BILAGA VI (1)

Förteckning enligt artikel 54, 73, 97 och 126 i anslutningsakten

TULLAGSTIFTNING

Rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 (EGT nr L 302, 19.10.1992) och kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 av den 2 juli 1993 (EGT nr L 253, 11.10.1993), i dess lydelse enligt kommissionens förordning (EEG) nr 3665/93 av den 21 december 1993 (EGT nr L 335 31.12.1993), samt de protokoll om ursprungsregler som finns i preferensavtal som gemenskapen ingått:

Denna gemenskapslagstiftning gäller för de nya medlemsstaterna från dagen för anslutningen, om något annat inte anges i det följande.

1. Artikel 22-27 i rådsförordningen och artikel 35-140 i kommissionsförordningen om varors ursprung, i artiklarnas lydelse enligt kommissionens förordning (EEG) nr 3665/93 av den 21 december 1993 (EGT nr L 335, 31.12.1993), samt de protokoll om ursprungsregler som finns i preferensavtal som gemenskapen ingått:

1. Utan att det påverkar tillämpningen av någon åtgärd som härrör från den gemensamma handelspolitiken skall ursprungsintyg, som på rätt sätt utfärdats av tredje länder inom ramen för de preferensavtal som Österrike, Finland, Norge eller Sverige ingått med dessa länder eller inom ramen för de nya medlemsstaternas nationella lagstiftning, godtas i de nya medlemsstaterna under förutsättning att

- ursprungsintyget och transportdokumenten utfärdats senast dagen före anslutningen,

- ursprungsintyget lämnas till tullmyndigheterna inom fyra månader efter anslutningen.

2. De nya medlemsstaterna får låta sådana tillstånd fortsätta att gälla varigenom någon har blivit "godkänd exportör" inom ramen för avtal med tredje länder, under förutsättning att

- en sådan bestämmelse finns också i avtal som dessa tredje länder har ingått med unionen som den är sammansatt i dag,

- den godkände exportören tillämpar gemenskapens ursprungsregler.

Dessa tillstånd skall inom ett år efter anslutningen ersättas med nya tillstånd, utfärdade enligt gemenskapslagstiftningen.

3. Behöriga tullmyndigheter i unionen som den är sammansatt i dag och behöriga tullmyndigheter i de nya medlemsstaterna skall på begäran inom två år från det att ett sådant ursprungsintyg utfärdades som avses i punkt 1, 2 och 4 kontrollera intyget i efterhand.

4. Om ursprungsintyget och/eller transportdokumenten har utfärdats före anslutningen och om tullformaliteter är nödvändiga vid handel med varor mellan de nya medlemsstaterna och unionen som den är sammansatt i dag eller mellan de nya medlemsstaterna inbördes, skall de bestämmelser tillämpas som finns i protokoll 4 avdelning V i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet och i protokoll nr 3 till frihandelsavtalen mellan EG och Österrike, Finland, Norge och Sverige.

2. Artikel 76 i rådsförordningen och artiklarna 253-289 i kommissionsförordningen om förenklade förfaranden:

1. De nya medlemsstaterna får låta sådana tillstånd till periodisk deklaration som har utfärdats före anslutningen fortsätta att gälla på oförändrade villkor.

2. Dessa tillstånd skall inom ett år efter anslutningen ersättas med nya tillstånd, utfärdade enligt gemenskapslagstiftningen.

3. Artikel 98-113 i rådsförordningen och artikel 503-548 i kommissionsförordningen om lagring i tullager:

1. Om något annat inte följer av punkt 2 får de nya medlemsstaterna låta sådana tillstånd att ha tullager som har utfärdats före anslutningen fortsätta att gälla på oförändrade villkor.

2. De tillstånd som avses i punkt 1 skall inom ett år efter anslutningen ersättas med nya tillstånd, utfärdade enligt gemenskapslagstiftningen.

