KONSOLIDERAD VERSION 
AV 
FÖRDRAGET OM EUROPEISKA UNIONENSV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/13

INGRESS 
HANS MAJESTÄT BELGARNAS KONUNG, HENNES MAJESTÄT DROTTNINGEN AV DANMARK, FÖRBUNDSREPUBLI ­
KEN TYSKLANDS PRESIDENT, IRLANDS PRESIDENT, HELLENSKA REPUBLIKENS PRESIDENT, HANS MAJESTÄT KO ­
NUNGEN AV SPANIEN, FRANSKA REPUBLIKENS PRESIDENT, ITALIENSKA REPUBLIKENS PRESIDENT, HANS KUNG ­
LIGA HÖGHET STORHERTIGEN AV LUXEMBURG, HENNES MAJESTÄT DROTTNINGEN AV NEDERLÄNDERNA, 
PORTUGISISKA REPUBLIKENS PRESIDENT, HENNES MAJESTÄT DROTTNINGEN AV FÖRENADE KONUNGARIKET 
STORBRITANNIEN OCH NORDIRLAND, (  1 ) 
SOM ÄR BESLUTNA  att övergå till en ny fas i den europeiska integrationsprocess som inleddes med 
upprättandet av Europeiska gemenskaperna,  
SOM HAR INSPIRERATS  av Europas kulturella, religiösa och humanistiska arv, ur vilket de universella 
värden har utvecklats som utgörs av människans okränkbara och oförytterliga rättigheter liksom 
frihet, demokrati, jämlikhet och rättsstaten,  
SOM ERINRAR OM  den historiska betydelsen av att delningen av den europeiska kontinenten har 
upphört och behovet av att skapa en fast grundval för uppbyggnaden av det framtida Europa,  
SOM BEKRÄFTAR  den vikt som de fäster vid principerna om frihet, demokrati och respekt för de 
mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna samt vid rättsstatsprincipen,  
SOM BEKRÄFTAR  den vikt som de fäster vid de grundläggande sociala rättigheterna såsom dessa 
fastställs i den europeiska sociala stadgan, som undertecknades i Turin den 18 oktober 1961, och 
i 1989 års gemenskapsstadga om arbetstagares grundläggande sociala rättigheter,  
SOM ÖNSKAR  stärka solidariteten mellan sina folk samtidigt som de respekterar deras historia, kultur 
och traditioner,  
SOM ÖNSKAR  ytterligare stärka institutionernas demokratiska karaktär och effektivitet för att sätta 
dessa i stånd att inom en gemensam institutionell ram bättre fullgöra de uppgifter som har anför ­
trotts dem,  
SOM HAR FÖRESATT SIG  att stärka och uppnå en konvergens mellan ekonomierna i sina länder samt att 
upprätta en ekonomisk och monetär union som i enlig het med bestämmelserna i detta fördrag och 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt omfattar en gemensam och stabil valuta,  
SOM ÄR BESLUTNA  att med beaktande av principen om en hållbar utveckling och inom ramen för en 
förverkligad inre marknad, en ökad sammanhållning och ett förbättrat miljöskydd främja ekonomiska 
och sociala framsteg för sina folk samt att genomföra en politik som säkerställer att framsteg i fråga 
om ekonomisk integration åtföljs av motsvarande framsteg på andra områden,SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/15  
( 1 ) Republiken Bulgarien, Republiken Tjeckien, Republiken Estland, Republiken Cypern, Republiken Lettland, Republiken 
Litauen, Republiken Ungern, Republiken Malta, Republiken Österrike, Republiken Polen, Rumänien, Republiken Slo ­
venien, Republiken Slovakien, Republiken Finland och Konungariket Sverige har sedan dess blivit medlemmar i 
Europeiska unionen.
