ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
VERKSTÄLLANDE KOMMITTÉNS FÖRKLARING

av den 9 februari 1998

om bortförande av minderåriga

(SCH/Com-ex (97) decl 13 rev 2)

VERKSTÄLLANDE KOMMITTÉN UTFÄRDAR DENNA FÖRKLARING

med beaktande av att när en förälder bortför eller obehörigen skiljer en minderårig från den person som med stöd av lagen har vårdnaden om den minderårige utgör detta ett verkligt problem för de avtalsslutande parterna i konventionen om tillämpning av Schengenavtalet,

med beaktande av artikel 93 i samma konvention enligt vilken syftet med Schengens informationssystem skall vara att bevara ordning och allmän säkerhet samt att tillämpa denna konventions bestämmelser om rörlighet för personer,

med beaktande av att det åligger den berörda staten att med hänsyn till de nationella bestämmelserna besluta om registrering i Schengens informationssystem av uppgifter om den person som har bortfört eller den förälder som obehörigen har skilt den minderårige från den person som med stöd av lagen har vårdnaden om den minderåriga,

med beaktande av att det inte är möjligt att föra in den nödvändiga informationen i uppgifterna om den minderårige enligt artikel 97 i denna konvention, och

av följande skäl:

Det är nödvändigt att komma fram till en enhetlig lösning så att en minderårig som av någon av föräldrarna bortförts eller obehörigen skilts från den person som med stöd av lagen är vårdnadshavare kan återföras till denna person.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.

1. Om någon av föräldrarna eller tredje part obehörigen skiljer en minderårig från den person som med stöd av lagen har vårdnaden bör uppgifter om den minderårige under alla omständigheter omedelbart registreras enligt artikel 97.

2. I samband med registreringen skall formulär M upprättas och skickas till alla Sirene-kontor med alla uppgifter om omständigheterna kring försvinnandet samt uppgifter om identiteten på den person som har bortfört den minderårige och på den eller de personer eller den institution som har uppfostringsansvaret eller vårdnaden.

3. Om dessa uppgifter av skäl som beror på de nationella förfarandena inte får översändas enligt punkt 2 skall de, vid positivt svar, så fort som möjligt sändas till Sirene-kontoret i den stat där upptäckten görs.

4. De myndigheter som registrerar uppgifterna i SIS rekommenderas att följa detta förfarande och sända alla nödvändiga uppgifter till det berörda Sirene-kontoret för att de skall kunna spridas via formulär M.

5. Det är likaså absolut nödvändigt att de myndigheter som ansvarar för gränskontrollen systematiskt kontrollerar minderårigas identitets- eller resehandlingar vid de yttre gränserna. Denna kontroll är i synnerhet nödvändig om minderåriga reser i sällskap med endast en vuxen.

6. Det är dessutom viktigt att handlingarna så vitt det är möjligt även kontrolleras inom territoriet i samband med övervakningsåtgärder eller liknande åtgärder.
VERKSTÄLLANDE KOMMITTÉNS FÖRKLARING

av den 18 april 1996

om definition av begreppet utlänning

(SCH/Com-ex (96) decl 5)

VERKSTÄLLANDE KOMMITTÉN HAR GJORT FÖLJANDE FÖRKLARING

med beaktande av konventionen om tillämpning av Schengenavtalet av den 19 juni 1990, och särskilt artikel 134 i denna, och

med beaktande av hur långt Europeiska unionen har kommit i sitt arbete med att införa dem som omfattas av gemenskapsrätten i den gemensamma förteckningen.

Inom ramen för tillämpningen av artikel 96 i denna konvention skall de som omfattas av gemenskapsrätten i princip inte införas i den gemensamma förteckningen över personer som nekas inresa.

Nedan angivna personer som omfattas av gemenskapsrätten kan dock införas i den gemensamma förteckningen om villkoren för ett sådant införande är förenliga med gemenskapsrätten.

a) De familjemedlemmar till medborgare i Europeiska unionen som är medborgare i tredje land och omfattas av rätten till inresa och vistelse i en medlemsstat enligt en rättsakt som har antagits enligt Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen.

b) Medborgare i Island, Liechtenstein och Norge och deras familjemedlemmar som omfattas av tillämpningsområdet för bestämmelserna i gemenskapsrätten om inresa och vistelse.