3. Förfarandet skall avslutas enligt gemenskapslagstiftningen. Om det då uppkommer en tullskuld, skall det belopp som betalas anses som en gemenskapens egen intäkt. Om tullskulden beräknas på grundval av de införda varornas klassificering enligt tulltaxan, tullvärde och mängd vid tiden för deklarationen för tullagerförfarandet och om deklarationen har tagits emot före anslutningen, så skall de regler om detta tillämpas som före anslutningen gällde i den nya medlemsstaten i fråga.

4. Artikel 114-129 i rådsförordningen och artikel 549-649 i kommissionsförordningen om aktiv förädling:

1. De nya medlemsstaterna får låta sådana tillstånd till aktiv förädling som har utfärdats före anslutningen fortsätta att gälla på oförändrade villkor till dess att giltighetstiden går ut, dock längst under ett år efter anslutningen.

2. Om giltighetstiden för ett tillstånd enligt punkt 1 går ut senare än ett år efter anslutningen, skall tillståndet inom ett år efter anslutningen ersättas med ett nytt tillstånd, utfärdat enligt gemenskapslagstiftningen.

3. Förfarandet skall avslutas enligt gemenskapslagstiftningen. Om det då uppkommer en tullskuld, skall det belopp som betalas anses som en gemenskapens egen intäkt. Om tullskulden beräknas på grundval av de införda varornas klassificering enligt tulltaxan, mängd, tullvärde och ursprung vid tiden för mottagandet av deklarationen för aktiv förädling, och om deklarationen har tagits emot före anslutningen, så skall de regler om detta tillämpas som före anslutningen gällde i den nya medlemsstaten i fråga.

Om en tullskuld uppkommer när förfarandet avslutas, skall en kompensationsränta på den importtull som gäller enligt gemenskapslagstiftningen tas ut från dagen för anslutningen, för att likställighet skall upprätthållas mellan tillståndshavare i unionen som den är sammansatt i dag och tillståndshavare i de nya medlemsstaterna.

4. I fall då deklarationen för aktiv förädling tagits emot inom ramen för ett restitutionssystem, skall återbetalningen ske enligt gemenskapslagstiftningen och genomföras och bekostas av den nya medlemsstaten, om den tullskuld som önskas återbetald har uppkommit före dagen för anslutningen.

5. Artikel 130-136 i rådsförordningen och artikel 650-669 i kommissionsförordningen om bearbetning under tullkontroll:

1. De nya medlemsstaterna får låta sådana tillstånd till bearbetning under tullkontroll som har utfärdats före anslutningen fortsätta att gälla på oförändrade villkor till dess att giltighetstiden går ut, dock längst under ett år efter anslutningen.

2. Om giltighetstiden för ett tillstånd enligt punkt 1 går ut senare än ett år efter anslutningen, skall tillståndet inom ett år efter anslutningen ersättas med ett nytt tillstånd, utfärdat enligt gemenskapslagstiftningen.

3. Förfarandet skall avslutas enligt gemenskapslagstiftningen. Om det då uppkommer en tullskuld, skall det belopp som betalas anses som en gemenskapens egen intäkt.

6. Artikel 137-144 i rådsförordningen och artikel 670-747 i kommissionsförordningen om temporär import:

1. De nya medlemsstaterna får låta sådana tillstånd till temporär import som har utfärdats före anslutningen fortsätta att gälla på oförändrade villkor till dess att giltighetstiden går ut, dock längst under ett år efter anslutningen.

2. Om giltighetstiden för ett tillstånd enligt punkt 1 går ut senare än ett år efter anslutningen, skall tillståndet inom ett år efter anslutningen ersättas med ett nytt tillstånd, utfärdat enligt gemenskapslagstiftningen.

3. Förfarandet skall avslutas enligt gemenskapslagstiftningen. Om det då uppkommer en tullskuld, skall det belopp som betalas anses som en gemenskapens egen intäkt. Om tullskulden beräknas på grundval av de införda varornas klassificering enligt tulltaxan, mängd, tullvärde och ursprung vid tiden för deklarationen för temporär import, och om deklarationen har tagits emot före anslutningen, så skall de regler om detta tillämpas som före anslutningen gällde i den nya medlemsstaten i fråga.

