för en motor- eller fordonstyp enligt dessa föreskrifter ska inges till de parter i 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter, med användande av ett formulär som överensstämmer med förlagan i bilagorna 2A eller 2B till dessa föreskrifter. Värden som uppmätts under typprovningen ska också anges.

C

C

C

C

C

Om det inte finns plats för sådana märkskyltar kan i stället en förenklad kod användas. I detta fall ska en förklarande not som innehåller alla ovanstående upplysningar finnas lätt tillgänglig både för den person som fyller på bränsletanken eller sköter underhåll eller reparationer av motorn och dess tillbehör samt för berörda myndigheter. Placering av och innehåll i denna förklarande not kommer att fastställas genom överenskommelse mellan tillverkaren och den godkännande myndigheten.

Märkskyltarna ska vara hållbara under motorns hela livslängd. Texten ska vara lättläst och outplånlig. Dessutom ska märkskyltarna fästas på ett sådant sätt att de sitter fast under motorns hela livslängd och att de inte kan avlägsnas utan att förstöras eller göras oläsliga.

Märkskyltarna ska fästas på en del av motorn som är nödvändig för dess normala drift och som normalt inte behöver bytas ut under motorns livslängd. Dessutom ska märkskyltarna placeras så att de är väl synliga för en genomsnittsperson när motorn har ställts i ordning med alla de tillbehör som är nödvändiga för motorns drift.

5. ANVISNINGAR OCH PROVNINGAR

5.1. Allmänt

endast utnyttjas under andra driftsförhållanden än de som anges under punkt 5.1.5.4 för de ändamål som fastställs i punkt 5.1.5.5, eller

Det är tillåtet att använda en hjälpstrategi för avgasrening under de driftsförhållanden som anges i punkt 5.1.5.4, som innebär att det används en annan eller modifierad avgasreningsstrategi än normalt under de aktuella provcyklerna för utsläpp, om det i enlighet med kraven i punkt 5.1.7 helt har kunnat visas att denna åtgärd inte permanent minskar avgasreningssystemets effektivitet. I alla andra fall kommer en sådan strategi att betraktas som en manipulationsstrategi.

Det är tillåtet att använda en hjälpstrategi för avgasrening under andra driftsförhållanden än de som anges i punkt 5.1.5.4 om det, samtidigt som kraven i punkt 5.1.7 är uppfyllda, helt kan visas att åtgärden är det minimum som krävs för att tillgodose kraven i punkt 5.1.5.6 i fråga om miljöskydd och andra tekniska aspekter. I alla andra fall kommer en sådan strategi att betraktas som en manipulationsstrategi.

c)

aktiveras för att under särskilda miljö- eller driftsförhållanden frångå kontrollen av en reglerad förorening för att kunna garantera att alla andra reglerade föroreningar befinner sig inom de utsläppsgränsvärden som gäller för motorn i fråga. De övergripande effekterna av en sådan hjälpstrategi ska vara att kompensera för naturliga företeelser på ett sådant sätt att det sker en godtagbar kontroll av alla beståndsdelar i utsläppen.

c)

c)

Kompletterande uppgifter om de parametrar som modifieras av eventuella hjälpstrategier för avgasrening och randvillkoren för att dessa strategier ska aktiveras. De kompletterande uppgifterna ska omfatta en beskrivning av bränslekontrollsystemets logik inklusive tidsstrategier och omkopplingspunkter under alla driftsformer. De ska även innehålla en beskrivning av den momentbegränsare som avses i punkt 5.5.5 i denna bilaga.

Det formella dokumentationsmaterialet, som ska lämnas till den tekniska tjänsten i samband med att ansökan om typgodkännande lämnas in, ska innehålla en fullständig beskrivning av avgasreningsstrategin och den eventuella momentbegränsaren. Denna dokumentation får vara kortfattad, under förutsättning att det framgår att alla utsläppsvärden är tillåtna enligt ett schema över samtliga alternativa ingångsvärden från den enskilda enheten. Dessa upplysningar ska bifogas den dokumentation som krävs i punkt 3 i dessa föreskrifter.

Fordon som är utrustade med en styrenhet för avgasreningen ska vara försedda med anordningar som förhindrar alla ändringar som inte är tillåtna av tillverkaren. Tillverkaren ska tillåta ändringar om dessa är nödvändiga för diagnos, underhåll, kontroll, montering eller reparation. Alla datorkoder som kan programmeras om och alla driftparametrar ska vara skyddade mot manipulering och ge ett minst lika gott skydd som bestämmelserna i ISO 150317 (SAE J2186), förutsatt att utbyte av säkerhetsdata sker via de protokoll och den diagnosanslutare som anges i punkt 6 i bilaga 9A till dessa föreskrifter. Alla minneschip för kalibrering, som kan avlägsnas, ska sitta i socklar, vara inneslutna i ett förslutet hölje eller skyddas av elektroniska algoritmer och inte kunna ändras utom med speciella verktyg och förfaranden.

5.2. Specifikationer för utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar och rök

För typgodkännandeprov enligt antingen rad B1 eller B2 eller rad C i tabellerna i punkt 5.2.1 ska utsläppen uppmätas i ESC-, ELR- och ETC-prov.

För gasmotorer ska gasutsläppen uppmätas i ETC-prov.

ESC- och ELR-proven beskrivs i tillägg 1 till bilaga 4A, och ETC-provet i tilläggen 2 och 3 till bilaga 4A.

Utsläppen av gasformiga föroreningar samt i tillämpliga fall partikelformiga föroreningar och rök från den motor som undergår provning ska mätas med de metoder som beskrivs i tillägg 4 till bilaga 4A. I tillägg 7 till bilaga 4A beskrivs de rekommenderade analyssystemen för gasformiga föroreningar, de rekommenderade partikelprovtagningssystemen och det rekommenderade rökmätsystemet.

Andra system eller analysatorer får godkännas av den tekniska tjänsten om det framgår att de ger likvärdiga resultat i respektive provcykel. Huruvida systemen är likvärdiga ska avgöras på grundval av en undersökning med sju provpar (eller mer) för bestämning av korrelationen mellan det aktuella systemet och ett av de referenssystem som nämns i dessa föreskrifter. För partikelformiga utsläpp godtas enbart ett system med fullflödesutspädning eller ett system med delflödesutspädning som uppfyller kraven i ISO 16183 som likvärdiga referenssystem. Med resultat avses utsläppsvärdet från respektive provcykel. Korrelationsprovet ska utföras vid samma laboratorium, i samma provcell och på samma motor, och det ska helst göras samtidigt med de båda systemen. Huruvida medelvärdena från provparen är likvärdiga eller ej ska avgöras genom den beräkning av utfallet från F-test och t-test enligt tillägg 4 till dessa föreskriftersom erhållits under dessa laboratorie-, provcells- och motorförhållanden. Extremvärden ska fastställas i enlighet med ISO 5725 och uteslutas från databasen. För att införa ett nytt system i dessa föreskrifter ska fastställandet av att systemen är likvärdiga vara grundat på beräkning av repeterbarhet och reproducerbarhet enligt beskrivningen i ISO 5725.

C (EEV)

(CO) g/kWh

C (EEV)

(CO) g/kWh

5.3. Hållbarhet och försämringsfaktorer

Tillverkaren ska visa att en motor med kompressionständning eller gasmotor som godkänts med avseende på utsläppsgränserna i rad B1, rad B2 eller rad C i tabellerna i punkt 5.2.1 kommer att följa de utsläppsgränserna under en livslängd på:

Vid tillämpningen av dessa föreskrifter ska tillverkaren fastställa försämringsfaktorer som ska användas för att påvisa att de gas- och partikelformiga utsläppen från en motorfamilj eller motorer med liknande efterbehandlingssystem överensstämmer med respektive utsläppsgränser i tabellerna i punkt 5.2.1 under hela den hållbarhetstid som fastställs i punkt 5.3.1.

I bilaga 7 till dessa föreskrifter anges vilka metoder som ska tillämpas för att visa att en motorfamilj eller en viss typ av efterbehandlingssystem håller sig inom de relevanta utsläppsgränserna under hela sin hållbarhet.

5.4. Omborddiagnossystem (OBD)

En motor med kompressionständning som godkänns med avseende på utsläppsgränserna i rad B1 eller rad C i tabellerna i punkt 5.2.1 eller ett fordon som drivs med en sådan motor ska förses med omborddiagnossystem (OBD) som gör föraren uppmärksam på fel om OBD-gränsvärdena i rad B1 eller rad C i tabellen i punkt 5.4.4 överskrids. OBD-systemet för utsläppsbegränsning ska uppfylla kraven i bilaga 9A till dessa föreskrifter.

c)

Från och med den 1 oktober 2008 för nya typgodkännanden och från och med den 1 oktober 2009 för alla typgodkännanden ska motorer med kompressionständning eller gasmotorer som typgodkänts enligt de utsläppsgränser som anges i rad B2 eller C i tabellerna i punkt 5.2.1, eller fordon som drivs av en sådan motor, vara utrustade med ett OBD-system som talar om för föraren att något är fel om gränsvärdena i rad B2 eller C i tabellen i punkt 5.4.4 överskrids. OBD-systemet för utsläppsbegränsning ska uppfylla kraven i bilaga 9A till dessa föreskrifter.

C (EEV)

understiger 50 enheter per år, erhålla typgodkännande på grundval av kraven i dessa föreskrifter då hela avgasreningssystemet (dvs. motorn och efterbehandlingssystemet) kontrolleras endast med avseende på kretskontinuitet.

understiger 500 enheter per år, erhålla typgodkännande på grundval av kraven i dessa föreskrifter då motorn kontrolleras endast med avseende på kretskontinuitet och efterbehandlingssystemet kontrolleras med avseende på större funktionsfel,

5.5. Krav på fungerande NOx-rening

Varje motorsystem som omfattas av detta punkt ska vara utformat, konstruerat och monterat så att det uppfyller kraven under motorns hela livslängd.

Om inte annat följer av punkt 5.1 ska varje motorsystem som omfattas av denna punkt bibehålla sin avgasreningsfunktion under alla förhållanden som normalt förekommer inom de avtalsslutande parternas territorium, särskilt vid låg omgivningstemperatur.

För typgodkännandet ska tillverkaren ge den tekniska tjänsten belägg för att eventuella ammoniakutsläpp från motorsystem som förbrukar ett reagens inte överstiger ett genomsnittsvärde på 25 ppm under den tillämpade utsläppsprovcykeln.

Dessutom ska en felkod, som inte kan raderas och som anger orsaken till att NOx-halten överskrider de nivåer som anges i punkt 5.5.3.2, lagras i enlighet med punkt 3.9.2 i bilaga 9A till dessa föreskrifter under minst 400 dagar eller 9 600 timmars motordrift.

Motorsystemets genomsnittliga reagensförbrukning och den genomsnittliga reagensförbrukning som krävs under den tid som är längst av den föregående kompletta 48-timmarsperioden som motorn arbetat eller den tid som behövs för en erforderlig reagensförbrukning på minst 15 liter ska finnas tillgänglig via den seriella anslutningen på det standardiserade diagnosuttaget (se punkt 6.8.3 i bilaga 9A till dessa föreskrifter).

Om den genomsnittliga reagensförbrukningen avviker mer än 50 % från den genomsnittliga reagensförbrukning som motorsystemet kräver under den tid som anges i punkt 5.5.4.8 ska bestämmelserna i punkt 5.5.4.12 gälla.

Om reagensdoseringen upphör ska bestämmelserna i punkt 5.5.4.12 gälla. Detta är inte nödvändigt om motorns elektroniska styrenhet kräver att doseringen avbryts på grund av att motorns driftsförhållanden är sådana att motorns utsläppsvärden inte behöver något tillsatt reagens, under förutsättning att tillverkaren klart och tydligt har informerat typgodkännandemyndigheten om vilka dessa driftsförhållanden är.

När momentbegränsaren träder in ska motorns vridmoment inte under några omständigheter överskrida ett konstant värde på

Det ska ges detaljerad skriftlig information med en fullständig beskrivning av de funktionella driftsegenskaperna hos kontrollsystemet för avgasrening och hos momentbegränsaren i enlighet med dokumentationskraven i punkt 5.1.7.1 b. Tillverkaren ska närmare bestämt tillhandahålla information om de algoritmer som motorns elektroniska styrenhet använder för att relatera NOx-halten till de specifika NOx-utsläppen (i g/kWh) under ETC-proven i enlighet med punkt 5.5.6.5.

c)

vid höjder under 1 600 m,

De algoritmer som motorns elektroniska styrenhet använder för att relatera NOx-halten till de specifika NOx-utsläppen (i g/kWh) under ETC-proven ska inte betraktas som en manipulationsstrategi.