SOM HAR FÖRESATT SIG  att införa ett gemensamt unionsmedborgarskap för medborgarna i sina länder,  
SOM HAR FÖRESATT SIG  att genomföra en gemensam utrikes- och säkerhetspolitik, vilken omfattar den 
gradvisa utformningen av en gemensam försvarspolitik som i enlighet med bestämmelserna i 
artikel 42 skulle kunna leda till ett gemensamt försvar, och därmed stärka den europeiska identiteten 
och självständigheten i syfte att främja fred, säkerhet och framsteg i Europa och övriga delar av 
världen,  
SOM HAR FÖRESATT SIG  att underlätta fri rörlighet för personer, samtidigt som säkerheten och trygg ­
heten för deras folk säkerställs, genom att upprätta ett område med frihet, säkerhet och rättvisa, i 
enlighet med bestämmelserna i detta fördrag och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,  
SOM HAR FÖRESATT SIG  att fortsätta processen för att skapa en allt fastare sammanslutning mellan de 
europeiska folken, där besluten fattas så nära medborgarna som möjligt i enlighet med subsidiaritets ­
principen,  
SOM BEAKTAR  de ytterligare steg som ska tas för att föra den europeiska integrationen framåt,  
HAR BESLUTAT  att upprätta en europeisk union och har för detta ändamål som befullmäktigade utsett  
(förteckningen över befullmäktigade återges inte här)  
SOM , sedan de utväxlat sina fullmakter och funnit dem vara i god och behörig form, har enats om 
följande. 
AVDELNING I  
GEMENSAMMA BESTÄMMELSER  
Artikel 1  
(f.d. artikel 1 FEU) (  1 ) 
Genom detta fördrag upprättar de  HÖGA FÖRDRAGSSLUTANDE PARTERNA  mellan sig en  EUROPEISK 
UNION , härefter kallad ”unionen”, som av medlemsstaterna tilldelas befogenheter för att deras gemen ­
samma mål ska kunna uppnås.  
Detta fördrag markerar en ny fas i processen för att skapa en allt fastare sammanslutning mellan de 
europeiska folken, där besluten ska fattas så öppet och så nära medborgarna som möjligt.  
Unionen ska grundas på detta fördrag och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan 
kallade  fördragen ). Dessa båda fördrag har samma rättsliga värde. Unionen ska ersätta och efterträda 
Europeiska gemenskapen.SV C 83/16 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010  
( 1 ) Denna hänvisning är endast vägledande. För ytterligare information se jämförelsetabellerna med den tidigare och den 
nya numreringen av fördragen.
Artikel 2  
Unionen ska bygga på värdena respekt för människans värdighet, frihet, demokrati, jämlikhet, rätts ­
staten och respekt för de mänskliga rättigheterna, inklusive rättigheter för personer som tillhör 
minoriteter. Dessa värden ska vara gemensamma för medlemsstaterna i ett samhälle som känne ­
tecknas av mångfald, icke-diskriminering, tolerans, rättvisa, solidaritet och principen om jämställdhet mellan kvinnor och män.  
Artikel 3
 
(f.d. artikel 2 FEU)  
1. Unionen ska ha som mål att främja freden, sina värden och folkens välfärd.  
2. Unionen ska erbjuda sina medborgare ett område med frihet, säkerhet och rättvisa utan inre 
gränser, där den fria rörligheten för personer garanteras samtidigt som lämpliga åtgärder vidtas 
avseende kontroller vid yttre gränser, asyl, invandring samt förebyggande och bekämpande av brotts ­
lighet. 
3. Unionen ska upprätta en inre marknad. Unionen ska verka för en hållbar utveckling i Europa 
som bygger på välavvägd ekonomisk tillväxt och på prisstabilitet, på en social marknadsekonomi med hög konkurrenskraft där full sysselsättning och sociala framsteg eftersträvas, samt på en hög miljöskyddsnivå och en bättre miljö. Den ska främja vetenskapliga och tekniska framsteg.  
Den ska bekämpa social utestängning och diskriminering samt främja social rättvisa och socialt 
skydd, jämställdhet mellan kvinnor och män, solidaritet mellan generationerna och skydd av barnets rättigheter.  
Den ska främja ekonomisk, social och territoriell sammanhållning samt solidaritet mellan medlems
­
staterna.  
Den ska respektera rikedomen hos sin kulturella och språkliga mångfald och sörja för att det 
europeiska kulturarvet skyddas och utvecklas.  
4. Unionen ska upprätta en ekonomisk och monetär union som har euron som valuta.  
5. I sina förbindelser med den övriga världen ska unionen bekräfta och främja sina värderingar 
och intressen samt bidra till skydd av sina medborgare. Den ska bidra till fred, säkerhet, hållbar 
utveckling av vår jord, solidaritet och ömsesidig respekt mellan folken, fri och rättvis handel, ut ­
rotning av fattigdomen och skydd för de mänskliga rättigheterna, särskilt barnets rättigheter, samt till 
strikt efterlevnad och utveckling av internationell rätt, inklusive respekt för principerna i Förenta 
nationernas stadga.  
