VERKSTÄLLANDE KOMMITTÉNS BESLUT

av den 28 april 1999

om avtal om samarbete i samband med förfaranden avseende vägtrafikbrott

(SCH/Com-ex (99) 11 rev 2)

VERKSTÄLLANDE KOMMITTÉN HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av artikel 132 i konventionen om tillämpning av Schengenavtalet, och

med beaktande av ministrarnas och statssekreterarnas gemensamma förklaring vid mötet i Schengen den 19 juni 1990.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Avtalet om samarbete i samband med förfaranden avseende vägtrafikbrott och verkställighet av härför ådömda böter (SCH/III (96) 25 rev 18) antas.

Företrädarna för delegationerna uppmanas att utarbeta en förklarande rapport till avtalet, i synnerhet om de punkter som tas upp i bilagan till detta beslut.

Luxemburg den 28 april 1999.

C. H. Schapper

Ordförande

AVTAL OM SAMARBETE I SAMBAND MED FÖRFARANDEN AVSEENDE VÄGTRAFIKBROTT OCH VERKSTÄLLIGHET AV HÄRFÖR ÅDÖMDA BÖTER

SCH/III (96) 25 rev 18

Regeringarna i KONUNGARIKET BELGIEN, FÖRBUNDSREPUBLIKEN TYSKLAND, REPUBLIKEN FRANKRIKE, STORHERTIGDÖMET LUXEMBURG och KONUNGARIKET NEDERLÄNDERNA, som är parter i konventionen om tillämpning av Schengenavtalet av den 14 juni 1985 mellan regeringarna i Beneluxstaterna, Förbundsrepubliken Tyskland och Republiken Frankrike om gradvis avskaffande av kontroller vid de gemensamma gränserna, undertecknad i Schengen den 19 juni 1990, nedan kallad 1990 års konvention, samt regeringarna i REPUBLIKEN ITALIEN, KONUNGARIKET SPANIEN och REPUBLIKEN PORTUGAL, REPUBLIKEN GREKLAND, REPUBLIKEN ÖSTERRIKE, KONUNGARIKET DANMARK och KONUNGARIKET SVERIGE samt REPUBLIKEN FINLAND, som anslöt sig till 1990 års konvention genom avtal som undertecknades den 27 november 1990, den 25 juni 1991, den 6 november 1992, den 28 april 1995 respektive den 19 december 1996, samt regeringarna i Konungariket Norge och Republiken Island, som tillsammans med de förstnämnda undertecknade ett samarbetsavtal den 19 december 1996, nedan kallade de avtalsslutande parterna,

som anser att den fria rörligheten för personer som avses i 1990 års konvention främjar medborgarnas rörlighet över de inre gränserna,

som anser att det är allmänt känt att medborgarna i Schengenstaterna även begår vägtrafikbrott under vistelse på en annan avtalsslutande parts territorium än den på vars territorium de normalt vistas,

som beaktar att det inte alltid, trots ihärdiga ansträngningar att beivra vägtrafikbrott, är möjligt att fastställa identiteten på gärningsmannen innan de återvänder till den avtalsslutande parts territorium där de normalt vistas och ådöma dem de böter som är förenade med överträdelsen,

som är övertygade om att det är nödvändigt med samarbete mellan de avtalsslutande parterna i denna fråga, trots att det är olika myndigheter som ansvarar för att vägtrafiklagen efterlevs,

som tillämpar ministrarnas och statssekreterarnas gemensamma förklaring av den 19 juni 1990, där det konstateras att diskussioner bör inledas om ett förbättrat samarbete när det gäller lagföring av vägtrafikbrott och möjligheten att ömsesidigt verkställa härför ådömda böter,

HAR ENATS OM FÖLJANDE:

KAPITEL I

Definitioner

Artikel 1

I detta avtal avses med

vägtrafikbrott:

beteende som står i strid med de normer som reglerar vägtrafiken och som betraktas som en straffrättslig eller förvaltningsrättslig överträdelse, inbegripet överträdelser av bestämmelserna om körtider och viloperioder och av bestämmelserna om transport av farligt gods,

böter:

skyldighet att till följd av vägtrafikbrott betala en penningsumma, vars belopp fastställs av de avtalsslutande parternas rättsliga eller administrativa myndigheter,

behörig myndighet:

avtalsslutande parters rättsliga eller administrativa myndighet som ansvarar för förfaranden i samband med vägtrafikbrott och verkställighet av härför ådömda böter,

beslut:

rättsakt som antagits av en av de avtalsslutande parternas behöriga myndigheter och som fastställer ett vägtrafikbrott för vilket böter ådöms en person; avser en rättsakt som kan eller har kunnat ge upphov till överklagande i domstol,

ansökande myndighet:

den behöriga myndigheten hos den avtalsslutande part på vars territorium vägtrafikbrottet har begåtts,

anmodad myndighet:

den behöriga myndigheten hos den avtalsslutande part på vars territorium den person som misstänks för att ha begått ett vägtrafikbrott, eller som döms till böter för detta, har sin hemvist eller vanliga vistelseort,

ansökande avtalspart:

den avtalsslutande part på vars territorium ett beslut har fattats beträffande en person som har sin hemvist eller vanliga vistelseort på en annan avtalsslutande parts territorium,

anmodad avtalspart:

den avtalsslutande part på vars territorium en person gentemot vilken ett beslut har fattats på en annan avtalsslutande parts territorium har sin hemvist eller vanliga vistelseort.

KAPITEL II

Principer

Artikel 2

1. De avtalsslutande parterna skall förbinda sig att samarbeta med varandra i så stor utsträckning som möjligt i samband med förfaranden avseende vägtrafikbrott och verkställighet av beslut på det området i enlighet med bestämmelserna i detta avtal.

2. Punkt 1 skall inte påverka tillämpningen av de mer generella bestämmelserna i de gällande bilaterala eller multilaterala avtalen mellan de avtalsslutande parterna.

3. Kapitel IV i detta avtal skall inte tillämpas på

a) verkställighet av en dom som innebär frihetsstraff som primär påföljd,

b) vägtrafikbrott som har samband med straffbara gärningar som inte enbart faller under vägtrafikområdet, utom om dessa vägtrafikbrott är föremål för särskild lagföring eller om dessa vägtrafikbrott är de enda som lagförs.

KAPITEL III

Samarbete i samband med förfaranden avseende vägtrafikbrott

Artikel 3

1. De behöriga myndigheterna kan via sin nationella registreringsmyndighet meddela numret på en registreringsskylt och av de andra avtalsslutande parternas registreringsmyndigheter begära upplysningar om typen och märket på detta motorfordon samt om identitet och adress när det gäller den eller de personer som vid den tidpunkt då vägtrafikbrottet begicks var registrerade för det ifrågavarande fordonet.

2. De avtalsslutande parternas registreringsmyndigheter skall direkt till varandra översända de upplysningar som avses i punkt 1 för vidarebefordran till den behöriga myndigheten. När detta är en särskild myndighet skall de även översända den anmodade myndighetens namn och adress.

3. En avtalsslutande part får utse en annan central myndighet för utväxling av de upplysningar som avses i punkt 2.

4. De relevanta bestämmelserna i 1990 års konvention, särskilt artiklarna 126-128 i 1990 års konvention, skall tillämpas på överföring av personuppgifter enligt punkt 1.

Artikel 4

1. Den ansökande myndigheten får sända alla meddelanden om följder och beslut rörande vägtrafikbrottet direkt till de personer som misstänks för vägtrafikbrott. Bestämmelserna i artikel 52 i 1990 års konvention skall också tillämpas här.