Vid avlägsnande eller avaktivering av delar av kontrollsystemet för avgasrening enligt punkt 5.5.7.1 ska en felkod som inte kan raderas lagras i enlighet med punkt 3.9.2 i bilaga 9A till dessa föreskrifter under minst 400 dagar eller 9 600 timmars motordrift.

c)

Felfunktionens påverkan valideras genom mätning av NOx-halten under ETC-provet i en motorprovbänk.

Momentbegränsaren ska kopplas bort under utvärderingsfasen.

För utvärderingsfasen ska NOx-utsläppen mätas under ETC-provningscykeln enligt bestämmelserna i tillägg 2 till bilaga 4A. ETC-provets resultat ska användas för att bestämma hur systemet för Nox-kontroll förväntas reagera under demonstrationen (momenbegränsning och/eller varningssignal). Felet ska simuleras på ett sådant sätt att NOx-halten inte överskrider gränsvärdena i punkterna 5.5.3.2 eller 5.5.3.4 med mer än 1 g/kWh.

Den reduktion av vridmomentet som krävs av momentbegränsaren enligt punkt 5.5.5.3 ska tillsammans med motorns allmänna prestanda godkännas i enlighet med föreskrifter nr 85. När det gäller demonstrationsprocessen ska tillverkaren visa för typgodkännandemyndigheten att en lämplig momentbegränsare är installerad i motorns elektroniska styrenhet. Vridmomentet behöver inte mätas separat under demonstrationen.

c)

Det ska vara möjligt att kontrollera hur länge varningssignalen varit aktiverad under felsökningssekvensen genom att avläsa en sådan räknare, vars värden inte kan raderas, som avses i punkt 3.9.2 i bilaga 9A till dessa föreskrifter, och att visa för typgodkännandemyndigheten att det inte går att radera dem med felsökningsverktyget.

6. MONTERING I FORDONET

7. MOTORFAMILJ

7.1. Parametrar för bestämning av en motorfamilj

En motorfamilj enligt en motortillverkares bestämning måste uppfylla kraven i ISO 16185.

7.2. Val av huvudmotor

Som huvudmotor för en motorfamilj ska väljas den motor som har högst bränsletillförsel per takt vid uppgivet maximalt vridmoment. Om flera motorer delar detta högsta bränsletillförselvärde ska man i ett andra urvalssteg använda kriteriet högsta bränsletillförsel per takt vid nominellt varvtal. I vissa fall kan godkännandemyndigheten bestämma att det utsläppsmässigt värsta fallet för motorfamiljen bäst återspeglas genom provning av två motorer. Myndigheten kan då välja ut ytterligare en motor för provning, varvid valet grundas på egenskaper som tyder på att dess avgasutsläpp kan vara de högsta inom den aktuella familjen.

c)

högsta bränsletillförsel per takt vid varvtalet för uppgiven nominell effekt

7.3. Parametrar för bestämning av en OBD-motorfamilj

En OBD-motorfamilj kännetecknas av att alla motorsystem i familjen har gemensamma grundläggande konstruktionsparametrar.

För att olika motorsystem ska kunna anses tillhöra samma OBD-motorfamilj måste de ha vissa grundläggande parametrar gemensamt, nämligen

8. PRODUKTIONÖVERENSSTÄMMELSE

Förfarandet för produktionsöverensstämmelse ska vara förenligt med det som fastställs i avtalet, tillägg 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), med följande krav:

Tre motorer tas ut slumpmässigt i serien. Motorer som enbart undergår ESC-prov och ELR-prov eller enbart ETC-prov för typgodkännande enligt rad A i tabellerna i punkt 5.2.1 ska undergå de tillämpliga proven för kontroll av produktionsöverensstämmelse. Med myndighetens tillåtelse ska alla andra motorer som är typgodkända enligt rad A, B.1 eller B.2 eller C i tabellerna i punkt 5.2.1 provas antingen på ESC- eller ELR-cyklerna eller på ETC-cykel för kontroll av produktionsöverensstämmelse. Gränsvärdena anges i punkt 5.2.1 i dess föreskrifter.

Proven kommer att utföras på motorer som kommer direkt från produktionslinjen. Gasmotorer ska köras in enligt förfarandet i punkt 3 i tillägg 2 till bilaga 4A.

På tillverkarens begäran kan emellertid provningarna utföras på diesel- eller gasmotorer som blivit inkörda under längre tid än vad som avses i punkt 8.3.2, dock högst under 100 timmar. I så fall kommer inkörningen att skötas av tillverkaren, som ska förbinda sig att inte vidta någon anpassning av dessa motorer.

c)

8.4. Omborddiagnos (OBD)

När typgodkännandemyndigheten bedömer att produktionskvaliteten är bristfällig ska en slumpmässigt utvald motor ur serien genomgå de prov som beskrivs i tillägg 1 till bilaga 9A till dessa föreskrifter. Proven får utföras på en motor som har körts in högst 100 timmar.

Om den utvalda motorn ur serien inte uppfyller kraven i punkt 8.4.2 ska ytterligare fyra slumpmässigt utvalda motorer ur serien genomgå de prov som beskrivs i tillägg 1 till bilaga 9A till dessa föreskrifter. Proven får utföras på motorer som har körts in högst 100 timmar.

9. ÖVERENSSTÄMMELSE FÖR FORDON/MOTORER I DRIFT

Vid tillämpningen av dessa föreskrifter ska det med jämna mellanrum kontrolleras att fordon/motorer i drift uppfyller kraven under hela livslängden för en motor som monterats i ett fordon.

När det gäller typgodkännanden som har beviljats med avseende på utsläpp är det lämpligt med ytterligare åtgärder för att visa att de utsläppsbegränsande anordningarna är funktionsdugliga under den normala livslängden för en motor monterad i ett fordon vid normal användning.

10. PÅFÖLJD FÖR BRISTANDE PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

11. ÄNDRING OCH UTVIDGNING AV TYPGODKÄNNANDE FÖR EN GODKÄND FORDONSTYP

12. PRODUKTIONENS SLUTGILTIGA UPPHÖRANDE

Om innehavaren av ett typgodkännande helt upphör med tillverkningen av den fordonstyp som godkänts enligt dessa föreskrifter, ska denne underrätta den myndighet som beviljat typgodkännandet. Efter att ha mottagit detta meddelande ska myndigheten underrätta de övriga avtalsslutande parter i 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter om detta med användande av ett meddelandeformulär som överensstämmer med förlagan i bilagorna 2A eller 2B till dessa föreskrifter.

13. ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER

13.1. Allmänt

13.2. Nya typgodkännanden

C

C

C

C

C

c)

tillämpliga utsläppsgränser i raderna B1, B2 eller C i tabellerna i punkt 5.2.1 i dessa föreskrifter,

c)

tillämpliga utsläppsgränser i rad B2 eller C i tabellerna i punkt 5.2.1,

13.3. Begränsad giltighet för äldre typgodkännanden

13.4. Gasmotorer

13.5. Reservmotorer för fordon i bruk

14. NAMN OCH ADRESSER FÖR DE TEKNISKA TJÄNSTER SOM ANSVARAR FÖR UTFÖRANDET AV TYPGODKÄNNANDEPROVNINGARNA OCH TILL DE ADMINISTRATIVA MYNDIGHETERNA

De avtalsslutande parter i 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter ska meddela Förenta nationernas sekretariat namn- och adressuppgifter gällande de tekniska tjänster som ansvarar för utförandet av typgodkännandeprovningarna samt de myndigheter som beviljar typgodkännande och till vilka de intyg om typgodkännande, utökat typgodkännande, avslag på ansökan om typgodkännande eller återkallat typgodkännande som utfärdas i andra länder, ska sändas.

(1) Naturgas

(2) Motorgas (LPG)

(3) Föreskrifter nr 83 ska tillämpas endast på fordon med en referensvikt ≤ 2 840 kg som utökning av ett godkännande beviljat för ett fordon i kategorierna M1 eller N1. 1/

(4) Med ”F49 eller F83” menas att tillverkarna kan erhålla typgodkännande enligt dessa föreskrifter eller föreskrifter nr 83, se punkt 1.2.

(5) Endast tillämpligt på etapp C i tabell 2 i punkt 5.2.1.

(6) Tillämpningsdatum enligt punkt 5.4.2.

(7) Enligt punkt 5.4.1 i dessa föreskrifter ska större funktionsfel övervakas i stället för övervakning av försämring eller förlust av katalytisk eller filtrerande effektivitet hos systemet för efterbehandling av avgaser. Exempel på större funktionsfel ges i punkterna 3.2.3.2 och 3.2.3.3 i bilaga 9A till dessa föreskrifter.

(8) 1 för Tyskland, 2 för Frankrike, 3 för Italien, 4 för Nederländerna, 5 för Sverige, 6 för Belgien, 7 för Ungern, 8 för Tjeckien, 9 för Spanien, 10 för Serbien, 11 för Förenade kungariket, 12 för Österrike, 13 för Luxemburg, 14 för Schweiz, 15 (vakant), 16 för Norge, 17 för Finland, 18 för Danmark, 19 för Rumänien, 20 för Polen, 21 för Portugal, 22 för Ryska federationen, 23 för Grekland, 24 för Irland, 25 för Kroatien, 26 för Slovenien, 27 för Slovakien, 28 för Vitryssland, 29 för Estland, 30 (vakant), 31 för Bosnien och Hercegovina, 32 för Lettland, 33 (vakant), 34 för Bulgarien, 35 (vakant), 36 för Litauen, 37 för Turkiet, 38 (vakant), 39 för Azerbajdzjan, 40 för f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, 41 (vakant), 42 för Europeiska gemenskapen (typgodkännanden beviljas av dess medlemsstater med användande av deras respektive ECE-symbol), 43 för Japan, 44 (vakant), 45 för Australien, 46 för Ukraina, 47 för Sydafrika, 48 för Nya Zeeland, 49 för Cypern, 50 för Malta, 51 för Sydkorea, 52 för Malaysia, 53 för Thailand och 56 för Montenegro. Följande nummer ska tilldelas övriga länder i den kronologiska ordning i vilken de ratificerar eller ansluter sig till överenskommelsen om antagandet av enhetliga tekniska föreskrifter för hjulförsedda fordon, utrustning och delar som kan monteras och/eller användas på hjulförsedda fordon samt villkoren för ömsesidigt erkännande av de typgodkännanden som beviljats på grundval av dessa föreskrifter, varefter de nummer som på detta sätt tilldelats kommer att meddelas de avtalsslutande parterna av Förenta nationernas generalsekreterare.

(9) I enlighet med tabellerna i punkt 5.2.1 i dessa föreskrifter.

(10) I enlighet med punkt 5.4 i dessa föreskrifter ingår inte gasmotorer i OBD steg I.

(11) I enlighet med punkt 5.5 i dessa föreskrifter.

(12) T.o.m. den 1 oktober 2008 ska följande tillämpas: ”en omgivande temperatur på 279 K–303 K (6 oC–30 oC)”.

(13) Detta temperaturintervall ska ses över vid översynen av dessa föreskrifter, särskilt vad gäller den lägre temperaturgränsens lämplighet.

(14) För motorer med en slagvolym som understiger 0,75 dm3 per cylinder och ett varvtal som överstiger 3 000 min-1 vid nominell effekt.

(15) Gäller enbart naturgasmotorer.

(16) Gäller inte gasdrivna motorer i steg A och steg B1 och B2.

(17) För motorer med en slagvolym som understiger 0,75 dm3 per cylinder och ett varvtal som överstiger 3 000 min-1 vid nominell effekt.

(18) Enligt definitionen i den konsoliderade resolutionen om fordonskonstruktion (R.E.3).

(19) Enligt tabellerna i punkt 5.2.1 i dessa föreskrifter.

(20) Enligt punkt 5.4 i dessa föreskrifter ingår inte gasmotorer i OBD-steg I.

(21) Enligt punkt 5.5 i dessa föreskrifter.

