SV Europeiska unionens officiella tidning L 20/16

Endast Uneces texter i original har bindande folkrättslig verkan. Dessa föreskrifters status och dagen för deras ikraftträdande bör kontrolleras i den senaste versionen av Uneces statusdokument TRANS/WP.29/343, som finns på

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Föreskrifter nr 125 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (Unece) – Enhetliga bestämmelser om godkännande av motorfordon med avseende på förarens siktfält framåt [2018/116]

Inbegripet all giltig text till och med:

Supplement 1 till ändringsserie 01 – dag för ikraftträdande: 8 oktober 2016

INNEHÅLL

FÖRESKRIFTER

1. Tillämpningsområde

2. Definitioner

3. Ansökan om godkännande

4. Godkännande

5. Specifikationer

6. Provningsförfarande

7. Ändring av fordonstyp och utökning av godkännande

8. Produktionsöverensstämmelse

9. Påföljder vid bristande produktionsöverensstämmelse

10. Slutgiltigt upphörande av produktionen

11. Namn- och adressuppgifter för typgodkännandemyndigheter och för de tekniska tjänster som ansvarar för att utföra godkännandeprovningar

12. Övergångsbestämmelser

BILAGOR

1 Meddelande

2 Godkännandemärkenas utformning

3 Förfarande för att bestämma H-punkten och faktisk bålvinkel för sittlägen i motorfordon

4 Metod för att bestämma inbördes förhållanden mellan fordonets primära referensmärken och det tredimensionella referenssystemet

1. TILLÄMPNINGSOMRÅDE

1.1 Dessa föreskrifter gäller för siktfältet framåt i 180° för förare av fordon av kategori M1 (1).

1.2 Deras syfte är att garantera ett tillräckligt siktfält när vindrutan och andra glasytor är torra och rena.

1.3 Kraven i dessa föreskrifter är formulerade så att de är tillämpliga på fordon av kategori M1 där föraren sitter till vänster. För fordon av kategori M1 där föraren sitter till höger ska dessa krav tillämpas genom inversion av kriterierna, där så krävs.

2. I DESSA FÖRESKRIFTER GÄLLER FÖLJANDE DEFINITIONER:

2.1 godkännande av en fordonstyp : det fullständiga förfarande genom vilket en part i överenskommelsen intygar att en fordonstyp uppfyller de tekniska kraven i dessa föreskrifter.

2.2 fordonstyp med avseende på siktfält : fordon som inte skiljer sig åt i sådana väsentliga avseenden som

2.2.1 yttre och inre former och installationer inom det område som anges i punkt 1 och som kan påverka sikten, och

2.2.2 vindrutans form, mått och montering.

2.3 tredimensionellt referenssystem : ett referenssystem bestående av ett vertikalt längsgående plan X-Z, ett horisontellt plan X-Y och ett vertikalt tvärgående plan Y-Z (se figur 6 i tillägget till bilaga 4). Systemet används för att avgöra inbördes förhållanden mellan konstruktionspunkternas lägen på ritningar och deras lägen på det faktiska fordonet. Förfarandet för att placera fordonet i förhållande till systemet anges i bilaga 4. Alla koordinater i förhållande till utgångspunkten ska förutsätta ett fordon i körklart skick (2) plus en passagerare i framsätet, med en passagerarvikt på 75 kg ± 1 %.

2.3.1 Fordon med en upphängning som gör det möjligt att justera fordonets markfrigång ska provas under normala användningsförhållanden enligt fordonstillverkarens anvisningar.

2.4 primära referensmärken : hål, ytor, märken och identifieringstecken på fordonskarossen. Den typ av referensmärke som ska användas och varje enskild märkes läge i förhållande till det tredimensionella referenssystemets X-, Y- och Z-koordinater och till ett konstruktionsmarkplan ska anges av fordonstillverkaren. Dessa märken får vara de kontrollpunkter som används för montering av karossen.

2.5 ryggstödsvinkel : den vinkel som definieras i punkt 2.6 eller 2.7 i bilaga 1 till den reviderade konsoliderade resolutionen om fordonskonstruktion (R.E.3) (3).

2.6 faktisk ryggstödsvinkel : den vinkel som definieras i punkt 2.6 i bilaga 1 till den reviderade R.E.3.

2.7 konstruktivt bestämd ryggstödsvinkel : den vinkel som definieras i punkt 2.7 i bilaga 1 till den reviderade R.E.3.