Om en tullskuld uppkommer när förfarandet slutförs, skall en kompensationsränta på den importtull som gäller enligt gemenskapslagstiftningen tas ut från dagen för anslutningen, för att likställighet skall upprätthållas mellan tillståndshavare i unionen som den är sammansatt i dag och tillståndshavare i de nya medlemsstaterna.

7. Artikel 145-160 i rådsförordningen och artikel 748-787 i kommissionsförordningen om passiv förädling:

1. De nya medlemsstaterna får låta sådana tillstånd till passiv förädling som har utfärdats före anslutningen fortsätta att gälla på oförändrade villkor till dess att giltighetstiden går ut, dock längst under ett år efter anslutningen.

2. Om giltighetstiden för ett tillstånd enligt punkt 1 går ut senare än ett år efter anslutningen, skall tillståndet inom ett år efter anslutningen ersättas med ett nytt tillstånd, utfärdat enligt gemenskapslagstiftningen.

3. Förfarandet skall avslutas enligt gemenskapslagstiftningen. I fall då deklarationen för passiv förädling har tagits emot i en ny medlemsstat före anslutningen skall dock tullskulden beräknas enligt den lagstiftning som gällde där före anslutningen.

8. Artikel 166-181 i rådsförordningen och artikel 799-840 i kommissionsförordningen om frizoner och frilager:

1. De nya medlemsstaterna får på oförändrade villkor behålla sådana frizoner och frilager som de har inrättat eller gett tillstånd till före anslutningen, om villkoren i gemenskapslagstiftningen uppfylls från dagen för anslutningen.

2. Om de frizoner och frilager som avses i punkt 1 inte uppfyller villkoren i gemenskapslagstiftningen, får de nya medlemsstaterna behålla dem under högst ett år efter anslutningen.

3. De tillstånd som avses i punkt 1 skall inom ett år efter anslutningen ersättas med tillstånd enligt gemenskapslagstiftningen.

4. Behöriga myndigheter i de nya medlemsstaterna skall inom ett år efter anslutningen godkänna lagerbokföringen för frizonerna. Godkännandet skall ges på de villkor som gemenskapslagstiftningen anger.

5. De nya medlemsstaterna får låta tillstånd, som avser överföring av varor i frizoner och frilager till tullförfaranden enligt rådsförordningens artikel 173 c, d och e och som har utfärdats före anslutningen, fortsätta att gälla på oförändrade villkor till dess att giltighetstiden går ut, dock längst under ett år efter anslutningen.

6. Om giltighetstiden för ett sådant tillstånd som avses i punkt 5 går ut senare än ett år efter anslutningen, skall tillståndet inom ett år efter anslutningen ersättas med ett nytt tillstånd, utfärdat enligt gemenskapslagstiftningen.

9. Artikel 201-232 i rådsförordningen och artikel 868-876 i kommissionsförordningen om bokföring och betalning i efterhand:

Betalning i efterhand skall göras enligt gemenskapslagstiftningen. Om tullskulden har uppkommit före dagen för anslutningen skall dock de regler tillämpas som gäller i den nya medlemsstaten i fråga och betalningen tas upp av och tillfalla den staten.

10. Artikel 235-242 i rådsförordningen och artikel 877-912 i kommissionsförordningen om återbetalning av och befrielse från tull:

I frågor om återbetalning av tull och befrielse från tull skall gemenskapslagstiftningen tillämpas. Ifall begäran om återbetalning eller befrielse avser en tullskuld som uppkommit före dagen för anslutningen, skall dock de regler tillämpas som gäller i den nya medlemsstaten i fråga och den staten genomföra och bekosta åtgärden.

(1) I dess lydelse enligt artikel 41 i beslut 95/1/EG, Euratom, EKSG.