Tröskelvärde för godkännande An

c)

Tröskelvärde för godkännande An

c)

c)

c)

Följande förfarande ska användas. Beteckningarna R och C i nedsänkt text avser referens- respektive försökssystemet (Reference resp. Candidate).

Varvtal C (2)

inerta (N2, He osv):

Insprutning via inloppsgrenrör

Bränslemängd: … mm3 (3) per slag vid motorvarvtal … min-1 vid full insprutning, eller karakteristiskt diagram (2) (3) : …

Antal ETC-provcykler under regenereringen (n2)

Normalintervall för temperatur (K) och tryck (kPa) under drift: …

Normalintervall för reagensets temperatur under drift: …

Högsta tillåtna avgasmottryck vid nominellt motorvarvtal och vid 100 % belastning enligt föreskrifter nr 24, ändringsserie 03, och under driftsförhållanden enligt samma föreskrifter … kPa

Högsta tillåtna insugningsundertryck vid nominellt varvtal och vid 100 % belastning enligt föreskrifter nr 24, ändringsserie 03, och under driftsförhållanden enligt samma föreskrifter … kPa

Systembeskrivning (t. ex. maximalt laddtryck, eventuell övertrycksventil): …

Minsta tvärsnittsarea för in- och utsugningskanaler: … cm2

Bränslemängd per slag (mm3)

Bränslemängd per slag (mm3)

Bränslemängd per slag (mm3)

Bränslemängd per slag (mm3)

Bevis för att motorn har likvärdigt (eller för grundmotorn lägsta) förhållande mellan systemeffekt och bränslemängd per slag enligt diagram nummer: …

c)

Slagvolym per cylinder: …

Om motorn inte provas i nettoskick, ska man använda en korrektionsformel för omvandling av den effekt eller det arbete som provcykeln genererat och som bestämts i enlighet med bilaga 4A, tillägg 2, punkt 2, till nettoeffekten eller nettoarbetet från provcykeln. Denna korrektionsformel ska tillhandahållas av motortillverkaren för hela det driftsområde som används under provcykeln, och den ska godkännas av den tekniska tjänsten.

Varvtal C

Varvtal C (9)

Varvtal C: min -1

Varvtal C (6)

Hjälpaggregat som behövs enbart för driften av hela fordonet (tryckluftskompressor, luftkonditioneringsanläggning osv.) ska tas bort före provningen. I de fall hjälpaggregaten inte går att ta bort får effekten som de förbrukar bestämmas och därefter adderas till den uppmätta motoreffekten i hela det driftsområdet som används under provcyklerna (en eller flera).

Om det är omöjligt eller praktiskt olämpligt att ha hjälpaggregaten påmonterade i provbänken, ska effekten som de förbrukar bestämmas och därefter subtraheras från den uppmätta motoreffekten i hela det driftsområde som används under provcyklerna (en eller flera).

Motorn ska undergå provning med de hjälpaggregat påmonterade som behövs för driften av motorn (fläkt, vattenpump osv.) enligt vad som är angivet i föreskrifter nr 24, ändringsserie 03, bilaga 10, punkt 5.1.1, och under de driftsförhållanden som är angivna i samma föreskrifter.

inerta (N2, He osv):

Insprutning via inloppsgrenrör

Bränslemängd:…mm3 (3) per slag vid motorvarvtal:…min-1

Antal ETC-provcykler under regenereringen (n2): …

Normalintervall för temperatur (K) och tryck (kPa) under drift: …

Normalintervall för reagensets temperatur under drift: …

Högsta tillåtna avgasmottryck vid nominellt motorvarvtal och vid 100 % belastning enligt föreskrifter nr 24, ändringsserie 03, och under driftsförhållanden enligt samma föreskrifter

Högsta tillåtna insugningsundertryck vid nominellt varvtal och vid 100 % belastning enligt föreskrifter nr 24, ändringsserie 03, och under driftsförhållanden enligt samma föreskrifter

Systembeskrivning (t. ex. maximalt laddtryck, eventuell övertrycksventil): …

Minsta tvärsnittsarea för in- och utsugningskanaler: … cm2

V. TYPGODKÄNNANDE J (Rad C, OBD-steg 2, utan NOx-kontroll).

II. TYPGODKÄNNANDE C (Rad B1, OBD-steg 1, med NOx-kontroll).

Ljuskällan ska ställas in till ett strålknippe med en diameter på högst 30 mm. De strålar som ingår i strålknippet ska vara parallella inom en tolerans av 3° från den optiska axeln.

Ljusdetektorn ska utgöras av en fotocell eller en fotodiod (om nödvändigt med filter). Om ljuskällan är en glödlampa ska mottagaren ha ett största spektralsvar som liknar människoögats fototopiska kurva (maximalt svar) i intervallet 550–570 nm, till mindre än 4 % av detta maximala svar under 430 nm och över 680 nm. Ljusdetektorn ska skyddas mot nedsotning på ett sätt som inte påverkar den optiska väglängden utöver tillverkarens specifikationer.

Flödesinstrument för övervakning av att rätt flöde leds in i mätkammaren. Minsta och största flöde ska anges av instrumenttillverkaren och vara sådana att kravet på svarstid hos TT och specifikationen av optisk väglängd uppfylls. Flödesmätaren kan placeras nära provtagningspumpen P, om denna används.

c)

Med en delflödesopacimeter (figur 24) tas ett representativt avgasprov från avgasröret och leds därifrån via en överföringsledning till mätkammaren. Med den här typen av opacimeter är den effektiva optiska väglängden beroende av opacimeterns konstruktion. De svarstider som avses i följande punkt gäller opacimeterns minimiflöde enligt instrumenttillverkarens specifikationer.

Avgastemperaturen får övervakas under provet.

Ljuskällan ska ställas in till ett strålknippe med en diameter på högst 30 mm. De strålar som ingår i strålknippet ska vara parallella inom en tolerans av 3° från den optiska axeln.

Ljusdetektorn ska utgöras av en fotocell eller en fotodiod (om nödvändigt med filter). Om ljuskällan är en glödlampa ska mottagaren ha ett största spektralsvar som liknar människoögats fototopiska kurva (maximalt svar) i intervallet 550–570 nm, till mindre än 4 % av detta maximala svar under 430 nm och över 680 nm. Ljusdetektorn ska skyddas mot nedsotning på ett sätt som inte påverkar den optiska väglängden utöver tillverkarens specifikationer.

Om den omgivande temperaturen omkring PSP, PTT, SDT och FH är lägre än 293 K (20 oC), bör försiktighetsåtgärder vidtas för att undvika partikelförluster på de kalla väggarna hos dessa delar. Därför rekommenderas uppvärmning och/eller isolering av dessa delar inom de gränser som anges i respektive beskrivning. Det rekommenderas också att temperaturen på filtrets yta inte tillåts understiga 293 K (20 oC) under provet.

får, innan avgaserna leds in i utspädningstunneln, värmas upp till en väggtemperatur på högst 325 K (52 oC) genom direkt uppvärmning eller förvärmning av utspädningsluften, under förutsättning att lufttemperaturen inte överstiger 325 K (52 oC),

får, innan avgaserna leds in i utspädningstunneln, värmas upp till en väggtemperatur på högst 325 K (52 oC) genom direkt uppvärmning eller förvärmning av utspädningsluften, under förutsättning att lufttemperaturen inte överstiger 325 K (52 oC),

får, innan avgaserna leds in i utspädningstunneln, värmas upp till en väggtemperatur på högst 325 K (52 oC) genom direkt uppvärmning eller förvärmning av utspädningsluften, under förutsättning att lufttemperaturen inte överstiger 325 K (52 oC),

c)

För att undvika inverkan på reglerkretsarna rekommenderas att provtagningspumpen är i gång under hela provningsförfarandet. För metoden med ett enda filter ska ett by-pass-system användas för att leda provet genom provtagningsfiltren vid önskade tidpunkter. Eventuella störningar på reglerkretsarna som orsakas av öppning och stängning ska minimeras.

får, innan avgaserna leds in i utspädningstunneln, värmas upp till en väggtemperatur på högst 325 K (52 oC) genom direkt uppvärmning eller förvärmning av utspädningsluften, under förutsättning att lufttemperaturen inte överstiger 325 K (52 oC),

c)

ska installeras vänd mot flödesriktningen i en punkt där utspädningsluften och avgaserna är väl blandade, dvs. på utspädningstunnelns mittaxel, ca 10 tunneldiametrar bakom den punkt där avgaserna kommer in i utspädningstunneln,

Motoravgaserna ska ledas in i utspädningstunneln i flödesriktningen och blandas ordentligt.

c)

EFC: Elektronisk flödesberäkning (valfri om HE används)

HE: Värmeväxlare (valfri om EFC används)

CFV mäter det totala utspädda avgasflödet genom att hålla flödeshastigheten under en viss gräns (kritiskt flöde). Vid ett givet motorvarvtal och en given belastning får det statiska avgasmottrycket med CFV-systemet i gång inte avvika med mer än ±1,5 kPa från det statiska trycket när CFV-systemet inte är anslutet. Om elektronisk flödesberäkning inte används, får gasblandningens temperatur omedelbart framför CFV avvika med högst ±11 K från den genomsnittliga drifttemperaturen under provet.

Kolvpumpen mäter det totala utspädda avgasflödet utifrån antalet pumpvarv och pumpens slagvolym. Avgassystemets mottryck får inte sänkas på konstgjord väg av pumpen eller insugningssystemet för utspädningsluft. Vid ett givet motorvarvtal och en given belastning får det statiska avgasmottrycket med PDP-systemet i gång inte avvika med mer än ±1,5 kPa från det statiska trycket när PDP-systemet inte är anslutet. Om elektronisk flödesberäkning inte används får gasblandningens temperatur omedelbart framför pumpen avvika med högst ±6 K från den genomsnittliga drifttemperaturen under provet. Elektronisk flödesberäkning får endast användas om temperaturen vid inloppet till PDP inte överstiger 323 K (50 oC).

Den totala mängden outspädda avgaser blandas med utspädningsluften i utspädningstunneln DT. Flödet utspädda avgaser mäts antingen med en kolvpump PDP eller med ett venturirör för kritiskt flöde CFV. En värmeväxlare (HE) eller ett system för elektronisk flödesberäkning (EFC) får användas för proportionell partikelprovtagning och för flödesbestämning. Eftersom bestämningen av partikelmassan görs på grundval av det totala utspädda avgasflödet, behöver inte utspädningsfaktorn beräknas.

Värmeväxlaren ska ha tillräcklig kapacitet för att hålla temperaturen vid inloppet till sugfläkten SB inom ±11 K från den genomsnittliga drifttemperaturen under provet.

HE: Värmeväxlare (figurerna 16 och 17)

får, innan avgaserna leds in i utspädningstunneln, värmas upp till en väggtemperatur på högst 325 K (52 oC) genom direkt uppvärmning eller förvärmning av utspädningsluften, under förutsättning att lufttemperaturen inte överstiger 325 K (52 oC),

c)

ska vara så lång att avgaserna och utspädningsluften blandas fullständigt under turbulenta flödesförhållanden,

En flödesregulator får användas för att reglera tryckfläktens (PB) och/eller sugfläktens (SB) flöde. Avgasflödet, inloppsluftflödet eller bränsleflödet och/eller CO2- eller NOx-differentialsignalerna kan användas som styrsignaler för regulatorn. Om luften tillförs under tryck (figur 18) reglerar FC2 luftflödet direkt.

I flerrörssystem (figur 17) behövs en flödesregulator för proportionell avgasdelning för att hålla ett differentialtryck på noll mellan flerrörsenhetens utlopp och utloppet från TT. Inställningen görs genom reglering av insprutningsluftens flöde in i DT vid utloppet ur TT.

genom att ställa in sugfläkten (SB) på ett konstant massflöde hos de utspädda avgaserna och reglera tryckfläktens (PB) flöde och därmed avgasprovets flöde i ett område vid överföringsrörets (TT) ände (figur 12).

genom att reglera sugfläktens (SB) varvtal eller flöde och hålla tryckfläktens (PB) hastighet eller flöde konstant under varje provsteg (figur 11), eller

c)

En uppsättning rör (flerrörsenhet) installeras i avgasröret EP för att man ska få ett proportionellt prov av de outspädda avgaserna. Ett av rören leder in avgaser i utspädningstunneln DT, medan de övriga rören leder ut avgaser till en dämpningskammare DC. Rören ska ha samma dimensioner (samma diameter, längd, bottenradie), så att avgasdelningen avgörs av det totala antalet rör. Ett styrsystem behövs för att åstadkomma proportionell delning genom att hålla ett differentialtryck på noll mellan flerrörsenhetens utlopp i DC och TT:s utlopp. Under dessa förhållanden är avgasernas hastighet i EP och FD3 proportionella mot varandra, och flödet i TT utgör en konstant andel av avgasflödet. De två punkterna ska anslutas till en differentialtrycksgivare, DPT. Styrningen för att erhålla differentialtrycket noll utförs med flödesregulatorn FC1.