2.8 V-punkter : punkter vars läge i passagerarutrymmet bestäms som en funktion av de vertikala längsgående plan som går genom mittpunkterna av de yttersta angivna sittlägena på framsätet och i förhållande till R-punkten och den konstruktivt bestämda ryggstödsvinkeln. Dessa punkter används för att kontrollera överensstämmelse med siktfältskraven.

2.9 R-punkt eller sätets referenspunkt : den punkt som definieras i punkt 2.4 i bilaga 1 till den reviderade R.E.3.

2.10 H-punkt : den punkt som definieras i punkt 2.3 i bilaga 1 till den reviderade R.E.3.

2.11 referenspunkter för vindrutan : punkter belägna i vindrutans skärning med linjerna mellan V-punkterna och vindrutans yttre yta.

2.12 bepansrat fordon : fordon avsett för skydd av transporterade passagerare och/eller varor och som överensstämmer med krav på skottsäker pansarplåt.

2.13 genomsynligt område : det område på ett fordons vindruta eller andra glasytor vars ljustransmittans uppmätt i rät vinkel mot ytan är minst 70 %. För bepansrade fordon ska ljustransmittansfaktorn vara minst 60 %.

2.14 P-punkter : de punkter som förarens huvud vrider sig runt då han tittar på föremål på ett horisontellt plan i ögonnivå.

2.15 E-punkter : punkter som representerar mittpunkterna på förarens ögon och används för att bedöma i vilken utsträckning A-pelarna skymmer siktfältet.

2.16 A-pelare : alla takstöd framför det vertikala tvärgående plan som befinner sig 68 mm framför V-punkterna, innefattande icke-genomsynliga föremål som vindrutelister och dörrkarmar som är fastsatta i eller placerade intill sådana stöd.

2.17 intervall för horisontell sätesinställning : det intervall av normala förarlägen som anges av fordonstillverkaren för inställning av förarsätet i X-axelns riktning (se punkt 2.3).

2.18 utökat intervall för sätesinställning : det intervall som anges av fordonstillverkaren för inställning av sätet i X-axelns riktning (se punkt 2.3) bortom intervallet för normala förarlägen enligt punkt 2.17 och som används för att omvandla sätena till liggplatser eller underlätta instigning i fordonet.

3. ANSÖKAN OM GODKÄNNANDE

3.1 Ansökan om godkännande av en fordonstyp med avseende på förarens siktfält ska lämnas in av fordonstillverkaren eller dess behöriga ombud.

3.2 Ansökan ska åtföljas av nedanstående dokument i tre exemplar och innehålla följande upplysningar:

3.2.1 En beskrivning av fordonstypen med avseende på de uppgifter som anges i punkt 2.2, tillsammans med ritningar med mått och antingen ett fotografi eller en sprängskiss av passagerarutrymmet. De siffror och/eller symboler som identifierar fordonstypen ska anges.

3.2.2 Tillräckligt utförliga uppgifter om de primära referensmärkena för att de lätt ska kunna identifieras och deras läge i förhållande till varandra och till R-punkten kontrolleras.

3.3 Ett fordon som är representativt för den fordonstyp som ska godkännas ska lämnas in till den tekniska tjänst som utför godkännandeprovningarna.

4. GODKÄNNANDE

4.1 Om en fordonstyp som lämnats in för godkännande enligt dessa föreskrifter uppfyller kraven i punkt 5 ska godkännande av det fordonet beviljas.

4.2 Varje godkänd typ ska tilldelas ett godkännandenummer. De två första siffrorna i numret (för närvarande 01 för föreskrifterna i deras nuvarande form) ska hänvisa till den ändringsserie (innehållande de senaste större tekniska ändringarna av föreskrifterna) som gäller vid tidpunkten för utfärdandet av godkännandet. Samma part i överenskommelsen får inte tilldela samma nummer till samma fordonstyp som har utrustats med en annan typ av siktfält, eller till en annan fordonstyp.

4.3 Ett meddelande om godkännande, avslag på ansökan om godkännande eller återkallat godkännande enligt dessa föreskrifter ska lämnas till de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter, med hjälp av ett formulär som överensstämmer med mallen i bilaga l och fotografier och/eller ritningar som tillhandahålls av sökanden i ett format som inte är större än A4 (210 × 297 mm), eller vikt till detta format, och i lämplig skala.

