Endast FN/ECE-texterna i original har bindande folkrättslig verkan. Dessa föreskrifters status och dagen för deras ikraftträdande bör kontrolleras i den senaste versionen av FN/ECE statusdokument TRANS/WP.29/343, som finns på

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Föreskrifter nr 120 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Enhetliga bestämmelser för typgodkännande av förbränningsmotorer för montering i jordbruks- och skogstraktorer samt i mobila maskiner, som inte är avsedda att användas för transporter på väg, med avseende på mätning av nettoeffekt, nettovridmoment och specifik bränsleförbrukning [2015/1000]

Inbegripet all giltig text till och med:

Ändringsserie 01 – dag för ikraftträdande: 26 juli 2012

INNEHÅLL

FÖRESKRIFTER

BILAGOR

1. TILLÄMPNINGSOMRÅDE

1.1 Dessa föreskrifter ska tillämpas på kurvor över effekt, vridmoment och specifik bränsleförbrukning i förhållande till motorns varvtal vid full last, vilket tillverkaren anger för förbränningsmotorer som ska användas

1.2 Förbränningsmotorerna hör till någon av följande kategorier:

2. DEFINITIONER

2.1 typgodkännande av en motor: godkännande av en motortyp med avseende på dess nettoeffekt, uppmätt enligt förfarandet i bilaga 4 till dessa föreskrifter.

2.2 typgodkännande av en motorfamilj: typgodkännande av medlemmarna i en motorfamilj med avseende på deras nettoeffekt, såsom det anges i förfarandet i bilagorna 5 och 6 till dessa föreskrifter.

2.3 motortyp: en kategori av motorer som inte skiljer sig åt avseende väsentliga motoregenskaper enligt tillägg 3 till bilaga 1 i dessa föreskrifter.

2.4 motorfamilj: en tillverkares gruppering av motorer som genom sin utformning uppfyller de indelningskriterier som fastställs i bilaga 5 till dessa föreskrifter.

2.5 huvudmotor: en motor som valts ur en motorfamilj på ett sådant sätt att den överensstämmer med kraven som anges i bilaga 5 i dessa föreskrifter.

2.6 nettoeffekt: den effekt som erhålls på en provbänk i slutet av vevaxeln eller dess motsvarighet vid motsvarande motorvarvtal med de tillbehör och den utrustning som provats i enlighet med tabell 1 i bilaga 4 i dessa föreskrifter och som uppmäts under de atomsfärsförhållanden som gäller för referensändamål.

2.7 nominell nettoeffekt: motorns nettoeffekt, som det anges av tillverkaren vid nominellt varvtal.

2.8 högsta nettoeffekt: nettoeffektens högsta värde, uppmätt vid full motorbelastning.

2.9 nominellt varvtal: det maximala varvtal vid full belastning som regulatorn tillåter i den tillverkarspecifika konstruktionen, eller, om regulator saknas, det varvtal vid vilket maximal effekt erhålls från motorn i den tillverkarspecifika konstruktionen.

2.10 varvtal vid maximal nettoeffekt: det varvtal vid vilket maximal nettoeffekt erhålls, enligt uppgift från tillverkaren.

2.11 varvtal vid maximalt vridmoment: det varvtal vid vilket motorn ger maximalt vridmoment i den tillverkarspecifika konstruktionen.

2.12 maximalt vridmoment: det varvtal vid vilket motorn ger maximalt vridmoment, uppmätt vid full motorbelastning.

3. ANSÖKAN OM TYPGODKÄNNANDE

3.1 Ansökan om godkännande av en motortyp eller en motorfamilj med avseende på mätning av nettoeffekt ska lämnas in av tillverkaren eller av innehavarens behöriga ombud.

