Endast Unece-texterna i original har bindande folkrättslig verkan. Dessa föreskrifters status och dagen för deras ikraftträdande bör kontrolleras i den senaste versionen av Uneces statusdokument TRANS/WP.29/343 som finns på

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.

Föreskrifter nr 104 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (Unece) – Enhetliga bestämmelser om typgodkännande av återreflekterande märkning för fordon i kategorierna M, N och O

Inbegripet all giltig text till och med:

Supplement 7 till föreskrifterna i ursprunglig lydelse – dag för ikraftträdande: 26 juli 2012

INNEHÅLL

FÖRESKRIFTER

BILAGOR

1. TILLÄMPNINGSOMRÅDE

Dessa föreskrifter ska tillämpas på återreflekterande märkning för fordon i kategorierna M2, M3, N, O2, O3 och O4 (1).

2. DEFINITIONER

2.1. I dessa föreskrifter gäller följande definitioner:

2.2. återreflexion: en reflexion där ljusflöde återkastas i riktningar som ligger nära den riktning varifrån det kom, varvid denna egenskap bibehålls även vid stora variationer i det infallande ljusflödets riktning.

2.2.1. återreflekterande märkningsmaterial: en yta eller anordning från vilken en relativt stor andel av den infallande strålningen återreflekteras när den belyses från en viss riktning.

2.3. Geometriska definitioner (se figur 1 i bilaga 1).

2.3.1. referenscentrum: en punkt på eller nära ett återreflekterande område som ska vara anordningens centrum och vars syfte är att ange dess prestanda.

2.3.2. belysningsaxel (symbol I): ett linjesegment från referenscentrumet till ljuskällan.

2.3.3. observationsaxel (symbol O): ett linjesegment från referenscentrumet till fotometerhuvudet.

2.3.4. observationsvinkel (symbol α): vinkeln mellan belysningsaxeln och observationsaxeln. Observationsvinkeln är alltid positiv och vid återreflexion begränsad till små vinklar.

2.3.5. observationshalvplan: det halvplan som bildas på belysningsaxeln och som innefattar observationsaxeln.

2.3.6. referensaxel (symbol R): ett bestämt linjesegment som bildas på referenscentrumet och som används för att beskriva den återreflekterande anordningens vinkelposition.

2.3.7. ingångsvinkel (symbol β): vinkeln från belysningsaxeln till referensaxeln. Ingångsvinkeln är vanligtvis inte större än 90° men för fullständighetens skull definieras dess fulla omfång som 0° < β < 180°. Vinkeln betecknas med två komponenter, β1 och β2, som utgör en fullständig angivelse av dess orientering.

2.3.8. rotationsvinkel (symbol ε): vinkeln som anger det återreflekterande materialets orientering genom en lämplig symbol med avseende på rotationen runt referensaxeln.

2.3.9. första axeln (symbol 1): en axel som går genom referenscentrumet och som är vinkelrät mot observationshalvplanet.

2.3.10. ingångsvinkelns första komponent (symbol β1): vinkeln från belysningsaxeln till det plan som innefattar referensaxeln och den första axeln; omfång: – 180° < β1 < 180°.

2.3.11. ingångsvinkelns andra komponent (symbol β2): vinkeln från det plan som innefattar observationshalvplanet till referensaxeln; omfång: – 90° < β2 < 90°.

2.3.12. andra axeln (symbol 2): en axel som går genom referenscentrum och som är vinkelrät mot både den första axeln och referensaxeln. Andra axelns positiva riktning ligger i observationshalvplanet när – 90° < β1 < 90° enligt figur 1 i bilaga 1.

2.4. Definitioner av fotometriska termer

2.4.1. återreflexionskoefficient (symbol R'): kvoten av ljusstyrkans koefficient R för en plan återreflekterande yta och dess area A.

2

–2

–1

2.4.2. det återreflekterande provexemplarets vinkeldiameter (symbol η1): den vinkel som motsvarar det största måttet för det återreflekterande provexemplaret, antingen i ljuskällans centrum eller i mottagarens centrum (ß1 = ß2 = 0°).

2.4.3. mottagarens vinkeldiameter (symbol η2): den vinkel som motsvarar det största måttet för mottagaren, från referenscentrumet sett (β1 = β2 = 0°).

2.4.4. luminansfaktor (symbol ß): förhållandet mellan luminansen för kroppen i fråga och luminansen från en perfekt diffusor under identiska belysnings- och observationsförhållanden.