Vid isokinetisk uppdelning av avgaserna behövs ett styrsystem som håller ett differentialtryck på noll mellan EP och ISP. Under dessa förhållanden är avgashastigheten i EP och ISP densamma, och massflödet genom ISP utgör en konstant andel av avgasflödet. ISP ska anslutas till en differentialtrycksgivare, DPT. Styrningen för att erhålla differentialtrycket noll mellan EP och ISP utförs av flödesregulatorn FC1.

Innerdiametern ska vara minst 4 mm. Förhållandet mellan avgasrörets och sondens diameter ska vara minst 4. Sonden ska utgöras av ett öppet rör vänt mot flödesriktningen längs med avgasrörets mittaxel, eller en sond med flera hål enligt beskrivningen under SP1 i punkt 1.2.1, figur 5.

Outspädda avgaser överförs från avgasröret EP till utspädningstunneln DT genom provtagningssonden SP och överföringsröret TT. Avgasdelningen och flödet in i DT regleras med hjälp av flödesregulatorn FC2 som ställer in tryckfläktens (PB) och sugfläktens (SB) flöden (eller hastigheter). Detta kan ske eftersom provet som tas med partikelprovtagningssystemet återförs till DT. GEXHW, GAIRW eller GFUEL kan användas som styrsignaler för FC2. Utspädningsluftens flöde mäts med hjälp av flödesmätaren FM1, och det totala flödet med hjälp av flödesmätaren FM2. Utspädningsfaktorn beräknas utifrån dessa två flöden.

Outspädda avgaser överförs från avgasröret EP till utspädningstunneln DT genom provtagningssonden SP och överföringsröret TT. Det totala flödet genom tunneln ställs in med hjälp av flödesregulatorn FC3 och provtagningspumpen P i partikelprovtagningssystemet (se figur 18). Utspädningsluftens flöde regleras med hjälp av flödesregulatorn FC2, som kan utnyttja GEXHW, GAIR eller GFUEL som styrsignaler, för önskad avgasdelning. Provtagningsflödet in i DT utgörs av skillnaden mellan det totala flödet och utspädningsluftens flöde. Utspädningsluftens flöde mäts med hjälp av flödesmätaren FM1, och det totala flödet med hjälp av flödesmätaren FM3 i partikelprovtagningssystemet (se figur 21). Utspädningsfaktorn beräknas utifrån dessa två flöden.

Outspädda avgaser överförs från avgasröret EP till utspädningstunneln DT genom överföringsröret TT med hjälp av flödesdelaren FD3 som består av ett antal rör som har samma dimensioner (samma diameter, längd och böjningsradie) och som är monterade i EP. Avgaserna genom ett av dessa rör leds till DT, och avgaserna genom resten av rören leds genom dämpningskammaren DC. Avgasdelningen bestäms alltså av det totala antalet rör. För konstant reglering av delningen krävs differentialtrycket noll mellan DC och utloppet av TT, vilket mäts av differentialtrycksgivaren DPT. Differentialtrycket noll erhålls genom insprutning av frisk luft i DT vid utloppet av TT. Spårgaskoncentrationerna (CO2 eller NOx) mäts i de outspädda och de utspädda avgaserna samt i utspädningsluften med hjälp av avgasanalysatorerna (en eller flera) EGA. De behövs för att kontrollera avgasdelningen och kan användas för att ställa in insprutningsluftens flöde för exakt reglering av delningen. Utspädningsfaktorn beräknas utifrån spårgaskoncentrationerna.

Outspädda avgaser överförs från avgasröret EP till utspädningstunneln DT genom provtagningssonden SP och överföringsröret TT med hjälp av en flödesdelare som innehåller en uppsättning munstycken eller venturirör. Det första (FD1) är placerat i EP, det andra (FD2) i TT. Dessutom krävs två tryckregleringsventiler (PCV1 och PCV2) för att upprätthålla en konstant avgasfördelning genom reglering av backtrycket i EP och trycket i DT. PCV1 är belägen nedströms SP i EP, och PCV2 mellan tryckflökten PB och DT. Spårgaskoncentrationerna (CO2 eller NOx) mäts i de outspädda avgaserna, de utspädda avgaserna och utspädningsluften med hjälp av avgasanalysatorerna (en eller flera) EGA. De behövs för att kontrollera avgasdelningen och kan användas för att ställa in PCV1 och PCV2 för exakt reglering av delningen. Utspädningsfaktorn beräknas utifrån spårgaskoncentrationerna.

Outspädda avgaser överförs från avgasröret EP till utspädningstunneln DT genom provtagningssonden SP och överföringsröret TT. CO2-koncentrationerna mäts i de utspädda avgaserna samt i utspädningsluften med hjälp av avgasanalysatorerna (en eller flera) EGA. Signalerna för CO2 och bränsleflöde (GFUEL) överförs antingen till flödesregulatorn FC2 eller till flödesregulatorn FC3 i partikelprovtagningssystemet (se figur 21). FC2 styr tryckfläkten PB, FC3 provtagningspumpen P (se figur 21), och anpassar därigenom flödena in i och ut ur systemet så att önskad avgasfördelning och utspädningsfaktor upprätthålls i DT. Utspädningsfaktorn beräknas utifrån CO2-koncentrationerna och GFUEL med hjälp av antagandet om kolbalans.

Outspädda avgaser överförs från avgasröret EP till utspädningstunneln DT genom överföringsröret TT via den isokinetiska provtagningssonden ISP. Avgasens differentialtryck mellan avgasen och inloppet till sonden mäts med tryckgivaren DPT. Denna signal förmedlas till tryckregulatorn FC1 som kontrollerar sugfläkten SB så att differentialtrycket noll upprätthålls vid sondens spets. Detta görs genom att man tar en liten del av utspädningsluften, vars flöde redan har mätts med flödesmätaren FM1, och leder in den i TT med hjälp av ett tryckluftsmunstycke. Under dessa förhållanden är avgashastigheten i EP och ISP densamma, och flödet genom ISP och TT utgör en konstant andel av avgasflödet. Utspädningsluften sugs genom DT av sugfläkten SB och flödeshastigheten mäts av FM1 vid inloppet till DT. Utspädningsfaktorn bestäms utifrån EP:s och ISP:s tvärsnittsareor.

Outspädda avgaser överförs från avgasröret EP till utspädningstunneln DT genom överföringsröret TT via den isokinetiska provtagningssonden ISP. Avgasens differentialtryck mellan avgasen och inloppet till sonden mäts med tryckgivaren DPT. Denna signal förmedlas till tryckregulatorn FC1 som kontrollerar sugfläkten SB så att differentialtrycket noll upprätthålls vid sondens spets. Under dessa förhållanden är avgashastigheten i EP och ISP densamma, och flödet genom ISP och TT utgör en konstant andel av avgasflödet. Delningsfaktorn bestäms utifrån EP:s och ISP:s tvärsnittsareor. Utspädningsluftens flöde mäts med flödesmätaren FM1. Utspädningsfaktorn beräknas utifrån utspädningsluftens flöde och delningsfaktorn.

Med dessa system tas ett prov från huvudavgasflödet genom att utspädningsluftens flöde och det totala flödet utspädda avgaser ställs in. Utspädningsfaktorn bestäms utifrån skillnaden mellan de två flödena. Korrekt kalibrering av flödesmätarna i förhållande till varandra är nödvändigt, eftersom de två flödenas relativa storlek kan medföra väsentliga fel vid högre utspädningsfaktorer (15 och högre). Flödesregleringen görs mycket enkelt genom att hålla flödet utspädda avgaser konstant och vid behov variera utspädningsluftens flöde.

Ett utspädningssystem som är baserat på utspädning av en del av avgasflödet beskrivs i figurerna 11–19. Uppdelningen av avgasflödet och den därpå följande utspädningen kan göras med hjälp av olika typer av utspädningssystem. För den efterföljande uppsamlingen av partiklarna leds all utspädd avgas eller endast en del av den utspädda avgasen till partikelprovtagningssystemet (punkt 2.4, figur 21). Den första metoden kallas provtagning i helt flöde och den andra metoden provtagning i delflöde.

Förhindrar att smutspartiklar kommer in i pumpen eller instrumentet.

För insprutning av provet som tagits från provtagningssäcken via SL i figur 8. Ventilen ska ha låg dödvolym, vara gastät och kunna värmas upp till 423 K (150 oC).

Vid bestämning av NMHC ska en automatisk gaskromatograf med FID (flamjoniseringsdetektor) användas. Avgasen ska uppsamlas i en provuppsamlingssäck varav en del ska tas och insprutas i gaskromatografen. Provet delas i två delar (CH4/luft/CO och icke-metankolväten/CO2/H2O) i Porapakkolonnen. I kolonnen för molekylviktsfraktionering separeras CH4 från luft och CO, och CH4 leds sedan vidare till FID-analysatorn för mätning av koncentrationen. En komplett bestämningscykel från insprutning av ett prov till insprutning av nästa kan utföras på 30 sekunder. För att fastställa NMHC ska CH4-koncentrationen subtraheras från kolvätekoncentrationen enligt punkt 4.3.1 i tillägg 2 till denna bilaga.

Den gaskromatografiska metoden innebär att en liten uppmätt volym av ett prov sprutas in i en analyskolonn som genomströmmas av en inert bärargas. Kolonnen separerar de olika komponenterna efter deras kokpunkter, och därför strömmar de ut från kolonnen vid olika tidpunkter. Därefter passerar komponenterna genom en detektor som avger en elektrisk signal som är beroende av respektive komponents koncentration. Eftersom det inte rör sig om en kontinuerlig analysteknik kan den bara användas i kombination med den metod med provuppsamling i säckar som beskrivs i punkt 3.4.2 i tillägg 4 till denna bilaga.

För nedkylning och kondensering av vatten från avgasprovet. Badet ska hållas vid en temperatur på 273–277 K (0–4 oC) med hjälp av is eller kylning. Det är valfritt om analysatorn ska hållas fri från vattenångeinterferens enligt punkterna 1.9.1. och 1.9.2. i tillägg 5 till denna bilaga. Om vatten avlägsnas genom kondensering ska gasprovets temperatur eller daggpunkt övervakas, antingen inuti vattenavskiljaren eller längre ned (nedströms). Provgasens temperatur eller daggpunkt får inte överstiga 280 K (7 oC). Det är inte tillåtet att avlägsna vatten från provet med hjälp av kemiska torkare.

En omvandlare ska användas för katalytisk reduktion av NO2 till NO före analysen i CLD- eller HCLD-analysatorn.

C: Omvandlare

NO: CLD- eller HCLD-analysator för bestämning av kväveoxider. Om en HCLD-analysator används ska den hållas vid en temperatur på 328–473 K (55–200 oC).

CO, CO2: NDIR-analysatorer för bestämning av kolmonoxid och koldioxid (valfritt för bestämning av utspädningsförhållandet vid partikelmätning).

BG: Provtagningssäck (valfritt; figur 8, endast för CO och CO2)

SL: Provtagningsledning för CO och CO2

hålla en väggtemperatur på 328–473 K (55–200 oC) fram till omvandlaren C om kylbad B används och fram till analysatorn om inget kylbad B används,

c)

c)

SP3: Provtagningssond för CO, CO2, NOx i utspädda avgaser (endast figur 8)

monteras i utspädningstunneln (DT) (se punkt 2.3, figur 20) vid en punkt där utspädningsluften och avgasen är väl blandade (dvs. ca 10 tunneldiametrar nedströms den punkt där avgasen kommer in i utspädningstunneln),

c)

Flödesdiagram över system för bestämning av utspädda avgaser för CO, CO2, NOx, och kolväten i ETC, valfritt för ESC

c)

Här beskrivs ett analyssystem för bestämning av gasformiga utsläpp i outspädda (figur 7, endast ESC-prov) eller utspädda avgaser (figur 8, ETC- och ESC-prov). Systemet är baserat på användning av

Flödesdiagram över system för bestämning av CO, CO2, NOx och kolväten i outspädda avgaser Endast ESC-prov

molförhållanden i ett bränsle C Hα Oδ Nε Sγ

Eftersom kolflödet ut från motorn är känt, kan man genom att iaktta samma kolflöde i avgasröret och vid mynningen till partikelprovtagningssystemet för delflöde kontrollera eventuellt läckage och flödesmätningens noggrannhet. Fördelen med denna kontroll är att komponenterna provas under motorns verkliga driftsförhållanden med avseende på temperatur och flöde.

