2.3

styrutrustning: all utrustning som har till uppgift att bestämma fordonets rörelseriktning. Styrutrustningen består av — styrkontroll, — styrtransmission, — styrda hjul, — eventuell energiförsörjning. 2.3.1 styrkontroll : den del av styrutrustningen som reglerar dess funktion. Den kan fungera med eller utan förarens direkta ingripande. Om styrkrafterna helt eller delvis frambringas av förarens muskelkraft omfattar styrkontrollen samtliga delar fram till den punkt där aktiveringskraften omvandlas på mekanisk, hydraulisk eller elektrisk väg. 2.3.2 styrtransmission : alla komponenter som utgör en funktionell koppling mellan styrkontrollen och hjulen. Transmissionen indelas i två oberoende funktioner: kontrolltransmission och energitransmission. När ordet transmission används ensamt i dessa föreskrifter avses både kontrolltransmission och energitransmission. Det görs en åtskillnad mellan mekaniska, elektriska och hydrauliska transmissionssystem eller kombinationer av dessa, efter det sätt på vilket signaler eller energi överförs. 2.3.2.1 kontrolltransmission : alla komponenter med vilka signaler överförs för kontroll av styrutrustningen. 2.3.2.2 energitransmission : alla komponenter med vilka den energi som krävs för kontroll/reglering av hjulens styrning överförs. 2.3.3 system för autonom styrning : ett system som innehåller en funktion inom ett komplext elektronisk kontrollsystem som gör att fordonet håller en angiven kurs eller ändrar sin kurs som svar på signaler som har sitt upphov och förmedlas utanför fordonet. Föraren har inte nödvändigtvis den primära kontrollen över fordonet. 2.3.4 styrsystem med avancerad förarassistans : ett system som kompletterar det huvudsakliga styrsystemet och hjälper föraren att styra fordonet, men där föraren hela tiden har den primära kontrollen över fordonet. Det omfattar en eller båda av följande funktioner: 2.3.4.1 automatiskt kontrollerad styrfunktion : en funktion inom ett elektroniskt kontrollsystem där manövrering av styrsystemet kan resultera från en automatisk behandling av signaler som alstras ombord på fordonet, eventuellt tillsammans med passiva infrastrukturanordningar, för att generera en kontroll som hjälper föraren. 2.3.4.1.1 automatiskt kontrollerad styrfunktion av kategori A : en funktion som används vid en hastighet som inte överstiger 10 km/tim för att hjälpa föraren att manövrera vid låg hastighet eller parkering. 2.3.4.1.2 automatiskt kontrollerad styrfunktion av kategori B1 : en funktion som hjälper föraren att hålla fordonet i det valda körfältet genom att påverka fordonets rörelse i sidled. 2.3.4.1.3 automatiskt kontrollerad styrfunktion av kategori B2 : en funktion som aktiveras av föraren och som håller fordonet inom körfältet genom att påverka fordonets rörelse i sidled under längre perioder utan ytterligare kommando/bekräftelse från föraren. 2.3.4.1.4 automatiskt kontrollerad styrfunktion av kategori C : en funktion som aktiveras av föraren och kan utföra en enda manöver i sidled (t.ex. körfältsbyte) efter kommando från föraren. 2.3.4.1.5 automatiskt kontrollerad styrfunktion av kategori D : en funktion som initieras/aktiveras av föraren och som kan ge möjlighet till en enda manöver i sidled (t.ex. körfältsbyte), men där denna funktion endast utförs efter en bekräftelse från föraren. 2.3.4.1.6 automatiskt kontrollerad styrfunktion av kategori E : en funktion som aktiveras av föraren och som kontinuerligt kan bestämma möjligheten till en manöver (t.ex. körfältsbyte) och genomföra dessa manövrer under längre perioder utan ytterligare kommando/bekräftelse från föraren. 2.3.4.2 korrigerande styrfunktion : en kontrollfunktion inom ett elektroniskt kontrollsystem genom vilken ändringar av ett eller flera hjuls styrutslag under en begränsad tid kan resultera från automatisk behandling av signaler som alstras ombord på fordonet, för att a) kompensera för plötsliga, oförutsedda ändringar i fordonets sidkraft, eller b) öka fordonsstabiliteten (t.ex. vid sidvind eller olika friktion i sidled i vägbanan (μ-split)), eller c) korrigera avvikelser från valt körfält (t.ex. för att undvika att fordonet passerar körfältsmarkeringar och lämnar vägen). 2.3.4.3 nödstyrningsfunktion (Emergency Steering Function, ESF) : en kontrollfunktion som automatiskt kan detektera en potentiell kollision och automatiskt aktivera fordonets styrsystem under en begränsad tid för att styra fordonet, i syfte att undvika eller mildra en kollision med a) ett annat fordon som kör (2) i ett angränsande körfält och i) som närmar sig kursen för fordonet i fråga, eller ii) vars kurs fordonet i fråga närmar sig, eller iii) till vars körfält föraren påbörjar en manöver för körfältsbyte. b) ett hinder som blockerar kursen för fordonet i fråga eller när en blockering av kursen för fordonet i fråga bedöms som överhängande. Nödstyrningsfunktionen ska omfatta ett eller flera av användningsfallen i listan ovan. 2.3.5 styrda hjul : de hjul vars riktning i förhållande till fordonets längsgående axel kan ändras direkt eller indirekt för att åstadkomma en ändring av fordonets rörelseriktning. (Definitionen omfattar även den axel runt vilken hjulen roteras för att bestämma fordonets rörelseriktning.) 2.3.6 energitillförsel : de delar av styrutrustningen som förser den med energi, reglerar energin och vid behov behandlar och lagrar den. Definitionen omfattar även eventuella lagringsbehållare för överföringsmediet samt returledningarna, men inte fordonets motor (utom i den bemärkelse som avses i punkt 5.3.2.1) eller motorns överföring av energi till energikällan. 2.3.6.1 energikälla : den del av energitillförseln som tillhandahåller energi i erforderlig form. 2.3.6.2 energibehållare : den del av energitillförseln som lagrar den energi som levereras av energikällan, t.ex. en tryckbehållare med fluid eller fordonets batteri. 2.3.6.3 lagringsbehållare : den del av energitillförseln som lagrar överföringsmediet vid eller i närheten av atmosfäriskt tryck, t.ex. en fluidbehållare.