Endast FN/ECE-texterna i original har bindande internationell folkrättslig verkan. Dessa föreskrifters status och dagen för deras ikraftträdande bör kontrolleras i den senaste versionen av FN/ECE:s statusdokument TRANS/WP.29/343 som finns på: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.

Föreskrifter nr 67 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Enhetliga bestämmelser för:

Addendum 66: Föreskrifter nr 67

Supplement 7 till ändringsserie 01 – dag för ikraftträdande: 2 februari 2007

INNEHÅLL

FÖRESKRIFTER

DEL 1

DEL II

BILAGOR

1. TILLÄMPNINGSOMRÅDE

Dessa föreskrifter ska gälla för:

2. DEFINITION OCH KLASSIFICERING AV KOMPONENTER

Motorgaskomponenterna för användning i fordon ska med avseende på högsta arbetstryck och funktion klassificeras enligt figur 1.

Lågtrycksdelar för ett begränsat tryckområde, inkl. rör och anslutningar som innehåller förångad motorgas, med ett högsta driftstryck under 120 kPa och över 20 kPa över lufttrycket.

Lågtrycksdelar, inkl. rör och anslutningar som innehåller förångad motorgas, med ett högsta driftstryck under 450 kPa och över 20 kPa över lufttrycket.

De motorgaskomponenter som är konstruerade för ett högsta driftstryck under 20 kPa över lufttrycket omfattas inte av dessa föreskrifter.

En komponent kan bestå av flera delar där varje del med avseende på högsta driftstryck och funktion klassificeras i sin egen klass.

Figur 1

Klassificering med avseende på arbetstryck och funktion

tryck: tryck i förhållande till lufttrycket, om inte annat anges.

2.1.1. servicetryck: stabiliserat tryck vid en enhetlig gastemperatur av 15 °C.

2.1.2. provningstryck: det tryck för vilket komponenten utsätts under godkännandeprovningen.

2.1.3. arbetstryck: det högsta tryck för vilket komponenten är konstruerad att utsättas och av vilket dess styrka bestäms.

2.1.4. driftstryck: tryck under normala driftsförhållanden.

2.1.5. högsta driftstryck: det högsta tryck i en komponent som kan uppstå under drift.

2.1.6. klassificeringstryck: högsta tillåtna driftstryck i en komponent enligt dess klassificering.

2.2. specifik utrustning:

c)

behållare: varje kärl som används för lagring av motorgas.

2.3.1. En behållare kan vara:

2.3.2. helkompositbehållare: behållare som är tillverkad av endast kompositmaterial med icke-metallisk stomme.

2.3.3. behållarsats: högst 200 behållare av samma typ som tillverkas i följd i samma tillverkningsserie.

2.4. behållartyp: behållare som inte skiljer sig åt i fråga om följande egenskaper angivna i bilaga 10:

c)

tillbehör monterade på behållaren: följande utrustning som antingen kan vara separat eller kombinerad:

c)

2.5.1. 80-procentig stoppventil: anordning som begränsar påfyllning när högst 80 % av behållarens kapacitet nåtts.

2.5.2. nivåindikator: anordning som anger vätskenivå i behållaren.

övertrycksventil (utsläppsventil): anordning som begränsar tryckstegring i behållaren.

2.5.3.1. tryckutjämningsanordning: anordning som genom att tömma den motorgas som finns syftar till att skydda behållaren från att sprängas vilket kan inträffa vid brand.

2.5.4. fjärrstyrd serviceventil med flödesbegränsningsventil: anordning som gör det möjligt att inleda och avbryta motorgastillförseln till förångare/tryckregulator, där fjärrstyrd innebär att serviceventilen styrs av den elektroniska styrenheten, där ventilen är stängd när fordonets motor inte körs och med flödesbegränsningsventil avses en anordning som begränsar flödet av motorgas.

2.5.5. bränslepump: anordning som inleder tillförseln av flytande motorgas till motorn genom att med trycket från bränslepumpen öka trycket i behållaren.

2.5.6. flerventil: anordning som består av alla eller några av de tillbehör som nämns i punkterna 2.5.1–2.5.3 och 2.5.8.

2.5.7. gastätt hölje: anordning som skyddar tillbehören och avluftar allt läckage ut i det fria.

2.5.8. bussning för eluttag (bränslepump/manöverorgan/bränslenivåindikator).

2.5.9. backventil: anordning som tillåter flöde av flytande motorgas i en riktning och hindrar flöde av flytande motorgas i motsatt riktning.

2.6. förångare: anordning avsedd att förånga motorgas från flytande till gasformig form.

2.7. tryckregulator: anordning avsedd att minska och reglera trycket i motorgas.

2.8. avstängningsventil: anordning för att stänga motorgasflödet.

2.9. gasledningens övertrycksventil: anordning för att hindra att trycket i ledningarna överskrider ett förinställt värde.

2.10. gasinsprutningsanordning, insprutare eller gasblandningsmunstycke: anordning som styr insprutningen av flytande eller förångad motorgas i motorn.

2.11. gasdoseringsenhet: anordning som mäter och/eller fördelar gasflödet till motorn och som antingen kan vara kombinerad med gasinsprutningsanordningen eller separat.

2.12. elektronisk styrenhet: anordning som styr motorns förbrukning av motorgas och som automatiskt stänger krafttillförseln till motorgassystemets avstängningsventiler när en bränsletillförselledning brutits till följd av en olycka eller om motorn stannar.

2.13. tryck- eller temperaturgivare: anordning som mäter tryck eller temperatur.

2.14. motorgasfilterenhet: anordning som filtrerar motorgasen och där filtret kan ingå i andra komponenter.

2.15. böjliga slangar: slangar för ledning under olika tryckförhållanden från en punkt till en annan av motorgas antingen i flytande eller gasformig form.

2.16. påfyllningsenhet: anordning med vilken behållaren kan fyllas och där påfyllningsenheten kan ingå i behållarens 80-procentiga stoppventil eller vara en fjärrstyrd påfyllningsenhet utanför fordonet.

2.17. servicekoppling: koppling i bränsleledningen mellan bränslebehållare och motor. Om ett fordon som drivs med ett bränsle får slut på bränslet kan motorn drivas från en reservbränslebehållare som kan anslutas till servicekopplingen.

2.18. bränslefördelarrör: rör eller ledning som förbinder bränsleinsprutningsanordningarna.

2.19. motorgas: varje produkt som i huvudsak består av följande kolväten: propan, propen (propylen), normalt butan, isobutan, isobutylen, buten (butylen) och etan.

I den europeiska standarden EN 589:1993 anges krav och provningsmetoder för den motorgas för bilar som marknadsförs och levereras i de länder som är medlemmar av Europeiska standardiseringskommittén (CEN).

DEL I

GODKÄNNANDE AV SPECIFIK UTRUSTNING FÖR MOTORFORDON SOM ANVÄNDER MOTORGAS I SITT FRAMDRIVNINGSSYSTEM

3. ANSÖKAN OM GODKÄNNANDE

3.1. Ansökan om godkännande av specifik utrustning ska lämnas av handelsbetecknings- eller varumärkesinnehavaren eller dennes vederbörligen befullmäktigade ombud.

Den ska åtföljas av nedannämnda dokument i tre exemplar med följande uppgifter:

3.2.1. detaljerad beskrivning av den specifika utrustningens typ (som den anges i bilaga 1),

3.2.2. en ritning av den specifika utrustningen som är tillräckligt detaljerad och i lämplig skala,

3.2.3. styrkande av överensstämmelse med de anvisningar som föreskrivs i punkt 6 i dessa föreskrifter,

3.3. På begäran av den tekniska tjänst som ansvarar för godkännandeprovningarnas utförande ska prov på den specifika utrustningen tillhandahållas.

Ytterligare prov ska på begäran tillhandahållas.

4. MÄRKNINGAR

4.1. Alla delar som lämnas för godkännande ska vara försedda med tillverkarens handelsbeteckning eller varumärke och typ samt för icke-metalliska delar även månad och år för tillverkningen och där denna märkning ska vara lätt läsbar och outplånlig.

4.2. All utrustning ska ha ett utrymme tillräckligt stort för godkännandemärket, inkl. klassificeringen av komponenten (se bilaga 2A) där detta utrymme ska framgå av de ritningar som avses i punkt 3.2.2 ovan.

4.3. Varje behållare ska också ha en påsvetsad märkningsskylt med följande lätt läsbara och outplånliga uppgifter:

c)

5. GODKÄNNANDE

5.1. Om de prov på utrustning som lämnats för godkännande uppfyller kraven i punkterna 6.1–6.13 i dessa föreskrifter ska godkännande av utrustningstypen beviljas.

5.2. Ett godkännandenummer ska tilldelas varje godkänd utrustningstyp. De första två siffrorna (för närvarande 01, motsvarande den ändringsserie 01 som trädde i kraft den 13 november 1999) ska ange den ändringsserie där de senaste större tekniska ändringar ingår som gjorts i föreskrifterna vid tiden för godkännandets utfärdande. Samma avtalsslutande part får inte tilldela en annan utrustningstyp denna alfanumeriska kod.

5.3. Uppgift om godkännande eller avslag på ansökan om godkännande eller utökning av godkännande för en motorgasutrustnings-typ/del enligt dessa föreskrifter ska meddelas de avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter med ett formulär som överensstämmer med förlagan i bilaga 2B till dessa föreskrifter. Om det handlar om en behållare ska bilaga 2B – tillägg 1 tilläggas.

På all utrustning som överensstämmer med en typ som godkänts enligt dessa föreskrifter ska utöver det märke som föreskrivs i punkterna 4.1 och 4.3 väl synligt och i det utrymme som avses i punkt 4.2 ovan ett internationellt typgodkännandemärke anbringas som består av:

5.4.1. En cirkel som omger bokstaven ”E”, åtföljd av det särskilda landsnumret för det land som beviljat godkännande (2).

5.4.2. Numret på dessa föreskrifter, åtföljt av bokstaven ”R”, ett bindestreck och godkännandenumret till höger om den cirkel som föreskrivs i punkt 5.4.1. Detta godkännandenummer består av det typgodkännandenummer för komponenten som finns på det intyg som ifyllts för denna typ (se punkt 5.2 och bilaga 2B), föregånget av de två siffror som anger den senaste följden av ändringsserier till dessa föreskrifter.

5.5. Godkännandemärket ska vara lätt läsbart och outplånligt.

5.6. I bilaga 2A till dessa föreskrifter ges exempel på utformningen av ovannämnda godkännandemärke.

6. SPECIFIKATIONER FÖR MOTORGASUTRUSTNINGENS OLIKA KOMPONENTER

6.1. Allmänna bestämmelser

Den specifika utrustningen i de fordon som använder motorgas i sitt framdrivningssystem ska fungera på ett riktigt och säkert sätt.

De utrustningsmaterial som kommer i kontakt med motorgas ska vara kompatibla med denna.

De utrustningsdelar vars korrekta och säkra funktion kan påverkas av motorgas, högt tryck eller vibrationer ska genomgå de relevanta provningsmetoder som föreskrivs i bilagorna till dessa föreskrifter. Bestämmelserna i punkterna 6.2–6.13 ska i synnerhet vara uppfyllda.

Installeringen av den motorgasutrustning som godkänts enligt dessa föreskrifter ska uppfylla relevanta elektromagnetiska kompatibilitetskrav enligt föreskrifter nr 10, ändringsserie 02, eller motsvarande.

6.2. Bestämmelser för behållare

Motorgasbehållarna ska vara typgodkända enligt bestämmelserna i bilaga 10 till dessa föreskrifter.

6.3. Bestämmelser för tillbehör som monterats på behållaren

Behållaren ska vara utrustad med följande tillbehör, som antingen kan vara separata eller kombinerade (flerventil(er)):

6.3.1.1. 80-procentig stoppventil,

6.3.1.2. nivåindikator,

6.3.1.3. övertrycksventil (utsläppsventil),

6.3.1.4. fjärrstyrd serviceventil med flödesbegränsningsventil.

6.3.2. Behållaren kan, om så krävs, vara utrustad med ett gastätt hölje.

6.3.3. Behållaren kan vara utrustad med en bussning för eluttag för manöverorgan/motorgasbränslepump.

6.3.4. Behållaren kan vara utrustad med en motorgasbränslepump inuti behållaren.

6.3.5. Behållaren kan vara utrustad med en backventil.

6.3.6. Behållaren ska vara utrustad med en tryckutjämningsanordning. Anordningar eller funktioner som kan godkännas som tryckutjämningsanordning är:

c)

6.3.7. De tillbehör som omnämns i punkterna 6.3.1–6.3.6 ovan ska vara typgodkända enligt bestämmelserna i:

6.4.–6.14. Bestämmelser för andra komponenter

De andra komponenter som visas i tabell 1 ska vara typgodkända enligt bestämmelserna i de bilagor som anges i tabellen.

Tabell 1

6.15. Allmänna regler för konstruktion av komponenter

Bestämmelser för den 80-procentiga stoppventilen

6.15.1.1. Anslutningen mellan flottören och avstängningsenheten i den 80-procentiga stoppventilen får inte deformeras under normala användningsförhållanden.

6.15.1.2. Om behållarens 80-procentiga stoppventil är försedd med en flottör ska denna tåla ett yttre tryck av 4 500 kPa.

6.15.1.3. Avstängningsenheten på den anordning som begränsar påfyllningen vid 80 +0/-5 % av kapaciteten hos den behållare, för vilken den 80-procentiga stoppventilen är konstruerad, ska tåla ett tryck av 6 750 kPa. I avstängt läge får påfyllningsflödet vid en tryckdifferens av 700 kPa inte överstiga 500 cm3/minut. Ventilen ska antingen provas med alla de behållare på vilka den avses bli monterad eller också ska tillverkaren med hjälp av beräkning ange för vilka behållartyper denna ventil är lämplig.