Om det konstateras att en person som har införts i den gemensamma förteckningen över personer som nekas inresa omfattas av gemenskapsrätten får denna person kvarstå i förteckningen endast om detta är förenligt med gemenskapsrätten. Om detta inte är fallet skall den medlemsstat som har infört personen vidta alla nödvändiga åtgärder för att stryka den berörda personen från förteckningen.
Förklaring från Sverige och Finland enligt artikel 36.2 a i rådets förordning (EG) nr 1347/2000 av den 29 maj 2000 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar för makars gemensamma barn(1)

a) Förklaring från Sverige

I enlighet med artikel 36.2 a i rådets förordning (EG) nr 1347/2000 av den 29 maj 2000 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar för makars gemensamma barn förklarar Sverige härmed att konventionen av den 6 februari 1931 mellan Danmark, Finland, Island, Norge och Sverige innehållande internationellt privaträttsliga bestämmelser om äktenskap, adoption och förmynderskap, tillsammans med slutprotokollet till konventionen, skall gälla i sin helhet i förbindelserna mellan Sverige och Finland i stället för bestämmelserna i förordningen, från och med den dag då överenskommelsen av den 6 februari 2001 mellan de nordiska länderna om ändring i konventionen träder i kraft mellan Sverige och Finland.

b) Förklaring från Finland

Finland begagnar sig av sin rätt enligt artikel 36.2 i förordning (EG) nr 1347/2000 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar för makars gemensamma barn (Bryssel II-förordningen) att i sin helhet tillämpa konventionen av den 6 februari 1931 mellan Danmark, Finland, Island, Norge och Sverige innehållande internationella privaträttsliga bestämmelser om äktenskap, adoption och förmyndarskap tillsammans med slutprotokollet till konventionen (den nordiska äktenskapskonventionen) i förbindelserna mellan Finland och Sverige i stället för Bryssel II-förordningen, efter det att överenskommelsen om ändring av den nordiska äktenskapskonventionen som undertecknades den 6 februari 2001 har trätt i kraft mellan Finland och Sverige.

(1) EGT L 160, 30.6.2000, s. 19.
INTERINSTITUTIONELLT UTTALANDE
I anslutning till antagandet av ny gemenskapslagstiftning i vilken det fastställs gemensamma säkerhetsregler
för civil luftfart bekräftar Europaparlamentet, rådet och Europeiska kommissionen sin beslutsamhet attfortsätta att höja kvaliteten på luftfartssäkerhetssystemen i gemenskapen.
De tre institutionerna inser att denna politiska utveckling väcker viktiga frågor beträffande finansierings-
aspekterna. Även om man konstaterar att det för närvarande finns många olika situationer i medlems-staterna och tar hänsyn till den politiska ståndpunkt som EU:s medlemsstater i februari 2002 intog vidministerkonferensen om luftfartsskydd i Montreal (
1), och även om man noterar kommissionens uttalande
att den skulle ”se positivt på att offentliga medel används till kompensation för kompletterande säkerhets-åtgärder” (
2) är i detta sammanhang behovet att undvika betydande intern och extern snedvridning av
konkurrensen av särskilt intresse ur ett gemenskapsperspektiv.
De tre institutionerna är eniga om att denna fråga snarast måste analyseras i syfte att fastställa både vilka
skillnader som finns i gemenskapen i fråga om finansieringen av luftfartsskyddet och möjliga lösningar.
Institutionerna noterar kommissionens avsikt att omedelbart genomföra en undersökning (som särskilt
kommer att behandla det sätt på vilket finansieringen delas mellan de offentliga myndigheterna ochoperatörerna, utan att detta påverkar behörighetsfördelningen mellan medlemsstaterna och Europeiskagemenskapen), och förelägga Europaparlamentet och rådet resultaten samt vid behov lägga fram förslag.SV L 355/22 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 30.12.2002
(1) Det offentliga registret för rådets handlingar, dokumenten 5700/02 och 6053/02 samt dokument AVSEC-
Conf/02-IP/17.
(2) Kommissionens yttrande av den 12 juni 2002 om Europaparlamentets ändringar i rådets gemensamma ståndpunkt,
KOM(2002) 327 slutlig, s. 5.
(d)