6. Unionen ska sträva mot sina mål med lämpliga medel, beroende på de befogenheter som den 
tilldelas i fördragen.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/17
Artikel 4  
1. I enlighet med artikel 5 ska varje befogenhet som inte har tilldelats unionen i fördragen tillhöra 
medlemsstaterna.  
2. Unionen ska respektera medlemsstaternas likhet inför fördragen samt deras nationella identitet, 
som kommer till uttryck i deras politiska och konstitutionella grundstrukturer, inbegripet det lokala 
och regionala självstyret. Den ska respektera deras väsentliga statliga funktioner, särskilt funktioner vars syfte är att hävda deras territoriella integritet, upprätthålla lag och ordning och skydda den 
nationella säkerheten. I synnerhet ska den nationella säkerheten också i fortsättningen vara varje 
medlemsstats eget ansvar.  
3. Enligt principen om lojalt samarbete ska unionen och medlemsstaterna respektera och bistå 
varandra när de fullgör de uppgifter som följer av fördragen.  
Medlemsstaterna ska vidta alla lämpliga åtgärder, både allmänna och särskilda, för att säkerställa att 
de skyldigheter fullgörs som följer av fördragen eller av unionens institutioners akter.  
Medlemsstaterna ska hjälpa unionen att fullgöra sina uppgifter, och de ska avstå från varje åtgärd 
som kan äventyra fullgörandet av unionens mål.  
Artikel 5
 
(f.d. artikel 5 FEG)  
1. Principen om tilldelade befogenheter ska styra avgränsningen av unionens befogenheter. Prin ­
ciperna om subsidiaritet och proportionalitet ska styra utövandet av dessa befogenheter.  
2. Enligt principen om tilldelade befogenheter ska unionen endast handla inom ramen för de 
befogenheter som medlemsstaterna har tilldelat den i fördragen för att nå de mål som fastställs där. 
Varje befogenhet som inte har tilldelats unionen i fördragen ska tillhöra medlemsstaterna.  
3. Enligt subsidiaritetsprincipen ska unionen på de områden där den inte har exklusiv befogenhet 
vidta en åtgärd endast om och i den mån som målen för den planerade åtgärden inte i tillräcklig 
utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna, vare sig på central nivå eller på regional och lokal nivå, 
och därför, på grund av den planerade åtgärdens omfattning eller verkningar, bättre kan uppnås på 
unionsnivå.  
Unionens institutioner ska tillämpa subsidiaritetsprincipen i enlighet med protokollet om tillämpning 
av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna. De nationella parlamenten ska se till att subsidia ­
ritetsprincipen följs i enlighet med det förfarande som anges i protokollet.  
4. Enligt proportionalitetsprincipen ska unionens åtgärder till innehåll och form inte gå utöver vad 
som är nödvändigt för att nå målen i fördragen.  
Unionens institutioner ska tillämpa proportionalitetsprincipen i enlighet med protokollet om till ­
lämpning av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna.SV C 83/18 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
Artikel 6  
(f.d. artikel 6 FEU)  
1. Unionen ska erkänna de rättigheter, friheter och principer som fastställs i Europeiska unionens 
stadga om de grundläggande rättigheterna av den 7 december 2000, anpassad den 12 december 
2007 i Strasbourg, som ska ha samma rättsliga värde som fördragen.  
Bestämmelserna i stadgan ska inte på något sätt utök a unionens befogenheter så som de definieras i 
fördragen.  
Rättigheterna, friheterna och principerna i stadgan ska tolkas i enlighet med de allmänna bestäm ­
melserna i avdelning VII i stadgan om dess tolkning och tillämpning och med vederbörlig hänsyn till 
de förklaringar som det hänvisas till i stadgan, där källorna till dessa bestämmelser anges.  
2. Unionen ska ansluta sig till europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna 
och de grundläggande friheterna. Denna anslutning ska inte ändra unionens befogenheter såsom de definieras i fördragen.  
3. De grundläggande rättigheterna, såsom de garanteras i europeiska konventionen om skydd för 
de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, och såsom de följer av medlemsstaternas 
gemensamma konstitutionella traditioner, ska ingå i unionsrätten som allmänna principer.  