6.15.1.4. Om den 80-procentiga stoppventilen inte är försedd med någon flottör ska det inte vara möjligt att efter avstängning fortsätta påfyllningen i en takt som överstiger 500 cm3/minut.

6.15.1.5. Anordningen ska vara försedd med en varaktig märkning som anger den behållartyp för vilken den konstruerats, diameter och vinkel samt, i förekommande fall, monteringsanvisning.

Elektriskt drivna anordningar som innehåller motorgas ska för att vid sprickbildning på komponenten undvika elektriska gnistor på sprickans yta:

Isoleringsmotståndet ska vara > 10 MΩ.

6.15.2.1. Elanslutningarna i bagage- och passagerarutrymme ska överensstämma med isoleringsklass IP 40 enligt IEC 529.

6.15.2.2. Övriga elanslutningar ska överensstämma med isoleringsklass IP 54 enligt IEC 529.

6.15.2.3. Bussning för eluttag (bränslepump/manöverorgan/bränslenivågivare) ska för att erhålla en isolerad och tät elanslutning vara av en hermetiskt sluten typ.

Särskilda bestämmelser för de ventiler som aktiveras av en elektrisk/yttre (hydraulisk, pneumatisk) kraft

6.15.3.1. I fråga om de ventiler som aktiveras av en elektrisk/yttre kraft (t.ex. 80-procentig stoppventil, serviceventil, avstängningsventiler, backventiler, gasledningens övertrycksventil, servicekoppling) ska dessa vara i stängt läge när krafttillförseln stängs.

6.15.3.2. Bränslepumpens krafttillförsel ska frånkopplas om den elektroniska styrenheten blir undermålig eller förlorar strömtillförsel.

Värmeväxlingsmediet (kompabilitets- och tryckkrav).

6.15.4.1. De material som bildar en anordning som står i kontakt med värmeväxlingsmediet i en anordning under drift ska vara kompatibla med denna fluid och vara konstruerade för att tåla ett tryck av 200 kPa i värmeväxlingsmediet. Materialet ska uppfylla bestämmelserna i bilaga 15, punkt 17.

6.15.4.2. Det utrymme som innehåller förångarens/tryckregulatorns värmeväxlingsmedium ska vara läckagesäkert vid ett tryck av 200 kPa.

6.15.5. En komponent som består av både hög- och lågtrycksdelar ska vara så konstruerad att den förhindrar en tryckstegring i lågtrycksdelen av mer än 2,25 gånger det högsta arbetstryck för vilket den provats. De komponenter som är direktanslutna till tanktrycket ska vara konstruerade för ett klassificeringstryck av 3 000 kPa. Ventilering till motorutrymmet eller utanför fordonet är inte tillåten.

Särskilda bestämmelser för att förhindra gasflöde

6.15.6.1. Pumpen ska vara konstruerad så att det utgående trycket aldrig överstiger 3 000 kPa om t.ex. rören blockeras eller avstängningsventilen inte öppnas. Detta kan uppnås genom att pumpen stängs eller genom återcirkulering till behållaren.

6.15.6.2. Tryckregulatorn/förångaren ska vara konstruerad så att gasflöde förhindras när regulator-/förångarenheten tillförs motorgas vid ett tryck av ≤ 4 500 kPa när regulatorn inte är i drift.

6.15.7. Bestämmelser för gasledningens övertrycksventil

6.15.7.1. Gasledningens övertrycksventil ska vara konstruerad så att den öppnas vid ett tryck av 3 200 ±100 kPa.

6.15.7.2. Gasledningens övertrycksventil får inte uppvisa något inre läckage upp till 3 000 kPa.

Bestämmelser för övertrycksventilen (utsläppsventil)

6.15.8.1. Övertrycksventilen ska vara monterad inuti behållaren eller på behållaren inom det område där bränslet är gasformigt.

6.15.8.2. Övertrycksventilen ska vara konstruerad så att den öppnas vid ett tryck av 2 700 ±100 kPa.

6.15.8.3. Övertrycksventilens flödeskapacitet som bestäms med komprimerad luft vid ett tryck 20 % högre än det normala driftstrycket, ska vara minst

Q ≥ 10,66 · A0,82

där

Flödesprovningsresultaten ska korrigeras i förhållande till standardförhållanden:

absolut lufttryck 100 kPa och temperatur 15 °C.

Om övertrycksventilen ses som en tryckutjämningsanordning ska flödet vara minst 17,7 standard m3/min.

6.15.8.4. Övertrycksventilen får inte uppvisa något inre läckage upp till 2 600 kPa.

6.15.8.5. Tryckutjämningsanordningen (säkringen) ska vara konstruerad så att den öppnas vid en temperatur av 120 ± 10 °C.

6.15.8.6. Tryckutjämningsanordningen (säkringen) ska vara konstruerad så att den i öppet läge har en flödeskapacitet av:

Q ≥ 2,73 · A

där

Flödesprovningen ska utföras uppströms vid ett absolut lufttryck av 200 kPa och en temperatur av 15 °C.

Flödesprovningsresultaten ska korrigeras i förhållande till standardförhållanden:

absolut lufttryck 100 kPa och temperatur 15 °C.

6.15.8.7. Tryckutjämningsanordningen ska vara monterad på behållaren i gasområdet.

6.15.8.8. Tryckutjämningsanordningen ska monteras på behållaren på ett sådant sätt att den har sitt utlopp i det gastäta höljet om ett sådant föreskrivs.

6.15.8.9. Tryckutjämningsanordningen (säkringen) ska provas enligt bestämmelserna i bilaga 3, punkt 7.

6.15.9. Bränslepumpens effektförlust

Vid den lägsta bränslenivå där motorn fortfarande fungerar får värmestegringen i bränslepumpen(arna) aldrig förorsaka att övertrycksventilen öppnas.

Bestämmelser för påfyllningsenheten

6.15.10.1. Påfyllningsenheten ska vara försedd med minst en lätt iskruvbar backventil och den får inte vara konstruerad för isärtagning.

6.15.10.2. Påfyllningsenheten ska vara skyddad mot nedsmutsning.

6.15.10.3. Konstruktion och mått hos påfyllningsenhetens anslutning ska överensstämma med dem som anges i figurerna i bilaga 9.

Den påfyllningsenhet som visas i figur 5 är endast tillämpbar på motorfordon i kategorierna M2, M3, N2, N3 och M1 med en största totalvikt av > 3 500 kg (6).

6.15.10.4. Den påfyllningsenhet som visas i figur 4 kan också användas på motorfordon i kategorierna M2, M3, N2, N3 och M1 med en största totalvikt av > 3 500 kg (6).

6.15.10.5. Den utvändiga påfyllningsenheten är ansluten till behållaren med slang eller rör.

Särskilda bestämmelser för påfyllningsenheten (euroenheten) för lätta fordon (bilaga 9, figur 3):

6.15.10.6.1. Dödvolymen mellan den främre tätningsytan och backventilens framsida får inte överstiga 0,1 cm3.

6.15.10.6.2. Flödet genom anslutningen vid en tryckskillnad av 30 kPa ska vara minst 60 liter/min, om det provas med vatten.

Särskilda bestämmelser för påfyllningsenheten (euroenheten) för tunga nyttofordon (bilaga 9, figur 5):

6.15.10.7.1. Dödvolymen mellan den främre tätningsytan och backventilens framsida får inte överstiga 0,5 cm3.

6.15.10.7.2. Flödet genom påfyllningsenheten ska med backventilen mekaniskt öppnad och vid en tryckskillnad av 50 kPa vara minst 200 liter/min, om det provas med vatten.

6.15.10.7.3. Påfyllningsenheten (euroenheten) ska uppfylla den islagsprovning som beskrivs i bilaga 9, punkt 7.4.

Bestämmelser för nivåindikatorn

6.15.11.1. Den anordning som ska kontrollera vätskenivån i behållaren ska vara av indirekt typ (t.ex. magnetisk) mellan behållarens in- och utsida. Om den anordning som ska kontrollera vätskenivån i behållaren är av direkttyp bör elkraftanslutningarna uppfylla anvisningarna för IP 54 enligt IEC EN 60529:1997–06.

6.15.11.2. Om behållarens nivåindikator är försedd med en flottör ska denna tåla ett yttre tryck av 3 000 kPa.

Bestämmelser för behållarens gastäta hölje.

6.15.12.1. Det gastäta höljets utlopp ska ha en total fri tvärsnittsyta av minst 450 mm2.

6.15.12.2. Det gastäta höljet ska med stängd(a) öppning(ar) vara läckagesäkert vid ett tryck av 10 kPa, ha ett högsta tillåtna ångläckage av 100 cm3/tim och inte uppvisa någon varaktig deformering.

6.15.12.3. Det gastäta höljet ska vara konstruerat för att tåla ett tryck av 50 kPa.

Bestämmelser för den fjärrstyrda serviceventilen med flödesbegränsningsventil.

Bestämmelser för serviceventilen

6.15.13.1.1. Om serviceventilen är kombinerad med en bränsletillförselpump för motorgas ska pumpen identifieras med märkningen ”PUMP PÅ INSIDAN” antingen på motorgasbehållarens märkskylt eller på flerventilen, i förekommande fall. Elanslutningar inuti motorgasbehållaren ska överensstämma med isoleringsklass IP 40 enligt IEC 529.

6.15.13.1.2. Serviceventilen ska i öppet och stängt läge tåla ett tryck av 6 750 kPa.

6.15.13.1.3. Serviceventilen får inte i stängt läge ge upphov till inre läckage i flödesriktningen. Läckage får förekomma i motsatt riktning.

Bestämmelser för flödesbegränsningsventilen

6.15.13.2.1. Flödesbegränsningsventilen ska monteras inuti behållaren.

6.15.13.2.2. Flödesbegränsningsventilen ska vara försedd med en förbikoppling som medger tryckutjämning.

6.15.13.2.3. Flödesbegränsningsventilen ska stängas vid en tryckskillnad över ventilen av 90 kPa. Vid denna tryckskillnad får flödet inte överstiga 8 000 cm3/min.

6.15.13.2.4. När flödesbegränsningsventilen är i stängt läge får flödet genom förbikopplingen vid en tryckskillnad av 700 kPa inte överstiga 500 cm3/min.

7. ÄNDRINGAR AV EN MOTORGASUTRUSTNINGSTYP OCH UTÖKNING AV GODKÄNNANDE

Varje ändring av en motorgasutrustningstyp ska meddelas den myndighet som beviljat typgodkännandet. Myndigheten kan då antingen:

7.1.1. anse att de ändringar som gjorts sannolikt inte får någon märkbar negativ inverkan och att utrustningen fortfarande uppfyller kraven, eller

7.1.2. överväga om en omprovning kommer att bli partiell eller fullständig.

7.2. Bekräftelse eller avslag på ansökan om godkännande ska, med angivande av ändringarna, enligt förfarandet i punkt 5.3 ovan meddelas de avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter.

7.3. Den behöriga myndighet som utfärdar en utökning av godkännande ska tilldela varje meddelandeformulär som upprättas för en sådan utökning ett serienummer.

8. (Inte fastställd)

9. TILLVERKNINGENS ÖVERENSSTÄMMELSE

Tillverkningsförfarandenas överensstämmelse ska uppfylla följande krav i avtalet, tillägg 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2):

9.1. All utrustning som godkänns enligt dessa föreskrifter ska tillverkas så att den överensstämmer med den godkända typen genom att uppfylla kraven i punkt 6 ovan.

9.2. För att kontrollera att kraven i punkt 9.1 uppfylls ska lämpliga tillverkningskontroller utföras.

9.3. De lägsta kraven för tillverkningskontrollprovningarnas överensstämmelse i bilagorna 8, 10 och 15 till dessa föreskrifter ska uppfyllas.

9.4. Den myndighet som beviljat typgodkännande får när som helst kontrollera överensstämmelsen i de kontrollmetoder som tillämpas i varje tillverkningsanläggning. Dessa kontroller ska normalt äga rum en gång om året.

9.5. Varje behållare ska dessutom provas vid ett lägsta tryck av 3 000 kPa i överensstämmelse med bestämmelserna i punkt 2.3 i bilaga 10 till dessa föreskrifter.

9.6. Varje slangenhet som används i högtrycksklassen (klass 1) enligt den klassificering som föreskrivs i punkt 2 i dessa föreskrifter ska under en halv minut genomgå en provning med gas under ett tryck av 3 000 kPa.

9.7. För svetsade behållare ska minst 1 av 200 behållare och en av återstående antal genomgå radiografisk undersökning enligt bilaga 10, punkt 2.4.1.

9.8. Under tillverkningen ska 1 av 200 behållare och 1 av återstående antal genomgå de ovannämnda mekaniska provningar som beskrivs i bilaga 10, punkt 2.1.2.

10. PÅFÖLJDER VID TILLVERKNINGENS BRISTANDE ÖVERENSSTÄMMELSE

10.1. Det godkännande som enligt dessa föreskrifter beviljats med avseende på en utrustningstyp kan återkallas om kraven i punkt 9 ovan inte uppfylls.

10.2. Om en avtalsslutande part som tillämpar dessa föreskrifter återkallar ett godkännande som den tidigare beviljat ska den genast underrätta de övriga avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter om detta med användning av ett meddelandeformulär som överensstämmer med förlagan i bilaga 2B till dessa föreskrifter.

11. ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER FÖR MOTORGASUTRUSTNINGENS OLIKA KOMPONENTER

11.1. Från och med dagen för det officiella ikraftträdandet av ändringsserie 01 till dessa föreskrifter får ingen avtalsslutande part som tillämpar dessa föreskrifter vägra att bevilja FN/ECE-godkännande enligt dessa föreskrifter, ändrade genom ändringsserie 01.

