Beslut nr 1/2000

av den 31 oktober 2000

av den kommitté som inrättats genom artikel 18 i Dublinkonventionen om överföring av ansvaret för familjemedlemmar enligt artikel 3.4 och artikel 9 i konventionen

(2000/677/KMS)

DEN KOMMITTÉ som inrättats enligt artikel 18 i konventionen av den 15 juni 1990 rörande bestämmandet av den ansvariga staten för prövningen av en ansökan om asyl som framställts i en av medlemsstaterna i de Europeiska gemenskaperna(1)

med beaktande av artikel 18.1 och 18.2 i Dublinkonventionen, och

av följande skäl:

(1) Medlemsstaterna bekräftar sina skyldigheter enligt internationell rätt i enlighet med artikel 8 i Europakonventionen om de mänskliga rättigheterna, nämligen att respektera privatlivet och familjelivet.

(2) Enligt artikel 3.4 och artikel 9 i Dublinkonventionen kan en medlemsstat pröva en ansökan om asyl som framställs till den av en utlänning, även om denna prövning inte åligger den i kraft av de kriterier som anges i konventionen. För att säkerställa att dessa bestämmelser genomförs på ett harmoniserat och effektivt sätt i fråga om familjemedlemmar, måste bestämmelser antas för hur de skall tolkas och tillämpas.

(3) Därvid bestäms tillämpningsområdet för detta beslut av reglerna i Dublinkonventionen. De följande bestämmelserna avser därför endast överföring av ansvaret för asylsökande som anger familjeskäl.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Familjemedlemmar

1. Med familjemedlemmar avses i detta beslut en asylsökandes make eller hans eller hennes ogifta, omyndiga barn under 18 år eller hans eller hennes far eller mor om den asylsökande själv är ett ogift, omyndigt barn under 18 år.

2. Detta beslut skall också tillämpas på andra nära anhöriga till en asylsökande än de som anges i punkt 1, om den berörda medlemsstaten är säker på att antingen den asylsökande eller den nära anhöriga helt eller delvis är beroende av stöd från den andra personen, som faktiskt kommer att tillhandahålla det stödet och att de berörda personerna levde tillsammans som en familjeenhet innan de lämnade sitt ursprungsland.

3. Vad gäller familjeåterförening eller bevarande av familjeenheter skall detta beslut endast tillämpas på asylsökande.

Artikel 2

Villkor för familjeåterförening och bevarande av familjeenheter

1. I princip skall ansvaret för behandling av familjemedlemmars asylansökningar bestämmas enligt de kriterier som fastställs i artiklarna 4-8 i Dublinkonventionen.

2. Om flera medlemsstater i enlighet härmed blir ansvariga för behandlingen av asylansökningar från familjemedlemmar som befinner sig i olika medlemsstater eller om medlemmar av den asylsökandes familj befinner sig i en annan medlemsstat, kan en familjeåterförening ske om det föreligger humanitära skäl i den mening som avses i artikel 9 i Dublinkonventionen. Bedömningen skall ske på grundval av de individuella aspekterna i varje enskilt fall. Beroende på situationen får till exempel följande faktorer beaktas:

- om familjemedlemmarna i ursprungslandet levde i samma hushåll fram till tidpunkten för utresan eller flykten,

- de orsaker som har lett till ett delat ansvar för familjemedlemmarna eller till att familjen har splittrats,

- hur långt de enskilda asylansökningarna har framskridit samt utlämningsrättsliga förfaranden i medlemsstaterna.

Familjer skall normalt återförenas i fall då

- en familjemedlem är omyndig och yngre än 18 år och annars skulle bli kvar i en medlemsstat utan sällskap av en vuxen,

- en familjemedlem är beroende av stöd med hänsyn till

- graviditet,

- ett nyfött barn,

- svår sjukdom,

- allvarligt funktionshinder,

- hög ålder.

3. Om alla familjemedlemmar befinner sig i en och samma medlemsstat och en eller flera av dessa personer har framställt en asylansökan för vars handläggning en annan medlemsstat eller flera medlemsstater är ansvariga, bör vid den bedömning som avses i punkt 2 särskilt beaktas att det är önskvärt att familjeenheten bevaras.

Artikel 3

Förfarande

1. Om enligt artikel 2 förutsättningar för en familjeåterförening eller för att bevara en familjeenhet föreligger, skall de medlemsstater i vilka de berörda personerna befinner sig och de övriga ansvariga medlemsstaterna i samförstånd och med beaktande av artikel 3.4 och artikel 9 Dublinkonventionen bestämma vilken stat som skall överta ansvaret för behandlingen av asylansökan, under förutsättning att de berörda personerna samtycker till detta förfarande.

2. Medlemsstaterna skall försöka att inom en månad efter det att en sådan begäran gjorts nå samförstånd om överföring av ansvaret för behandlingen av asylansökningarna.

Artikel 4

Faktorer vid fastställandet av ansvarig medlemsstat

När den berörda medlemsstaten överväger överföring av ansvaret i enlighet med artikel 3, kan beroende på de faktiska omständigheterna, särskilt följande faktorer beaktas:

- antalet familjemedlemmar för vilka en medlemsstat i enlighet med artiklarna 4-8 i Dublinkonventionen är ansvarig,

- vistelseorten, om inte samtliga familjemedlemmar befinner sig i en och samma medlemsstat,

- för underåriga utan sällskap av en vuxen, den plats där fadern eller modern befinner sig i en medlemsstat,

- antalet familjemedlemmar som redan lagligen befinner sig i en av de berörda medlemsstaterna,

- i berörda medlemsstater redan påbörjade prövningar av familjemedlemmarnas asylansökningar,

- när det fastställs att en asylsökande uteslutande åberopar samma asylskäl som en familjemedlem anfört, ansvaret för behandling av den familjemedlemmens asylansökan (huvudansökande).

Artikel 5

Samarbete vid delat ansvar för familjemedlemmar

Om asylförfaranden för familjemedlemmar pågår i olika medlemsstater, bör de berörda medlemsstaterna, såvitt de äger kännedom om att sådana asylförfaranden pågår

- samarbeta genom att snarast möjligt utbyta information,

- utan dröjsmål underrätta varandra om respektive avslutat asylförfarande i den mån det krävs för de ändamål som anges i artikel 15 i Dublinkonventionen.

Artikel 6

Ikraftträdande

Detta beslut träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Officiella tidningen.

Utfärdat i Bryssel den 31 oktober 2000.

För kommittén

D. Vaillant

Ordförande

(1) EGT C 254, 19.8.1997, s. 1.