4.4 På varje fordon som överensstämmer med en fordonstyp som godkänts enligt dessa föreskrifter ska, på en väl synlig och lätt tillgänglig plats som anges i godkännandeformuläret, ett internationellt godkännandemärke som överensstämmer med mallen i bilaga 2 till dessa föreskrifter anbringas som består av följande:

4.4.1 En cirkel som omger bokstaven E, följd av det särskiljande numret för det land som beviljat godkännandet (4).

4.4.2 Numret på dessa föreskrifter följt av bokstaven R, ett bindestreck och godkännandenumret till höger om den cirkel som föreskrivs i punkt 4.4.1.

4.5 Om fordonet överensstämmer med en fordonstyp som godkänts enligt en eller flera andra föreskrifter, som är fogade till överenskommelsen, i det land som beviljat godkännande enligt dessa föreskrifter, behöver den symbol som föreskrivs i punkt 4.4.1 inte upprepas. I så fall ska föreskrifternas nummer, godkännandenummer och tilläggssymboler anges i kolumner till höger om den symbol som föreskrivs i punkt 4.4.1.

4.6 Godkännandemärket ska vara lätt läsbart och outplånligt.

4.7 Godkännandemärket ska placeras nära eller på skylten med fordonsdata.

5. SPECIFIKATIONER

5.1 Förarens siktfält

5.1.1 Vindrutans genomsynliga område ska omfatta åtminstone referenspunkterna för vindrutan (se figur 1 i tillägget till bilaga 4):

5.1.1.1 En horisontell referenspunkt framför V1 och 17° åt vänster (se figur 1 i tillägget till bilaga 4).

5.1.1.2 En övre vertikal referenspunkt framför V1 och 7° över horisontalplanet.

5.1.1.3 En nedre vertikal referenspunkt framför V2 och 5° under horisontalplanet.

5.1.1.4 För att kontrollera överensstämmelse med kraven på siktfält framåt på motsatt halva av vindrutan ska tre ytterligare referenspunkter upprättas som är symmetriska med de punkter som anges i punkterna 5.1.1.1–5.1.1.3 med avseende på fordonets längsgående mittplan.

5.1.2 Den vinkel som varje A-pelare skymmer, enligt beskrivningen i punkt 5.1.2.1, får inte överstiga 6° (se figur 3 i tillägget till bilaga 4). För bepansrade fordon får denna vinkel inte överstiga 10°.

Den vinkel som varje A-pelare skymmer på passagerarsidan, enligt definitionen i punkt 5.1.2.1.2, måste inte bestämmas om de två pelarna är belägna symmetriskt i förhållande till fordonets längsgående mittplan.

5.1.2.1 Den vinkel som varje A-pelare skymmer ska mätas genom projektion i ett plan av följande två horisontella tvärsnitt:

Tvärsnitt 1: Utgå från punkten Pm som är belägen på den plats som anges i punkt 5.3.1.1, och rita ett plan som lutar 2° uppåt i förhållande till det horisontalplan som går framåt genom Pm. Bestäm det horisontella tvärsnittet av A-pelaren med början i den främsta punkten i skärningen mellan A-pelaren och det lutande planet (se figur 2 i tillägget till bilaga 4).

Tvärsnitt 2: Upprepa förfarandet med hjälp av ett plan som lutar 5° nedåt i förhållande till det horisontalplan som går framåt genom Pm (se figur 2 i tillägget till bilaga 4).

5.1.2.1.1 Den vinkel som A-pelaren skymmer på förarsidan är den vinkel som bildas i planet av en parallell linje, som börjar i E2, till tangenten mellan E1 och ytterkanten av tvärsnittet S2 och tangenten mellan E2 och den inre kanten av tvärsnittet S1 (se figur 3 i tillägget till bilaga 4).

5.1.2.1.2 Den vinkel som A-pelaren skymmer på passagerarsidan är den vinkel som bildas i planet av tangenten mellan E3 och den inre kanten av tvärsnittet S1 och en parallell linje, som börjar i E3, till tangenten mellan E4 och den yttre kanten av tvärsnittet S2 (se figur 3 i tillägget till bilaga 4).

5.1.2.2 Inget fordon får ha fler än två A-pelare.

5.1.3 Med undantag för vad som föreskrivs i punkt 5.1.3.3 eller 5.1.3.4 får det, förutom de sikthinder som uppstår genom A-pelarna, fasta eller flyttbara ventiler eller balkar för sidorutor, utvändiga radioantenner, anordningar för indirekt sikt, som täcker det obligatoriska indirekta siktfältet, och vindrutetorkare, inte finnas några hinder i förarens direkta siktfält framåt i 180° under ett horisontalplan som går genom V1 och ovanför tre plan genom V2, där ett är vinkelrätt mot planet X-Z och lutar framåt och nedåt med 4° under horisontalplanet och de andra två är vinkelräta mot planet Y-Z och lutar 4° nedåt under horisontalplanet (se figur 4 i tillägget till bilaga 4).