3.2 Den ska åtföljas av följande handlingar i tre exemplar: en beskrivning av motortypen eller motorfamiljen innehållande alla de tillämpliga uppgifter som anges i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

3.3 En motor som är representativ för den typ som ska godkännas, eller huvudmotorn om det är fråga om en motorfamilj, försedd med den utrustning som föreskrivs i bilaga 4 till dessa föreskrifter, ska lämnas in till den tekniska tjänst som ansvarar för typgodkännandeprovningarna.

4. TYPGODKÄNNANDE

4.1 Om effekten hos den motor som lämnas in för typgodkännande mäts enligt specifikationerna i punkt 5 i dessa föreskrifter, ska typgodkännande av denna motortyp eller motorfamilj beviljas.

4.2 Varje godkänd motortyp eller motorfamilj ska tilldelas ett typgodkännandenummer. De två första siffrorna i numret (för närvarande 01 för föreskrifterna i deras ursprungliga lydelse) ska hänvisa till den ändringsserie (innehållande de senaste större tekniska ändringarna av föreskrifterna) som gäller vid tidpunkten för utfärdandet av typgodkännandet. En och samma part i överenskommelsen får inte tilldela en annan motortyp eller motorfamilj samma typgodkännandenummer.

4.3 Ett meddelande om beviljat, utökat eller ej beviljat godkännande av en motortyp eller en motorfamilj i enlighet med dessa föreskrifter ska lämnas till de parter i 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter, med hjälp av en meddelandeblankett enligt förlagan i bilaga 2 till dessa föreskrifter.

4.4 På varje fordon som överensstämmer med en motortyp eller en motorfamilj som godkänts i enlighet med dessa föreskrifter ska det finnas ett internationellt typgodkännandemärke, placerat på ett väl synligt och lättåtkomligt ställe som anges på typgodkännandeintyget, bestående av följande:

4.5 Om motorn överensstämmer med en godkänd motortyp eller motorfamilj enligt en eller flera föreskrifter som bifogats avtalet, i det land som beviljat typgodkännande enligt dessa föreskrifter, behöver den föreskrivna symbolen i punkt 4.4.1 inte upprepas. I sådana fall ska föreskrifterna och de ytterligare typgodkännandenumren och tilläggssymbolerna från alla de föreskrifter enligt vilka typgodkännandet har beviljats i det land som har beviljat typgodkännandet enligt dessa föreskrifter, placeras i lodräta kolumner till höger om den symbol som föreskrivs i punkt 4.4.1.

4.6 Typgodkännandemärket ska placeras nära eller på den uppgiftsskylt som tillverkaren har fäst på den godkända motortypen.

4.7 I bilaga 3 till dessa föreskrifter finns exempel på typgodkännandemärkets utformning.

4.8 Alla motorer som överensstämmer med en motortyp eller en motorfamilj som har godkänts enligt dessa föreskrifter ska, förutom typgodkännandemärket, vara försedda med följande märkningar:

5. SPECIFIKATIONER OCH PROVNINGAR

5.1 Allmänt

De komponenter som kan påverka motoreffekten ska vara så utformade, konstruerade och monterade att motorn vid normal användning uppfyller kraven i dessa föreskrifter, trots de vibrationer den kan utsättas för.

5.2 Beskrivning av provningar för förbränningsmotorer

5.2.1 Provningen av nettoeffekten ska för gnisttändningsmotorer utföras under fullt varvtal och för kompressionständningsmotorer med en fast inställd bränsleinsprutningspump under full belastning, där motorn är utrustad enligt tabell 1 i bilaga 4 till dessa föreskrifter.

5.2.2 Mätningar ska utföras på ett tillräckligt antal motorvarvtal för korrekt definition av kurvorna för effekt, vridmoment och bränsleförbrukning mellan de lägsta och högsta motorvarvtalen som tillverkaren rekommenderar. Varvtalsintervallet ska omfatta den rotationshastighet vid vilken motorn producerar nominell nettoeffekt, maximal effekt och maximalt vridmoment.