2.4.5. färg på det ljus som anordningen reflekterar: definitionerna av det reflekterade ljusets färg anges i punkt 2.30 i föreskrifter nr 48.

2.5. Beskrivning av goniometer

En goniometer som kan användas för mätningar av reflexion i CIE-geometrin visas i figur 2 i bilaga 1. I denna illustration visas fotometerhuvudet (O) i en godtycklig lodrät position ovanför källan (I). Den första axeln visas som orörlig och horisontell samt vinkelrät mot observationshalvplanet. Alla de sätt att arrangera komponenterna som är likvärdiga med det som visas i illustrationen kan användas.

2.6. Definition av typ

Begreppet märkningsmaterial av olika typer avser material som skiljer sig åt i sådana väsentliga avseenden som

3. ANSÖKAN OM TYPGODKÄNNANDE

Ansökan om typgodkännande av ett återreflekterande märkningsmaterial ska lämnas in av innehavaren av handelsnamnet eller varumärket eller, vid behov, av innehavarens vederbörligen auktoriserade ombud, och ska åtföljas av följande:

4. HANDELSNAMN OCH ANDRA MÄRKEN

Varje märkningsmaterial som lämnas in för godkännande ska vara märkt med följande:

5. TYPGODKÄNNANDE

Om det återreflekterande märkningsmaterial som lämnas in för typgodkännande i enlighet med punkt 4 uppfyller kraven i de här föreskrifterna ska godkännande beviljas för denna typ av märkningsmaterial.

6. ALLMÄNNA ANVISNINGAR

7. SÄRSKILDA ANVISNINGAR

Beroende på vilken typ av återreflekterande märkningsmaterial det rör sig om får de behöriga myndigheterna ge laboratorierna tillåtelse att utesluta vissa icke nödvändiga provningar, förutsatt att detta anges under rubriken ”Observera” i intyget om typgodkännande.

8. ÄNDRING OCH UTÖKNING AV TYPGODKÄNNANDE AV ÅTERREFLEKTERANDE MÄRKNINGSMATERIAL

9. PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

Förfarandena för produktionsöverensstämmelsen ska överensstämma med de förfaranden som fastställs i tillägg 2 till avtalet (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev. 2), med följande krav:

10. PÅFÖLJDER VID BRISTANDE PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

11. SLUTGILTIGT UPPHÖRANDE AV PRODUKTIONEN

En innehavare av ett typgodkännande som slutgiltigt upphör med sin produktion av en typ av återreflekterande material som godkänts i enlighet med dessa föreskrifter ska meddela den myndighet som beviljat godkännandet detta. När myndigheten mottar meddelandet i fråga ska den meddela de övriga parter som tillämpar dessa föreskrifter om detta med hjälp av en meddelandeblankett enligt förlagan i bilaga 2 till dessa föreskrifter.

12. NAMN OCH ADRESS TILL DE TEKNISKA TJÄNSTER SOM ANSVARAR FÖR TYPGODKÄNNANDEPROVNING OCH TILL TYPGODKÄNNANDEMYNDIGHETERNA

De avtalsslutande parter i 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter ska meddela Förenta nationernas sekretariat namn och adress till de tekniska tjänster som ansvarar för typgodkännandeprovning och till de typgodkännandemyndigheter till vilka sådana intyg om beviljat, utökat, ej beviljat eller återkallat typgodkännande eller slutgiltigt upphörande av produktionen som utfärdats i andra länder ska sändas.

(1) Enligt definition i bilaga 7 till den konsoliderade resolutionen om fordonskonstruktion (R.E.3), (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, senast ändrad genom Amend 4).

(2) De särskiljande numren för de avtalsslutande parterna i 1958 års avtal återges i bilaga 3 till den konsoliderade resolutionen om fordonskonstruktion (R.E.3), dokument TRANS/WP.29/78/Rev.2/Amend.1.

(3) Dessa föreskrifter får inte hindra de nationella myndigheterna från att förbjuda användning av återreflekterande reklam, logotyper, särskiljande märkning eller bokstäver eller tecken enligt punkt 2.1.2. i dessa föreskrifter.

c)

Fem provexemplar härrörande antingen från remsor eller från plana ytor av återreflekterande märkningsmaterial ska lämnas in till provningslaboratoriet. När det gäller remsorna ska en längd på minst 3 meter tillhandahållas, medan provexemplar från plana ytor ska ha en yta på minst 500 mm × 500 mm.