Följande betraktas inte som hinder för siktfältet:

a) Inbäddade eller påtryckta radioantennledare som inte är bredare än följande: i) Inbäddade ledare: 0,5 mm. ii) Påtryckta ledare: 1,0 mm. Dessa radioantennledare får inte korsa område A (5). Tre radioantennledare får dock korsa område A om deras bredd inte överskrider 0,5 mm.

b) Inom område A belägna ledare för avfrostning eller avimning, normalt i sicksack- eller sinusmönster med följande mått: i) Största synliga bredd: 0,030 mm. ii) Största ledartäthet: a) Om ledarna är vertikala: 8/cm. b) Om ledarna är horisontella: 5/cm.

5.1.3.1 Beträffande kamerabildskärmsanordningar gäller undantagen i punkt 5.1.3 för kameror inklusive hållare och höljen som är monterade på fordonets utsida. Samma undantag ska gälla för det kamerabildskärmssystem som ersätter en backspegel av klass I.

5.1.3.2 För fordon vilka som standard är utrustade med godkända backspeglar som valfritt kan bytas ut mot kamerabildskärmsanordningar gäller undantagen i punkt 5.1.3 även för bildskärmarna, förutsatt att (6)

a) de inte hindrar den direkta sikten mer än motsvarande yttre backspegel inklusive hölje och hållare, och

b) bildskärmen är placerad så nära platsen för den backspegel som den ersätter som är praktiskt möjligt.

5.1.3.3 Ett hinder som skapas av rattkransen och instrumentbrädan innanför ratten godtas om ett plan genom V2 i rät vinkel mot planet X-Z som tangerar den högsta delen av rattkransen lutar nedåt med minst 1° under horisontalplanet.

Om ratten är justerbar ska den vara inställd i det normalläge som anges av tillverkaren eller, i avsaknad av ett sådant, mitt emellan justeringsområdets yttre gränser.

5.1.3.4 Ett hinder mellan ett plan genom V2, som lutar nedåt med minst 1° under horisontalplanet och ett plan genom V2 som lutar nedåt med minst 4° under godtas om den koniska projektionen av detta hinder, som börjar i V2, på ett område S enligt definitionen i punkt 5.1.3.2.1, inte överstiger 20 % av detta område. Om ratten är justerbar ska den vara inställd i det normalläge som anges av tillverkaren eller, i avsaknad av ett sådant, mitt emellan justeringsområdets yttre gränser.

5.1.3.4.1 Området S (se figur 7 i tillägget till bilaga 4) är ett rektangulärt vertikalt område i ett plan i rät vinkel mot X-koordinaten 1 500 mm framför punkten V2. Den övre kanten av området S definieras av ett plan som går genom V2 och lutar framåt och nedåt med 1° under horisontalplanet. Den nedre kanten av området S definieras av ett plan som går genom V2 och som lutar framåt och nedåt med 4° under horisontalplanet. Vänster och höger kant av området S är vertikala och skapas av skärningslinjerna av de tre planen med 4° lutning nedåt enligt definitionen i punkt 5.1.2.2.

5.1.3.4.2 Om vindrutan sträcker sig mer än 1 500 mm framför punkten V2, får avståndet mellan området S och punkten V2 utökas i enlighet med detta.

5.1.4 Om höjden över marken för V2 överstiger 1 650 mm ska följande krav vara uppfyllt:

Ett 1 200 mm högt cylindriskt föremål med en diameter på 300 mm som befinner sig inom det område som avgränsas av ett vertikalt plan 2 000 mm framför fordonet, ett vertikalt plan 2 300 mm framför fordonet, ett vertikalt plan 400 mm från förarens sida av fordonet och ett vertikalt plan 600 mm från motsatt sida av fordonet, ska vara åtminstone delvis synligt när det betraktas direkt från V2 (se figur 1), oavsett var i detta område som föremålet befinner sig, förutom om det inte går att se på grund av en eller flera döda vinklar som orsakas av A-pelarna, vindrutetorkarna eller ratten.

Om förarsätet är beläget i den centrala körställningen i fordonet ska det 1 200 mm höga cylindriska föremålet befinna sig inom det område som avgränsas av ett vertikalt plan 2 000 mm framför fordonet, ett vertikalt plan 2 300 mm framför fordonet, ett vertikalt plan 500 mm från fordonets sida (se figur 2).