5.2.3 Följande bränslen ska användas:

5.2.4 Mätningarna ska utföras i enlighet med bestämmelserna i bilaga 5 till dessa föreskrifter.

5.2.5 Provningsrapporten ska innehålla de resultat och samtliga beräkningar som krävs för att bestämma nettoeffekten, enligt vad som anges i tillägget till bilaga 4 till dessa föreskrifter, och de motoregenskaper som förtecknas i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

5.3 Tolkning av resultaten

5.3.1 Nettoeffekt

Den nettoeffekt som angetts av tillverkaren för motortypen (eller huvudmotorn) ska godtas om den inte avviker med mer än de värden som anges i tabellen nedan, från de korrigerade värdena som den tekniska tjänsten mätt på den motor som lämnats in för provning.

5.3.2 Nominellt varvtal

Det nominella varvtal som tillverkaren uppgivit får inte avvika mer än 100 min– 1 från det värde som uppmätts av den tekniska tjänsten på den motor som lämnats in för provning. För bensindrivna motorer med gnisttändning ska det nominella varvtal som tillverkaren angett inte avvika från det värde som uppmätts av den tekniska tjänsten på den motor som lämnats in för provning med mer än 150 min– 1 för motorer med regulator och för motorer utan regulator 350 min– 1 eller 4 %, beroende på vilket som är minst.

5.3.3 Bränsleförbrukning

Den särskilda bränsleförbrukning som tillverkaren angett för motortypen (eller huvudmotorn) ska godtas om den inte avviker med mer än ± 8 % vid alla mätpunkter på kurvan från de värden som uppmätts av den tekniska tjänsten på den motor som lämnats in för provning.

5.3.4 Motorfamilj

Om huvudmotorn uppfyller de villkor som anges i punkterna 5.3.1 och 5.3.2 godtas automatiskt alla andra angivna kurvor för familjemedlemmarna.

6. PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

Förfarandena för säkerställande av produktionsöverensstämmelse ska överensstämma med dem som anges i tillägg 2 till avtalet (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), med följande krav:

7. PÅFÖLJDER VID BRISTANDE PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

7.1 Ett godkännande som beviljats för en motortyp eller en motorfamilj i enlighet med dessa föreskrifter kan återkallas om kraven i punkt 6.1 inte uppfylls eller om en motor eller en motorfamilj som är försedd med typgodkännandemärket inte överensstämmer med den godkända typen.

7.2 Om någon av de parter i 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter återkallar ett typgodkännande som den tidigare beviljat, ska den genast rapportera detta till de övriga parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter, med hjälp av en meddelandeblankett enligt förlagan i bilaga 2 till dessa föreskrifter.

8. ÄNDRING OCH UTÖKNING AV GODKÄNNANDE AV EN MOTORTYP ELLER EN MOTORFAMILJ

8.1 Varje ändring av en motortyp eller en motorfamilj med avseende på egenskaperna i bilaga 1 till dessa föreskrifter ska anmälas till den typgodkännandemyndighet som godkänt motortypen eller motorfamiljen. Myndigheten ska därefter antingen

8.2 De övriga parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter ska med hjälp av det förfarande som anges i punkt 4.3 underrättas om huruvida ansökan om typgodkännande beviljats eller ej, och ska då också få information om vilka ändringar som gjorts.

8.3 Den behöriga myndighet som utfärdar utökning av typgodkännandet ska tilldela en sådan utökning ett serienummer och rapportera detta till de övriga parter i 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter, med hjälp av en meddelandeblankett enligt förlagan i bilaga 2 till dessa föreskrifter.

9. SLUTGILTIGT UPPHÖRANDE AV PRODUKTIONEN

En innehavare av ett typgodkännande som slutgiltigt upphör med sin produktion av en motortyp eller en motorfamilj som godkänts i enlighet med dessa föreskrifter ska underrätta typgodkännandemyndigheten om detta. Myndigheten ska då rapportera detta till de övriga parter i 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter, med hjälp av en meddelandeblankett enligt förlagan i bilaga 2 till dessa föreskrifter.