11.2. Från och med tre månader efter dagen för det officiella ikraftträdandet av ändringsserie 01 till dessa föreskrifter ska de avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter endast bevilja FN/ECE-godkännanden om den komponenttyp som ska godkännas uppfyller kraven i dessa föreskrifter, ändrade genom ändringsserie 01.

11.3. Ingen avtalsslutande part som tillämpar dessa föreskrifter får vägra att godkänna en komponenttyp som godkänts enligt ändringsserie 01 till dessa föreskrifter.

11.4. Till och med tolv månader efter dagen för ikraftträdandet av ändringsserie 01 till dessa föreskrifter får ingen avtalsslutande part som tillämpar dessa föreskrifter vägra att godkänna en komponenttyp som godkänts enligt dessa föreskrifter i deras ursprungliga form.

11.5. Tolv månader efter ikraftträdandet av ändringsserie 01 får de avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter vägra saluföring av en komponenttyp som inte uppfyller kraven i ändringsserie 01 till dessa föreskrifter, såvida komponenten inte är avsedd som en ersättning för att monteras på fordon i bruk.

12. TILLVERKNINGENS SLUTGILTIGA UPPHÖRANDE

Om godkännandeinnehvaren fullständigt upphör att tillverka en utrustningstyp som godkänts i enlighet med dessa föreskrifter ska denne underrätta den myndighet som beviljat godkännandet om detta. Vid mottagandet av det berörda meddelandet ska denna myndighet underrätta de övriga avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter om detta med hjälp av ett meddelandeformulär som överensstämmer med förlagan i bilaga 2B till dessa föreskrifter.

13. NAMN- OCH ADRESSUPPGIFTER GÄLLANDE DE TEKNISKA TJÄNSTER SOM ANSVARAR FÖR GODKÄNNANDEPROVNINGARNAS UTFÖRANDE OCH MYNDIGHETERNA

De avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter ska meddela Förenta nationernas sekretariat namn- och adressuppgifter gällande de tekniska tjänster som ansvarar för utförande av godkännandeprovningar samt de myndigheter som beviljar godkännande och till vilka de intyg, som bestyrker det godkännande, den utökning, det avslag på ansökan om eller det återkallande av godkännande som utfärdats i andra länder, ska sändas.

DEL II

GODKÄNNANDE AV ETT FORDON SOM ÄR FÖRSETT MED EN SPECIFIK UTRUSTNING FÖR ANVÄNDNING AV MOTORGASER I SITT FRAMDRIVNINGSSYSTEM MED AVSEENDE PÅ INSTALLERING AV SÅDAN UTRUSTNING

14. DEFINITIONER

I del II av dessa föreskrifter gäller följande definitioner:

14.1.1. godkännande av ett fordon: godkännande av en fordonstyp med avseende på installering av specifik utrustning för användning av motorgas i dess framdrivningssystem.

fordonstyp: ett fordon eller en fordonsfamilj som är försett med specifik utrustning för användning av motorgas i sitt framdrivningssystem och som inte skiljer sig åt i fråga om följande:

14.1.2.1. tillverkaren,

14.1.2.2. den typbeteckning som fastställts av tillverkaren,

formgivningens och konstruktionens väsentliga drag,

14.1.2.3.1. chassi/bottenplatta (uppenbara och grundläggande skillnader), samt

14.1.2.3.2. installering av motorgasutrustningen (uppenbara och grundläggande skillnader).

15. ANSÖKAN OM GODKÄNNANDE

15.1. Ansökan om godkännande för en fordonstyp med avseende på installering av specifik utrustning för användning av motorgas i dess framdrivningssystem ska lämnas av fordonstillverkaren eller dennes vederbörligen befullmäktigade ombud.

15.2. Ansökan ska åtföljas av nedannämnda dokument i tre exemplar: en beskrivning av fordonet som innehåller alla relevanta uppgifter i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

15.3. Ett fordon som är representativt för den fordonstyp som ska godkännas ska lämnas till den tekniska tjänst som utför godkännandeprovningarna.

16. GODKÄNNANDE

16.1. Om det fordon som lämnats för godkännande enligt dessa föreskrifter är försett med all den specifika utrustning som krävs för användning av motorgas i dess framdrivningssystem och uppfyller kraven i punkt 17 nedan ska godkännande av denna fordonstyp beviljas.

16.2. Ett godkännandenummer ska tilldelas varje godkänd fordonstyp. Dess första två siffror ska ange den ändringssserie som innehåller de senaste större tekniska ändringar som gjorts i föreskrifterna vid tiden för godkännandets utfärdande.

16.3. Uppgift om godkännande, avslag på ansökan om eller utökning av godkännande för en motorgasfordonstyp enligt dessa föreskrifter ska meddelas de avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter med ett formulär som överensstämmer med förlagan i bilaga 2D till dessa föreskrifter.

På varje fordonstyp som godkänts enligt dessa föreskrifter ska väl synligt och på ett lättillgängligt ställe som anges på godkännandeintyget i punkt 16.3 ovan anbringas ett internationellt godkännandemärke som består av:

16.4.1. En cirkel som omger bokstaven ”E”, följt av det särskilda landsnumret för det land som beviljat godkännande (7).

16.4.2. Numret på dessa föreskrifter, följt av bokstaven ”R”, ett tankstreck och godkännandenumret till höger om den cirkel som beskrivs i punkt 16.4.1.

16.5. Om fordonet överensstämmer med ett fordon som enligt en eller flera av de föreskrifter som bilagts avtalet godkänts i det land som beviljat godkännande enligt dessa föreskrifter behöver den symbol som föreskrivs i punkt 16.4.1 inte upprepas, utan i så fall ska föreskrifterna och godkännandenumren och tilläggssymbolerna i alla de föreskrifter enligt vilka godkännande beviljats i det land som beviljat godkännande enligt dessa föreskrifter placeras i lodräta kolumner till höger om den symbol som föreskrivs i punkt 16.4.1.

16.6. Godkännandemärket ska vara lätt läsbart och outplånligt.

16.7. Godkännandemärket ska placeras nära eller på fordonets registreringsskylt.

16.8. I bilaga 2C till dessa föreskrifter ges exempel på utformningen av ovannämnda godkännandemärke.

17. KRAV FÖR INSTALLERING AV SPECIFIK UTRUSTNING FÖR ANVÄNDNING AV MOTORGAS I ETT FORDONS FRAMDRIVNINGSSYSTEM

17.1. Allmänt

17.1.1. Den motorgasutrustning som installerats i fordonet ska fungera på ett sådant sätt att det högsta driftstryck för vilket det utformats och godkänts inte kan överstigas.

17.1.2. Alla delar av systemet ska typgodkännas för enskilda delar enligt del I av dessa föreskrifter.

17.1.3. De material som används i systemet ska vara lämpade för användning med motorgas.

17.1.4. Alla delar av systemet ska fastmonteras på ett korrekt sätt.

17.1.5. Motorgassystemet får inte uppvisa några läckor.

17.1.6. Motorgassystemet ska installeras så att det får bästa möjliga skydd mot skador, såsom skador som orsakas av rörliga fordonsdelar, kollision, stenskott, fordonets i- eller urlastning eller förskjutning i lasten.

Inga tillbehör får anslutas till motorgassystemet utom de som absolut krävs för att motorn i motorfordonet ska fungera korrekt.

17.1.7.1. Utan att det påverkar bestämmelserna i punkt 17.1.7 får motorfordon i kategorierna M2, M3, N2, N3 och M1 med en högsta totalvikt av > 3 500 kg vara försedda med ett uppvärmningssystem för att värma det passagerarutrymme som är anslutet till motorgassystemet.

17.1.7.2. Det uppvärmningssystem som avses i punkt 17.1.7.1 ska tillåtas om de tekniska tjänster som ansvarar för att utföra typgodkännandet anser att uppvärmningssystemet är lämpligt skyddat och att den funktion som krävs av det normala motorgassystemet inte påverkas.

17.1.7.3. Utan att det påverkar bestämmelserna i punkt 17.1.7 får ett fordon som endast kan drivas med en bränsletyp och inte är försett med nödsystem för fortsatt körning (”limp-home system”) utrustas med en servicekoppling i motorgassystemet.

17.1.7.4. Servicekopplingen i punkt 17.1.7.3 ska tillåtas om de tekniska tjänster som ansvarar för att utföra typgodkännandet anser att servicekopplingen är lämpligt skyddad och att den funktion som krävs av det normala motorgassystemet inte påverkas. Servicekopplingen ska kombineras med en separat gastät backventil med vilken det endast är möjligt att driva motorn.

17.1.7.5. Fordon som endast kan drivas med en bränsletyp och som fått en servicekoppling installerad ska nära servicekopplingen vara försedda med dekalen i bilaga 17.

Identifiering av motorgasdrivna fordon i kategorierna M2 och M3.

17.1.8.1. Fordon i kategorierna M2 och M3 ska vara försedda med skylten i bilaga 16.

17.1.8.2. Skylten ska monteras fram- och baktill på fordon i kategorierna M2 eller M3 samt på dörrarnas utsida på den vänstra sidan för högerstyrda fordon och på den högra sidan för vänsterstyrda fordon.

17.2. Ytterligare krav

17.2.1. Ingen komponent i motorgassystemet, inkl. det skyddsmaterial som utgör del av sådana komponenter, får sticka utanför fordonets yttre kontur, med undantag för påfyllningsenheten om denna inte sticker mer än 10 mm utanför karosseriväggens nominella linje.

17.2.2. Med undantag för motorgasbränslebehållaren får ingen komponent i motorgassystemets tvärprofil, inkl. något skyddsmaterial som utgör del av sådana komponenter, sträcka sig utanför fordonets nedre kant om inte någon annan del av fordonet är placerad lägre inom en radie av 150 mm.

17.2.3. Ingen del av motorgassystemet får finnas inom 100 mm från avgasröret eller liknande värmekälla om dessa komponenter inte är lämpligt skyddade mot värme.

17.3. Motorgassystemet

17.3.1. Ett motorgassystem ska innehålla minst följande komponenter:

17.3.1.1. bränslebehållare,

17.3.1.2. 80-procentig stoppventil,

17.3.1.3. nivåindikator,

17.3.1.4. övertrycksventil,

17.3.1.5. fjärrstyrd serviceventil med flödesbegränsningsventil,

17.3.1.6. tryckregulator och förångare, som kan kombineras,

17.3.1.7. fjärrstyrd avstängningsventil,

17.3.1.8. påfyllningsenhet,

17.3.1.9. gasrör och slangar,

17.3.1.10. gasanslutningar mellan motorgaskomponenterna,

17.3.1.11. gasinsprutare eller gasinsprutningsanordning eller gasblandningsmunstycke,

17.3.1.12. elektronisk kontrollenhet,

17.3.1.13. tryckutjämningsanordning (säkring).

17.3.2. Systemet kan också innehålla följande komponenter:

17.3.2.1. gastätt hölje, som täcker de tillbehör som är monterade på bränslebehållaren,

17.3.2.2. backventil,

17.3.2.3. gasledningens övertrycksventil,

17.3.2.4. gasdoseringsenhet,

17.3.2.5. motorgasfilterenhet,

17.3.2.6. tryck- eller temperaturgivare,

17.3.2.7. motorgasbränslepump,

17.3.2.8. bussning för eluttag för behållaren (manöverorgan/bränslepump/bränslenivåindikator),

17.3.2.9. servicekoppling (endast fordon som drivs med en bränsletyp och inget nödsystem för fortsatt körning (”limp-home system”),

17.3.2.10. bränslevalsystem och elsystem,

17.3.2.11. bränslefördelarrör.

17.3.3. Behållaranslutningarna i punkterna 17.3.1.2–17.3.1.5 kan kombineras.

17.3.4. Den fjärrstyrda avstängningsventilen i punkt 17.3.1.7 kan kombineras med tryckregulatorn/förångaren.

17.3.5. De ytterligare komponenter som krävs för att motorn ska fungera effektivt får installeras i den del av motorgassystemet där trycket är lägre än 20 kPa.

17.4. Montering av bränslebehållaren

17.4.1. Bränslebehållaren ska vara varaktigt monterad i fordonet och får inte monteras i motorutrymmet.

17.4.2. Bränslebehållaren ska monteras i korrekt läge enligt behållartillverkarens anvisningar.

17.4.3. Bränslebehållaren ska monteras så att det inte uppstår någon kontakt metall mot metall utom vid behållarens permanenta fästpunkter.

17.4.4. Bränslebehållaren ska ha permanenta fästpunkter där den fastgörs vid motorfordonet eller också ska behållaren fastgöras vid motorfordonet med en behållarram och behållarband.

När fordonet är färdigt för användning ska bränslebehållaren vara minst 200 mm över vägytan.

17.4.5.1. Bestämmelserna i punkt 17.4.5 ska inte tillämpas om behållaren är lämpligt skyddad framtill och på sidorna och ingen del av behållaren är placerad lägre än denna skyddskonstruktion.

17.4.6. Bränslebehållaren(arna) ska vara monterad(e) och fastgjord(a) så att följande accelerationer kan upptas (utan att skada uppstår) när behållarna är fulla:

Fordon i kategorierna M1 och N1:

Fordon i kategorierna M2 och N2:

Fordon i kategorierna M3 och N3:

En beräkningsmetod kan användas i stället för provning i praktiken om dess likvärdighet till den tekniska tjänstens tillfredsställelse kan bevisas av den som ansöker om godkännande.

17.5. Ytterligare krav för bränslebehållaren

17.5.1. Om mer än en motorgasbehållare ansluts till en enda tillförselledning ska varje behållare förses med en backventil som monteras nedströms från den fjärrstyrda serviceventilen och en övertrycksventil för ledningen ska monteras i tillförselledningen nedströms från backventilen. Ett lämpligt filtersystem ska placeras uppströms från backventilen(erna) för att förhindra nedsmutsning av backventilen(erna).