Opacimetern ska värmas upp och stabiliseras i enlighet med tillverkarens rekommendationer. Om opacimetern är utrustad med ett system för genomblåsning med luft för att förhindra att instrumentoptiken sotar igen, ska även det systemet kopplas på och ställas in i enlighet med tillverkarens rekommendationer.

Beräkningen ska upprepas för minst 5 öknings- och minskningsinsignaler, varefter man beräknar resultatens medelvärde. Referensflödesmätarens interna omvandlingstid (<100 ms) ska subtraheras från detta värde. Det resulterande värdet är delflödessystemets look ahead-värde, som ska tillämpas i enlighet med punkt 3.8.3.2 i tillägg 2 till denna bilaga.

Inmatningen av avgasflödet (eller luftflödet, om avgasflödet beräknas) i delflödessystemet ska stegvis ändras, från lågt flöde till minst 90 % av fullt skalutslag. För den stegvisa ändringen bör man använda samma tröskel som för att utlösa look ahead-styrning vid det verkliga provet. Ingångsvärde för avgasflödesstegen och flödesmätarens svar ska registreras med en frekvens på minst 10 Hz.

c)

Förhandskontrollen får uteslutas, om man med hjälp av de värden som registrerats vid den kalibrering som beskrivs i punkt 3.2.1 kan visa att flödesmätarnas kalibrering är stabil under en längre tid.

c)

Flödesmätarnas noggrannhet kontrolleras på samma sätt som vid kalibreringen vid åtminstone två punkter (se punkt 3.2.1 i detta tillägg), inklusive qmdw-flödesvärden motsvarande utspädningsfaktorer mellan 5 och 15 för det qmdew-värde som används under provet.

c)

c)

En spårgas matas in i överföringsröret för avgaser TT. Spårgasen kan vara en komponent i avgaserna, såsom CO2 eller NOx. Efter utspädning i tunneln mäts spårgaskomponenten. Detta ska göras för 5 utspädningsfaktorer mellan 3 och 50. Provflödets noggrannhet beräknas med hjälp av utspädningsfaktorn rd:

Överföringsröret TT kopplas bort från avgasflödet, och en kalibrerad flödesmätare, med ett mätområde som lämpar sig för mätning av qmp, kopplas till överföringsröret. Därefter ställs qmdew in på det värde som används under provet, och qmdw ställs in på minst 5 olika värden efter varandra, motsvarande utspädningsfaktorer q mellan 3 och 50. Alternativt kan man ordna med en särskild flödesväg för kalibreringen, där tunneln inte passeras. Det totala flödet och utspädningsluftens flöde genom respektive mätare måste dock vara desamma som under det verkliga provet.

En kalibrerad massflödesmätare ansluts i serie till flödesmätaren för qmdew, och noggrannheten kontrolleras för det värde som används under provet. Sedan ansluts massflödesmätaren i serie till flödesmätaren för qmdw, och noggrannheten kontrolleras för minst 5 inställningar, motsvarande utspädningsfaktorer mellan 3 och 50, i förhållande till det qmdew-värde som används under provet.

Massan av en liten cylinder fylld med kolmonoxid eller propan ska bestämmas med en noggrannhet av ±0,01 gram. CVS-systemet körs som vid ett normalt avgasprov under 5–10 minuter, medan koldioxid eller propan tillförs systemet. Mängden ren gas som förts in bestäms med hjälp av jämförande vägning. Ett gasprov ska analyseras med den vanliga utrustningen (med hjälp av uppsamlingssäck eller integrering), och massan av gasen beräknas. Den massa som så bestämts ska ligga inom ±3 % av den insprutade gasens kända massa.

En känd mängd ren gas (kolmonoxid eller propan) matas in i CVS-systemet genom ett kalibrerat strypmunstycke för kritiskt flöde. Om inloppstrycket är tillräckligt högt, är flödet, som ställs in med hjälp av strypmunstycket, oberoende av trycket vid strypmunstyckets utlopp (≡ kritiskt flöde). CVS-systemet körs som vid ett normalt avgasprov under 5–10 minuter. Ett gasprov ska analyseras med den vanliga utrustningen (med hjälp av uppsamlingssäck eller integrering), och massan av gasen beräknas. Den massa som så bestämts ska ligga inom ±3 % av den insprutade gasens kända massa.

tryckskillnad mellan pumpens in- och utlopp (kPa)

Alla pumpparametrar ska mätas samtidigt med parametrarna för flödesmätaren, som är ansluten i serie med pumpen. Det beräknade flödet (i m3/min vid pumpinloppet och vid absolut tryck och temperatur) ritas sedan in i ett diagram som funktion av värdet på en korrelationsfunktion, vars värde i sin tur är en funktion av pumpparametrarnas värden. Den linjära funktion som beskriver sambandet mellan pumpflödet och korrelationsfunktionens värde bestäms sedan. Om CVS-systemet har en drivanordning med flera hastigheter ska en kalibrering utföras för varje hastighetsområde som används. Temperaturen ska hållas konstant under kalibreringen.

koncentration av utspädd NO (ppm)

C

förväntad koncentration av utspädd NO (ppm)

En NO-spänngas med en koncentration på 80–100 % av fullt skalutslag inom det mätområde som normalt används ska ledas genom (H)CLD-analysatorn, och NO-värdet registreras som D. NO-spänngasen ska sedan bubblas ned i vatten vid rumstemperatur och ledas genom (H)CLD-analysatorn, varvid NO-värdet registreras som C. Analysatorns absoluta drifttryck och vattentemperaturen ska bestämmas och registreras som E respektive F. Blandningens mättnadsångtryck för bubblarvattnets temperatur (F) ska bestämmas och registreras som G. Koncentrationen av vattenånga H (i %) i blandningen beräknas så här: Blandningens mättnadsångtryck som motsvarar bubblarens vattentemperatur F skall bestämmas och registreras som G. Koncentrationen av vattenånga i blandningen (H, %) beräknas så här:

är koncentration av outspädd NO uppmätt med (H)CLD (ppm)

är koncentration av utspädd NO uppmätt med (H)CLD (ppm)

C

En CO2-spänngas med en koncentration av 80–100 % av fullt skalutslag vid största driftsintervall ska föras genom NDIR-analysatorn och CO2-värdet registreras som A. Den ska sedan spädas omkring 50 % med NO-spänngas och föras genom NDIR och (H)CLD, varvid CO2- och NO-värdena ska registreras som B respektive C. CO2-flödet stängs sedan av, och endast NO-spänngasen leds genom (H)CLD-analysatorn, varvid NO-värdet registreras som D.

De två gaser som är intressanta för CLD- (och HCLD-) analysatorer är CO2 och vattenånga. Dämpningseffekterna av dessa gaser är proportionella mot deras koncentration, och därför krävs provmetoder för bestämning av dämpningen vid de högsta koncentrationer som förväntas under provning.

Vatten och CO2 kan störa CO-analysatorns funktion. En CO2-spänngas med en koncentration av 80–100 % av fullt skalutslag inom det högsta driftsområde som används under provning ska därför bubblas i vatten vid rumstemperatur och analysatorns utslag registreras. Analysatorutslaget får inte vara mer än 1 % av fullt skalutslag inom områden lika med eller över 300 ppm eller mer än 3 ppm inom områden under 300 ppm.

1.9. Interferenseffekter hos CO-, CO2- och NOx-analysatorer

Provningsgasens koncentration ska vara på en nivå som ger ett utslag av ca 80 % av fullt skalutslag. Koncentrationen ska vara känd med en noggrannhet av ± 2 % i förhållande till en gravimetrisk standard uttryckt i volym. Dessutom ska gascylindern konditioneras i förväg under 24 timmar vid en temperatur på 298 K ± 5 K (25 oC ±5 oC).

Med bränsle- och luftflöden inställda enligt tillverkarens rekommendationer ska 350 ± 75 ppm C spänngas ledas in till analysatorn. Utslaget vid ett visst bränsleflöde bestäms utifrån skillnaden mellan utslagen från spänngasen respektive nollställningsgasen. Bränsleflödet ska ökas respektive minskas stegvis uppåt och nedåt i förhållande till tillverkarens specifikation. Utslagen från spänngasen och nollställningsgasen vid dessa bränsleflöden ska registreras. Skillnaden mellan utslaget från spänn- respektive nollställningsgas ritas upp i ett diagram, och bränsleflödet ställs in mot den del av kurvan som motsvarar de högsta värdena.

Ozongeneratorn är nu urkopplad. Den gasblandning som beskrivs i punkt 1.7.6 passerar genom omvandlaren in i detektorn. Registrera den avlästa koncentrationen b. (Analysatorn är i NOx-läge.)

NO-analysatorn kopplas sedan om till NOx-läge, vilket innebär att gasblandningen (som består av NO, NO2, O2 och N2) passerar genom omvandlaren. Registrera den avlästa koncentrationen a. (Analysatorn är i NOx-läge.)

Via ett T-rör tillförs syrgas eller nollställningsluft fortlöpande till gasflödet tills den avlästa koncentrationen är ca 20 % mindre än den avlästa kalibreringskoncentration som anges i punkt 1.7.2. (Analysatorn är i NO-läge.) Registrera den avlästa koncentrationen c. Ozongeneratorn ska vara avstängd under hela detta förlopp.

c

Verkningsgraden hos omvandlaren från NO2 till NO kontrolleras i enlighet med punkterna 1.7.1–1.7.8 (fig. 6).

Före provningen ska analysatorn nollställas och mätområdet ställas in med en nollställningsgas och en spänngas vars nominella värde är över 80 % av fullt skalutslag för analysatorn.

Lämpliga kalibrergaser ska föras in i analysatorerna, värdena registreras och kalibreringskurvan bestämmas.

c)

CO-, CO2-, NOx- och HC-analysatorerna ska nollställas med hjälp av renad syntetisk luft (eller kvävgas).

NDIR-analysatorn (icke-dispersiv infrarödanalysator) fininställs vid behov, och lågan i HFID-analysatorn (uppvärmd flamjoniseringsdetektor) ställs in optimalt (punkt 1.8.1).

Systemets svarstid ska vara ≤ 10 sekunder med en stigtid på ≤ 3,5 sekunder för alla beståndsdelar (CO, NOx, HC, NMHC) och för samtliga mätområden som används.

Varje gaskomponents spårhalt ska registreras. Svarstiden definieras som tidsskillnaden mellan gasbytet och den därpå registrerade koncentrationsändringen. Systemets svarstid (t90) är omvandlingstiden i mätdetektorn plus detektorns stigtid. Omvandlingstiden definieras som tiden mellan ändringen (t0) och den tidpunkt då utvärdet uppnått 10 % av slutvärdet (t10). Stigtiden definieras som tiden mellan utvärden på 10 % och 90 % av slutvärdet (t90 – t10).

Vs

CO och renad kvävgas,

Renad propan eller CO för verifieringen av CVS-provet.

(förorening ≤ 1 ppm C1, ≤ 1 ppm CO, ≤ 400 ppm CO2, ≤ 0,1 ppm NO)

(förorening ≤ 1 ppm C1, ≤ 1 ppm CO, ≤ 400 ppm CO2, ≤ 0,1 ppm NO)

Opacimeterns elektriska svarstid får inte överstiga 0,05 s. Den elektriska svarstiden är skillnaden mellan de tidpunkter då opacimeterns utslag når 10 % och 90 % av fullt utslag då ljuskällan bryts eller släcks fullständigt under mindre än 0,01 s.

Opacimeterns fysikaliska svarstid får inte överstiga 0,2 s. Den fysikaliska svarstiden är skillnaden mellan de tidpunkter då utslaget från en snabb svarsmottagare når 10 % och 90 % av fullt utslag då röktätheten hos den uppmätta gasen ändras under mindre än 0,1 s.