10. NAMN- OCH ADRESSUPPGIFTER FÖR DE TEKNISKA TJÄNSTER SOM ANSVARAR FÖR TYPGODKÄNNANDEPROVNINGARNA OCH FÖR TYPGODKÄNNANDEMYNDIGHETERNA

De parter i 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter ska meddela Förenta nationernas sekretariat namn- och adressuppgifter för de tekniska tjänster som ansvarar för typgodkännandeprovningen och/eller för typgodkännandemyndigheterna till vilka sådana intyg om beviljat, utökat eller ej beviljat typgodkännande som utfärdats i andra länder ska sändas.

(1) Enligt definitionen i den konsoliderade resolutionen om fordonskonstruktion (R.E.3), punkt 2 dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

(2) De särskiljande landsnumren för parterna i 1958 års överenskommelse återges i bilaga 3 till den konsoliderade resolutionen om fordonskonstruktion (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

(3)

Wobbetal (undre Wobbetal, Wl, eller övre Wobbetal, Wu) : förhållandet mellan värmevärdet per volymenhet för en gas och kvadratroten av dess relativa densitet under samma referensförhållanden:

q är bränsleflödet i milligram per cykel per liter av total omfattad volym (mg/[l cykel]),

BILAGA 7

TEKNISKA UPPGIFTER OM REFERENSBRÄNSLEN

1. Tekniska uppgifter om motorgasreferensbränslen

Parameter Enhet Gränsvärden bränsle A Gränsvärden bränsle B Provningsmetod Minst Högst Minst Högst Motoroktantal 1 92,5 (1) 92,5 EN 589 bilaga B Sammansättning: C3-halt vol-% 48 52 83 87 C4-halt vol-% 48 52 13 17 ISO 7941 Olefiner vol-% 12 14 Indunstningsrest mg/kg 50 50 NFM 41-015 Total svavelhalt mass-ppm (1) 50 50 EN 24260 Vätesulfid — Ingen Ingen ISO 8819 Kopparbandskorrosion Klassificering Klass 1 Klass 1 ISO 6251 (2) Vatten vid 0 °C Fri Fri Visuell kontroll

2. Tekniska uppgifter om naturgasreferensbränslen

Bränslena på den europeiska marknaden är indelade i följande två typer:

— H, vars gränser utgörs av referensbränslena GR och G23.

— L, vars gränser utgörs av referensbränslena G23 och G25.

Specifikationerna för referensbränslena GR, G23 och G25 sammanfattas nedan:

Referensbränsle GR Variabler Enheter Basvärde Gränsvärden Provningsmetod Minst Högst Sammansättning: Metan 87 84 89 Etan 13 11 15 Återstod (3) % mol — — 1 ISO 6974 Svavelhalt mg/m3 (4) — — 10 ISO 6326-5





Referensbränsle G23 Variabler Enheter Basvärde Gränsvärden Provningsmetod Minst Högst Sammansättning: Metan 92,5 91,5 93,5 Återstod (5) % mol — — 1 ISO 6974 N2 7,5 6,5 8,5 Svavelhalt mg/m3 (6) — — 10 ISO 6326-5





Referensbränsle G25 Variabler Enheter Basvärde Gränsvärden Provningsmetod Minst Högst Sammansättning: Metan 86 84 88 Återstod (7) % mol — — 1 ISO 6974 N2 14 12 16 Svavelhalt mg/m3 (8) — — 10 ISO 6326-5