17.5.2. En backventil och en övertrycksventil för ledningen ska inte krävas om bakflödestrycket i den fjärrstyrda serviceventilen i stängt läge överstiger 500 kPa.

I detta fall ska manöverdonet till de fjärrstyrda serviceventilerna vara konstruerat så att det blir omöjligt för mer än en fjärrstyrd ventil att vara öppen samtidigt. Den överlappningstid som medges för omkoppling är begränsad till två minuter.

17.6. Tillbehör till bränslebehållaren

17.6.1. Fjärrstyrd serviceventil med flödesbegränsningsventil på behållaren

17.6.1.1. Den fjärrstyrda serviceventilen med flödesbegränsningsventil ska monteras direkt på bränslebehållaren utan några mellanliggande kopplingar.

17.6.1.2. Den fjärrstyrda serviceventilen med flödesbegränsningsventil ska styras så att den stängs automatiskt när motorn inte körs, oavsett tändningsnyckelns läge, och den ska förbli stängd så länge motorn inte körs.

17.6.2. Fjäderbelastad övertrycksventil i behållaren

17.6.2.1. Den fjäderbelastade övertrycksventilen ska installeras i bränslebehållaren på ett sådant sätt att den är ansluten till ångfasutrymmet och kan utmynna i den omgivande luften. Den fjäderbelastade övertrycksventilen får utmynna i det gastäta höljet om detta gastäta hölje uppfyller kraven i punkt 17.6.5.

17.6.3. 80-procentig stoppventil

17.6.3.1. Den automatiska påfyllningsnivåbegränsaren ska vara avpassad för den bränslebehållare på vilken den är monterad och ska monteras i lämpligt läge för att säkerställa att behållaren inte kan fyllas till mer än 80 %.

17.6.4. Nivåindikator

17.6.4.1. Nivåindikatorn ska vara avpassad för den bränslebehållare på vilken den monteras och ska installeras i lämpligt läge.

17.6.5. Gastätt hölje på behållaren

17.6.5.1. Ett gastätt hölje över behållaranslutningarna som uppfyller kraven i punkterna 17.6.5.2–17.6.5.5 ska monteras på bränslebehållaren om behållaren inte är monterad på fordonets utsida och behållaranslutningarna är skyddade mot smuts och vatten.

17.6.5.2. Det gastäta höljet ska stå i öppen förbindelse med luften, om så krävs med en anslutningsslang och en genomföring.

17.6.5.3. Det gastäta höljets ventilationsöppning ska vara riktad nedåt där den utgår från motorfordonet. Den får emellertid varken utmynna i ett hjulhus eller vara riktad mot någon värmekälla såsom avgasröret.

17.6.5.4. Alla anslutningsslangar och genomföringar i botten av motorfordonskarosseriet för ventilering av det gastäta höljet ska ha en minsta fri öppning av 450 mm2. Om en gasledning, en annan ledning eller en elledning installeras i anslutningsslangen och genomföringen ska den fria öppningen vara minst 450 mm2.

17.6.5.5. Det gastäta höljet och anslutningsslangarna ska vara gastäta vid ett tryck av 10 kPa med öppningarna stängda och inte uppvisa någon varaktig deformering vid ett största tillåtna läckage av 100 cm3/h.

17.6.5.6. Anslutningsslangen ska på ett lämpligt sätt säkras vid det gastäta höljet och genomföringen för att garantera att gastät en skarv bildas.

17.7. Gasledningar och gasslangar

17.7.1. Gasledningar ska tillverkas av sömlöst material: antingen koppar eller rostfritt stål eller stål med korrosionsbeständig beläggning.

17.7.2. Om sömlös koppar används ska ledningen skyddas av en gummi- eller plastmuff.

17.7.3. Den yttre diametern i de gasledningar som tillverkas av koppar får inte överstiga 12 mm med en väggtjocklek av minst 0,8 mm medan den yttre diametern för gasledningar av stål och rostfritt stål inte får överstiga 25 mm med en väggtjocklek lämpad för gastillförsel.

17.7.4. Gasledningen får vara tillverkad av icke-metalliskt material om ledningen uppfyller kraven i punkt 6.7 i dessa föreskrifter.

17.7.5. Gasledningen får ersättas med en gasslang om denna slang uppfyller kraven i punkt 6.7 i dessa föreskrifter.

17.7.6. Andra gasledningar än icke-metalliska gasledningar ska säkras så att de inte utsätts för vibration eller påfrestningar.

17.7.7. Gasslangar och icke-metalliska gasledningar ska säkras så att de inte utsätts för påfrestningar.

17.7.8. Vid fästpunkten ska gasledningen eller slangen monteras med skyddsmaterial.

17.7.9. Gasledningar eller slangar ska inte placeras vid domkraftsfästen.

17.7.10. Vid passager ska gasledningar eller slangar, oavsett om de är försedda med en skyddsmuff eller inte, monteras med skyddsmaterial.

17.8. Gasanslutningar mellan motorgassystemets komponenter

17.8.1. Lödda eller svetsade skarvar och presskopplingar är inte tillåtna.

17.8.2. Gasledningar ska endast anslutas till anslutningar som i fråga om korrosion är kompatibla.

17.8.3. Ledningar av rostfritt stål får endast sammankopplas med anslutningar av rostfritt stål.

17.8.4. Fördelningsblock ska tillverkas av korrosionsbeständigt material.

17.8.5. Gasledningar ska förenas genom lämpliga anslutningar, t.ex. tvådelade presskopplingar i stålrör och anslutningar med skärringar som avsmalnar på båda sidor eller två flänsar i kopparrör. Gasledningarna ska förenas genom lämpliga anslutningar. Sådana anslutningar som orsakar att ledningen skadas får under inga omständigheter användas. Sprängningstrycket i de monterade anslutningarna ska vara samma eller högre än det som anges för ledningen.

17.8.6. Antalet anslutningar ska begänsas till ett minimum.

17.8.7. Alla anslutningar ska göras på ställen som är tillgängliga för inspektion.

I ett passagerarutrymme eller avskilt bagageutrymme får gasledningen eller slangen inte finnas längre än vad som rimligen krävs varvid denna bestämmelse är uppfylld om gasledningen eller slangen inte sträcker sig längre än från bränslebehållaren till fordonssidan.

17.8.8.1. Det får inte finnas några gasledande anslutningar i passagerarutrymmet eller det avskilda bagageutrymmet med undantag för:

17.8.8.2. Bestämmelserna i punkterna 17.8.8 och 17.8.8.1 ska inte tillämpas på fordon i kategorierna M2 eller M3 om gasledningarna eller slangarna och anslutningarna är försedda med en muff som är motorgasbeständig och som är öppen mot luften. Muffens eller ledningens öppna del ska vara placerad vid den lägsta punkten.

17.9. Fjärrstyrd avstängningsventil

17.9.1. En fjärrstyrd avstängningsventil ska installeras i den gasledning som förbinder motorgasbehållaren med tryckregulatorn/förångaren så nära tryckregulatorn/förångaren som möjligt.

17.9.2. Den fjärrstyrda avstängningsventilen får ingå i tryckregulatorn/förångaren.

17.9.3. Utan att det påverkar bestämmelserna i punkt 17.9.1 får den fjärrstyrda avstängningsventilen installeras på en plats i motorrummet som anges av motorgassystemets tillverkare om ett bränsleåterledningssystem finns mellan tryckregulatorn och motorgasbehållaren.

17.9.4. Den fjärrstyrda avstängningsventilen ska installeras så att bränsletillförseln stängs när motorn inte körs eller om fordonet också är försett med ett annat bränslesystem när den andra bränsletypen väljs. En fördröjning med två sekunder är tillåten av diagnostiska skäl.

17.10. Påfyllningsenhet

17.10.1. Påfyllningsenheten ska säkras mot rotation och ska skyddas mot smuts och vatten.

17.10.2. När motorgasbehållaren är monterad i passagerarutrymmet eller i ett avskilt (bagage)utrymme ska påfyllningsenheten placeras på fordonets utsida.

17.11. Bränslevalsystem och elinstallering

Motorgassystemets elkomponenter ska skyddas mot överbelastning och minst en separat säkring ska finnas i matningskabeln.

17.11.1.1. Säkringen ska installeras på en känd plats där den kan nås utan användning av verktyg.

17.11.2. Elförsörjningen till de komponenter i motorgassystemet som också leder gas får inte ske med en gasledning.

17.11.3. Alla elkomponenter som installeras i en del av motorgassystemet där trycket överstiger 20 kPa ska anslutas och isoleras på ett sådant sätt att ingen ström leds genom de delar som innehåller motorgas.

17.11.4. Elkablar ska vara lämpligt skyddade mot skada. Elledningar i bagage- och passagerarutrymme ska överensstämma med isoleringsklass IP 40 enligt IEC 529. Alla övriga elledningar ska överensstämma med isoleringsklass IP 54 enligt IEC 529.

17.11.5. Fordon med mer än ett bränslesystem ska ha ett bränslevalssystem som säkerställer att inte mer än ett bränsle tillförs motorn åt gången. En kort överlappningstid för att medge omkoppling är tillåten.

17.11.6. Utan att det påverkar bestämmelserna i punkt 17.11.5 är det i fråga om motorer som drivs med två bränsletyper och där systemet sköts av föraren tillåtet att tillföra motorn mer än ett bränsle.

17.11.7. Elledningar och komponenter i det gastäta höljet ska konstrueras så att inga gnistor bildas.

17.12. Tryckutjämningsanordning

17.12.1. Tryckutjämningsanordningen ska monteras på bränslebehållaren(arna) på ett sådant sätt den kan avleda till det gastäta höljet när dettas föreskrivs och om detta gastäta hölje uppfyller kraven i punkt 17.6.5.

18. TILLVERKNINGENS ÖVERENSSTÄMMELSE

Tillverkningsförfarandenas överensstämmelse ska uppfylla följande krav i avtalet, tillägg 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2):

18.1. Alla fordon som godkänns enligt föreskrifter ska tillverkas så att de överensstämmer med den typ som godkänts genom att uppfylla kraven i punkt 17 ovan.

18.2. För att kontrollera att kraven i punkt 18.1 uppfylls ska lämpliga kontroller av tillverkningen utföras.

18.3. Den myndighet som beviljat typgodkännande får när som helst kontrollera överensstämmelsen i de kontrollmetoder som tillämpas i varje tillverkningsanläggning. Dessa kontroller ska normalt äga rum en gång om året.

19. PÅFÖLJDER VID TILLVERKNINGENS BRISTANDE ÖVERENSSTÄMMELSE

19.1. Det godkännande som enligt dessa föreskrifter beviljats med avseende på ett fordon kan återkallas om kraven i punkt 18 ovan inte uppfylls.

19.2. Om en avtalsslutande part som tillämpar dessa föreskrifter återkallar ett godkännande som den tidigare beviljat ska den genast underrätta de övriga avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter om detta med användning av ett meddelandeformulär som överensstämmer med förlagan i bilaga 2D till dessa föreskrifter.

20. ÄNDRING OCH UTÖKNING AV GODKÄNNANDE AV EN FORDONSTYP

Varje ändring av installeringen av specifik utrustning för användning av motorgaser i fordonets framdrivningssystem ska meddelas den myndighet som beviljat typgodkännandet. Myndigheten kan då antingen:

20.1.1. anse att de ändringar som gjorts sannolikt inte får någon märkbar negativ inverkan och att fordonet i alla händelser fortfarande uppfyller kraven, eller

20.1.2. kräva ytterligare en provningsrapport från den tekniska tjänst som ansvarar för provningarnas utförande.

20.2. Bekräftelse eller avslag på ansökan om godkännande ska, med angivande av ändringen, enligt förfarandet i punkt 16.3 ovan meddelas de avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter.

20.3. Den behöriga myndighet som utfärdar en utökning av godkännande ska tilldela en sådan utökning ett serienummer och underrätta de övriga parter i 1958 års avtal som tillämpar dessa föreskrifter om detta med hjälp av ett meddelandeformulär som överensstämmer med förlagan i bilaga 2D till dessa föreskrifter.

21. TILLVERKNINGENS SLUTGILTIGA UPPHÖRANDE

Om godkännandeinnehvaren fullständigt upphör att tillverka en fordonstyp som godkänts i enlighet med dessa föreskrifter ska denne underrätta den myndighet som beviljat godkännandet om detta. Vid mottagandet av det berörda meddelandet ska denna myndighet underrätta de övriga avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter om detta med hjälp av ett meddelandeformulär som överensstämmer med förlagan i bilaga 2D till dessa föreskrifter.

22. ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER FÖR INSTALLERINGEN AV MOTORGASUTRUSTNINGENS OLIKA KOMPONENTER OCH FÖR TYPGODKÄNNANDE AV ETT FORDON SOM ÄR FÖRSETT MED SPECIFIK UTRUSTNING FÖR ANVÄNDNING AV MOTORGAS I SITT FRAMDRIVNINGSSYSTEM MED AVSEENDE PÅ INSTALLERINGEN AV SÅDAN UTRUSTNING

22.1. Från och med dagen för det officiella ikraftträdandet av ändringsserie 01 till dessa föreskrifter får ingen avtalsslutande part som tillämpar dessa föreskrifter vägra att bevilja FN/ECE-godkännande enligt dessa föreskrifter, ändrade genom ändringsserie 01.

22.2. Från och med dagen för det officiella ikraftträdandet av ändringsserie 01 till dessa föreskrifter får ingen avtalsslutande part som tillämpar dessa föreskrifter hindra montering på ett fordon och användning som första utrustning av en komponent som godkänts enligt dessa föreskrifter, ändrade genom ändringsserie 01.

22.3. Under en period av tolv månader efter dagen för ikraftträdandet av ändringsserie 01 till dessa föreskrifter får de avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter tillåta användning som första utrustning av en komponenttyp som godkänts enligt dessa föreskrifter i deras ursprungliga form, när den monteras på ett fordon som ombyggts för framdrivning med motorgas.