Nollpunktavvikelsen under en entimmesperiod får inte överstiga ±1 % röktäthet.

c)

Den absoluta noggrannheten hos qmdew och qmdw ligger inom 2 % av fullt skalutslag, det maximala felet hos differensen mellan qmdew och qmdw ligger inom 0,2 %, och linearitetsfelet ligger inom 0,2 % av det högsta värdet för qmdew under provet.

Kammaren ska vara fri från andra föroreningar (t.ex. damm) som kan sätta sig på partikelfiltren under stabiliseringen. Avvikelser från de anvisningar för vägningsutrymmet som anges i punkt 4.2.1 ska tillåtas om avvikelsernas varaktighet inte överstiger 30 minuter. Vägningskammaren bör uppfylla de nödvändiga specifikationerna innan personal kommer in i vägningskammaren. Minst två oanvända referensfilter ska vägas inom 4 timmar från, dock helst samtidigt med, vägningen av filtret för provtagningen. De ska vara av samma storlek och material som provtagningsfiltren.

Vid all konditionering och vägning av filter ska temperaturen i den kammare där partikelfiltren konditioneras och vägs hållas vid en temperatur på 295 K ±3 K (22 oC ±3 oC). Luftfuktigheten ska hållas på en sådan nivå att daggpunkten, dvs. den temperatur då kondens inträffar, ligger på 282,5 K ±3 K (9,5 oC ±3 oC), och den relativa luftfuktigheten ska vara 45 ±8 %.

Proven på de utspädda avgaserna tas under provsekvensen med ett filter som uppfyller kraven i punkterna 4.1.1 och 4.1.2.

För partikelprovtagningen ska enkelfiltermetoden användas, där ett filter (se punkt 4.1.3 i detta tillägg) används för hela provcykeln. Vid ESC-provet måste särskild uppmärksamhet ägnas provtagningstiderna och provtagningsflödena under provets insamlingsfas.

Systemet för delflödesutspädning ska vara så konstruerat att proportionella prov tas från de outspädda avgaserna i motorns avgasflöde, och på så sätt tar hänsyn till transienter i avgasflödeshastigheten, och utspädningsluft tas in i provet för att man ska få en temperatur som understiger 325 K (52 %) vid provfiltret. Det är därför viktigt att utspädningsfaktor rdil eller provkvot rs bestäms på ett sådant sätt att den uppfyller kraven på noggrannhet i punkt 3.2.1 i tillägg 5 till denna bilaga. Olika extraktionsmetoder kan användas, varvid den typ av extraktion som används i hög grad avgör vilken provtagningsutrustning och vilka provtagningsmetoder som ska användas (punkt 2.2 i tillägg 7).

För bestämningen av partiklar krävs ett utspädningssystem. Utspädning kan ske genom ett system för delflödesutspädning eller ett system för fullflödesutspädning i två steg. Utspädningssystemets flödeskapacitet ska vara såpass stor att kondens i utspädnings- och provtagningssystemen elimineras helt. De utspädda avgasernas temperatur ska understiga 325 K (52 oC) omedelbart uppströms filterhållarna. Det är tillåtet att reglera utspädningsluftens fuktighet innan den kommer in i utspädningssystemet, och avfuktning är av särskilt praktiskt värde om luftfuktigheten är hög. Utspädningsluftens temperatur ska överstiga 288 K (15 oC) nära inloppet till utspädningstunneln.

Föroreningarna mäts fortlöpande och integreras under hela provcykeln. Denna provmetod är obligatorisk för kolväten och NOx.

Föroreningarna samlas upp i en provtagningssäck under hela provcykeln och mäts när provet körts klart.

Analys av kolmonoxid (CO)

Spännreaktion definieras som den genomsnittliga reaktionen, inklusive störningar, på en spänngas under ett 30-sekundersintervall. Spännavvikelsen under en entimmesperiod ska vara mindre än 2 % av fullt skalutslag för det lägsta mätområde som används.

Nollpunktsreaktion definieras som den genomsnittliga reaktionen, inklusive störningar, på en nollställningsgas under ett 30-sekundersintervall. Nollpunktsavvikelsen under en entimmesperiod ska vara mindre än 2 % av fullt skalutslag för det lägsta mätområde som används.

Analysatorns största utslagsvariation för nollställnings- och kalibrerings- eller spänngaser under varje tiosekundersperiod får inte överskrida 2 % av fullt skalutslag för samtliga de mätområden som används.

Precisionen, definierad som 2,5 gånger standardavvikelsen vid 10 upprepade utslag från en given kalibrering eller spänngas, får inte vara större än ±1 % av koncentrationen vid fullt skalutslag för varje område över 155 ppm (eller ppm C) som används eller ±2 % av varje område under 155 ppm (eller ppm C) som används.

Om registreringssystemen (datorer, uppgiftsregistreringsutrustning) kan ge tillräcklig noggrannhet och upplösning under 15 % av fullt skalutslag är också mätningar under 15 % av fullt skalutslag godtagbara. I sådana fall ska det göras ytterligare kalibreringar i minst fyra punkter som är skilda från noll och så jämnt utspridda som möjligt för att säkerställa kalibreringskurvornas noggrannhet i enlighet med punkt 1.6.4 i tillägg 5 till denna bilaga.

c)

utsläpp under en regenerering

antalet ETC-prov under en regenerering (minst ett ETC-prov)

det verkliga arbetet (kWh) under cykeln enligt bestämning i punkt 3.9.2.

totalt massflöde avgaser under hela provcykeln (kg)

provmassa under hela provcykeln (kg)

genomsnittlig provkvot under hela provcykeln

partikelmassa (mg) som samlats upp under hela provcykeln

Den totala massan av ekvivalent massflöde av utspädda avgaser under hela provcykeln ska bestämmas på följande sätt:

ekvivalent massa (kg) för utspädda avgaser under hela provcykeln

partikelmassa (mg) som samlats upp under hela provcykeln

ekvivalent massa (kg) för utspädda avgaser under hela provcykeln

partikelmassa (mg) som samlats upp under hela provcykeln

Partikelfiltret ska ställas tillbaka i vägningskammaren senast en timme efter avslutat prov. Det ska konditioneras i en delvis övertäckt petriskål, som är skyddad mot damm, i minst en timme och högst 80 timmar, varefter det ska vägas. Filtrens bruttovikt registreras och tareringsvikten subtraheras, vilket ger partikelprovmassan mf. För utvärdering av partikelkoncentrationen ska den totala provmassa (msep) som passerar genom filtren under provcykeln registreras.

utsläpp under en regenerering

antalet ETC-prov under en regenerering (minst ett ETC-prov)

koncentration (ppm) av CO i de utspädda avgaserna

total massa (kg) för utspädda avgaser under hela provcykeln

c)

Utsläppsmassan under cykeln (g/prov) ska beräknas enligt följande beroende på vilken mätmetod som används. Den uppmätta koncentrationen ska omvandlas till våt bas enligt punkt 5.2 i tillägg 1 till denna bilaga, om den inte redan mätts på våt bas. De ugas-värden som ska användas är de som anges i tabell 6 i tillägg 1 till denna bilaga för utvalda komponenter på grundval av egenskaperna hos en ideal gas och de bränslen som avses i dessa föreskrifter.

För utvärdering av gasformiga utsläpp i outspädda avgaser ska utsläppens koncentrationer (HC, CO och NOx) och avgasmassflödet registreras enligt punkt 3.8.2.2 i detta tillägg och lagras i ett datorsystem. Om man använder analoga analysatorer, ska reaktionen registreras, och kalibreringsuppgifterna får användas i realtid eller vid satskörning under provresultatens behandling.

För utvärdering av gasformiga utsläpp i de utspädda avgaserna ska utsläppens koncentrationer (HC, CO och NOx) och massflödet av utspädda avgaser registreras enligt punkt 3.8.2.1 i detta tillägg och lagras i ett datorsystem. Om man använder analoga analysatorer ska reaktionen registreras, och kalibreringsuppgifterna får användas under drift eller i efterhand under provresultatens behandling.

Spårgasflödet ska ställas in så att spårgaskoncentrationen vid tomgångsvarvtal och efter blandning är lägre än fullt skalutslag på gasanalysatorn.

För en fullständig blandning av spårgasen placeras avgasprovtagningssonden minst 1 m eller 30 gånger avgasrörets diameter, om det senare värdet är högre, nedströms spårgasens insprutningspunkt. Provtagningssonden får placeras närmare insprutningspunkten om man verifierat fullständig blandning genom att jämföra spårgasens koncentration med referenskoncentrationen när gasen sprutas in uppströms motorn.

Mätning av koncentrationen av en spårgas i avgaserna. En känd mängd inert gas (t.ex. rent helium) sprutas in i avgasflödet som spårgas. Gasen blandar sig med och späds ut av avgaserna men får inte reagera i avgasröret. Gasens koncentration i avgasprovet mäts.

c)

För styrning av ett system med delflödesutspädning krävs en snabbare reaktion. För delflödessystem med direktstyrning krävs en svarstid på ≤ 0,3 s. När det gäller delflödessystem med look ahead-styrning, som bygger på resultaten från en tidigare provkörning, måste systemet för avgasflödesmätning ha en svarstid på ≤ 5 s med en stigtid på ≤ 1 s. Systemets svarstid ska specificeras av instrumenttillverkaren. De kombinerade svarstidskraven för avgasflöde och delflödessystem framgår av punkt 3.8.3.2.

Under alla utsläppsprov ska Reynoldstalet vid SSV-mynningen vara ungefär lika stort som de Reynoldstal som använts för härledning av kalibreringskurvan enligt punkt 2.4 i tillägg 5 till denna bilaga.

sammanlagt antal pumpvarv per tidsintervall

Vid användning av ett system med flödeskompensering (dvs. utan värmeväxlare) ska de momentana massutsläppen beräknas och integreras under hela provcykeln. I detta fall beräknas de utspädda avgasernas momentana massa på följande sätt:

de utspädda avgasernas medeltemperatur vid pumpinloppet mätt under hela provcykeln (K)

sammanlagt antal pumpvarv per prov

gasvolym pumpad per pumpvarv under provningsförhållanden (m3/varv)

Det sammanlagda utspädda avgasflödet under provcykeln (kg per prov) ska beräknas med hjälp av mätvärdena från hela provcykeln och motsvarande kalibreringsdata för flödesmätningsutrustningen (V0 för PDP, KV för CFV, Cd för SSV), i enlighet med punkt 2 i tillägg 5 till denna bilaga. Följande formler ska användas om temperaturen på de utspädda avgaserna hålls konstant under hela provcykeln med hjälp av en värmeväxlare (±6 K för ett PDP-CVS-system; ±11 K för ett CFV-CVS-system eller ±11 K för ett SSV-CVS-system – se tillägg 7 till bilaga 4A).

Vid integration av referenscykelns arbete och det verkliga arbetet ska alla negativa vridmomentvärden ges värdet noll och tas med. Om integreringen görs för en provtagningsfrekvens på mindre än 5 Hz och om vridmomentvärdet under ett givet tidsintervall ändras från positivt till negativt eller från negativt till positivt, ska den negativa delen åsättas värdet noll, dvs. den ska inte tas med i det integrerade värdet. Däremot ska den positiva delen tas med i det integrerade värdet.

Det verkliga arbete som genereras under provcykeln, Wact (kWh), beräknas med hjälp av alla registrerade värdepar av återkopplade varvtal och vridmoment. Detta görs efter det att en eventuell kompensering för tidsfördröjningen gjorts om detta alternativ väljs. Cykelns verkliga arbete Wact används för jämförelse med referenscykelns arbete Wref och för att beräkna de bromsspecifika utsläppen (se punkterna 5.5 och 6.3 i detta tillägg). Samma metod ska användas för integration av både referenscykelns effekt och den verkliga effekten. Om värden ska bestämmas i punkter mellan angränsande värden i referenscykeln eller mellan uppmätta värden, ska linjär interpolation användas.

Beräkning av det arbete som genereras under provcykeln

Om motorn stannar någon gång under provcykeln, ska den konditioneras och startas om, varefter provet upprepas. Om det under provcykeln uppstår fel på någon del av den nödvändiga provutrustningen, ska provet ogiltigförklaras.