3. Referensvärde för gnisttändningsmotorer

Parameter Enhet Gränsvärden (9) Provningsmetod Offentliggörande Minst Högst Oktantal (Research Octane Number, RON) 95,0 — EN 25164 1993 Motoroktantal (Motor Octane Number, MON) 85,0 — EN 25163 1993 Densitet vid 15 °C kg/m3 748 775 ISO 3675 1995 Ångtryck enligt Reid kPa 56,0 95,0 EN 12 1993 Destillering: — Begynnelsekokpunkt °C 24 40 EN-ISO 3405 1988 — Avdunstning vid 100 °C % v/v 49,0 57,0 EN-ISO 3405 1988 — Avdunstning vid 150 °C % v/v 81,0 87,0 EN-ISO 3405 1988 — Slutkokpunkt °C 190 215 EN-ISO 3405 1988 Restämne % — 2 EN-ISO 3405 Kolväteanalys: — Olefiner % v/v — 10 ASTM D 1319 1995 — Aromatiska föreningar % v/v 28,0 40,0 ASTM D 1319 1995 — Bensen (bensol) % v/v — 1,0 pr. EN 12177 1998 — Saturater — Återstod ASTM D 1319 1995 Kol-/väteförhållande Rapportering Rapportering Oxidationsstabilitet (10) min. 480 — EN-ISO 7536 1996 Syrehalt % m/m — 2,3 EN 1601 1997 Förekommande bindemedel mg/ml — 0,04 EN-ISO 6246 1997 Svavelhalt (11) mg/kg — 100 pr. EN-ISO 14596 1998 Kopparkorrosion vid 50 °C — 1 EN-ISO 2160 1995 Blyhalt g/l — 0,005 EN 237 1996 Fosforhalt g/l — 0,0013 ASTM D 3231 1994

4. Referensvärde för kompressionständningsmotorer (1)

Tabell 1 (12) (22)

Referensbränsle för jordbruks- och skogsbrukstraktorer och mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg, för typgodkända kompressionständningsmotorer som uppfyller gränsvärdena för effektklasserna D till G

Gränsvärden och enheter (13) Provningsmetod Cetantal (15) Min. 45 (18) Max. 50 ISO 5165 Densitet vid 15 °C Min. 835 kg/m3 Max. 845 kg/m3 (21) ISO 3675, ASTM D 4052 Destillation (14) – 95 % Max. 370 °C ISO 3405 Viskositet vid 40 °C Min. 2,5 mm2/s Max. 3,5 mm2/s ISO 3104 Svavelhalt Min. 0,1 vikt-% (20) Min. 0,2 vikt-% (19) ISO 8754, EN 24260 Flampunkt Min. 55 °C ISO 2719 Filtrerbarhet i kyla (CFPP) Min. – Max. +5 °C EN 116 Kopparkorrosion Max. 1 ISO 2160 Koksrest enligt Conradson (10 % DR) Max. 0,3 vikt-% ISO 10370 Askhalt Max. 0,01 vikt-% ASTM D 482 (23) Vatteninnehåll Max. 0,05 vikt-% ASTM D 95, D 1744 Neutralisationstal (stark syra) Min. 0,20 mg KOH/g Oxidationsstabilitet (16) Max. 2,5 mg/100 ml ASTM D 2274 Tillsatser (17)





Tabell 2

Referensbränsle för jordbruks- och skogsbrukstraktorer och mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg, för typgodkända kompressionständningsmotorer som uppfyller gränsvärdena för effektklasserna H till K

Parameter Enhet Gränsvärden (24) Provningsmetod Minst Högst Cetantal (25) 52,0 54,0 EN-ISO 5165 Densitet vid 15 °C kg/m3 833 837 EN-ISO 3675 Destillering till 50 % °C 245 — EN-ISO 3405 till 95 % °C 345 350 EN-ISO 3405 Slutkokpunkt °C — 370 EN-ISO 3405 Flampunkt °C 55 — EN 22719 Filtrerbarhet i kyla (CFPP) °C — – 5 EN 116 Viskositet vid 40 °C mm2/s 2,5 3,5 EN-ISO 3104 Polycykliska aromatiska kolväten % m/m 3,0 6,0 IP 391 Svavelhalt (26) mg/kg — 300 ASTM D 5453 Kopparkorrosion — klass 1 EN-ISO 2160 Koksrester enligt Conradson (10 % DR) % m/m — 0,2 EN-ISO 10370 Askhalt % m/m — 0,01 EN-ISO 6245 Vatteninnehåll % m/m — 0,05 EN-ISO 12937 Neutralisationstal (stark syra) mg KOH/g — 0,02 ASTM D 974 Oxidationsstabilitet (27) mg/ml — 0,025 EN-ISO 12205