22.4. Tolv månader efter dagen för ikraftträdandet av ändringsserie 01 till dessa föreskrifter ska de avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter hindra användning som första utrustning av en komponent som inte uppfyller kraven i dessa föreskrifter, ändrade genom ändringsserie 01, när den monteras på ett fordon som ombyggts för framdrivning med motorgas.

22.5. Tolv månader efter dagen för ikraftträdandet av ändringsserie 01 till dessa föreskrifter får de avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter vägra första nationell registrering (första ibruktagande) av ett fordon som inte uppfyller kraven i dessa föreskrifter, ändrade genom ändringsserie 01.

23. NAMN- OCH ADRESSUPPGIFTER GÄLLANDE DE TEKNISKA TJÄNSTER SOM ANSVARAR FÖR GODKÄNNANDEPROVNINGARNAS UTFÖRANDE OCH MYNDIGHETERNA

De avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter ska meddela Förenta nationernas sekretariat namn- och adressuppgifter gällande de tekniska tjänster som ansvarar för utförande av godkännandeprovningar samt de myndigheter som beviljar godkännande och till vilka de intyg, som bestyrker det godkännande, den utökning, det avslag på ansökan om eller det återkallande av godkännande som utfärdats i andra länder, ska sändas.

(1) Enligt definition i bilaga 7 till den konsoliderade resolutionen om fordonstillverkning (R.E.3), (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Ändring 2, senast ändrad genom ändring 4).

(2) 1 för Tyskland, 2 för Frankrike, 3 för Italien, 4 för Nederländerna, 5 för Sverige, 6 för Belgien, 7 för Ungern, 8 för Tjeckien, 9 för Spanien, 10 för Serbien, 11 för Förenade kungariket, 12 för Österrike, 13 för Luxemburg, 14 för Schweiz, 15 (vakant), 16 för Norge, 17 för Finland, 18 för Danmark, 19 för Rumänien, 20 för Polen, 21 för Portugal, 22 för Ryssland, 23 för Grekland, 24 för Irland, 25 för Kroatien, 26 för Slovenien, 27 för Slovakien, 28 för Vitryssland, 29 för Estland, 30 (vakant), 31 för Bosnien och Hercegovina, 32 för Lettland, 33 (vakant), 34 för Bulgarien, 35 (vakant), 36 för Litauen, 37 för Turkiet, 38 (vakant), 39 för Azerbajdzjan, 40 för f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, 41 (vakant), 42 för Europeiska gemenskapen (godkännanden beviljas av dess medlemsstater med användning av deras respektive ECE-symbol), 43 för Japan, 44 (vakant), 45 för Australien, 46 för Ukraina, 47 för Sydafrika, 48 för Nya Zeeland, 49 för Cypern, 50 för Malta, 51 för Sydkorea, 52 för Malaysien, 53 för Thailand, 54–55 (vakanta) och 56 för Montenegro. Följande nummer ska tilldelas andra länder i den kronologiska ordning i vilken de ratificerar eller ansluter sig till överenskommelsen om antagande av enhetliga tekniska bestämmelser för hjulförsedda fordon, utrustning och delar som kan monteras och/eller användas på hjulförsedda fordon samt om villkoren för ömsesidigt erkännande av de godkännanden som beviljats på grundval av dessa bestämmelser, varefter de nummer som sålunda tilldelats ska delges de avtalsslutande parterna av Förenta nationernas generalsekreterare.

(3) Antingen kombinerad eller separat

(4) Tillämpas endast när gasdoseringsenheten inte ingår i gasinsprutningsanordningen.

(5) Tillämpas endast när driftstrycket i gasblandningsmunstycket överstiger 20 kPa (klass 2).

(6) Enligt definition i bilaga 7 till den konsoliderade resolutionen om fordonstillverkning (R.E.3), (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Ändring 2, senast ändrad genom ändring 4).

(7) Se fotnot 2

De tryckhållande mässingskomponenter i tryckutjämningsanordningen som är exponerade ska tåla den provning med kvicksilvernitrat som beskrivs i ASTM B154 (3) /utan sådan sprickbildning som beror på spänningskorrosion. Tryckutjämningsanordningen ska under 30 minuter hållas nedsänkt i en vattenlösning av kvicksilvernitrat som innehåller 10 g kvicksilvernitrat och 10 ml salpetersyra per liter lösning. Efter nedsänkningen ska tryckutjämningsanordningen läckageprovas genom att ett lufttryck av 3 000 kPa tillförs under en minut varvid komponenten ska kontrolleras mot yttre läckage. Inget läckage får överstiga 200 cm3/tim.

c)

provstycket hålls vid –20 °C medan det under 10 000 cykler utsätts för mellan 300 och 3 000 kPa.

provstycket hålls vid 82 °C medan det under 10 000 cykler utsätts för mellan 300 och 3 000 kPa,

Ett provstycke ska utmattningsprovas med en tryckcyklingshastighet som inte får överstiga 4 cykler per minut enligt följande:

Ett provstycke ska under 24 timmar hållas vid en kontrollerad temperatur av minst 90 °C och ett tryck av minst provningstrycket (3 000 kPa). Vid slutet av denna provning får det inte förekomma något läckage eller synligt tecken på utträngning av någon smältbar metall som använts vid konstruktionen.

för den del som står i kontakt med det reglerade trycket och med ett högsta reglerat tryck under drift av 120 kPa.

för den del som står i kontakt med det reglerade trycket och med ett högsta reglerat tryck under drift av 450 kPa.

3.7.2.1. Den monterade slangen (slang med kopplingar) ska under fem minuter tåla ett gastryck av 3 000 kPa utan något läckage.

3.5.5.2. Provningstrycket av 6 750 kPa ska anbringas under 10 minuter utan något läckage.

3.5.3.3. Efter provningen ska slangen under 10 minuter tåla ett provningstryck av 6 750 kPa. Inget läckage är tillåtet.

3.5.3.1. En slangdel som tryckluftsfyllts vid 3 000 kPa, med en minsta längd av 0,5 m ska under 24 timmar läggas i en ugn vid en temperatur av 125 ±2 °C.

3.5.1.3. Läckaget genom slangväggen får inte överstiga 95 cm3 ånga per slangmeter per 24 timmar.

Efter åldring ska provstyckena konditioneras under minst 21 dagar före utförandet av draghållfastprovningen enligt punkt 3.3.1.1.

3.4.3.3. Beständighet mot åldring enligt ISO 188 under följande villkor:

3.4.3.2. Beständighet mot n-hexan enligt ISO 1817 under följande villkor:

Materialet ska konditioneras under minst 21 dagar vid 23 °C och en relativ fuktighet av 50 % före provning.

3.4.3.1. Draghållfasthet och töjning vid brott enligt enligt ISO 527–2 under följande villkor:

3.4.2.2. De provstycken som ska töjas till 20 % ska under 120 timmar utsättas för luft av 40 °C och en relativ fuktighet av av 50 % ±10 % med en ozonhalt av 50 delar per hundra miljoner.

3.4.1.3. Beständighet mot åldring enligt ISO 188 under följande villkor:

3.4.1.2. Beständighet mot n-hexan enligt ISO 1817 under följande villkor:

Efter åldring ska provstyckena konditioneras under minst 21 dagar vid 23 °C och en relativ fuktighet av 50 % före utförandet av draghållfastprovningen enligt punkt 3.3.2.1.

3.3.2.3. Beständighet mot åldring enligt ISO 188 under följande villkor:

Efter förvaring i luft med en temperatur av 40 °C under 48 timmar får vikten jämförd med det ursprungliga värdet inte ha minskat med mer än 5 %.

3.3.2.2. Beständighet mot n-pentan enligt ISO 1817 under följande villkor:

Materialet ska konditioneras under minst 21 dagar vid 23 °C och en relativ fuktighet av 50 % före provning.

3.3.2.1. Draghållfasthet och töjning vid brott enligt enligt ISO 527–2 under följande villkor:

3.3.1.3. Beständighet mot åldring enligt ISO 188 under följande villkor:

Efter förvaring i luft med en temperatur av 40 °C under 48 timmar får vikten jämförd med det ursprungliga värdet inte ha minskat med mer än 5 %.

3.3.1.2. Beständighet mot n-pentan enligt ISO 1817 under följande villkor:

2.7.3.1. Den monterade slangen (slang med kopplingar) ska under fem minuter tåla ett gastryck av 1 015 kPa utan något läckage.

2.5.4.2. Provningstrycket av 1 015 kPa ska anbringas under 10 minuter utan något läckage.

2.5.1.3. Läckaget genom slangväggen får inte överstiga 95 cm3 ånga per slangmeter per 24 timmar.

2.4.2.2. De provstycken som ska töjas till 20 % ska under 120 timmar utsättas för luft av 40 °C med en ozonhalt av 50 delar per hundra miljoner.

2.4.1.3. Beständighet mot åldring enligt ISO 188 under följande villkor:

2.4.1.2. Beständighet mot n-hexan enligt ISO 1817 under följande villkor:

2.3.1.3. Beständighet mot åldring enligt ISO 188 under följande villkor:

Efter förvaring i luft med en temperatur av 40 °C under 48 timmar får vikten jämförd med det ursprungliga värdet inte ha minskat med mer än 5 %.

2.3.1.2. Beständighet mot n-pentan enligt ISO 1817 under följande villkor:

1.7.3.1. Den monterade slangen (slang med anslutningar) ska under fem minuter tåla ett gastryck av 3 000 kPa utan något läckage.

1.5.5.2. Provningstrycket av 6 750 kPa ska anbringas under 10 minuter utan något läckage.

1.5.1.3. Läckaget genom slangväggen får inte överstiga 95 cm3 ånga per slangmeter per 24 timmar.

1.4.2.2. De provstycken som ska töjas till 20 % ska under 120 timmar utsättas för luft av 40 °C med en ozonhalt av 50 delar per hundra miljoner.

1.4.1.2. Beständighet mot åldring enligt ISO 188 under följande villkor:

1.4.1.1. Beständighet mot n-hexan enligt ISO 1817 under följande villkor:

1.3.1.3. Beständighet mot åldring enligt ISO 188 under följande villkor:

Efter förvaring i luft med en temperatur av 40 °C under 48 timmar får vikten jämförd med det ursprungliga värdet inte ha minskat med mer än 5 %.

1.3.1.2. Beständighet mot n-pentan enligt ISO 1817 under följande villkor:

BILAGA 10

BESTÄMMELSER FÖR GODKÄNNANDE AV MOTORGASBEHÅLLARE

Betydelsen hos de symboler och termer som används i denna bilaga

Ph = hydrauliskt provningstryck, i kPa, Pr = behållarens sprängningstryck, uppmätt vid sprängningsprovningen, i kPa, Re = den minsta sträckgräns i N/mm2, som garanteras av materialstandarden, Rm = den minsta draghållfasthet i N/mm2, som garanteras av materialstandarden, Rmt = verklig draghållfasthet, i N/mm2, a = beräknad minsta tjocklek hos det cylindriska skalet, i mm, b = beräknad minsta tjocklek hos de kupade gavlarna, i mm, D = nominell yttre diameter hos behållaren, i mm, R = inre radie hos den kupade gaveln i den cylindriska standardbehållaren, i mm, r = inre upphöjning hos den kupade gaveln i den cylindriska standardbehållaren, i mm, H = yttre höjd hos den kupade delen av behållarens gavel, i mm, h = höjden hos den cylindriska delen av den kupade gaveln, i mm, L = längden hos behållarens spänningsbeständiga skal, i mm, A = ursprungsmaterialets töjningsvärde (%), V0 = ursprunglig behållarvolym när trycket ökas vid sprängningsprovningen, i dm3, V = slutlig behållarvolym vid sprängning, i dm3, g = tyngdacceleration, i m/s2, c = formfaktor, Z = spänningsreduceringsfaktor.

1. TEKNISKA KRAV

1.1. Följande cylindrar omfattas av denna bilaga:

Motorgas-1 metallbehållare

Motorgas-4 helkompositbehållare

1.2. Mått

För alla mått utan toleransangivelse ska de allmänna toleranserna i EN 22768–1 tillämpas.

1.3. Material

1.3.1. Det material som används för tillverkningen av spänningsbeständiga behållarskal ska vara stål som specificeras i Euronorm EN 10120 (andra material får emellertid användas, förutsatt att behållaren har samma säkerhetsegenskaper, vilket ska intygas av de myndigheter som beviljar typgodkännande).

1.3.2. Ursprungsmaterialet avser materialet i dess tillstånd innan någon specifik förändring i fråga om tillverkningsprocessen utförts.

1.3.3. Alla komponenter i behållaren och alla de delar som svetsats på den ska vara gjorda av ömsesidigt kompatibla material.

1.3.4. Fyllningsmaterialen ska vara kompatibla med ursprungsmaterialet så att de svetsfogar som bildas får egenskaper som är likvärdiga med de som specificeras för ursprungsmaterialet (EN 288–39).

1.3.5. Behållartillverkaren ska upprätta och tillhandahålla:

a) för metallbehållare: intyg om kemisk chargeanalys,

b) för behållare helt i kompositmaterial: intyg om analys av kemisk beständighet som gäller de provningar som utförts enligt kraven i tillägg 6,

c) materialets mekaniska egenskaper i fråga om stål eller andra material som används för konstruktionen av de delar som utsätts för tryck.

1.3.6. Den inspekterande myndigheten ska få tillfälle att utföra oberoende analyser. Dessa analyser ska utföras antingen på de provstycken som tagits ur de material som tillhandahålls av behållartillverkaren eller på de färdiga behållarna.

1.3.7. Tillverkaren ska förse den inspekterande myndigheten med resultaten av de metallurgiska och mekaniska provningar och grund- och fyllnadsmaterialanalyser som utförts på svetsar och ska också förse den med en beskrivning av de svetsningsmetoder och processer som kan ses som representativa för de svetsningar som utförs under tillverkningen.