I fråga om en strålkastare med halvljus, ett eller flera helljus och ett dimljus: (i) Strålkastaren skall genomgå följande driftcykel tills den angivna tiden uppnåtts: 15 minuter med halvljusglödlampan tänd, 5 minuter med alla glödlampor tända. (ii) Om den sökande förklarar att strålkastaren skall användas med bara halvljuset eller helljuset (3) tänt skall provet utföras i enlighet med dessa förutsättningar, varvid (2) halvljuset tänds under halva tiden och helljuset under halva tiden enligt punkt 1.1. ovan, medan dimljuset skall genomgå en provcykel på 15 minuter med släckt ljus och 5 minuter med tänt ljus under halva tiden och under provningen av helljuset. (iii) Om den sökande förklarar att strålkastaren skall användas med bara halvljuset eller dimljuset (3) tänt skall provet utföras i enlighet med dessa förutsättningar, varvid (2) halvljuset tänds under halva tiden och det främre dimljuset under halva tiden enligt punkt 1.1. ovan, medan dimljuset genomgår en provcykel på 15 minuter med släckt ljus och 5 minuter med tänt ljus under halva tiden och under provningen av halvljuset. (iv) Om den sökande förklarar att strålkastaren skall användas med bara halvljuset eller helljuset (3) eller dimljuset (3) tänt skall provet utföras i enlighet med dessa förutsättningar, varvid (2) halvljuset tänds under en tredjedel av tiden och helljuset under en tredjedel av tiden och dimljuset under en tredjedel av tiden enligt punkt 1.1. ovan.
4.12

Fäll ryggplattan framåt för att frigöra spänningen mot ryggstödet. Vicka 3-D H-maskinen från sida till sida under tre kompletta cykler inom en 10o cirkelbåge (5o på vardera sidan av det vertikala centrumplanet) för att frigöra eventuell kvarvarande friktion mellan 3-D H-maskinen och sätet. Under vickningsrörelsen kan 3-D H-maskinens T-stång tendera att förskjutas från angivet horisontellt och vertikalt läge. T-stången skall därför kvarhållas genom att den belastas i sidled under denna rörelse. Försiktighet skall iakttas när T-stången hålls kvar och 3-D H-maskinen vickas för att säkerställa att ingen oavsiktlig yttre belastning verkar vertikalt, framåt eller bakåt. Fötterna på 3-D H-maskinen skall inte hållas kvar under detta steg. Om fötternas läge ändras skall de tills vidare lämnas i detta läge. Fäll försiktigt tillbaka ryggplattan mot ryggstödet och kontrollera att de två vattenpassen intar nolläge. Om fötterna rört sig under vickningsrörelsen av 3-D H-maskinen skall de återställas i läge på följande sätt: Lyft växelvis varje fot så lite som möjligt från golvet tills fötterna inte rör sig ytterligare. Därvid skall fötterna tillåtas vrida sig, men ingen framåt- eller bakåtriktad belastning får anbringas. När varje fot åter sänks skall hälen komma i kontakt med därför avsedd yta. Kontrollera att det tvärgående vattenpasset står i våg. Vid behov belastas överdelen av ryggplattan i sidled tills 3-D H-maskinens sittplatta är i våg på sätet.
3.6.1