Artikel 7
 
(f.d. artikel 7 FEU)  
1. Rådet får på motiverat förslag från en tredjedel av medlemsstaterna, från Europaparlamentet 
eller från Europeiska kommissionen med en majoritet på fyra femtedelar av sina medlemmar och 
efter Europaparlamentets godkännande slå fast att det finns en klar risk för att en medlemsstat 
allvarligt åsidosätter värden som anges i artikel 2. Innan detta slås fast ska rådet höra den berörda 
medlemsstaten och får i enlighet med samma förfarande framföra rekommendationer till denna stat.  
Rådet ska regelbundet kontrollera om de skäl som har lett till ett sådant fastslående fortfarande äger 
giltighet.  
2. Europeiska rådet får på förslag från en tredjedel av medlemsstaterna eller från Europeiska 
kommissionen och efter Europaparlamentets godkännande, samt efter att ha uppmanat ifrågavarande 
medlemsstat att framföra sina synpunkter, enhälligt slå fast att en medlemsstat allvarligt och ihållande 
åsidosätter värden som anges i artikel 2.  
3. När ett fastslående enligt punkt 2 har gjorts får rådet, som ska fatta beslut med kvalificerad 
majoritet, besluta om att tillfälligt upphäva vissa av de rättigheter som den ifrågavarande medlems ­
staten har till följd av tillämpningen av fördragen, inbegripet rösträtten i rådet för företrädaren för 
den medlemsstatens regering. Rådet ska därvid beakta de möjliga följder som ett sådant tillfälligt 
upphävande kan få för fysiska och juridiska personers rättigheter och skyldigheter.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/19
Den ifrågavarande medlemsstatens skyldigheter enligt fördragen ska under alla omständigheter fort ­
sätta att vara bindande för den staten.  
4. Rådet får senare med kvalificerad majoritet besluta om att ändra eller återkalla åtgärder som har 
vidtagits enligt punkt 3, när den situation som ledde till att åtgärderna infördes har förändrats.  
5. De omröstningsbestämmelser som i enlighet med denna artikel gäller för Europaparlamentet, 
Europeiska rådet och rådet fastställs i artikel 354 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.  
Artikel 8  
1. Unionen ska utveckla särskilda förbindelser med närbelägna länder i syfte att skapa ett område 
med välstånd och god grannsämja som grundar sig på unionens värderingar och utmärks av nära och 
fredliga förbindelser som bygger på samarbete.  
2. Vid tillämpning av punkt 1 får unionen ingå särskilda avtal med de berörda länderna. Dessa 
avtal får innebära ömsesidiga rättigheter och skyldigheter samt möjligheten att genomföra åtgärder 
gemensamt. Genomförandet av dem ska omfattas av regelbundet samråd.  
AVDELNING II  
BESTÄMMELSER OM DEMOKRATISKA PRINCIPER  
Artikel 9  
Unionen ska i all sin verksamhet respektera principen om jämlikhet mellan sina medborgare, som 
ska få lika uppmärksamhet från unionens institutioner, organ och byråer. Varje person som är 
medborgare i en medlemsstat ska vara unionsmedborgare. Unionsmedborgarskapet ska komplettera och inte ersätta det nationella medborgarskapet.  
Artikel 10  
1. Unionens sätt att fungera ska bygga på representativ demokrati.  
2. Medborgarna ska företrädas direkt på unionsnivå i Europaparlamentet.  
Varje medlemsstat ska företrädas i Europeiska rådet av sin stats- eller regeringschef och i rådet av sin 
regering, vilka själva ska vara demokratiskt ansvariga, antingen inför sitt nationella parlament eller 
inför sina medborgare.  
3. Varje medborgare ska ha rätt att delta i unione ns demokratiska liv. Besluten ska fattas så öppet 
och så nära medborgarna som möjligt.  
4. De politiska partierna på europeisk nivå ska bidra till att skapa ett europeiskt politiskt med
­
vetande och till att uttrycka unionsmedborgarnas vilja.SV C 83/20 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
Artikel 11  
1. Institutionerna ska på lämpligt sätt ge medborgarna och de representativa sammanslutningarna 
möjlighet att ge uttryck för och offentligt diskutera sina åsikter på alla unionens åtgärdsområden.  
2. Institutionerna ska föra en öppen, tydlig och regelbunden dialog med de representativa sam ­
manslutningarna och det civila samhället.  