1.4. Driftstemperaturer och tryck

1.4.1. Driftstemperatur

Behållarens driftstemperatur ska ligga mellan –20 °C och 65 °C. För de extrema driftstemperaturer som överstiger nämnda temperaturer ska särskilda provningsvillkor tillämpas som ska avtalas med den behöriga myndigheten.

1.4.2. Driftstryck

Behållarens driftstryck ska vara: 3 000 kPa.

1.5. Värmebehandlingsförfaranden för endast metallbehållare ska uppfylla följande krav:

1.5.1. Värmebehandlingen ska utföras på delar av eller på den kompletta behållaren.

1.5.2. De delar av en behållare som deformerats med mer än 5 % ska genomgå följande värmebehandling: normalisering.

Behållare med en väggtjocklek ≥ 5 mm ska genomgå följande värmebehandling:

1.5.3.1. varmvalsat och normaliserat material: avspänningsglödgning eller normalisering,

1.5.3.2. material av ett annat slag: normalisering.

1.5.4. Tillverkaren ska redogöra för det värmebehandlingsförfarande som tillämpats.

1.5.5. Lokal värmebehandling av en komplett behållare är inte tillåten.

1.6. Beräkning av delarna under tryck

Beräkning av tryckutsatta delar av metallbehållare.

Väggtjockleken hos behållarnas cylindriska skal får inte vara mindre än vad som beräknas med formeln:

1.6.1.1.1. Behållare utan längsgående svetsningar:

1.6.1.1.2. Behållare med längsgående svetsningar:

i) z = 0,85 där tillverkaren röntgar varje skärning mellan svetsningarna, 100 mm av den angränsande längsgående svetsningen och 50 mm (25 mm på varje sida av skärningen) av den angränsande rundsvetsningen. Denna provning ska utföras med maskin i början och slutet av varje arbetsskift under fortlöpande tillverkning.

ii) z = 1 där varje skärning mellan svetsningarna, 100 mm av den angränsande längsgående svetsningen och 50 mm (25 mm på varje sida av skärningen) av den angränsande rundsvetsningen punktröntgas. Denna provning ska utföras på 10 % av behållartillverkningen där de behållare som ska provas väljs slumpmässigt. Skulle dessa röntgenprovningar avslöja oacceptabla defekter enligt definition i punkt 2.4.1.4 ska alla erforderliga åtgärder vidtas för att undersöka den pågående tillverkningen i fråga och eliminera defekterna.

Mått för och beräkningar av gavlar (se figurerna i tillägg 4 till denna bilaga).

1.6.1.2.1. Behållarens gavlar ska vara i ett stycke, ha sin konkava sida mot trycket och vara antingen torisfäriska eller ellipsformade (exempel ges i tillägg 5).

1.6.1.2.2. Behållargavlarna ska uppfylla följande villkor:

Torisfäriska gavlar

samtidigt gällande gränsvärden:

0,003 D ≤ b ≤ 0,08 D r ≥ 0,1 D R ≤ D H ≥ 0,18 D r ≥ 2 b h ≥ 4 b h ≤ 0,15 D (inte tillämpligt för de behållare som visas i tillägg 2 till denna bilaga, figur 2a)

Ellipsformade gavlar

samtidigt gällande gränsvärden:

0,003 D ≤ b≤ 0,08 D H ≥ 0,18 D h ≥ 4 b h ≤ 0,15 D (inte tillämpligt för de behållare som visas i tillägg 2 till denna bilaga, figur 2a)

1.6.1.2.3. Tjockleken hos dessa kupade gavlar får totalt inte vara mindre än det värde som beräknats med följande formel:

Den formfaktor C som ska användas för hela gavlar ges i tabellen och diagrammen i tillägg 4 till denna bilaga.

Väggtjockleken hos gavlarnas cylindriska kant får inte vara mindre än eller avvika med mer än 15 % från skalets minsta väggtjocklek.

1.6.1.3. Den nominella väggtjockleken hos den cylindriska delen och hos den kupade gaveln får under inga omständigheter vara mindre än:

med ett minimum av 1,5 mm.

1.6.1.4. Behållarens skal får utgöras av en, två eller tre delar. Om skalet består av två eller tre delar ska de längsgående svetsningarna skiftas/roteras motsvarande minst 10 gånger behållarväggens tjocklek (10 · a). Gavlarna ska vara i ett stycke och konvexa.

1.6.2. Beräkning av tryckutsatta delar för helkompositbehållare

Spänningarna i behållaren ska beräknas för varje behållartyp. De tryck som används vid dessa beräkningar ska vara driftstryck och sprängningsprovningstryck. Vid beräkningarna ska lämplig analysteknik användas för erhålla spänningsfördelningen i hela behållaren.

1.7. Konstruktion och utförande

Allmänna krav

1.7.1.1. Tillverkaren ska med ett lämpligt kvalitetskontrollsystem visa sig ha och upprätthålla de möjligheter och metoder för tillverkning som säkerställer att de behållare som tillverkas uppfyller kraven i denna bilaga.

1.7.1.2. Tillverkaren ska genom lämplig övervakning säkerställa att de ursprungsmaterial och pressade delar som används för att tillverka behållarna är fria från defekter som skulle kunna äventyra säker användning av behållarna.

Tryckutsatta delar

1.7.2.1. Tillverkaren ska beskriva de metoder och processer för svetsning som används och ange de inspektioner som utförts under tillverkningen.

1.7.2.2. Tekniska krav på svetsningen

Stumsvetsningarna ska utföras med en automatisk svetsningsprocess.

Stumsvetsningarna på det spänningsbeständiga skalet får inte utföras inom något område där det finns ändringar av profilen.

Vinkelsvetsningar får inte läggas ovanpå stumsvetsningar utan ligga minst 10 mm från dem.

Svetsningar som förenar de delar som bildar behållarskalet ska uppfylla följande villkor (se de figurer som ges som exempel i tillägg 1 till denna bilaga):

längsgående svetsning: denna svetsning utförs i form av en stumsvetsning på hela sektionen av väggmaterialet,

rundsvetsning:

denna svetsning utförs i form av en stumsvetsning på hela sektionen av väggmaterialet. En jogglad svetsning anses vara en särskild stumsvetsningstyp,

svetsningar av ventilens bultsvetsade platta eller ring ska utföras enligt tillägg 1, figur 3.

En svetsning som fixerar behållarens fläns eller upphängningar ska vara antingen en stum- eller vinkelsvetsning.

Svetsade monteringsupphängningar ska svetsas med rundsvetsning. Svetsningarna ska vara tillräckligt starka för att tåla vibration, inbromsningar och yttre krafter av minst 30 g i alla riktningar.

I fråga om stumsvetsningar får kontaktytornas misspassning inte överstiga en femtedel av väggarnas tjocklek (1/5 a).

1.7.2.3. Kontroll av svetsningar

Tillverkaren ska säkerställa att svetsningarna visar kontinuerlig inbränning utan någon avvikelse i svetsfogen och att de är fria från defekter som skulle kunna äventyra säker användning av behållaren.

För behållare i två delar ska en röntgenprovning utföras på rundstumsvetsningar över 100 mm, med undantag för de svetsningar som överensstämmer med den jogglade svetsningen på sidan 1 i tillägg 1 till denna bilaga. På en behållare som valts i början och slutet av varje arbetsskift under fortlöpande tillverkning och i händelse av att tillverkningen avbrutits under mer än 12 timmar bör den första svetsade behållaren också röntgas.

1.7.2.4. Orundhet

En orundhet i behållarens cylindriska skal ska vara så begränsad att skillnaden mellan den största och minsta yttre diametern i samma tvärsnitt inte är större än 1 % av medelvärdet för dessa diametrar.

Anslutningar

1.7.3.1. Upphängningarna ska tillverkas och anbringas på behållaren så att inga farliga spänningskoncentrationer orsakas eller ger upphov till vattenansamling.

1.7.3.2. Behållarens stativ ska vara tillräckligt starkt och tillverkat av en metall som är kompatibel med den typ av stål som används för behållaren. Stativet ska vara utformat så det ger behållaren tillräcklig stabilitet.

Stativets övre kant ska vara svetsad på behållaren så att den inte ger upphov till vattenansamlingar eller till att vatten kan intränga mellan stativ och behållare.

1.7.3.3. Ett referensmärke ska anbringas på behållarna för att säkerställa deras korrekta installering.

1.7.3.4. Om identifieringsskyltar monterats ska de vara anbringade på det spänningsbeständiga skalet och får inte kunna avlägsnas. Alla åtgärder som krävs för att förhindra korrosion ska vidtas.

1.7.3.5. Behållaren ska vara utformad så att ett gastätt hölje eller annat slags skyddsanordning kan monteras över behållartillbehören.

1.7.3.6. Vilket annat material som helst får emellertid användas vid tillverkningen av upphängningarna, förutsatt att dess styrka kan säkerställas och att all risk för korrosion av behållargaveln elimineras.

Brandskydd

1.7.4.1. En behållare som är representativ för behållartypen och försedd med alla tillbehör och eventuell ytterligare isolering eller skyddsmaterial ska genomgå en provning i öppen eld så som anges i punkt 2.6 i denna bilaga.

2. PROVNINGAR

I tabellerna 1 och 2 nedan ges en översikt över de provningar som ska utföras på motorgasbehållarna såväl på prototyper som under tillverkningsprocessen. Alla provningar ska utföras vid en omgivningstemperatur av 20 ±5 °C om inget annat anges.

Tabell 1

Översikt över de provningar som ska utföras på metallbehållare

Provning som ska utföras Tillverkning Satsprovningar Antal behållare som ska provas för typgodkännande Provningsbeskrivning Draghållfasthetsprovning 1 per sats 2 (1) Se punkt 2.1.2.2. Böjningsprovning 1 per sats 2 (1) Se punkt 2.1.2.3. Sprängningsprovning 2 Se punkt 2.2. Hydraulisk provning Varje behållare 100 % Se punkt 2.3. Provning i öppen eld 1 Se punkt 2.6. Röntgenundersökning 1 per sats 100 % Se punkt 2.4.1. Makroskopisk undersökning 1 per sats 2 (1) Se punkt 2.4.2. Kontroll av svetsningar 1 per sats 100 % Se punkt 1.7.2.3. Okulärbesiktning av delar av behållaren 1 per sats 100 %

Anmärkning 1: Sex behållare ska inlämnas för typgodkännande.

Anmärkning 2: På en av dessa prototyper ska behållarvolymen och väggtjockleken hos varje del av behållaren bestämmas.

Tabell 2

Översikt över de provningar som ska utföras på helkompositbehållare

Provning som ska utföras Tillverkning Satsprovningar Antal behållare som ska provas för typgodkännande Provningsbeskrivning Sprängningsprovning 1 per sats 3 Se punkt 2.2. Hydraulisk provning Varje behållare Alla behållare Se punkt 2.3. Tryckcykelprovning vid omgivande temperatur 1 per 5 satser 3 Se punkt 2.3.6.1. Tryckcykelprovning vid hög temperatur 1 Se punkt 2.3.6.2. Provning av yttre läckage 1 Se punkt 2.3.6.3. Permeabilitetsprovning 1 Se punkt 2.3.6.4. Motorgascykelprovning 1 Se punkt 2.3.6.5. Krypningsprovning vid hög temperatur 1 Se punkt 2.3.6.6. Provning i öppen eld 1 Se punkt 2.6. Islagsprovning 1 Se punkt 2.7. Fallprovning 1 Se punkt 2.8. Vridprovning för anslutningsklacken 1 Se punkt 2.9. Provning i syrahaltig miljö 1 Se punkt 2.10. Provning med ultraviolett strålning 1 Se punkt 2.11.

2.1. Mekaniska provningar

Allmänna krav

Frekvensen av mekaniska provningar

2.1.1.1.1. Frekvensen av provningar av metallbehållare ska vara: en behållare ur varje sats under tillverkning och för typprovning, se tabell 1.

Provstycken som inte är plana ska utplanas genom kallpressning.

I de provstycken som innehåller en svetsning ska svetsningen maskinbearbetas för att avlägsna överskottet.

Metallbehållare ska genomgå de provningar som beskrivs i tabell 1.

Provstyckena från behållare med endast en rundsvetsning (två delar) ska tas från de ställen som visas i tillägg 2, figur 1.

Provstyckena från behållare med längsgående svetsningar och rundsvetsningar (tre eller flera delar) ska tas från de ställen som visas i tillägg 2, figur 2.

2.1.1.1.2. Frekvensen av provningar av helkompositbehållare ska vara:

(a) Under tillverkning: en behållare ur varje sats

(b) För typprovning, se tabell 2

2.1.1.2. Alla mekaniska provningar för att kontrollera egenskaperna hos grundmaterialet och hos svetsningarna i behållarens spänningsbeständiga skal utförs på provstycken som tagits från färdigställda behållare.

Provningstyper och utvärdering av provningsresultat

Varje provningsbehållare genomgår följande provningar:

2.1.2.1.1. Behållare med längsgående svetsningar och rundsvetsningar (tre delar) på provstycken som tagits från de ställen som visas i figur 1 i tillägg 2 till denna bilaga:

a) en draghållfasthetsprovning på grundmaterialet: provstycket ska tas i längsgående riktning (om detta inte är möjligt får det tas i radiell riktning),

b) en draghållfasthetsprovning på undersidans grundmaterial,

c) en draghållfasthetsprovning vinkelrät mot den längsgående svetsningen.

d) en draghållfasthetsprovning mot rundsvetsningen,

e) en böjningsprovning på den längsgående svetsningen med den inre ytan under spänning,

f) en böjningsprovning på den längsgående svetsningen med den yttre ytan under spänning,

g) en böjningsprovning på rundsvetsningen med den inre ytan under spänning,

h) en böjningsprovning på rundsvetsningen med den yttre ytan under spänning, och

i) en makroskopisk provning av en svetsad del.