Tabell 3

Referensbränsle för jordbruks- och skogsbrukstraktorer och mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg, för typgodkända kompressionständningsmotorer som uppfyller gränsvärdena för effektklasserna L till R

Parameter Enhet Gränsvärden (28) Provningsmetod Minst Högst Cetantal (29) 54,0 EN-ISO 5165 Densitet vid 15 °C kg/m3 833 865 EN-ISO 3675 Destillering till 50 % °C 245 — EN-ISO 3405 till 95 % °C 345 350 EN-ISO 3405 Slutkokpunkt °C — 370 EN-ISO 3405 Flampunkt °C 55 — EN 22719 Filtrerbarhet i kyla (CFPP) °C — – 5 EN 116 Viskositet vid 40 °C mm2/s 2,3 3,3 EN-ISO 3104 Polycykliska aromatiska kolväten % m/m 3,0 6,0 IP 391 Svavelhalt (30) mg/kg — 10 ASTM D 5453 Kopparkorrosion — klass 1 EN-ISO 2160 Koksrester enligt Conradson (10 % DR) % m/m — 0,2 EN-ISO 10370 Askhalt % m/m — 0,01 EN-ISO 6245 Vatteninnehåll % m/m — 0,02 EN-ISO 12937 Neutralisationstal (stark syra) mg KOH/g — 0,02 ASTM D 974 Oxidationsstabilitet (31) mg/ml — 0,025 EN-ISO 12205 Smörjförmåga (HFRR, smörjbarhetsgräns vid 60 °C) μm — 400 CEC F-06-A-96 Fettsyremetylester (FAME) förbjudet

(1) Värdet ska bestämmas vid standardförhållandena 293,2 K (20 °C) och 101,3 kPa.

(2) Med denna metod kan kanske inte förekomst av korrosiva ämnen bestämmas om provet innehåller korrosionshämmande medel eller andra kemikalier som minskar provets korrosivitet på kopparremsan. Det är därför förbjudet att tillföra sådana ämnen i det enda syftet att få provningsmetoden att ge missvisande resultat.

(3) Inerta gaser + C2+.

(4) Värdet ska bestämmas vid standardförhållandena 293,2 K (20 °C) och 101,3 kPa.

(5) Inerta gaser (andra än N2) + C2/C2+.

(6) Värdena ska bestämmas vid standardförhållandena 293,2 K (20 °C) och 101,3 kPa.

(7) Inerta gaser (andra än N2) + C2/C2+.

(8) Värdet ska bestämmas vid standardförhållandena 293,2 K (20 °C) och 101,3 kPa.

(9) De värden som anges i specifikationerna är ”verkliga värden”. Vid fastställande av deras gränsvärden har man tillämpat villkoren i ISO 4259 ”Petroleum products – Determination and application of precision data in relation to methods of test”, och vid fastställandet av ett minimivärde har en minsta skillnad av 2R över noll beaktats. Vid fastställandet av ett maximi- och minimivärde är den minsta differensen 4R (R = reproducerbarhet). Trots denna åtgärd, som är nödvändig av tekniska skäl, ska bränsletillverkaren eftersträva ett nollvärde när det föreskrivna maximivärdet är 2R, och ett medelvärde i de fall då maximi- och minimigränsvärden anges. Är det nödvändigt att klarlägga om ett bränsle uppfyller kraven i specifikationen ska villkoren i ISO 4259 tillämpas.