2. De meddelanden och beslut som avses i punkt 1 skall innehålla eller åtföljas av alla upplysningar som mottagaren behöver för att svara, i synnerhet angående

a) vilken typ av vägtrafikbrott det gäller, plats, datum och tid då det begicks och på vilket sätt det konstaterades,

b) registreringsnumret och om möjligt typ och märke på det fordon med vilket vägtrafikbrottet begicks, eller, åtminstone, allt som gör att fordonet kan identifieras,

c) det bötesbelopp som kan ådömas, eller i förekommande fall de böter som har ådömts, inom vilken tid det skall vara betalt och betalningsvillkoren,

d) möjlighet att göra gällande omständigheter som befriar från ansvar samt tidsfrist och villkor för framläggande av dessa,

e) de möjligheter som finns att överklaga besluten, villkor och tidsfrister för överklaganden samt namn och adressuppgifter med avseende på den myndighet till vilken överklagandena skall inges.

Artikel 5

1. Om mottagaren inte svarar på de meddelanden eller beslut som avses i artikel 4 inom angiven tid, eller om den ansökande myndigheten anser att det krävs kompletterande upplysningar för att tillämpa detta avtal, får denna myndighet göra en framställning om ömsesidig rättslig hjälp direkt till den anmodade myndigheten. Denna framställning skall åtföljas av en översättning till den anmodade avtalspartens officiella språk eller till ett av dess officiella språk.

2. Bestämmelserna i avdelning III kapitel 2 i 1990 års konvention skall vara tillämpliga på de framställningar som avses i punkt 1.

KAPITEL IV

Verkställighet av beslut

Artikel 6

1. Inom ramen för detta avtal får framställning om överföring av verkställighet av beslut göras enbart om följande villkor är uppfyllda:

a) Alla möjligheter att överklaga beslutet har uttömts och beslutet har vunnit laga kraft på den ansökande avtalspartens territorium.

b) De behöriga myndigheterna har, i synnerhet i enlighet med bestämmelserna i artikel 4, förgäves begärt att den berörda personen skall betala de ådömda böterna.

c) Böterna är inte preskriberade enligt den ansökande avtalspartens lagstiftning.

d) Beslutet rör en person som har sin hemvist eller vanliga vistelseort på den anmodade avtalspartens territorium.

e) Det ådömda bötesbeloppet uppgår till minst 40 euro.

2. De avtalsslutande parterna får bilateralt besluta att ändra tillämpningsområdet för bestämmelserna i punkt 1 e.

Artikel 7

1. Den anmodade avtalsparten får inte vägra att överföra verkställigheten av ett beslut, utom om den anser att

a) det vägtrafikbrott som är upphov till beslutet inte omfattas av den anmodade avtalspartens lagstiftning,

b) verkställighet av beslutet inte är förenligt med tillämpningen av principen non bis in idem enligt artiklarna 54-58 i 1990 års konvention.

c) böterna är preskriberade enligt den anmodade avtalspartens lagstiftning,

d) den berörda personen skulle ha blivit beviljad amnesti eller benådats av den anmodade avtalsparten om personen i fråga hade begått vägtrafikbrottet på den avtalspartens territorium.

2. Den anmodade avtalsparten skall snarast möjligt informera den ansökande avtalsparten om att framställningen har avslagits och ange skälen för avslaget.

Artikel 8

1. Den anmodade avtalspartens behöriga myndigheter skall utan dröjsmål verkställa beslutet.

2. Böterna skall uppbäras i den anmodade avtalspartens valuta. Beloppet skall beräknas på grundval av den officiella växelkurs som gäller när det beslut som avses i punkt 1 fattas.

3. Om det efter omräkning visar sig att det ådömda bötesbeloppet är högre än det högsta bötesbelopp som föreskrivs för samma slags överträdelse i den anmodade avtalspartens lagstiftning, skall verkställigheten av beslutet begränsas till detta högsta belopp.

4. Varje avtalsslutande part får vid deponeringen av sina ratifikations-, godkännande- eller godtagandeinstrument förklara att den kommer att avvika från bestämmelserna i punkt 1 av konstitutionella skäl eller av skäl av jämförbar vikt och i sin förklaring ange i vilka fall böterna skall bli verkställbara genom ett domstolsbeslut av den anmodade avtalsparten. Detta domstolsbeslut skall dock varken påverka innehållet eller beloppet för den påföljd som skall verkställas och som har varit föremål för ett beslut av den ansökande avtalsparten.