(ml, m2) Minst två makroskopiska provningar av ventilens klack-/plåtdelar om det rör sig om de sidoväggsmonterade ventilerna i punkt 2.4.2 nedan.

2.1.2.1.2. Behållare med endast rundsvetsningar (två delar) på de provstycken som tagits från de ställen som visas i figurerna 2a och 2b i tillägg 2 till denna bilaga:

Provningarna i punkt 2.1.2.1.1 ovan, med undantag av c), e) och f) som inte är tillämpliga. Provstycket för draghållfasthetsprovningen på grundmaterialet ska tas från a) eller b) så som omnämns i punkt 2.1.2.1.1 ovan.

2.1.2.1.3. Provstycken som inte är plana ska utplanas genom kallpressning.

2.1.2.1.4. I alla provstycken som innehåller en svetsning ska svetsningen maskinbearbetas för att avlägsna överskottet.

Draghållfasthetsprovning

Draghållfasthetsprovning på grundmaterial

2.1.2.2.1.1. Draghållfasthetsprovningen ska utföras i enlighet med Euronorm EN 876, EN 895 och EN 10002–1.

2.1.2.2.1.2. De värden som bestäms för sträckgräns, draghållfasthet och töjning efter brott ska uppfylla de metallegenskaper som krävs i punkt 1.3 i denna bilaga.

Draghållfasthetsprovning på svetsningar

2.1.2.2.2.1. Denna draghållfasthetsprovning ska utföras vinkelrät mot svetsningen på ett provstycke med ett reducerat tvärsnitt 25 mm i bredd för en längd som sträcker sig upp till 15 mm utanför svetsningskanterna enligt i figur 2 i tillägg 3 till denna bilaga.

Bortom denna mittdel ska provstyckets bredd öka successivt.

2.1.2.2.2.2. Det draghållfasthetsvärde som erhålls ska uppfylla de lägsta nivåer som krävs i EN 10120.

Böjningsprovning

2.1.2.3.1. Böjningsprovningen ska för svetsade delar utföras i enlighet med ISO-standarderna 7438:2000 och 7799:2000 och Euronorm EN 910. Böjningsprovningarna ska utföras med den inre ytan utsatt för spänning och den yttre ytan utsatt för spänning.

2.1.2.3.2. Sprickor får inte uppstå på provstycket när det böjs runt en dorn så länge de inre kanterna befinner sig på ett avstånd från varandra som är mindre än dornens diameter + 3a (se figur 1 i tillägg 3 till denna bilaga).

2.1.2.3.3. Förhållandet (n) mellan dornens diameter och provstyckets tjocklek får inte överstiga de värden som ges i följande tabell:

Faktisk draghållfasthet Rt i (N/mm2) Värde (n) upp till och med 440 2 över 440 till och med 520 3 över 520 4

Omprovning för draghållfasthets- och böjningsprovningarna

2.1.2.4.1. Omprovning är tillåten för draghållfasthets- och böjningsprovningen. En andra provning ska utföras med två provstycken som tagits från samma behållare.

Om resultaten av dessa provningar är tillfredsställande ska den första provningen inte beaktas.

Om en eller båda omprovningarna inte uppfyller kraven ska satsen kasseras.

2.2. Sprängningsprovning under hydrauliskt tryck

Provningsvillkor

De behållare som genomgår denna provning ska vara försedda med de märkningar som föreslås bli anbringade på den del av behållaren som är utsatt för tryck.

2.2.1.1. Sprängningsprovningen under hydrauliskt tryck ska utföras med utrustning som tillåter trycket att öka i jämn takt tills behållaren brister och tryckförändringen över tid registreras. Den största flödeshastigheten under provningen bör inte överstiga 3 % av behållarens kapacitet per minut.

Tolkning av provningen

De kriterier som antagits för tolkning av provningen är som följer:

2.2.2.1.1. Metallbehållarens volymökning motsvarar den vattenvolym som används mellan den tidpunkt då trycket börjar stiga och tidpunkten för bristningen.

2.2.2.1.2. Undersökning av brottet och formen på dess kanter.

2.2.2.1.3. Sprängningstryck.

Villkor för provningsgodkännande

2.2.3.1. Det uppmätta sprängningstrycket (Pr) får under inga omständigheter vara lägre än 2,25 × 3 000 = 6 750 kPa.

2.2.3.2. Metallbehållarens specifika volymförändring vid tidpunkten för sprängningen får inte vara mindre än:

20 % om metallbehållarens längd är större än diametern,

17 % om metallbehållarens längd är lika med eller mindre än diametern,

8 % om det rör sig om en specialbehållare av metall som visas i tillägg 5, sidan 1, figurerna A, B and C.

Sprängningsprovningen får inte förorsaka någon splittring av behållaren.

2.2.3.3.1. Huvudsprickan får inte visa någon sprödhet, dvs. sprickans kanter får inte vara radiella utan ska luta mot ett diametralt plan och visa en sammandragning över hela tjockleken.

2.2.3.3.2. För metallbehållare får sprickan inte visa någon ursprunglig defekt i metallen. Svetsningen ska vara minst lika stark som grundmetallen och helst starkare.

För helkompositbehållare får sprickan inte visa några defekter i konstruktionen.

2.2.3.4. Omprovning för sprängningsprovningen

Omprovning är tillåten för sprängningsprovningen. En andra provning ska utföras på två behållare som inom samma sats tillverkats i följd efter den första behållaren.

Om resultaten av dessa provningar är tillfredsställande ska den första provningen inte beaktas.

Om en av eller båda omprovningarna inte uppfyller kraven ska satsen kasseras.

2.3. Hydraulisk provning

2.3.1. De behållare som är representativa för den behållartyp som inlämnats för godkännande (utan tillbehör men med utloppen stängda) ska tåla ett inre hydrauliskt tryck av 3 000 kPa utan läckage eller permanent deformering enligt följande krav:

2.3.2. Vattentrycket i behållaren ska öka i jämn takt tills provningstrycket 3 000 kPa nås.

2.3.3. Behållaren ska hållas under provningstrycket tillräckligt länge för att göra det möjligt att fastställa att trycket inte sjunker och att behållaren kan garanteras läckagefri.

2.3.4. Efter provningen får behållaren inte visa några tecken på permanent deformering.

2.3.5. Varje provad behållare som inte klarar provningen ska kasseras.

Ytterligare hydrauliska provningar som ska utföras på helkompositbehållare

Tryckcykelprovning vid omgivande temperatur

2.3.6.1.1. Provningsförfarande

Den färdigställda behållaren ska cykeltryckas med högst 20 000 cykler enligt följande förfarande:

a) den behållare som ska provas fylls med icke-frätande vätska såsom olja, neutraliserat vatten eller glykol,

b) behållaren tryckcyklas mellan högst 300 kPa och lägst 3 000 kPa med en hastighet som inte överstiger 10 cykler i minuten. Denna cykel ska utföras minst 10 000 gånger och fortsätta till 20 000 gånger om inte en läcka uppträder före bristningen,

c) det antal cykler där fel uppstår ska rapporteras jämte det ställe där felet börjar samt en beskrivning av detta.

2.3.6.1.2. Tolkning av provningen

Innan 10 000 cykler fullbordats får inget fel eller läckage uppstå på behållaren.

Efter det att 10 000 cykler fullbordats får behållaren läcka före bristningen.

2.3.6.1.3. Omprovning

Omprovning är tillåten för tryckcykelprovningen vid omgivande temperatur.

En andra provning ska utföras på två behållare inom samma sats som tillverkats i följd efter den första behållaren.

Om resultaten av dessa provningar är tillfredsställande ska den första provningen inte beaktas.

Om en av eller båda omprovningarna inte uppfyller kraven ska satsen kasseras.

Tryckcykelprovning vid hög temperatur

2.3.6.2.1. Provningsförfarande

Färdigställda behållare ska cykeltryckas enligt följande utan att visa tecken på brott, läckage eller fibrer som repar upp sig:

a) den behållare som ska provas fylls med icke-frätande vätska såsom olja, neutraliserat vatten eller glykol,

b) behållaren konditioneras under 48 timmar vid 0 kPa, 65 °C och 95 % eller högre relativ fuktighet, och

c) behållaren trycks hydrostatiskt med 3 600 cykler med högst 10 cykler per minut mellan högst 300 kPa och lägst 3 000 kPa vid 65 °C och 95-procentig luftfuktighet.

Efter tryckcyklingen vid hög temperatur ska behållarna genomgå provningen av yttre läckage och därefter tryckas hydrostatiskt till brott i enlighet med sprängningsprovningsförfarandet.

2.3.6.2.2. Tolkning av provningen

Behållaren ska uppfylla de krav för provning av yttre läckage som definieras i punkt 2.3.6.3.

Behållaren ska uppnå ett lägsta sprängningstryck av 85 % av sprängningstrycket.

2.3.6.2.3. Omprovning

Omprovning är tillåten för tryckcykelprovningen vid hög temperatur.

En andra provning ska utföras på två behållare inom samma sats som tillverkats i följd efter den första behållaren.

Om resultaten av dessa provningar är tillfredsställande ska den första provningen inte beaktas.

Om en av eller båda omprovningarna inte uppfyller kraven ska satsen kasseras.

Provning av yttre läckage

2.3.6.3.1. Provningsförfarande

Medan den befinner sig under ett tryck av 3 000 kPa ska behållaren nedsänkas i tvålvatten så att läckage upptäcks (bubbelprovning).

2.3.6.3.2. Tolkning av provningen

Behållaren får inte uppvisa något läckage.

2.3.6.3.3. Omprovning

Omprovning är tillåten för provning av yttre läckage.

En andra provning ska utföras på två behållare inom samma sats som tillverkats i följd efter den första behållaren.

Om resultaten av dessa provningar är tillfredsställande ska den första provningen inte beaktas. Om en av eller båda omprovningarna inte uppfyller kraven ska satsen kasseras.

Permeabilitetsprovning

2.3.6.4.1. Provningsförfarande

Alla provningarna ska vid 40 °C utföras på en behållare som fylls med kommersiellt tillgängligt propan vid 80 % av dess vattenkapacitet.

Provningen ska pågå under minst 8 veckor tills konstruktionens stationära genomträngningshastighet observeras under minst 500 timmar.

Därefter ska behållarens viktminskningshastighet mätas.

En kurva över viktförändringen per antal dagar ska ritas.

2.3.6.4.2. Tolkning av provningen

Viktminskningshastigheten ska vara mindre än 0,15 g/tim.

2.3.6.4.3. Omprovning

Omprovning är tillåten för permeabilitetsprovningen.

En andra provning ska utföras på två behållare inom samma sats som tillverkats i följd efter den första behållaren.

Om resultaten av dessa provningar är tillfredsställande ska den första provningen inte beaktas. Om en av eller båda omprovningarna inte uppfyller kraven ska satsen kasseras.

Motorgascykelprovning

2.3.6.5.1. Provningsförfarande

En behållare som framgångsrikt genomgått permeabilitetsprovningen ska genomgå en tryckcykelprovning vid omgivande temperatur enligt kraven i punkt 2.3.6.1 i denna bilaga.

Behållaren ska delas och stom-/anslutningsklackförbindelsen undersökas.

2.3.6.5.2. Tolkning av provningen

Behållaren ska uppfylla kraven för tryckcykelprovning vid omgivande temperatur.

Undersökningen av behållarens stom-/anslutningsklackförbindelse ska inte avslöja några tecken på försvagning såsom utmattningssprickor eller elektrostatisk urladdning.

2.3.6.5.3. Omprovning

Omprovning är tillåten för motorgascykelprovningen.

En andra provning ska utföras på två behållare inom samma sats som tillverkats i följd efter den första behållaren.

Om resultaten av dessa provningar är tillfredsställande ska den första provningen inte beaktas.

Om en av eller båda omprovningarna inte uppfyller kraven ska satsen kasseras.

Högtemperaturkrypprovning

2.3.6.6.1. Allmänt

Denna provning ska endast utföras på helkompositbehållare med ett bindemedel med en glasningstemperatur (TG) som ligger under driftstemperaturen +50 °C.

2.3.6.6.2. Provningsförfaranden

En färdigställd behållare ska provas enligt följande:

a) Behållaren ska tryckutsättas till 3 000 kPa och hållas vid en temperatur som anges i tabellen efter provningstidens varaktighet: Tabell 3 Provningstemperatur för högtemperaturkrypprovningens varaktighet T (°C) Exponeringstid (h) 100 200 95 350 90 600 85 1 000 80 1 800 75 3 200 70 5 900 65 11 000 60 21 000

b) Behållaren ska genomgå en provning av yttre läckage.

2.3.6.6.3. Tolkning av provningen

Den högsta tillåtna volymökningen är 5 %. Behållaren ska uppfylla de krav för provning av yttre läckage som definieras i punkt 2.4.3 i denna bilaga och de krav för sprängningsprovning som definieras i punkt 2.2 i denna bilaga.

2.3.6.6.4. Omprovning

Omprovning är tillåten för högtemperaturkrypprovningen.

En andra provning ska utföras på två behållare inom samma sats som tillverkats i följd efter den första behållaren.

Om resultaten av dessa provningar är tillfredsställande ska den första provningen inte beaktas.

Om en av eller båda omprovningarna inte uppfyller kraven ska satsen kasseras.

2.4. Icke-förstörande undersökning

Röntgenundersökning

2.4.1.1. Svetsningar ska röntgas i överensstämmelse med ISO-specifikationen R 1106 och med användning av klassificering B.

2.4.1.2. Om en indikator av trådtyp används får den synliga trådens minsta diameter inte överstiga värdet 0,10 mm.

Om en indikator av trappstegs- och håltyp används får det minsta synliga hålets diameter inte överstiga 0,25 mm.