Dragstänger skall provas på samma sätt som dragstångsöglor (se punkt 3.4). Den tekniska tjänsten får avstå från en utmattningsprovning om en komponents enkla konstruktion gör att det är möjligt att teoretiskt kontrollera dess hållfasthet. Den konstruktionsmässiga belastningen för teoretisk verifikation av dragstången på släpvagnar med centralaxel som har en massa C av upp till och inklusive 3,5 ton skall tas från ISO 7641/1 (1983). Den konstruktionsmässiga belastningen för den teoretiska verifikationen av dragstänger för släpvagnar som har en massa C över 3,5 ton skall beräknas enligt följande: Fsp = (g×S/1 000) + V där amplitudkraften V är den som anges i punkt 2.11.4 i dessa föreskrifter. De tillåtna spänningarna, som grundar sig på den konstruktionsmässiga belastningen för släpvagnar som har en total massa C på över 3,5 ton, skall överensstämma med punkt 5.3 i ISO 7641/1 (1983). För böjda dragstänger (t.ex. svanhals) och för dragstänger till kompletta släp skall hänsyn tas till den horisontella kraftkomponenten Fhp = 1,0D.
7.4.3.2

Fordonets vikt i körklart skick plus vikten Q multiplicerad med antalet sittande och stående passagerare plus vikterna WP, B och BX enligt punkt 7.4.3.3.1 plus den största tekniskt tillåtna vikten på kopplingspunkten, om en koppling monterats av tillverkaren, skall inte överskrida vikten M.
4.12

Luta ryggdelen framåt för att ta bort trycket mot ryggstödet. Gunga 3-D H-maskinen sidledes 10o (5o åt vardera hållet från det vertikala mittplanet) under tre kompletta cykler för att ta bort all ansamlad friktion mellan 3-D H-maskinen och sätet. Under gungningsförfarandet kan 3-D H-maskinens T-stång tendera att avvika från angiven horisontell och vertikal inriktning. T-stången måste därför hållas fast genom att anbringa en lämplig sidkraft under gungningen. Försiktighet måste iakttas vid hållandet av T-stången och gungningen av 3-D H-maskinen för att säkerställa att inga oavsiktliga yttre krafter anbringas i vertikal riktning eller framåt eller bakåt. 3-D H-maskinens fötter skall inte hindras eller hållas fast under denna fas. Om fötterna ändrar läge skall de under denna fas få behålla detta läge. Återför försiktigt ryggdelen mot ryggstödet och kontrollera att de två vattenpassen står i läge 0. Om fötterna har rört sig vid gungningen av 3-D H-maskinen skall de återföras till sina lägen enligt följande: Lyft fötterna alternerande från golvet så lite som behövs tills ingen ytterligare fotrörelse sker. Vid denna lyftning skall fötterna kunna rotera och inga krafter bakåt eller åt sidorna skall anbringas. När respektive fot placeras tillbaka i nedläge skall hälen vara i kontakt med den konstruktion som är avsedd för detta. Kontrollera att vattenpasset på sidan är i nolläge, anbringa om så behövs en sidkraft överst på ryggdelen som är tillräckligt stor för att få 3-D H-maskinens sätesdel i nivå med sätet.
(d)

The Tyre and Rim Association Inc. (TRA) (4): ”Årsbok (Year Book)”.
8.

De prioriterade teman som skall diskuteras fram till 2009 inom ramen för denna strukturerade dialog är under 2007 social integration och mångfald, under 2008 interkulturell dialog och under 2009 utsikterna för fortsatt samarbete på ungdomsområdet. Dessa frågor bör diskuteras parallellt med de prioriterade teman som man griper sig an enligt den öppna samordningsmetoden för ungdomsfrågor och den europeiska pakten för ungdomsfrågor samt med övergripande prioriteringar som man enats om på ungdomsområdet, till exempel antidiskriminering och hälsa. Dessa teman kommer att definieras närmare av ordförandeskapen i överensstämmelse med de särskilda agendorna för dem.
5.1.3

The result of this test shall be considered satisfactory if the conditions set out in paragraphs 5.2. and 5.3. below are satisfied.
7.8.2

