VERKSTÄLLANDE KOMMITTÉNS BESLUT

av den 15 december 1997

om riktlinjer när det gäller bevismedel och indicier inom ramen för avtalet om återtagande mellan Schengenstaterna

(SCH/Com-ex (97) 39 rev)

VERKSTÄLLANDE KOMMITTÉN HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av artikel 132 i konventionen om tillämpning av Schengenavtalet, och

med beaktande av artikel 23.4 i samma konvention.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Härmed godkänns bifogade dokument SCH/II-Read (97) 3 rev 7 om riktlinjer när det gäller bevismedel och indicier inom ramen för återtagandeavtalen mellan Schengenstaterna. Det rekommenderas att dessa riktlinjer tillämpas från och med dagen för detta beslut.

Wien den 15 december 1997.

K. Schlögl

Ordförande

Ärende: Riktlinjer när det gäller bevismedel och indicier inom ramen för avtal om återtagande mellan Schengenstaterna

SCH/II-Read (97) 3 rev 7

Med tanke på de praktiska svårigheter som uppstår vid tillämpningen av avtal om återtagande, särskilt när det gäller medlen för att bevisa att en utländsk medborgare utan tillstånd har uppehållit sig på den avtalsslutande partens territorium eller passerat igenom det,

antar de avtalsslutande parterna följande riktlinjer som med iakttagande av nationell lagstiftning kan tjäna som vägledning vid tillämpningen av framtida återtagandeavtal:

1. Vistelse eller genomresa kan bevisas bland annat med hjälp av följande handlingar:

- Inresestämpel som den anmodade avtalsslutande parten infört i resehandlingen.

- Utresestämpel införd av en stat som gränsar till den avtalsslutande parten, under hänvisning till den resväg som använts samt till datum för passerandet av gränsen.

- Inresestämpel som den anmodade avtalsslutande parten infört i en falsk eller förfalskad resehandling.

- Färdbevis utställt i vederbörandes namn med vilket man formellt kan konstatera att inresa skett.

- Fingeravtryck.

- Giltigt uppehållstillstånd.

- Giltig visering utfärdad av den anmodade avtalsslutande parten.

- Ombordstigningskort/landstigningskort med angivet datum för inresa till den anmodade avtalsslutande partens territorium.

2. Sannolikhet av att vistelse eller genomresa förekommit kan bland annat konstateras med hjälp av följande indicier:

- Utsagor av offentliga tjänstemän.

- Vittnesbörd av andra personer.

- Egen utsaga av den person som skall överföras.

- Utgånget uppehållstillstånd utfärdat av den anmodade avtalsslutande parten oavsett typ av tillstånd.

- Utgången visering utfärdad av den anmodade avtalsslutande parten.

- Personliga handlingar utfärdade på den anmodade avtalsslutande partens territorium.

- Färdbevis.

- Hotellräkningar.

- Inträdeskort till offentliga eller privata inrättningar hos de avtalsslutande parterna.

- Kallelser till läkarbesök, tandläkarbesök m.m.

- Uppgifter som tyder på att den person som skall överföras har anlitat en människosmugglare eller en resebyrå.

3. I den mån som Schengenparterna beaktar de bevismedel som anges i punkt 1 när de i framtiden ingår återtagandeavtal skall dessa vara bindande bevis på vistelse eller genomresa. Ytterligare utredningar skall i princip inte utföras. Det skall dock vara möjligt att vederlägga bevisningen (t.ex. gäller detta i fråga om falska eller förfalskade dokument).

4. I den mån som Schengenparterna beaktar de indicier som anges i punkt 2 när de i framtiden ingår återtagandeavtal skall dessa indicier ligga till grund för en bedömning av om det är sannolikt att vistelse eller genomresa förekommit. Dessa indicier kan givetvis vederläggas med motbevis.