(10) Bränslet kan innehålla de antioxidanter och metalldesaktivatorer man vanligtvis använder för att stabilisera strömmar av raffinaderigas, men rengörings-/dispersionstillsatser och lösningsoljor får inte tillföras.

(11) Det faktiska svavelinnehållet i det bränsle som används för provningen ska rapporteras.

(12) Om det är nödvändigt att beräkna den termiska verkningsgraden hos en motor eller ett fordon kan energiinnehållet i bränslet beräknas på följande sätt:

Specifik energi (värmeinnehåll) (netto) MJ/kg = (46,423 – 8,792 × d2 + 3,17 × d) × (1 – (x + y + s)) + 9,42 × s – 2,499 × x

där

d = densitet vid 288 K (15 °C), x = massandel vatten (% dividerat med 100), y = massandel aska (% dividerat med 100), s = massandel svavel (% dividerat med 100).

(13) De värden som anges i specifikationen är ”verkliga värden”. Vid fastställandet av deras gränsvärden har man tillämpat villkoren i ISO 4259, ”Defining a basis for petroleum produce quality disputes”, och en minsta skillnad av 2R över noll beaktats. Vid fastställandet av ett maximi- och ett minimivärde är den minsta differensen 4R (R = reproducerbarhet).

Trots denna åtgärd, som är nödvändig av statistiska skäl, bör bränsletillverkaren eftersträva ett nollvärde när det föreskrivna maximivärdet är 2R, och ett medelvärde i de fall då maximi- och minimigränsvärden anges. Är det nödvändigt att klarlägga om ett bränsle uppfyller kraven i specifikationen ska villkoren i ISO 4259 tillämpas.

(14) De angivna värdena visar de mängder som förångats (återvunnen procentandel + förlorad procentandel).

(15) Intervallet för cetantalet stämmer inte med kravet på ett lägsta intervall på 4R. Om en tvist uppstår mellan bränsleleverantören och bränsleanvändaren kan dock ISO 4259 användas för att lösa tvisten under förutsättning att man, i stället för enstaka bestämningar, gör upprepade mätningar i sådant antal att precision uppnås.

(16) Även om oxidationsstabiliteten är kontrollerad är det troligt att produktens livslängd blir begränsad. Leverantören bör rådfrågas med avseende på lagringsförhållanden och livslängd.

(17) Detta bränsle ska endast baseras på direkta (”straight run”) och krackade kolvätedestillat. Avsvavling är tillåten. Bränslet får inte innehålla metalliska tillsatser eller cetantalsförbättrare.

(18) Lägre värden är tillåtna, och i sådana fall ska referensbränslets cetantal rapporteras.

(19) Högre värden är tillåtna, och i sådana fall ska referensbränslets svavelhalt rapporteras.

(20) Ska konstant ses över mot bakgrund av marknadsutvecklingen. För det första typgodkännandet av en motor utan avgasefterbehandling på sökandens begäran är en lägsta svavelhalt på 0,050 viktprocent tillåten; i sådana fall ska den uppmätta partikelnivån korrigeras uppåt till det medelvärde som är nominellt specificerat för svavelhalten i bränsle (0,150 viktprocent) enligt ekvationen

PTadj = PT + [SFC × 0,0917 × (NSLF – FSF)]

där

PTadj = justerat PT-värde (g/kWh), PT = uppmätt, viktat specifikt partikelutsläppsvärde (g/kWh), SFS = viktad specifik bränsleförbrukning (g/kWh) beräknad enligt nedanstående formel, NSLF = medelvärde för nominell specifikation av massfraktionen svavelhalt (dvs. 0,15 %/100), FSF = massfraktionen svavelhalt i bränsle (%/100).

Ekvation för beräkning av viktad specifik bränsleförbrukning:

där

Pi = Pm,i + PAE,i.