Bältesenheten skall tas loss från provvagnen utan att låsbeslaget öppnas. En last skall anbringas på låsbeslaget genom direkt dragkraft på de band som är fästade i det så att alla banden utsätts för kraften daN. (Under förutsättning att n är antalet band kopplade till låsbeslaget när det är i låst läge.) Om låsbeslaget är anslutet till en styv del skall lasten anbringas i samma vinkel som bildas av låsbeslaget och den styva delen under den dynamiska provningen. En last skall anbringas i en hastighet på 400 ± 20 mm/min till geometriskt centrum för låsbeslagets utlösningsknapp längs en orörlig axel som är parallell med knappens ursprungliga rörelseriktning. Under anbringandet av öppningskraften för låsbeslaget skall detta hållas på plats av ett styvt stöd. Den ovan angivna lasten får inte överstiga den gräns som anges i punkt 6.2.2.5 ovan. Provningsutrustningens kontaktpunkt skall ha en sfärisk form med en radie på 2,5 mm ±0,1 mm. Den skall ha en polerad metallyta.
6.1.3

Beroende på kategori skall fasthållningsanordningen för barn fästas i fordonskonstruktionen eller i säteskonstruktionen. MÖJLIGA KONFIGURATIONER FÖR TYPGODKÄNNANDEGRUPPER/KATEGORITABELL GRUPPKATEGORI Universal (2) Semiuniversal (3) Begränsad Fordonsspecifik FAB ISOFIX-FAB FAB ISOFIX-FAB FAB ISOFIX-FAB FAB ISOFIX-FAB 0 Babylift T ET T T T ET T T Bakåtvänd T ET T T T ET T T 0+ Bakåtvänd T ET T T T ET T T I Bakåtvänd T ET T T T ET T T Framåtvänd (integrerad) T T T T T ET T T Framåtvänd (icke-integrerad) T ET T ET T ET T T II Bakåtvänd T ET T ET T ET T T Framåtvänd (integrerad) T ET T ET T ET T T Framåtvänd (icke-integrerad) T ET T ET ET ET T T III Bakåtvänd T ET T ET ET ET T T Framåtvänd (integrerad) T ET T ET ET ET T T Framåtvänd (icke-integrerad) T ET T ET ET ET T T Där FAB: Fasthållningsanordning för barn T: Tillämplig ET: Ej tillämplig
BS 7448–91

Fracture Mechanics Toughness Tests Part I – Method for Determination of KIC, Critical COD and Critical J Values of BS PD 6493-1991.Guidance an Methods for Assessing the A Acceptability of Flaws in Fusion Welded Structures; Metallic Materials (prov av den mekaniska brotthållfastheten avsnitt 1 – metod för bestämning av KIC, kritiska COD och kritiska J värden för användning av BS PD 6493-1991. Vägledning för en metod att fastställa acceptansnivån för sprickor i smältsvetsade strukturer; metalliska material)
1.

att personer med funktionshinder fullt ut åtnjuter sina mänskliga rättigheter, genom att: a) ratificera och ingå, samt därefter genomföra FN-konventionen, bland annat genom gemensamma europeiska lösningar inom en konsekvent och samordnad strategi för genomförande av FN-konventionen, b) ytterligare utveckla en övergripande politik med en kombination av alla lämpliga instrument i syfte att såväl avskaffa diskriminering som inkludera personer med funktionshinder i samhället på grundval av en människorättsstrategi och integrering av handikappfrågor, c) uppmuntra personer med funktionshinder att vara aktiva inom arbetskraften genom att garantera utveckling och genomförande av åtgärder mot diskriminering, aktivt stöd och avskaffande av hinder, d) ta itu med frågan om flerfaldig diskriminering av kvinnor med funktionshinder och underlätta deras fullständiga utveckling och egenmakt samt fullständiga befordringsmöjligheter, e) vidta åtgärder för att personer med funktionshinder så långt det är möjligt, ska kunna leva ett oberoende liv, integreras i samhället samt få tillgång till vård och stödtjänster av hög kvalitet, f) förstärka integreringen av handikappfrågor i all politik, med utgångspunkt i medlemsstaternas strävanden att ålägga offentliga organ att främja lika möjligheter för personer med funktionshinder, g) ytterligare stödja medlemsstaterna och regionala och lokala samfund och samhällen i avinstitutionaliseringsprocessen närhelst detta är av intresse för personer med funktionshinder, h) behandla luckor som kan finnas i gemenskapens nuvarande lagstiftningsram för skydd mot diskriminering, i synnerhet på grund av funktionshinder, och överväga lämpliga och målinriktade reaktioner, i) förstärka resurserna både på nationell nivå och gemenskapsnivå för att samla in och analysera lämplig information, inbegripet statistikuppgifter och forskningsdata, i enlighet med rättsliga skyddsbestämmelser och regler om uppgiftsskydd,
7.6.1.2