2 000 mm 300 mm 500 mm 500 mm 2 000 mm 300 mm 600 mm 400 mm Figur 1 Figur 2

5.2 V-punkternas läge

5.2.1 V-punkternas läge i förhållande till R-punkten anges med XYZ-koordinaterna från det tredimensionella referenssystemet i tabellerna I och IV.

5.2.2 I tabell I anges grundkoordinater för en konstruktivt bestämd ryggstödsvinkel på 25°. Positiv riktning för koordinaterna anges i figur 1 i tillägget till bilaga 4.

Tabell I

V-punkt X Y Z V1 68 mm – 5 mm 665 mm V2 68 mm – 5 mm 589 mm

5.3 P-punkternas läge

5.3.1 P-punkternas läge i förhållande till R-punkten anges med XYZ-koordinaterna från det tredimensionella referenssystemet i tabellerna II, III och IV.

5.3.1.1 I tabell II anges grundkoordinater för en konstruktivt bestämd ryggstödsvinkel på 25°. Positiv riktning för koordinaterna anges i figur 1 i tillägget till bilaga 4.

Punkten Pm är skärningspunkten mellan den räta linjen mellan P1, P2 och det längsgående vertikalplan som går genom R-punkten.

Tabell II

P-punkt X Y Z P1 35 mm – 20 mm 627 mm P2 63 mm 47 mm 627 mm Pm 43,36 mm 0 mm 627 mm

5.3.1.2 I tabell III anges ytterligare korrigeringar som ska göras av X-koordinaterna för P1 och P2 när intervallet för horisontell sätesinställning enligt definitionen i punkt 2.16 överskrider 108 mm. Positiv riktning för koordinaterna anges i figur 1 i tillägget till bilaga 4.

Tabell III

Intervall för horisontell sätesinställning Δx 108–120 mm – 13 mm 121–132 mm – 22 mm 133–145 mm – 32 mm 146–158 mm – 42 mm mer än 158 mm – 48 mm

5.4 Korrigering för andra konstruktivt bestämda ryggstödsvinklar än 25°

I tabell IV anges ytterligare korrigeringar som ska göras av X- och Z-koordinaterna för varje P-punkt och varje V-punkt när den konstruktivt bestämda ryggstödsvinkeln inte är 25°. Positiv riktning för koordinaterna anges i figur 1 i tillägget till bilaga 4.

Tabell IV

Ryggstödsvinkel (i °) Horisontella koordinater Δx Vertikala koordinater Δz Ryggstödsvinkel (i °) Horisontella koordinater Δx Vertikala koordinater Δz 5 – 186 mm 28 mm 23 – 18 mm 5 mm 6 –177 mm 27 mm 24 – 9 mm 3 mm 7 – 167 mm 27 mm 25 0 mm 0 mm 8 – 157 mm 27 mm 26 9 mm – 3 mm 9 – 147 mm 26 mm 27 17 mm – 5 mm 10 – 137 mm 25 mm 28 26 mm – 8 mm 11 – 128 mm 24 mm 29 34 mm – 11 mm 12 – 118 mm 23 mm 30 43 mm – 14 mm 13 – 109 mm 22 mm 31 51 mm – 18 mm 14 – 99 mm 21 mm 32 59 mm – 21 mm 15 – 90 mm 20 mm 33 67 mm – 24 mm 16 – 81 mm 18 mm 34 76 mm – 28 mm 17 – 72 mm 17 mm 35 84 mm – 32 mm 18 – 62 mm 15 mm 36 92 mm – 35 mm 19 – 53 mm 13 mm 37 100 mm – 39 mm 20 – 44 mm 11 mm 38 108 mm – 43 mm 21 – 35 mm 9 mm 39 115 mm – 48 mm 22 – 26 mm 7 mm 40 123 mm – 52 mm

5.5 E-punkternas läge

5.5.1 Punkterna E1 och E2 ligger bägge 104 mm från P1.

E2 ligger 65 mm från E1 (se figur 4 i tillägget till bilaga 4).

5.5.2 Den räta linjen mellan E1 and E2 roteras kring P1 tills tangenten mellan E1 och den yttre kanten av tvärsnitt 2 av A-pelaren på förarsidan ligger i rät vinkel mot den räta linjen E1–E2 (se figur 3 i tillägget till bilaga 4).

5.5.3 E3 och E4 ligger bägge 104 mm från P2. E3 ligger 65 mm från E4 (se figur 4 i tillägget till bilaga 4).

5.5.4 Den räta linjen mellan E3 and E4 roteras kring P2 tills tangenten mellan E4 och den yttre kanten av tvärsnitt 2 av A-pelaren på passagerarsidan ligger i rät vinkel mot den räta linjen E3–E4 (se figur 3 i tillägget till bilaga 4).