2.4.1.3. Bedömning av svetsningsröntgen ska grundas på originalfilmerna i överensstämmelse med det bruk som rekommenderas i ISO-standard 2504, punkt 6.

Följande defekter kan inte godtas:

Sprickor, bristfälliga svetsningar eller otillräckligt djup i svetsningen.

2.4.1.4.1. För behållare med en väggtjocklek ≥ 4 mm anses de inneslutningar som förtecknas nedan som godtagbara:

varje gasinneslutning som inte mäter mer än a/4 mm,

varje gasinneslutning som mäter mer än a/4 mm men mindre än a/3 mm och ligger mer än 25 mm från en annan gasinneslutning som mäter mer än a/4 mm men mindre än a/3 mm,

varje avlång inneslutning eller grupp av runda inneslutningar i rad där längden (över en svetsningslängd av 12a) är mindre än 6 mm, och

gasinneslutningar över varje svetsningslängd av 100 mm där den totala ytan av alla inneslutningar är mindre än 2a mm2.

2.4.1.4.2. För behållare med en väggtjocklek < 4 mm anses de inneslutningar som förtecknas nedan som godtagbara:

varje gasinneslutning som inte mäter mer än a/2 mm,

varje gasinneslutning som mäter mer än a/2 mm men mindre än a/1,5 mm och ligger mer än 25 mm från en annan gasinneslutning som mäter mer än a/2 mm men mindre än a/1,5 mm,

varje avlång inneslutning eller grupp av runda inneslutningar i rad där längden (över en svetsningslängd av 12a) är mindre än 6 mm, och

gasinneslutningar över varje svetsningslängd av 100 mm där den totala ytan av alla inneslutningar inte är större än 2a mm2.

2.4.2. Makroskopisk undersökning

Den makroskopiska undersökningen av ett helt tvärsnitt av svetsningen ska visa en fullständig sammansmältning av den yta som behandlats med en syra från makroförberedelsen men får inte visa något sammansättningsfel, någon betydande inneslutning eller andra defekter.

I tvivelaktiga fall bör en mikroskopisk undersökning göras av det misstänkta området.

2.5. Undersökning av svetsningens utsida i fråga om metallbehållare

2.5.1. Denna undersökning utförs när svetsningen har fullbordats.

Den undersökta svetsytan ska vara väl belyst och fri från fett, damm, slaggrester eller alla slags skyddsbeläggningar.

2.5.2. Sammansmältningen av den svetsade metallen med grundmetallen ska vara slät och fri från etsmedel. Det får inte finnas några sprickor, hack eller porfläckar på den svetsade ytan eller på den yta som gränsar till väggen. Den svetsade ytan ska vara regebunden och jämn. Om en stumsvetsning använts får den överskjutande tjockleken inte överstiga 1/4 av svetsningens bredd.

2.6. Provning i öppen eld

2.6.1. Allmänt

Provningen i öppen eld är utformad för att visa att en behållare komplett, med det brandskyddssystem som anges i konstruktionsbeskrivningen, kommer att hindra behållaren från att sprängas när den provas under angivna brandvillkor. Tillverkaren ska beskriva det totala brandskyddssystemets beteende, inkl. avsett tryckfall till atmosfäriskt tryck. Kraven i denna provning ska anses som uppfyllda för varje behållare som delar följande egenskaper med huvudbehållaren:

a) samme typgodkännandeinnehavare,

b) samma form (cylindrisk, specialform),

c) samma material,

d) samma eller större väggtjocklek,

e) samma eller mindre diameter (cylindrisk behållare),

f) samma höjd eller lägre höjd (specialbehållarform),

g) samma eller mindre yttre yta,

h) samma konfiguration av tillbehör som monterats på behållaren (2).

2.6.2. Behållarens uppriggning

a) Behållaren ska av tillverkaren placeras i avsett läge med behållarens undersida ca 100 mm ovanför eldkällan.

b) Avskärmning ska användas för att hindra direkta flammor mot smältpluggen, i förekommande fall. Avskärmningen får inte stå i direkt kontakt med smältpluggen.

c) Alla fel i en ventil, anslutning eller ett rör som inte är en del av det för konstruktionen avsedda skyddssystemet och som uppstår under provningen ska göra resultatet ogiltigt.

d) Behållare med en längd mindre än 1,65 m: Behållarens mittpunkt ska placeras ovanför eldkällans mittpunkt.

Behållare med en längd som är lika med eller större än 1,65 m: Om behållaren är försedd med en tryckutjämningsanordning på ena sidan ska eldkällan inledningsvis riktas mot behållarens motsatta sida. Om behållaren är försedd med tryckutjämningsanordningar på båda sidor eller på mer än ett ställe längs behållarens långsida ska eldkällans centrum riktas mitt emellan de tryckutjämningsanordningar som har störst horisontellt avstånd sinsemellan.

2.6.3. Eldkälla

En enhetlig eldkälla med en längd av 1,65 m ska avge direkta flammor mot behållarens yta över dess hela diameter.

Alla bränslen får användas för eldkällan, förutsatt att de avger en likformig värme som är tillräcklig för att hålla de angivna provningstemperaturerna tills behållaren tömts. Eldarrangemanget ska registreras tillräckligt detaljerat för att säkerställa att den takt med vilken värme tillförs behållaren kan upprepas. Alla fel eller brister i eldkällan under en provning ska göra resultatet ogiltigt.

2.6.4. Temperatur- och tryckmätningar

Under provningen i öppen eld ska följande temperaturer mätas:

a) eldens temperatur exakt under behållaren, längs behållarens undersida på minst två ställen som inte ligger mer än 0,75 m från varandra,

b) väggtemperaturen i behållarens botten,

c) väggtemperaturen inom 25 mm från tryckutjämningsanordningen,

d) väggtemperaturen på behållarens ovansida i eldkällans centrum,

e) trycket inuti behållaren.

Avskärmningen av metall ska användas för att hindra direkta flammor mot termoelementen. Som alternativ får termoelementen placeras i metallblock som är mindre än 25 mm2. Under provningen ska termoelementtemperaturerna och behållartrycket registreras i intervall av 2 sekunder eller mindre.

2.6.5. Allmänna provningskrav:

a) Behållaren ska fyllas med motorgas (kommersiellt tillgängligt bränsle) till 80 volymprocent och provas i horisontellt läge under arbetstryck.

b) Omedelbart efter tändningen ska elden avge flammor mot behållarens yta längs 1,65 m av eldkällan över hela behållaren.

c) Inom 5 minuter efter tändningen ska minst ett termoelement ange en temperatur i elden av minst 590 °C exakt under behållaren. Denna temperatur ska hållas under återstoden av provningens varaktighet, dvs. tills inget övertryck förekommer i behållaren.

d) Skärpan i provningsvillkoren får inte lindras av omgivningsförhållanden (t.ex. regn, måttlig/stark vind osv.).

2.6.6. Provningsresultat:

a) En sprängning av behållaren ska göra provningsresultatet ogiltigt.

b) Ett tryck av mer än 3 700 kPa, dvs. 136 % av övertryckventilens inställningstryck (2 700 kPa) under provningen ska göra provningsresultatet ogiltigt. Ett tryck mellan 3 000 och 3 700 kPa ska endast göra provningsresultatet ogiltigt om en synlig plastisk deformering observeras.

c) Om skyddssystemet inte beter sig i överensstämmelse med tillverkarens anvisning och detta leder till lindrade provningsvillkor ska resultatet vara ogiltigt.

d) För en helkompositbehållare godtas ett utsläpp av motorgas via ytan om det är ett kontrollerat utsläpp. Ett utsläpp av gasformig motorgas inom 2 minuter efter provningens inledning eller en utsläppkapacitet av mer än 30 liter per minut ska göra provningsresultatet ogiltigt.

e) Resultaten ska framläggas i en provningssammanfattning och minst följande uppgifter för varje behållare ska ingå: — en beskrivning av behållarkonfigurationen, — ett fotografi av behållarens uppriggning och tryckutjämningsanordningen, — den metod som tillämpats, inkl. tidsintervallen mellan mätningarna, — tidsåtgången från tändningen av elden till motorgasutvädringens inledning samt aktuellt tryck, — tidsåtgång för att nå atmosfäriskt tryck, — tryck- och temperaturdiagram.

2.7. Islagsprovning

2.7.1. Allmänt

Efter tillverkarens gottfinnande kan alla islagsprovningar utföras på en och samma behållare eller också kan var och en utföras på olika behållare.

Provningsförfarande

För denna provning ska det flytande mediet vara en vatten-/glykolblandning eller en annan vätska med låg fryspunkt som inte ändrar behållarmaterialets egenskaper.

En behållare fylld med det flytande mediet med en vikt motsvarande en påfyllning av 80 % motorgas med en referensvikt av 0,568 kg/l utskjuts parallellt med längdaxeln (x-axeln i figur 1) i det fordon i vilket det avses bli monterat med en hastighet V av 50 km/h mot en solid kil som är monterad horisontellt och vinkelrät mot behållarens rörelseriktning. Kilen ska installeras så att behållarens tyngdpunkt träffar kilens mittpunkt.

Kilen ska ha en vinkel α av 90 grader och islagspunkten ska avrundas till en största radie av 2,5 mm.

Kilens längd L ska vara minst lika med behållarens bredd med avseende på dess rörelse under provningen. Kilens höjd H ska vara minst 600 millimeter

Figur 1

beskrivning av islagsprovningsförfarandet:

Om en behållare kan installeras i mer än ett läge i fordonet ska varje läge provas.

Efter denna provning ska behållaren genomgå en provning av yttre läckage enligt definition i punkt 2.3.6.3 i denna bilaga.

2.7.3. Tolkning av provningen

Behållaren ska uppfylla de krav för provning av yttre läckage som definieras i punkt 2.3.6.3 i denna bilaga.

2.7.4. Omprovning

Omprovning är tillåten för islagsprovningen.

En andra provning ska utföras på två behållare inom samma sats som tillverkats i följd efter den första behållaren.

Om resultaten av dessa provningar är tillfredsställande ska den första provningen inte beaktas.

Om en av eller båda omprovningarna inte uppfyller kraven ska satsen kasseras.

2.8. Fallprovning

2.8.1. Provningsförfarande

En färdigställd behållare ska fallprovas vid omgivande temperatur utan inre tryck eller anslutna ventiler. Den yta på vilken behållarna faller ska vara en jämn, horisontell betongbeläggning eller ett golv.

Fallhöjden (Hd) ska vara 2 m (uppmätt till behållarens lägsta punkt).

Samma tomma behållare ska falla:

— i ett horisontellt läge,

— vertikalt på varje gavel,

— i en vinkel av 45°.

Efter fallprovningen ska behållarna genomgå en tryckcykelprovning vid omgivande temperatur enligt kraven i punkt 2.3.6.1 i denna bilaga.

2.8.2. Tolkning av provningen

Behållarna ska uppfylla kraven i tryckcykelprovningen vid omgivande temperatur enligt kraven i punkt 2.3.6.1 i denna bilaga.

2.8.3. Omprovning

Omprovning är tillåten för fallprovningen.

En andra provning ska utföras på två behållare inom samma sats som tillverkats i följd efter den första behållaren.

Om resultaten av dessa provningar är tillfredsställande ska den första provningen inte beaktas.

Om en av eller båda omprovningarna inte uppfyller kraven ska satsen kasseras.

2.9. Vridprovning för anslutningsklacken

2.9.1. Provningsförfarande

Behållaren ska hållas fast så att den inte kan rotera och ett vridmoment av 2 gånger det ventil- eller tryckutjämningsanordningsinstalleringsvridmoment som anges av tillverkaren ska anbringas på varje anslutningsklack på behållaren först i riktning för åtdragande av en gängad anslutning, därefter i lösgörande riktning och slutligen på nytt i åtdragande riktning.

Behållaren ska därefter genomgå en provning för yttre läckage i enlighet med kraven i punkt 2.3.6.3 i denna bilaga.

2.9.2. Tolkning av provningen

Behållaren ska uppfylla kraven för provning av yttre läckage i punkt 2.3.6.3 i denna bilaga.

2.9.3. Omprovning

Omprovning är tillåten för vridprovningen för anslutningsklacken.

En andra provning ska utföras på två behållare inom samma sats som tillverkats i följd efter den första behållaren.

Om resultaten av dessa provningar är tillfredsställande ska den första provningen inte beaktas.

Om en av eller båda omprovningarna inte uppfyller kraven ska satsen kasseras.

2.10. Provning i syrahaltig miljö

2.10.1. Provningsförfarande

En färdigställd behållare ska under 100 timmar utsättas för en svavelsyrelösning av 30 % (batterisyra med den specifika vikten 1,219) medan den hålls under ett tryck av 3 000 kPa. Under provningen ska minst 20 % av behållarens yta täckas av svavelsyrelösningen.

Behållaren ska därefter genomgå en sprängningsprovning enligt definition i punkt 2.2 i denna bilaga.

2.10.2. Tolkning av provningen

Det uppmätta sprängningstrycket ska vara minst 85 % av behållarens sprängningstryck.

2.10.3. Omprovning

Omprovning är tillåten för provningen i syrahaltig miljö.

En andra provning ska utföras på två behållare inom samma sats som tillverkats i följd efter den första behållaren.

Om resultaten av dessa provningar är tillfredsställande ska den första provningen inte beaktas.

Om en av eller båda omprovningarna inte uppfyller kraven ska satsen kasseras.

2.11. Provning med ultraviolett strålning

2.11.1. Provningsförfarande

Om behållaren är direkt utsatt för solljus (även bakom glas) kan den ultravioletta strålningen nedbryta polymermaterial. Tillverkaren ska därför bevisa det yttre lagrets förmåga att under sin 20-åriga livstid tåla den ultravioletta strålningen.

a) Om det yttre lagret har en mekanisk (belastningsbärande) funktion ska behållaren sprängningsp