3. Europeiska kommissionen ska ha ett omfattande samråd med alla berörda parter i syfte att 
säkerställa att unionens åtgärder blir enhetliga och öppna.  
4. Ett antal unionsmedborgare, som uppgår till minst en miljon personer och som kommer från 
ett betydande antal medlemsstater, får ta initiativ till att uppmana Europeiska kommissionen att, 
inom ramen för sina befogenheter, lägga fram ett lämpligt förslag i frågor där dessa medborgare 
anser att det krävs en unionsrättsakt för att tillämpa fördragen.  
De förfaranden och villkor som krävs för att lägga fram ett sådant initiativ ska fastställas i enlighet 
med artikel 24 första stycket i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.  
Artikel 12  
De nationella parlamenten bidrar aktivt till en väl fungerande union  
a) genom att bli informerade av unionens institutioner och få sig tillsända utkast till unionens 
lagstiftningsakter i enlighet med protokollet om de nationella parlamentens roll i Europeiska 
unionen,  
b) genom att se till att subsidiaritetsprincipen följs i enlighet med de förfaranden som anges i 
protokollet om tillämpning av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna,  
c) genom att inom ramen för området med frihet, säkerhet och rättvisa delta i mekanismerna för 
utvärdering av genomförandet av unionens politik på detta område i enlighet med artikel 70 i 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt samt genom att delta i den politiska övervak ­
ningen av Europol och utvärderingen av Eurojusts verksamhet i enlighet med artiklarna 88 och 
85 i det fördraget,  
d) genom att delta i förfarandena för ändring av fördragen i enlighet med artikel 48 i detta fördrag,  
e) genom att bli informerade om ansökningar om anslutning till unionen i enlighet med artikel 49 i 
detta fördrag,  
f) genom att delta i det interparlamentariska samarbetet mellan de nationella parlamenten och med 
Europaparlamentet i enlighet med protokollet om de nationella parlamentens roll i Europeiska 
unionen.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/21
AVDELNING III  
INSTITUTIONELLA BESTÄMMELSER  
Artikel 13  
1. Unionen ska ha en institutionell ram med syfte att främja dess värderingar, sträva efter att 
förverkliga dess mål, tjäna dess egna, dess medborgares och medlemsstaternas intressen samt att 
säkerställa konsekvens, effektivitet och kontinuitet i dess politik och verksamhet.  
Unionens institutioner ska vara följande:  
— Europaparlamentet.  
— Europeiska rådet.  
— Rådet. 
— Europeiska kommissionen (nedan kallad  kommissionen ). 
— Europeiska unionens domstol.  
— Europeiska centralbanken.  
— Revisionsrätten.  
2. Varje institution ska handla inom ramen för de befogenheter som den har tilldelats genom 
fördragen, i enlighet med de förfaranden, villkor och mål som anges där. Institutionerna ska sam ­
arbeta lojalt med varandra.  
3. Bestämmelserna om Europeiska centralbanken och revisionsrätten, samt närmare bestämmelser 
om övriga institutioner, återfinns i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.  
4. Europaparlamentet, rådet och kommissionen ska bistås av en ekonomisk och social kommitté 
och en regionkommitté, vilka ska ha rådgivande funktion.  
Artikel 14  
1. Europaparlamentet ska tillsammans med rådet lagstifta och utöva budgetfunktionen. Det ska 
utöva politisk kontroll och ha rådgivande funktion i enlighet med de villkor som fastställs i för ­
dragen. Det ska välja kommissionens ordförande.  
2. Europaparlamentet ska vara sammansatt av företrädare för unionens medborgare. Deras antal 
får inte överstiga 750, plus ordföranden. Medborgarna ska företrädas med degressiv proportionalitet, med minst sex ledamöter per medlemsstat. Ingen medlemsstat får tilldelas fler än 96 platser.SV C 83/22 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
Europeiska rådet ska på Europaparlamentets initiativ och med dess godkännande med enhällighet 
anta ett beslut om Europaparlamentets sammansättning, varvid principerna i första stycket ska 
respekteras.  
3. Europaparlamentets medlemmar ska väljas genom allmänna, direkta, fria och hemliga val för en 
period av fem år.  
4. Europaparlamentet ska välja sin ordförande och sitt presidium bland sina ledamöter.  
Artikel 15  
1. Europeiska rådet ska ge unionen de impulser som behövs för dess utveckling och bestämma 
dess allmänna politiska riktlinjer och prioriteringa r. Det ska inte ha någon lagstiftande funktion.  