Med avseende på bestämning av produktionsöverensstämmelse enligt punkt 6 i dessa föreskrifter ska kraven uppfyllas genom användning av referensbränsle med en svavelhalt som överensstämmer med en minimi- eller maximinivå på 0,1/0,2 vikt-%.

(21) Högre värden tillåts upp till 855 kg/m3 varvid det använda referensbränslets densitet ska rapporteras. Med avseende på bestämning av produktionsöverensstämmelse enligt punkt 6 i dessa föreskrifter ska kraven uppfyllas genom användning av referensbränsle som överensstämmer med en minimi- eller maximinivå på 835/845 kg/m3.

(22) Samtliga bränsleegenskaper och gränsvärden ska ses över kontinuerligt mot bakgrund av marknadsutvecklingen.

(23) Ska ersättas med EN/ISO 6245 med verkan från och med tidpunkten för genomförande.

(24) De värden som anges i specifikationen är ”verkliga värden”. Vid fastställande av deras gränsvärden har man tillämpat villkoren i ISO 4259 ”Petroleum products – Determination and application of precision data in relation to methods of test”, och vid fastställandet av ett minimivärde har en minsta skillnad av 2R över noll beaktats. Vid fastställandet av ett maximi- och minimivärde är den minsta differensen 4R (R = reproducerbarhet).

Trots denna åtgärd, som är nödvändig av tekniska skäl, ska bränsletillverkaren eftersträva ett nollvärde när det föreskrivna maximivärdet är 2R, och ett medelvärde i de fall då maximi- och minimigränsvärden anges. Är det nödvändigt att klarläggande om ett bränsle uppfyller kraven i specifikationen ska villkoren i ISO 4259 tillämpas.

(25) Intervallet för cetantalet överensstämmer inte med kraven på ett minimiintervall på 4R. Om en tvist uppstår mellan bränsleleverantören och bränsleanvändaren kan dock ISO 4259 användas för att lösa tvisten under förutsättning att man, i stället för enstaka bestämningar, gör upprepade mätningar i sådant antal att precision uppnås.

(26) Det faktiska svavelinnehållet i det bränsle som används för provningen ska rapporteras.

(27) Även om oxidationsstabiliteten är kontrollerad är det troligt att produktens livslängd blir begränsad. Leverantören bör rådfrågas när det gäller lagringsförhållanden och livslängd.

(28) De värden som anges i specifikationen är ”verkliga värden”. Vid fastställandet av deras gränsvärden har man tillämpat villkoren enligt ISO 4259 ”Petroleum products – Determination and application of precision data in relation to methods of test”, och vid fastställandet av ett minimivärde har en minsta skillnad av 2R över noll beaktats. Vid fastställandet av ett maximi- och minimivärde är den minsta differensen 4R (R = reproducerbarhet).

Trots denna åtgärd, som är nödvändig av tekniska skäl, ska bränsletillverkaren eftersträva ett nollvärde när det föreskrivna maximivärdet är 2R, och ett medelvärde i de fall då maximi- och minimigränsvärden anges. Är det nödvändigt att klarlägga huruvida ett bränsle uppfyller kraven i specifikationen, ska villkoren i ISO 4259 tillämpas.

(29) Intervallet för cetantalet överensstämmer inte med kraven på ett minimiintervall på 4R. Om en tvist uppstår mellan bränsleleverantören och bränsleanvändaren kan dock ISO 4259 användas för att lösa tvisten under förutsättning att man, i stället för enstaka bestämningar, gör upprepade mätningar i sådant antal att precision uppnås.

(30) Den faktiska svavelhalten i det bränsle som används för provning av typ I ska registreras.

(31) Även om oxidationsstabiliteten är kontrollerad är det troligt att produktens livslängd blir begränsad. Leverantören bör rådfrågas när det gäller lagringsförhållanden och livslängd.