Återreflekterande märkningsmaterial (klass C) ska vara vita, gula eller röda. Återreflekterande särskiljande märkning och/eller grafik (klasserna D och E) får ha valfri färg.

Fotometriska specifikationer för återreflekterande material i klass C:

1. Vid belysning med CIE:s standardljuskälla A och mätning enligt rekommendationerna i CIE Publication nr 54, 1982, ska återreflexionskoefficienten R' i candela per m2 per lux (cd/m2/lux) för de återreflekterande områdena i nyskick vara minst den som anges i tabell 1 för gult, vitt och rött material.

BILAGA 8

BESTÄNDIGHET MOT YTTRE PÅVERKAN

1. BESTÄNDIGHET MOT VÄDERPÅVERKAN

1.1. Förfarande – För varje provning ska två exemplar av en provenhet tas ut (se punkt 2.1.1. i dessa föreskrifter). Ett exemplar ska lagras i en mörk och torr behållare för att senare användas som ”oexponerat referensexemplar”.

Det andra exemplaret ska utsättas för en ljuskälla enligt avsnitt 4.3.1 i ISO Standard 105-B02-1978. Det återreflekterande materialet ska exponeras tills standardblått nr 7 har blekts till nr 4 på gråskalan. Efter provning ska exemplaret sköljas i en utspädd lösning med neutralt rengöringsmedel och torkas, och därefter ska överensstämmelsen med kraven i punkt 1.2–1.4 undersökas.

1.2. Utseende

Inget område på det exponerade provexemplaret får visa några tecken på sprickbildning, flagning, uppsplittring, blåsbildning, uppspaltning, skevhet, kritning, missfärgning eller korrosion.

1.3. Färgbeständighet – Det exponerade exemplarets färger ska fortfarande uppfylla kraven i bilaga 6.

1.4. Effekten på det återreflekterande materialets återreflexionskoefficient:

1.4.1. För denna kontroll ska mätningarna endast utföras vid en observationsvinkel på α = 20′ och en ingångsvinkel på ß2 = 5° med den metod som anges i bilaga 7.

1.4.2. Det exponerade exemplarets återreflexionskoefficient i torrt tillstånd ska vara minst 80 % av värdet i tabellerna 1 och 2 i bilaga 7.

2. BESTÄNDIGHET MOT KORROSION

2.1. Ett exemplar av provenheten utsätts för saltdimma under 48 timmar; provningsperioden ska bestå av två 24-timmarsperioder med ett 2-timmarsuppehåll i mitten, då man låter provexemplaret torka.

Saltdimman skapas genom finfördelning av en saltlösning vid 35 ± 2 °C; saltlösningen framställs genom att man löser upp 5 viktdelar natriumklorid i 95 delar destillerat vatten som innehåller högst 0,02 % föroreningar.

2.2. Omedelbart efter avslutad provning får provexemplaret inte visa tecken på korrosion som skulle kunna försämra märkningens prestanda.

2.2.1. När de återreflekterande områdenas återreflexionskoefficient R′ mäts efter en återhämtningsperiod på 48 timmar enligt punkt 1 i bilaga 7, vid en ingångsvinkel på ß2 = 5° och en observationsvinkel på α = 20′, får den inte vara lägre än värdet i tabell 1 eller högre än i tabell 2 i bilaga 7. Före mätningen ska ytan rengöras så att saltavlagringar från saltdimman avlägsnas.

3. BESTÄNDIGHET MOT BRÄNSLEN

Ett minst 300 mm långt avsnitt av en provenhet sänks ned i en blandning av 70 volymprocent n-heptan och 30 volymprocent tuluen under en minut.

Därefter tas provexemplaret upp, ytan torkas torr med en mjuk duk och undersöks, varvid det inte får uppvisa några synliga förändringar som skulle kunna försämra dess prestanda.

4. BESTÄNDIGHET MOT VÄRME

4.1. Ett minst 300 mm långt avsnitt av en provenhet förvaras under 12 timmar (för gjutna plastreflektorer 48 timmar) i torr luft vid en temperatur på 65 ± 22 °C, varefter provexemplaret får svalna under 1 timme vid en temperatur på 23 ± 2 °C. Det förvaras därefter under 12 timmar vid en temperatur på – 20 ± 2 °C.

4.2. Provexemplaret ska undersökas efter en återhämtningsperiod på 4 timmar under normala laboratorieförhållanden.

4.3. Efter denna provning får inga synliga tecken på sprickbildning eller märkbart skeva ytor finnas, särskilt när det gäller de optiska enheterna.