Följande parametrar måste ligga inom följande gränser: a) Totala utväxlingsförhållanden (högst 8 % över det lägsta) enligt punkt 6.10.3 i bilaga 4. b) Referensvikt (högst 220 kg under den högsta vikten). c) Frontyta (högst 15 % mindre än den största frontytan). d) Motoreffekt (högst 10 % under det högsta värdet).
58.

Det europeiska humanitära biståndet kan använda flera olika typer av gemenskapsinstrument och instrument som tillhandahålls av medlemsstaterna, bland annat civilskyddsresurser, som omfattar en rad olika statliga medel, men också icke-statliga. Dessa medel står, när de sätts in i ett humanitärt sammanhang i tredjeländer, under civilt kommando och sätts i princip in efter en formell begäran från den krisdrabbade staten. De sätts in bilateralt genom FN eller genom övervaknings- och informationscentrum inom ramen för gemenskapens civilskyddsmekanism. I ökande utsträckning använder medlemsstaterna sin civilskyddskapacitet till katastrofinsatser i tredjeländer, huvudsakligen i samband med natur- och miljökatastrofer samt tekniska katastrofer. När civilskyddsresurser sätts in vid humanitära kriser bör användningen av dessa vara behovsstyrd och komplementär till humanitärt bistånd och förenlig med detta. En fungerande samordning mellan olika europeiska aktörer och instrument samt respekt för FN:s överordnade samordningsroll är därför mycket viktigt. På EU-nivå förutsätter användningen av civilskyddsresurser inom ramen för mekanismen ett nära samarbete med ordförandeskapet. Civilskyddspersonal som utplaceras i humanitärt syfte kommer alltid att vara obeväpnad.
4.

I syfte att nå de ovan beskrivna allmänna målen ska medlemsstaterna åta sig att främja och om lämpligt utveckla nya konkreta åtgärder, som syftar till att a) lyfta fram den europeiska dimensionen i de juridiska funktionerna genom att a) inkludera europeisk rätt i sina nationella grundutbildningsprogram, om sådana finns, och i sina fortbildningsprogram och kursplaner, med beaktande av de riktlinjer som ska fastställas av det europeiska nätverket för rättslig utbildning och med full användning av erfarenheterna från befintliga utbildningsinstitut, b) utvidga det utbytesprogram som avses i artikel 3 c till att omfatta övrig personal inom domstolsväsendet, när så är lämpligt, c) främja kunskaper i åtminstone ett annat officiellt språk inom Europeiska unionen hos domare, åklagare och övrig personal inom domstolsväsendet, särskilt genom utbildningsprogram, och se till att sådana kunskaper premieras om och när det är lämpligt, exempelvis vid rekrytering av domare, åklagare och övrig personal inom domstolsväsendet samt vid utvärderingar, med beaktande av särdragen i berörda medlemsstaters rättssystem och domstolssystem, d) främja kunskap om de andra medlemsstaternas rättssystem och lagstiftning, e) stödja inlärningen av hur de europeiska e-juridiska verktygen används, f) använda modern teknik och uppmuntra e-lärande, b) anta gemensamma europeiska utbildningsprogram, vilkas innehåll bör fastställas av det europeiska nätverket för rättslig utbildning och vilkas genomförande också bör skötas av nätverket och/eller dess medlemmar, såsom a) en eller flera gemensamma utbildningsmoduler, b) ett gemensamt utbildningsprogram utformas för vissa relevanta yrkeskategorier, såsom högre tjänstemän inom domstolsväsendet, specialiserade domare eller åklagare och utbildningspersonal, c) ett gemensamt, kort utbildningsprogram för att sammanföra domare, åklagare och övrig personal inom domstolsväsendet från ett flertal medlemsstater (”Europakurser”), vilket till en början bör organiseras av nationella utbildningsinstitut.