7.

ANSER mot bakgrund av detta att följande frågor är särskilt relevanta: a) Det europeiska samarbetet på det ungdomspolitiska området har ett delat ansvar för att ta upp ungdomars livskvalitet i Europa genom särskilda ungdomspolitiska instrument, men också genom förbättrad integration av ungdomsdimensionen i och sektorsövergripande samordning med närliggande politikområden. Ett sådant samarbete kan förstärkas för att — förbättra ungdomars sociala integration och underlätta deras väg mot självständighet och därigenom möta de demografiska utmaningarna, särskilt genom att — ge alla ungdomar möjlighet att förvärva nödvändiga grundläggande färdigheter och nödvändig grundkompetens, — underlätta övergången mellan utbildning och yrkesliv, — kombinera flexibilitet, inklusive den ökade rörlighet som krävs av ungdomar, med trygghet (”flexicurity”), — främja ungdomars företagarpotential, samt — när så är nödvändigt, främja politik som innebär en andra chans för ungdomar att komma på rätt väg för att bygga upp ett humankapital inför framtiden, — förbättra villkoren för dem som lever i mångkulturella samhällen genom att utveckla ungdomars interkulturella färdigheter, — främja respekten för de mänskliga rättigheterna och sådana värden som tolerans, ömsesidig respekt, mångfald, jämlikhet och solidaritet samt bekämpa alla former av diskriminering, — öka ungdomars välbefinnande, vilket innefattar att göra det möjligt för dem att leva ett hälsosamt liv, — främja ungdomars kulturella och kreativa engagemang, — stödja ungdomar genom att ge dem bättre möjligheter att förena arbete, familjeliv och privatliv, så att de, om de så önskar, kan starta en familj och samtidigt delta fullt ut i utbildning eller gå ut i arbetslivet, — förbättra de socioekonomiska förhållandena för ungdomar som lever i eftersatta områden i städer och på landsbygden. b) Det är ytterst viktigt att ungdomspolitiken utarbetas på ett sektorsövergripande sätt och i nära samarbete med ungdomar, aktiva på ungdomsområdet och ungdomsorganisationer. Bland de förslag som skall utarbetas bör de befintliga instrumenten inom den strukturerade dialogen – exempelvis ordförandeskapets arrangemang för ungdomar och den europeiska ungdomsveckan – användas för att hålla informella möten med deltagande av aktörer från närliggande politikområden inom rådet, kommissionen och Europaparlamentet. Man bör se till att företrädare för ungdomar från början deltar i utformningen och genomförandet av sådana möten och särskilt ta hänsyn till ungdomar i socialt, kulturellt eller ekonomiskt missgynnade situationer. Det bör utarbetas förslag för att stärka det sektorsövergripande samarbetet inom rådet och dess organ på ungdomsområdet. c) En regelbunden europeisk ungdomsrapport om ungdomars situation i Europa kan bidra till att analysera och uppmärksamma ungdomars farhågor och livskvalitet samt utvecklingen av ungdomspolitiken i Europa. Som ett led i den strukturerade dialogen bör ungdomar aktivt delta i utarbetandet av rapporterna. Rapporterna bör ses som synliga incitament för att initiera diskussioner av prioriterade teman. För att undvika ytterligare rapporteringsskyldigheter skulle detta kunna genomföras genom användning av den information som samlats in genom rapporteringsförfarandena enligt den öppna samordningsmetoden, eventuellt med tillägg av relevanta uppgifter och strukturerade exempel på god praxis från medlemsstaterna, ungdomsorganisationer och forskningsvärlden. d) För att förbättra kontinuiteten, enhetligheten och synligheten på ungdomsområdet bör samarbetet mellan tre ordförandeskap utnyttjas på bästa sätt med utgångspunkt i 18-månadersprogrammen. I enlighet med rådets arbetsordning (6) kan detta innefatta ett tidigt samarbete med de kommande tre ordförandeskapen och kommissionen, så att de tematiska prioriteringarna klart fastställs för de följande tre åren på grundval av en i rådet godkänd dagordning. Ordförandeskapen bör ägna särskild uppmärksamhet åt kopplingen mellan enskilda steg inom den strukturerade dialogen med ungdomar och åt att se till att frågor som diskuteras med ungdomar kan följas upp. e) Det bör inrättas en gränsöverskridande ram för att underlätta utbytet av god praxis mellan lokala och regionala aktörer inom ungdomspolitiken, med särskild tonvikt på ”peer learning” när det gäller lokala genomförandestrategier för den europeiska pakten för ungdomsfrågor. Resultaten av dessa utbyten bör göras lätt tillgängliga för alla berörda parter och bör systematiskt utvärderas och utnyttjas – även som en del av ungdomsministrarnas bidrag till Lissabonmålen. Utbytena bör utgå från en uppsättning riktlinjer för planering, strukturering och utvärdering. Man bör överväga att instifta ett pris i syfte att uppmärksamma utmärkta exempel på ett framgångsrikt genomförande av lokala strategier samt öka medvetenheten om ungdomsarbetet på europeisk nivå.