5. BESTÄNDIGHET MOT RENGÖRING

5.1. Handrengöring

5.1.1. Ett provexemplar som smorts in med en blandning av rengörande smörjolja och grafit ska kunna rengöras med lätthet utan att den återreflekterande ytan skadas när den torkas med ett milt alifatiskt lösningsmedel, t.ex. n-heptan, och därefter tvättas med ett neutralt rengöringsmedel.

5.2. Maskinrengöring

5.2.1. När ett provexemplar som anbringats på normalt vis utsätts för kontinuerlig besprutning i 60 sekunder får det inte uppvisa några skador på den återreflekterande ytan eller uppspaltning från underlaget eller separation från den yta som det är monterat på under följande provningsförhållanden:

a) Vattnets/tvättlösningens tryck ska vara 8 ± 0,2 MPa.

b) Vattnets/tvättlösningens temperatur ska vara 60°- 5 °C.

c) Vattnets/tvättlösningens flöde ska vara 7 ± 1 l/min.

d) Rengöringsmunstyckets mynning ska hållas på ett avstånd av 600 ± 20 mm från den återreflekterande ytan.

e) Rengöringsmunstycket får inte hållas i en större vinkel än 45 grader från den återreflekterande ytans normalvektor.

f) Munstycket ska ha en mynning på 40 grader som skapar ett brett solfjädersformat mönster.

6. DE FOTOMETRISKA EGENSKAPERNAS STABILITET

6.1. Typgodkännandemyndigheten har rätt att undersöka de optiska egenskapernas stabilitet hos ett återreflekterande material vid användning (om det används för märkning eller som särskiljande märkning eller grafik).

6.2. Den myndighet hos de avtalsslutande parterna hos vilken typgodkännandet beviljats får genomföra samma provningar. Om ”systematiska fel vid användning” uppkommer hos en typ av återreflekterande material ska de provade materialproverna överföras för bedömning till den myndighet som beviljade typgodkännandet.

6.3. Om andra kriterier saknas fastställs anmärkningen ”systematiska fel vid användning” för en typ av återreflekterande material i enlighet med punkt 6 i dessa föreskrifter.

7. MOTSTÅNDSKRAFT MOT INTRÄNGANDE AV VATTEN

7.1. Provenheten av återreflekterande märkning nedsänks under 10 minuter i vatten med en temperatur på 50 ± 5 °C, varvid den högsta punkten på den övre delen av den återreflekterande ytan ska befinna sig 20 mm under vattenytan. Provenheten vrids därefter 180° så att den återreflekterande ytan befinner sig underst och den bakre sidan täcks med ungefär 20 mm vatten, varefter provet upprepas. Provenheten/Provenheterna nedsänks därefter omedelbart och under samma förhållanden i vatten med en temperatur på 25 ± 5 °C.

7.2. Inget vatten får tränga in till provenhetens reflekterande yta. Om det vid en okulärbesiktning tydligt framgår att vatten har trängt in ska det anses att den återreflekterande märkningen inte har klarat provet.

7.3. Om det vid en okulärbesiktning inte kan påvisas att vatten trängt in eller om tveksamhet råder ska återreflexionskoefficienten R′ mätas enligt bilaga 7, varvid provenheten först ska skakas lätt så att överflödigt vatten avlägsnas från dess utsida.

8. BINDNINGSSTYRKA (FÖR VIDHÄFTANDE MATERIAL I KLASS C)

8.1. Återreflekterande materials vidhäftning ska avgöras efter en konditionering på 24 timmar genom avskalning i 90 graders vinkel med en anordning för draghållfasthetsprovning.

8.2. Återreflekterande material ska inte vara lätta att avlägsna utan att man skadar materialet.

8.3. Det ska krävas en kraft på minst 10 N per 25 mm bredd vid en konstant hastighet på 300 mm per minut för att avlägsna återreflekterande material från underlaget.

9. BÖJEGENSKAPER

9.1. För provexemplar som är avsett att vidhäfta ett böjligt underlag, dvs. presenning, ska följande gälla:

9.1.1. Ett exemplar av provenheten med måtten 50 mm × 300 mm ska böjas en gång på längden runt en 3,2 mm dorn, varvid den vidhäftande ytan ska ha kontakt med dornen under 1 s. Provningstemperaturen ska ligga på 23 °C ± 2 °C. Observera: För att underlätta provningen sprider man talkpuder på den vidhäftande ytan för att förhindra att den fastnar på dornen.