6. PROVNINGSFÖRFARANDE

6.1 Förarens siktfält

6.1.1 De inbördes förhållandena mellan fordonets primära referensmärken och det tredimensionella referenssystemet ska bestämmas enligt förfarandet i bilaga 4.

6.1.2 Läget för punkterna V1 och V2 ska bestämmas med avseende på R-punkten enligt det tredimensionella referenssystemets XYZ-koordinater och enligt tabell I i punkt 5.2.2 och tabell IV i punkt 5.4. Vindrutans referenspunkter ska därefter bestämmas med utgångspunkt i de korrigerade V-punkterna enligt punkt 5.1.1.

6.1.3 Det inbördes förhållandet mellan P-punkterna, R-punkten och mittlinjen i förarens sittläge, uttryckt med det tredimensionella referenssystemets XYZ-koordinater, ska bestämmas utifrån tabellerna II och III i punkt 5.3. Korrigeringen för andra konstruktivt bestämda ryggstödsvinklar än 25° anges i tabell IV i punkt 5.4.

6.1.4 Den skymda vinkeln (se punkt 5.1.2) ska mätas i de lutande planen, i enlighet med figur 2 i tillägget till bilaga 4. Förhållandet mellan P1 och P2, vilka är förbundna med E1 och E2 respektive E3 och E4, visas i figur 5 i tillägget till bilaga 4.

6.1.4.1 Den räta linjen E1–E2 ska bestämmas enligt punkt 5.5.2. Den vinkel som A-pelaren skymmer på förarsidan ska mätas i enlighet med punkt 5.1.2.1.1.

6.1.4.2 Den räta linjen E3–E4 ska bestämmas enligt punkt 5.5.4. Den vinkel som A-pelaren skymmer på passagerarsidan ska därefter mätas i enlighet med punkt 5.1.2.1.2.

6.1.5 Tillverkaren får mäta den skymda vinkeln antingen på fordonet eller på ritningarna. Om tvivel råder får den tekniska tjänsten kräva att provningarna utförs på fordonet.

7. ÄNDRING AV FORDONSTYP OCH UTÖKNING AV GODKÄNNANDE

7.1 Varje ändring av den fordonstyp som definieras i punkt 2.2 ska anmälas till den typgodkännandemyndighet som godkänt fordonstypen. Typgodkännandemyndigheten får då antingen

7.1.1 anse att ändringarna inte påverkar villkoren för beviljande av godkännandet negativt och bevilja ett utökat godkännande, eller

7.1.2 anse att ändringarna påverkar villkoren för beviljande av godkännandet och kräva ytterligare provningar eller kontroller innan ett utökat godkännande beviljas.

7.2 De parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter ska med hjälp av det förfarande som anges i punkt 4.3 underrättas om huruvida godkännande beviljats eller ej, och ska då också få information om vilka ändringar som gjorts.

7.3 Typgodkännandemyndigheten ska underrätta övriga parter i överenskommelsen om utökningen med hjälp av det meddelandeformulär som finns i bilaga 2 till dessa föreskrifter. Den ska tilldela varje sådan utökning ett serienummer, kallat utökningsnummer.

8. PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

8.1 Förfarandena avseende produktionsöverensstämmelse ska överensstämma med de allmänna bestämmelser som anges i tillägg 2 till överenskommelsen (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) och uppfylla följande krav:

8.2 Ett fordon som godkänts enligt dessa föreskrifter ska vara tillverkat så att det överensstämmer med den godkända typen genom att kraven i punkt 5 uppfylls.

8.3 Den typgodkännandemyndighet som beviljat godkännandet får när som helst granska överensstämmelsen hos de kontrollmetoder som är tillämpliga på varje produktionsenhet. Dessa inspektioner ska normalt utföras vartannat år.

9. PÅFÖLJDER VID BRISTANDE PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

9.1 Ett godkännande som beviljats för en fordonstyp enligt dessa föreskrifter får återkallas om kraven i punkt 8 inte är uppfyllda.