Artikel 9

1. Beslutet skall verkställas enligt den anmodade avtalspartens lagstiftning.

2. Varje del av böterna som redan har verkställts av den ansökande avtalsparten skall dras av från de böter som skall verkställas av den anmodade avtalsparten.

3. När det visar sig helt eller delvis omöjligt att verkställa bötesstraffet får den anmodade avtalsparten i stället tillämpa frihetsstraff eller frihetsberövande när båda avtalsparterna föreskriver denna möjlighet, om inte den ansökande avtalsparten uttryckligen har uteslutit detta.

Artikel 10

Den ansökande avtalsparten får inte verkställa beslutet efter det att den har gjort en framställning om överföring av verkställigheten. Den ansökande avtalsparten skall återta sin rätt att verkställa beslutet så snart den anmodade avtalsparten underrättar den om att den inte godtar överföringen eller att det är omöjligt att verkställa beslutet.

Artikel 11

Den anmodade avtalsparten skall upphöra med verkställighet av beslutet så snart den ansökande avtalsparten har underrättat den om varje beslut, åtgärd eller annan omständighet som medför att beslutets verkställbarhet uppskjuts eller upphör.

Artikel 12

1. Framställningar om överföring av verkställighet av ett beslut och alla hithörande meddelanden skall vara skriftliga. De kan översändas på alla lämpliga sätt som innebär att de dokumenteras skriftligen, inbegripet telefax.

2. Översändandet av dokument skall ske direkt mellan de avtalsslutande parternas behöriga myndigheter vars adress och telefonnummer har lämnats av registreringsmyndigheten (artikel 3.2). Översändandet skall ske mellan de utsedda centrala myndigheterna om den behöriga myndighetens adress och telefonnummer inte framgår av de upplysningar som avses i första meningen.

Artikel 13

1. Framställningen om överföring av verkställigheten av ett beslut skall åtföljas av en kopia på beslutet och en förklaring av den ansökande avtalspartens behöriga myndighet som intygar att villkoren i artikel 6.1 a, b och c är uppfyllda.

2. I förekommande fall skall den ansökande parten till sin framställning bifoga andra meddelanden som är användbara i samband med överföringen av verkställigheten av ett beslut, i synnerhet upplysningar om särskilda omständigheter som hänger samman med överträdelsen och som beaktats vid fastställandet av böterna, och om möjligt även texten till de tillämpade bestämmelserna.

3. Om den anmodade avtalsparten anser att de upplysningar som har översänts av den ansökande avtalsparten är otillräckliga för att den skall kunna tillämpa avtalet, skall den begära de kompletterande upplysningar som krävs.

4. Översättningen av de dokument som avses i den här artikeln till den anmodade avtalspartens officiella språk eller ett av dess officiella språk skall bifogas.

Artikel 14

Den anmodade avtalspartens behöriga myndigheter skall underrätta den ansökande avtalspartens behöriga myndigheter om verkställigheten av böterna eller, i förekommande fall, om att det inte är möjligt att verkställa beslutet.

Artikel 15

Böterna och den ansökande avtalspartens kostnader för förfarandet skall verkställas. Intäkten av verkställigheten av besluten skall tillfalla den anmodade avtalsparten.

Artikel 16

De avtalsslutande parterna skall avstå från att kräva ersättning av varandra för de kostnader som uppstår genom tillämpningen av detta avtal.

KAPITEL V

Slutbestämmelser

Artikel 17

1. Den verkställande kommitté som inrättas genom 1990 års konvention har som allmän uppgift att se till att detta avtal tillämpas på ett korrekt sätt. Bestämmelserna i artikel 132 i 1990 års konvention skall tillämpas.

2. När det gäller skydd av personuppgifter skall den gemensamma tillsynsmyndighet som inrättas genom 1990 års konvention ha behörighet att yttra sig i de gemensamma frågor som uppkommer genom tillämpningen av det här avtalet.