För fastställande av korrelationen mellan qmp, i och qmew, i ska de data som registreras under den verkliga provningen användas, varvid qmew, i-tiden ska justeras med t50,F i förhållande till qmp, i (t50,P ingår inte). Med andra ord är tidsjusteringen mellan qmew och qmp lika med differensen mellan respektive omvandlingstid, som fastställts i enlighet med punkt 3.3 i tillägg 5 till denna bilaga.

Alternativt kan man först provköra systemet och sedan använda avgasmassflödets signal från denna provkörning för att styra provets flöde in i partikelsystemet (”look-ahead-styrning”). Ett sådant tillvägagångssätt krävs om partikelsystemets omvandlingstid (t50,P) eller omvandlingstiden för avgasmassflödets signal (t50,F) – eller båda – är > 0,3 s. En korrekt styrning av delflödessystemet uppnås, om provkörningens tidskurva för qmew, pre, som styr qmp, flyttas med en look ahead-tid på t50,P + t50,F .

c)

För styrning av ett system med delflödesutspädning krävs det att systemet reagerar snabbt. Systemets omvandlingstid ska fastställas med hjälp av förfarandet i punkt 3.3 i tillägg 5 till denna bilaga. Om avgasflödesmätningens (se punkt 4.2.1 i denna bilaga) och delflödessystemets sammantagna omvandlingstider ligger under 0,3 s får direktstyrning användas. Om omvandlingstiden är över 0,3 s måste man använda look ahead-styrning på grundval av resultaten från en tidigare provkörning. I så fall ska stigtiden vara ≤ 1 s och den sammantagna omvandlingstiden ≤ 10 s.

Genomsnittstemperaturen och genomsnittstrycket vid inloppet till gasmätarna (en eller flera) eller flödesinstrumentet ska registreras. Om det inställda flödet inte kan hållas under hela cykeln (inom ± 5 %) på grund av hög partikelbeläggning på filtret ska provningen ogiltigförklaras. Provet ska då göras om med ett lägre flöde och/eller filter med större diameter.

Vid bedömningen av gasformiga utsläpp ska utsläppens koncentrationer (HC, CO och NOx) och avgasmassflödet registreras och lagras i ett datorsystem med en frekvens på minst 2 Hz. Systemets svarstid får vara högst 10 sekunder. Alla övriga värden kan registreras med en frekvens på minst 1 Hz. Om man använder analoga analysatorer, ska reaktionen registreras, och kalibreringsuppgifterna får användas under drift eller i efterhand under provresultatens behandling.

c)

HC och NOx ska mätas fortlöpande i utspädningstunneln med en frekvens på 2 Hz. De genomsnittliga koncentrationerna bestäms genom integration av analysatorsignalerna under hela provcykeln. Systemets svarstid får vara högst 20 s, och den ska vid behov anpassas till CVS-flödets variationer och avvikelser i fråga om provtagningstid per provcykel. CO, CO2, NMHC och CH4 ska bestämmas genom integration eller genom analys av de koncentrationer i provtagningssäcken som samlats upp under provcykeln. Koncentrationerna av gasformiga föroreningar i utspädningsluften ska bestämmas genom integration eller genom uppsamling i bakgrundssäcken. Alla övriga värden ska registreras med minst en mätning per sekund (1 Hz).

c)

Provsekvensen ska påbörjas när motorn har nått tomgångsvarvtal. Provningen ska utföras enligt referenscykeln i punkt 2 i detta tillägg. Börvärdeskommandona för varvtal och vridmoment ska ges med 5 Hz eller mer (10 Hz rekommenderas). Återkopplingssignalerna för varvtal och vridmoment ska registreras minst en gång per sekund under provcykeln, och det är tillåtet att filtrera signalerna elektroniskt.

Utsläppsanalysatorernas nollpunkt och mätområde ställs in. Om provtagningssäckar används ska de tömmas på luft.

Utspädningssystemets flöden (fullflöde eller delflöde) ska ställas in så att vatten inte kondenseras i systemet och så att filterytorna får en högsta temperatur på 325 K (52 oC) eller lägre (se punkt 2.3.1 i bilaga 7, utspädningstunnel).

Vid avgasefterbehandling med periodisk regenerering ska regenereringen inte ske under varmkörningen.

Motorer som drivs med naturgas eller motorgas ska köras in med ETC-provet. Motorn ska köras genom minst två ETC-cykler och tills det CO-utsläpp som uppmätts under en ETC-cykel inte med mer än 10 % överstiger det CO-utsläpp som uppmätts under närmast föregående ETC-cykel.

c)

Om en tillverkare anser att ovanstående förfaranden inte är säkra eller representativa för en viss motor, får alternativa metoder användas. Dessa alternativa metoder måste uppfylla syftet med de beskrivna förfarandena för bestämning av vridmomentkurvan, nämligen att bestämma det högsta tillgängliga vridmomentet vid alla varvtal som uppnås under provcyklerna. Om man av säkerhetsskäl eller därför att förfarandet inte är representativt gör avsteg från de förfaranden för bestämning av vridmomentkurvan vilka beskrivs i denna punkt, ska avsteget godkännas av den tekniska tjänsten med en motivering till varför avstegen får göras. Under inga omständigheter får fallande kontinuerliga svep av varvtalet användas för styrda motorer eller motorer med turboladdare.

Varvtalet ökas med i genomsnitt 8 ±1 min-1 per sekund från lägsta till högsta varvtal. Varvtals- och vridmomentvärdena registreras med en frekvens på minst en mätpunkt per sekund.

c)

Varvtal C:

För varje belastningssteg vid de tre varvtalen A, B och C ska det högsta ensekundsvärdet Ymax väljas ut bland de enskilda värdena Yi från varje rökvärdesserie.

Rökmätningen ska göras med en frekvens om lägst 20 mätningar per sekund.

Tiderna t10 and t90 interpoleras fram. Svarstiden tF för det aktuella värdet på fc definieras som tidsskillnaden t90-t10. Om denna svarstid inte ligger tillräckligt nära den erforderliga svarstiden ska iterationen fortsätta tills den verkliga svarstiden ligger inom 1 % av den erforderliga svarstiden enligt följande:

Samtliga beräkningar ska göras på grundval av medelvärdena för de enskilda stegen under provtagningsperioden. Det utspädda avgasflödet qmdew ska bestämmas i enlighet med punkt 4.1 i tillägg 2 till denna bilaga. Den totala provmassan msep ska beräknas i enlighet med punkt 6.2.1 i tillägg 2 till denna bilaga.

De slutgiltiga provresultat för partikelutsläpp som ska rapporteras bestäms genom nedanstående steg. Eftersom utspädningsförhållandet kan regleras på flera olika sätt, används olika beräkningsmetoder för qmedf. Samtliga beräkningar ska göras på grundval av medelvärdena för de enskilda stegen under provtagningsperioden.

Interpolering av kontrollpunkten för NO

ER, ES, ET, EU

u-värden för CNG med en noggrannhet på 0,2 % för en massasammansättning på: C = 66–76 %; H = 22–25 %; N = 0–12 %

CO

cgas, c

m gas = u gas × c gas,c × q mdew

För bedömningen av gasformiga utsläpp ska man bestämma medelvärdet för avläsningarna under de sista 30 sekunderna i varje provsteg, och de genomsnittliga koncentrationerna av HC, CO och NOx under varje provsteg ska bestämmas ur medelvärdet av avläsningarna och motsvarande kalibreringsdata. Andra metoder för registrering får användas om de ger likvärdiga data.

c)

När det tredje belastningssteget körts klart ska motorn ställas in på det valda varvtalet och en valfri belastning över 10 % inom loppet av 20 ±2 s.

Sekvensen i a-c ska köras med motorn på varvtalet C.

När det tredje belastningssteget körts klart ska motorn ställas in på varvtal B och 10 % belastning inom loppet av 20 ±2 s.

När det tredje belastningssteget körts klart ska motorn ställas in på varvtal B och 10 % belastning inom loppet av 20 ±2 s.

c)

Vid slutet av den ovanstående fasen ska varvtalsspaken snabbt föras över till högsta öppet läge och hållas kvar där i 10 ±1 s. Därvid ska man lägga på den dynamometerbelastning som behövs för att hålla varvtalet med en avvikelse på maximalt ±150 min-1 under de första 3 sekunderna och ±20 min-1 under återstoden av fasen.

Motorn ska köras med motorvarvtalet A och 10 % belastning under 20 ±2 s. Det angivna varvtalet ska hållas inom ±20 min-1 och det angivna vridmomentet ska hållas inom ±2 % av det maximala vridmomentet vid provningsvarvtalet.

Provningen består av en sekvens av tre belastningssteg vid vart och ett av de tre motorvarvtal A (cykel 1), B (cykel 2) och C (cykel 3) som bestämts i enlighet med punkt 1.1 i tillägg 1 till bilaga 4A, åtföljd av cykel 4 vid ett varvtal inom kontrollområdet och en belastning av mellan 10 % och 100 % som valts av den tekniska tjänsten (1) . Följande sekvens ska följas med dynamometern ansluten till provmotorn enligt figur 3.

När opacimeterns ljusstråle är obruten ska utslaget ställas in på 0,0 % ±1,0 % röktäthet. När ljusstrålen hindras från att nå mottagaren ska utslaget ställas in på 100,0 % ±1,0 % röktäthet.

Före eventuella kontroller av nollställning och fullt skalutslag ska opacimetern värmas upp och stabiliseras i enlighet med instrumenttillverkarens rekommendationer. Om opacimetern är utrustad med ett system för genomblåsning med luft för att förhindra igensotning av mätoptiken ska det systemet också kopplas på och ställas in i enlighet med tillverkarens rekommendationer.

Motorn ska konditioneras under förhållandena för steg 13 i tre minuter innan mätningarna påbörjas. Tre mätningar ska utföras i de olika punkter inom kontrollområdet vilka valts ut av den tekniska tjänsten (1) . Tiden för varje mätning ska vara 2 minuter.

Motorns varvtal och belastning, inloppsluftens temperatur och undertryck, avgasernas temperatur och undertryck, bränsleflödet och luft- eller avgasflödet, laddningsluftens temperatur samt bränsletemperaturen och luftfuktigheten ska registreras under varje steg, varvid kraven i fråga om varvtal och belastning (se punkt 2.7.2) ska vara uppfyllda under den tid partikelprovet tas, och under alla omständigheter under den sista minuten av varje steg.

Provtagningstiden i varje steg ska vara minst 4 sekunder per 0,01 vägningsfaktor. Provtagningen ska ske så sent som möjligt inom varje steg. Partikelprovtagningen ska vara slutförd tidigast 5 sekunder före slutet av respektive steg.

Ett och samma filter ska användas under hela provningsförfarandet. De viktningsfaktorer för varje steg som angetts i provcykelförfarandet ska beaktas genom att man tar ett prov som är proportionellt mot avgasmassflödet under varje enskilt steg av cykeln. Detta kan åstadkommas genom att provtagningsflödet, provtagningstiden, och/eller utspädningsfaktorn i motsvarande mån anpassas så att villkoret för de effektiva viktningsfaktorerna i punkt 6.6 uppfylls.

Analysatorernas utslag ska registreras på en remsskrivare eller mätas med ett dataregistreringssystem med likvärdiga egenskaper, och avgaserna ska passera genom analysatorerna under hela provcykeln.

Motorn ska köras den föreskrivna tiden i varje steg efter att varvtalet uppnåtts och ändringen av belastningen slutförts under de första 20 sekunderna. Det angivna varvtalet ska hållas inom ±50 min-1 och det angivna vridmomentet ska hållas inom ±2 % av det maximala vridmomentet vid provningsvarvtalet.

C

C

C

C

Utsläppsanalysatorernas nollpunkt och mätområde ställs in. Eventuella provtagningssäckar ska tömmas.

Utspädningsluften ska ställas in så att den temperatur hos de utspädda avgaserna som mäts upp omedelbart före huvudfiltret inte överskrider 325 K (52 oC). Utspädningsfaktorn (q) ska vara minst 4.

Om de uppmätta varvtalen A, B och C ligger inom ± 3 % av de motorvarvtal som uppges av tillverkaren ska de uppgivna motorvarvtalen användas för utsläppsprovningen. Om toleransen överskrids för något av varvtalen, ska i stället de uppmätta varvtalen användas för avgasprovet.