9.2 Om en part i överenskommelsen återkallar ett godkännande som den tidigare har beviljat, ska den genast meddela övriga parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter detta med hjälp av ett meddelandeformulär som överensstämmer med mallen i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

10. SLUTGILTIGT UPPHÖRANDE AV PRODUKTIONEN

En innehavare av ett godkännande som slutgiltigt upphör med sin produktion av en fordonstyp som godkänts i enlighet med dessa föreskrifter ska meddela detta till den typgodkännandemyndighet som beviljade godkännandet, vilken i sin tur genast ska underrätta de övriga parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter om detta, med hjälp av ett meddelandeformulär som överensstämmer med mallen i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

11. NAMN- OCH ADRESSUPPGIFTER FÖR TYPGODKÄNNANDEMYNDIGHETER OCH FÖR DE TEKNISKA TJÄNSTER SOM ANSVARAR FÖR ATT UTFÖRA GODKÄNNANDEPROVNINGAR

De parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter ska meddela Förenta nationernas sekretariat namn- och adressuppgifter för de tekniska tjänster som ansvarar för godkännandeprovningar och för de typgodkännandemyndigheter som beviljar godkännande och till vilka formulär om beviljat, utökat, ej beviljat eller återkallat godkännande ska sändas.

12. ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER

12.1 Från och med den dag då ändringsserie 01 officiellt träder i kraft får ingen av de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter vägra att bevilja godkännanden enligt dessa föreskrifter i deras lydelse enligt ändringsserie 01.

12.2 Med början 24 månader efter den dag då ändringsserie 01 till dessa föreskrifter träder i kraft får de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter endast bevilja godkännanden om den fordonstyp som ska godkännas uppfyller kraven i dessa föreskrifter i deras lydelse enligt ändringsserie 01.

12.3 De parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter får inte vägra att bevilja utökningar av godkännanden av befintliga typer som har beviljats i enlighet med dessa föreskrifter i deras ursprungliga lydelse.

12.4 Typgodkännanden av fordon i enlighet med dessa föreskrifter i deras ursprungliga lydelse ska förbli giltiga även efter det att ändringsserie 01 har trätt i kraft. De parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter ska fortsätta att godta dem.

12.5 Utan hinder av ovanstående övergångsbestämmelser är parter i överenskommelsen vars tillämpning av dessa föreskrifter träder i kraft efter den dag då ändringsserie 01 träder i kraft inte skyldiga att godta godkännanden som beviljats i enlighet med dessa föreskrifter i deras ursprungliga lydelse.

(1) Enligt definitionen i den konsoliderade resolutionen om fordonskonstruktion (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2, punkt 2 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

(2) Fordonets vikt i körklart tillstånd inkluderar vikten av fordonet och dess kaross med kylvätska, smörjmedel, bränsle, 100 % av övriga vätskor, verktyg, reservhjul och förare. Förarens vikt anses vara 75 kg (fördelat som följer: 68 kg för personens vikt och 7 kg för bagagets vikt i enlighet med ISO-standard 2416:1992). Bränsletanken innehåller 90 % och övriga vätskeförande anordningar (förutom de som är avsedda för spillvatten) 100 % av den kapacitet som tillverkaren uppgett.

(3) Revision 2 av R.E.3 finns tillgänglig som dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2 i dess ändrade lydelse.

(4) De särskiljande numren för parterna i 1958 års överenskommelse återges i bilaga 3 till den konsoliderade resolutionen om fordonskonstruktion (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2/Amend.3 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

(5) Enligt definitionen i punkt 2.2 i bilaga 18 till föreskrifter nr 43 om godkännande av säkerhetsglas.

(6) Se punkt 46 i rapporten ECE/TRANS/WP.29/GRSG/88 angående tillämpningsperioden för denna punkt.

BILAGA 1 Text av bilden MEDDELANDE (Maximiformat: A4 [210 × 297 mm]) (1) Utfärdat av: Myndighetens namn: avseende (2): beviljat godkännande utökat godkännande ej beviljat godkännande återkallat godkännande slutgiltigt upphörande av produktionen av en fordonstyp med avseende på förarens siktfält framåt enligt föreskrifter nr 125 Godkännande nr Utökning nr 1. Varumärke: 2. Typ och handelsnamn: 3. Tillverkarens namn och adress: 4. Namn- och adressuppgifter för tillverkarens eventuella ombud: 5. Kort beskrivning av fordonet: 6. Uppgifter för identifiering av referenspunkten R för förarens sittläge i förhållande till de primära referensmärkena: 7. Identifiering, placering och inbördes lägen för de primära referensmärkena: 8. Datum då fordonet lämnades in för godkännande: 9. Teknisk tjänst som utför godkännandeprovningarna: 10. Datum för rapporten som denna tjänst utfärdat: 11. Nummer på rapporten som denna tjänst utfärdat: 12. Godkännande med avseende på förarens siktfält beviljas/beviljas inte (2): 13. Ort: 14. Datum: 15. Underskrift: 16. Till detta meddelande bifogas följande dokument, märkta med det godkännandenummer som anges ovan: ritningar med mått sprängskiss eller fotografi av passagerarutrymmet 17. Eventuella anmärkningar: (1) Särskiljande nummer för det land som beviljat/ej beviljat/återkallat godkännandet (se bestämmelserna om godkännande i föreskrifterna). (2) Stryk det som inte är tillämpligt.