3. På förslag av en avtalsslutande part får Verkställande kommittén besluta om ändring av det belopp som anges i artikel 6.1 e.

Artikel 18

Detta avtal skall tillämpas på de avtalsslutande parternas territorium. I enlighet med artikel 138 i 1990 års konvention skall det här avtalet vad beträffar Frankrike endast tillämpas på dess europeiska territorium, och vad beträffar Nederländerna endast på dess europeiska territorium. I enlighet med artikel 5.1 i avtalet om Danmarks anslutning till 1990 års konvention skall det här avtalet inte tillämpas på Färöarna eller på Grönland.

Artikel 19

1. Detta avtal skall även tillämpas på vägtrafikbrott som har begåtts innan det har trätt i kraft.

2. Varje avtalsslutande part kan vid deponering av sina ratifikations-, godkännande- eller godtagandeinstrument förklara att detta avtal för dess vidkommande och i dess förbindelser med de avtalsslutande parter som har lämnat en liknande förklaring endast skall tillämpas på vägtrafikbrott begångna efter dess ikraftträdande eller efter det att det har blivit tillämpligt.

Artikel 20

1. Detta avtal skall ratificeras, godtas eller godkännas. Ratifikations-, godtagande- eller godkännandeinstrumenten skall deponeras hos regeringen i Luxemburg, som skall underrätta samtliga avtalsslutande parter om detta.

2. Detta avtal träder i kraft första dagen i andra månaden efter deponering av det sista ratifikations-, godtagande- eller godkännandeinstrumentet för de stater för vilka 1990 års konvention trätt i kraft i enlighet med punkt 1 andra stycket i nämnda konventions slutakt.

Luxemburgs regering skall underrätta samtliga avtalsslutande parter om datum för ikraftträdandet.

För de andra staterna träder detta avtal i kraft första dagen i andra månaden efter deponering av ratifikations-, godtagande- eller godkännandeinstrumenten, dock tidigast den dag då avtalen om anslutning till 1990 års konvention eller 1996 års samarbetsavtal för dessa stater träder i kraft.

3. Varje stat för vilken 1990 års konvention trätt i kraft vid tidpunkten för deponeringen av ratifikations-, godtagande- eller godkännandeinstrumenten kan vid deponeringen, före ikraftträdandet av det här avtalet eller senare, förklara att detta avtal skall tillämpas för den staten i dess förbindelser med de stater som har antagit en likadan förklaring. Denna förklaring skall träda i kraft första dagen i andra månaden efter deponering av instrumenten.

Artikel 21

1. Varje avtalsslutande part kan för depositarien lägga fram förslag om ändring av detta avtal. Depositarien skall översända förslaget till övriga avtalsslutande parter.

2. De avtalsslutande parterna skall enhälligt besluta om ändringar i detta avtal.

3. Ändringarna träder i kraft första dagen i andra månaden efter deponeringsdatum för det sist deponerade ratifikations-, godtagande- eller godkännandeinstrumentet.

Artikel 22

1. Senast vid deponeringen av sina ratifikations-, godkännande- eller godtagandeinstrument skall varje avtalsslutande part meddela depositarien namn och adress när det gäller de myndigheter som avses i artiklarna 1 och 3 och artikel 11.2.

2. Förteckningarna över de myndigheter som avses i punkt 1 kan trots vad som föreskrivs i artikel 19.1 ändras senare genom meddelande till depositarien.

3. Depositarien skall underrätta varje avtalsslutande part om de utsedda myndigheterna och om ändringar som berör dessa.

Artikel 23

Detta avtal skall stå öppet för anslutning av alla stater som blir parter i 1990 års konvention.

Till bevis härpå har undertecknade befullmäktigade undertecknat detta avtal.

Utfärdat i Luxemburg den 28 april 1999 i ett enda exemplar på engelska, franska, grekiska, italienska, nederländska, portugisiska, spanska och tyska, varvid alla åtta språken har samma giltighet. De danska, finska, isländska, norska och svenska versionerna, som framläggs efter undertecknandet, har samma giltighet.