Motorns vridmomentkurva ska bestämmas längs hela belastningskurvan från högsta varvtal utan belastning till tomgång med hjälp av minst 5 mätpunkter per intervall om 1 000 min-1 samt med mätpunkter inom ±50 min-1 från varvtalet vid uppgiven maximieffekt. Maximieffekten samt nhi och nlo ska bestämmas ur den erhållna kurvan, och varvtalen A, B och C ska räknas fram med ovanstående formler.

Ytterligare provningspunkter ska mätas i samband med typgodkännandet av motoreffekten enligt föreskrifter nr 85 för en noggrann bestämning av nhi och nlo. Maximieffekten samt nhi och nlo ska bestämmas ur effektkurvan, och varvtalen A, B och C ska räknas fram med ovanstående formler.

Varvtalen A, B och C kan verifieras på ett av följande sätt:

Varvtal C

Motorvarvtalen A, B och C ska beräknas enligt följande:

Motorvarvtalen A, B och C ska uppges av tillverkaren i enlighet med följande:

1.1 Bestämning av motorvarvtalen A, B och C

Under regenereringsprocessen får de gränsvärden för utsläpp som anges i tabell 2 i punkt 5.2 överskridas.

Under regenereringsprovet ska alla uppgifter som behövs för att påvisa regenereringen registreras (CO- eller NOx-utsläpp, temperaturen före och efter efterbehandlingssystemet, avgasmottryck osv.).

Tillverkaren ska tillhandahålla ett efterbehandlingssystem som har belastats så att regenereringen sker under ETC-provet. Under denna konditioneringsfas ska det inte förekomma någon regenerering.

Tillverkaren ska ange under vilka parameterförhållanden regenereringsprocessen normalt inträffar (sotmängd, temperatur, avgasmottryck osv.) samt hur länge den varar (n2). Tillverkaren ska dessutom tillhandahålla alla uppgifter för att bestämma tidsintervallet mellan två regenereringar (n1). Hur bestämningen av tidsintervallet exakt ska gå till avgörs i samråd med den tekniska tjänsten och utifrån god branschpraxis.

Regenereringsprocessen ska inträffa åtminstone en gång under ETC-provet. Motorn får vara utrustad med en omkopplare som kan aktivera eller avaktivera regenereringsprocessen, under förutsättning att denna funktion inte påverkar den ursprungliga motorkalibreringen.

I system för avgasefterbehandling som bygger på en periodisk regenereringsprocess ska utsläppen mätas vid åtminstone två ETC-prov, varav ett under och ett utanför själva regenereringen på ett stabiliserat efterbehandlingssystem. Resultaten ska därefter viktas.

Efterbehandlingssystemet anses tillräckligt om de förhållanden som tillverkaren angett uppträder under provet under tillräckligt lång tid.

Minst fem ETC-prov ska genomföras för att kontrollera regenereringsprocessen. Under proven ska avgastemperaturen och avgastrycket registreras (temperaturen före och efter efterbehandlingssystemet, avgasmottryck osv.).

Regenereringsprocessen ska ske åtminstone en gång under ETC-provet och tillverkaren ska ange under vilka förhållanden regenereringen normalt inträffar (sotmängd, temperatur, avgasmottryck osv.).

Om motorn är utrustad med ett system för avgasefterbehandling ska de utsläpp som mäts upp under provcykeln vara representativa för utsläppen under verkliga driftsförhållanden. Om motorn är utrustad med ett system för avgasefterbehandling som förbrukar ett reagens, ska det reagens som används vid varje prov uppfylla kraven i punkt 2.2.1.13 i tillägg 1.

Om motorn är utrustad med avgasefterbehandling måste det avgasrör som används vid provet ha samma diameter som det avgasrör som används vid drift av fordonet, vid en punkt som sitter minst fyra rördiametrar uppströms inloppet till expansionsdelen där avgasefterbehandlaren sitter. Avståndet från avgasgrenrörets fläns eller turboladdarens utlopp till avgasefterbehandlaren ska vara samma som i fordonskonfigurationen eller ligga inom tillverkarens avståndsspecifikationer. Avgasmottrycket eller strypningen ska uppfylla samma villkor som ovan och får ställas in med en ventil. Efterbehandlarbehållaren får tas bort under övningsprov och bestämning av vridmomentkurvan och ersättas med en motsvarande behållare med inaktivt katalysämne.

Ett avgassystem ska användas som ger ett avgasmottryck som ligger inom ±1 000 Pa från det övre gränsvärdet för motorn när den körs vid varvtalet för uppgiven maximieffekt och full belastning samt har en volym som ligger inom ±40 % av vad som angetts av tillverkaren. Ett speciellt för provning framtaget avgassystem får användas under förutsättning att det återspeglar motorns verkliga driftsförhållanden. Avgassystemet ska överensstämma med kraven för provtagning av avgaser i punkt 3.4 i tillägg 4 till denna bilaga samt i tillägg 7, punkt 2.2.1 EP och punkt 2.3.1 EP.

Vid användning av ett särskilt provningssystem för laddluften eller en extern fläkt ska laddluftens temperatur ligga inom ±5 K av den maximala laddlufttemperatur som anges i bilaga 1, tillägg 1, punkt 1.16.3 vid varvtalet för uppgiven största effekt och full belastning. Den inställning av laddluftkylaren som krävs för att uppfylla ovanstående villkor ska användas under hela provcykeln.

Under en fastställd provcykel med transienta steg bestående av driftsförhållanden med varmkörd motor, vilka nära efterliknar vägtypsspecifika körningsmönster för motorer i tunga lastbilar och bussar, ska de ovannämnda föroreningarna undersökas efter utspädning av hela avgasflödet med konditionerad omgivningsluft (CVS-systemet med utspädning i två steg för partikelprovtagning) eller genom bestämning av gasformiga ämnen i de outspädda avgaserna och partiklar med ett system för delflödesutspädning. Med hjälp av motordynamometerns återkopplingssignaler för motorns vridmoment och varvtal ska kraften integreras över provcykelns tid, och som resultat erhåller man det arbete som motorn genererat under provcykeln. För ett CVS-system ska koncentrationen av NOx och HC bestämmas för hela provcykeln genom integration av analysatorsignalen, medan koncentrationerna av CO, CO2 och NMHC kan bestämmas genom integration av analysatorsignalen eller genom provuppsamling i säckar. Alla gasformiga ämnen som mäts i de outspädda avgaserna ska bestämmas för hela provcykeln genom integration av analysatorsignalen. För partiklar ska ett proportionellt prov samlas upp på lämpliga filter. Det utspädda eller outspädda avgasflödet ska bestämmas för hela provcykeln för beräkningen av de förorenande ämnenas massutsläppsvärden. Massutsläppsvärdena ska ställas i relation till motorns arbete så att man får fram antalet gram av varje förorenande ämne som släpps ut per kilowattimme enligt anvisningarna i tillägg 2 till denna bilaga.

Under ett fastställt belastningsresponsprov ska röken från en varmkörd motor analyseras med hjälp av en opacimeter. Provningen består av att man vid konstant varvtal belastar motorn med en belastning mellan 10 % och 100 % vid tre olika motorvarvtal. Vidare ska ett fjärde belastningssteg, som bestäms av provningsmyndigheten (1) köras, och värdet från detta ska jämföras med värdena från de föregående belastningsstegen. Toppvärdet för röken ska bestämmas med hjälp av en medelvärdesalgoritm enligt anvisningarna i tillägg 1 till denna bilaga.

Under en fastställd serie driftsförhållanden med varmkörd motor ska mängderna av de ovannämnda avgasutsläppen undersökas fortlöpande genom provtagning från de outspädda eller utspädda avgaserna. Provcykeln består av ett antal steg med olika varvtals- och effektvärden, som ska täcka det typiska driftsområdet för dieselmotorer. I varje steg mäts koncentrationerna av alla gasformiga föroreningar, liksom avgasflödet och den avgivna effekten, och de uppmätta värdena viktas sedan. Vid partikelmätningar ska avgaserna spädas ut med konditionerad omgivningsluft genom antingen ett system med delflödesutspädning eller ett system med fullflödesutspädning. Partiklarna ska samlas in med ett enda lämpligt filter i förhållande till viktningsfaktorerna för varje steg. Antalet gram per kilowattimme av varje utsläppt förorenande ämne ska beräknas enligt anvisningarna i tillägg 1 till denna bilaga. Vidare ska NOx mätas vid tre provpunkter inom det kontrollområde som valts ut av den tekniska tjänsten och de uppmätta värdena ska jämföras med de värden som beräknats från de steg av provcykeln vilka innehåller de utvalda provpunkterna. Genom denna dubbelkontroll av NOx säkerställer man bestämningen av motorns kapacitet i fråga om utsläppsbegränsning inom motorns typiska driftsområde.

De avgasutsläpp från motorn som ska mätas omfattar gasformiga ämnen (kolmonoxid och sammanlagda kolväten, endast för dieselmotorer i ESC-provning; icke-metankolväten, endast för diesel- och gasmotorer i ETC-provning samt kväveoxider), partiklar (endast dieselmotorer) och rök (endast dieselmotorer i ELR-provning). Vidare används ofta koldioxid som spårgas för att bestämma utspädningsförhållandet hos system med del- och fullflödesutspädning. Enligt god branschpraxis är en genomgående mätning av koldioxid ett utmärkt verktyg för att konstatera mätproblem under provningsförloppet.

c)

BILAGA 4B

Provningsförfarande för kompressionständningsmotorer och gnisttändningsmotorer drivna med naturgas eller motorgas (lpg) inbegripet globalt harmoniserat godkännande för tunga fordon (whdc, globala tekniska föreskrifter (gtr) nr 4)

1. TILLÄMPLIGHET

Denna bilaga är för närvarande inte tillämplig på typgodkännande enligt dessa föreskrifter. Den kommer att göras tillämplig senare.

2. Ej tillämpligt (1).

3. DEFINITIONER, SYMBOLER OCH FÖRKORTNINGAR

3.1. Definitioner

I dessa föreskrifter ska följande definitioner gälla:

3.1.1. kontinuerlig regenerering: regenereringsprocess i ett system för avgasefterbehandling som sker kontinuerligt eller åtminstone en gång per WHTC-prov. För en sådan regenereringsprocess behövs inget särskilt provningsförfarande.

3.1.2. fördröjning: tidsskillnaden mellan ändring av den komponent som ska mätas vid referenspunkten och ett systemsvar på 10 % av slutligt avläst värde (t10), om provtagningssonden definieras som referenspunkt. För gasformiga komponenter är detta den uppmätta komponentens transporttid från provtagningssonden till detektorn, om provtagningssonden definieras som referenspunkt.

3.1.3. deNOx-system: ett system för efterbehandling av avgaser som syftar till att minska kväveoxidutsläppen (NOx) (för närvarande finns t.ex. passiva och aktiva magra NOx-katalysatorer, NOx-adsorbenter och system för selektiv katalytisk reduktion (SCR).

3.1.4. dieselmotor: motor som fungerar enligt kompressionständningsprincipen.

3.1.5. motorfamilj: en tillverkares sammanföring av motorer, vilka genom sin konstruktion, enligt definitionen i punkt 5.2 i denna bilaga, har likvärdiga avgasutsläppsvärden. Alla motorer i motorfamiljen måste hålla sig inom gränsvärdena för utsläpp.

3.1.6. motorsystem: motorn, avgasreningssystemet och kommunikationsgränssnittet (hårdvara och meddelanden) mellan motorns elektroniska styrenhet(er) och andra eventuella styrdon för drivaggregat och fordonssystem.

3.1.7. motortyp: en kategori motorer som inte skiljer sig åt med avseende på väsentliga motoregenskaper.

3.1.8. system för efterbehandling av avgaser: en katalysator (oxidationskatalysator eller trevägskatalysator), partikelfilter, deNOx-system, kombinerat system med deNOx-katalysator och partikelfilter eller någon annan form av utsläppsbegränsande anordning som är monterad nedströms motorn. Denna definition omfattar inte avgasåterföring, som betraktas som en del av motorsystemet.

3.1.9. metod med fullflödesutspädning: process när det totala avgasflödet blandas med utspädningsluft innan en del av det utspädda avgasflödet separeras för analys.

3.1.10. gasmotor: motor som drivs med naturgas (NG) eller motorgas (LPG) som bränsle.

3.1.11. gasformiga föroreningar: kolmonoxid, kolväten och andra kolväten än metan (med antagande av förhållan