BILAGA 2 GODKÄNNANDEMÄRKENAS UTFORMNING (se punkterna 4.4–4.4.2 i dessa föreskrifter) Ovanstående godkännandemärke fäst på ett fordon visar att den aktuella fordonstypen har godkänts i Belgien (E6) med avseende på förarens siktfält framåt enligt föreskrifter nr 125. De två första siffrorna i godkännandenumret visar att godkännandet beviljats enligt kraven i föreskrifter nr 125 i deras lydelse enligt ändringsserie 01.

BILAGA 3 Förfarande för att bestämma H-punkten och faktisk bålvinkel för sittlägen i motorfordon (1) Tillägg 1 – Beskrivning av den tredimensionella H-punktsmaskinen (3-D H-maskin) (1) Tillägg 2 – Tredimensionellt referenssystem (1) Tillägg 3 – Referensuppgifter avseende sittlägen (1) (1) Förfarandet beskrivs i bilaga 1 till den konsoliderade resolutionen om fordonskonstruktion (R.E.3) (dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2). www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

BILAGA 4 Metod för att bestämma inbördes förhållanden mellan fordonets primära referensmärken och det tredimensionella referenssystemet 1. FÖRHÅLLANDE MELLAN REFERENSSYSTEMET OCH FORDONETS PRIMÄRA REFERENSMÄRKEN För kontroll av specifika mått på eller i ett fordon som lämnats in för godkännande enligt dessa föreskrifter ska förhållandet mellan koordinaterna i det tredimensionella referenssystemet, som definieras i punkt 2.3 i dessa föreskrifter och har fastställts i den inledande konstruktionsfasen, och lägena för de primära referensmärkena, som definieras i punkt 2.4 i dessa föreskrifter, fastställas noggrant så att specifika punkter i fordonstillverkarens ritningar kan identifieras på ett fordon som tillverkats enligt de ritningarna. 2. METOD FÖR ATT BESTÄMMA FÖRHÅLLANDE MELLAN REFERENSSYSTEM OCH REFERENSMÄRKEN För detta ändamål ska ett markreferensplan konstrueras där X-X-mätningen och Y-Y-mätningen har märkts ut. Metoden för detta anges i figur 6 i tillägget till denna bilaga, och referensplanet ska vara en hård, jämn och vågrät yta som fordonet står på och på vilken två mätskalor är ordentligt fastsatta. Mätskalorna ska vara graderade i millimeter med X-X-skalan minst åtta meter lång och Y-Y-skalan minst fyra meter lång. De två skalorna ska anbringas i rät vinkel mot varandra enligt figur 6 i tillägget till denna bilaga. Skalornas skärningspunkt är utgångspunkten. 3. UNDERSÖKNING AV REFERENSPLANET För att det ska gå att ta hänsyn till smärre ojämnheter i referensplanet eller provningsområdet är det nödvändigt att mäta avvikelserna från utgångspunkten längs både X- och Y-skalan med 250 mm mellanrum och registrera mätvärdena så att korrigeringar kan göras när fordonet kontrolleras. 4. FAKTISK UPPSTÄLLNING FÖR PROVNING För att det ska gå att ta hänsyn till smärre förändringar i upphängningens höjd o.d. måste det finnas ett sätt att föra referensmärkena till lägen med korrekta koordinater i förhållande till den konstruktivt bestämda uppställningen innan ytterligare mätningar görs. Dessutom ska det vara möjligt att göra mindre justeringar av fordonets placering i sid- och/eller längdled, så att det placeras korrekt i förhållande till referenssystemet. 5. RESULTAT När fordonet har placerats korrekt i förhållande till referenssystemet och den konstruktivt bestämda uppställningen är det enkelt att bestämma läget för de punkter som behövs för att undersöka kraven för sikt framåt. Provningsmetoder för att göra dessa bestämningar kan omfatta användning av teodoliter, ljuskällor eller skugganordningar, eller någon annan metod som kan påvisas ge likvärdiga resultat.