2. Europeiska rådet ska bestå av medlemsstaternas stats- eller regeringschefer samt av sin ordfö ­
rande och kommissionens ordförande. Unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhets ­
politik ska delta i dess arbete.  
3. Europeiska rådet ska sammanträda två gånger per halvår efter kallelse av sin ordförande. Om 
dagordningen kräver det, kan Europeiska rådets medlemmar besluta att var och en biträds av en 
minister och, när det gäller kommissionens ordförande, av en ledamot av kommissionen. Om situationen kräver det, ska ordföranden sammankalla ett extra möte i Europeiska rådet.  
4. Europeiska rådet ska besluta med konsensus, om inte annat föreskrivs i fördragen.  
5. Europeiska rådet ska välja sin ordförande med kvalificerad majoritet för en mandatperiod av två 
och ett halvt år, som kan förnyas en gång. I händelse av förhinder eller allvarlig försummelse får 
Europeiska rådet avbryta ordförandens mandat enligt samma förfarande.  
6. Europeiska rådets ordförande ska  
a) leda Europeiska rådets arbete och driva det framåt,  
b) säkerställa förberedelserna av och kontinuiteten i Europeiska rådets arbete i samarbete med 
kommissionens ordförande och på grundval av arbetet i rådet i konstellationen allmänna frågor,  
c) verka för att underlätta sammanhållning och konsensus inom Europeiska rådet,  
d) lägga fram en rapport för Europaparlamentet efter varje möte i Europeiska rådet.
 
Europeiska rådets ordförande ska på sin nivå och i denna egenskap representera unionen utåt i de 
frågor som omfattas av den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken, utan att de befogenheter 
åsidosätts som har tilldelats unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/23
Europeiska rådets ordförande får inte inneha ett nationellt mandat.  
Artikel 16  
1. Rådet ska tillsammans med Europaparlamentet lagstifta och utöva budgetfunktionen. Det ska 
fastställa politik och fungera samordnande i enlighet med de villkor som fastställs i fördragen.  
2. Rådet ska bestå av en företrädare på ministernivå för varje medlemsstat med befogenhet att 
fatta bindande beslut för regeringen i den medlemsstat som han eller hon företräder och att utöva 
dess rösträtt.  
3. Rådet ska besluta med kvalificerad majoritet om inte annat föreskrivs i fördragen.  
4. Från och med den 1 november 2014 ska kvalificerad majoritet definieras som minst 55 % av 
rådets medlemmar, dock minst 15 rådsmedlemmar, vilka ska företräda medlemsstater som tillsam ­
mans omfattar minst 65 % av unionens befolkning.  
En blockerande minoritet ska omfatta minst fyra rådsmedlemmar; i annat fall ska kvalificerad 
majoritet anses vara uppnådd.  
Övriga bestämmelser som gäller för omröstning med kvalificerad majoritet fastställs i artikel 238.2 i 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.  
5. De övergångsbestämmelser som avser definitionen av kvalificerad majoritet och som ska till ­
lämpas till och med den 31 oktober 2014 liksom de övergångsbestämmelser som ska tillämpas 
under perioden 1 november 2014–31 mars 2017 fastställs i protokollet om övergångsbestämmelser.  
6. Rådet ska sammanträda i olika konstellationer, över vilka en förteckning ska antas i enlighet 
med artikel 236 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.  
Rådet i konstellationen allmänna frågor ska säkerställa samstämmigheten i de olika rådskonstellatio ­
nernas arbete. Det ska tillsammans med Europeiska rådets ordförande och kommissionen förbereda 
och säkerställa uppföljningen av Europeiska rådets möten.  
Rådet i konstellationen utrikes frågor ska utforma unionens yttre åtgärder enligt strategiska riktlinjer 
som Europeiska rådet fastställer och säkerställa samstämmigheten i unionens åtgärder.  
7. En kommitté med ständiga representanter för medlemsstaternas regeringar ska ansvara för att 
förbereda rådets arbete.  
8. Rådets möten ska vara offentliga när det överlägger och röstar om ett utkast till lagstiftningsakt. 
Varje rådsmöte ska därför delas upp i två delar, varav en del ägnas åt överläggningar om unionens 
lagstiftningsakter och en del åt icke lagstiftande verksamhet.  
9. Ordförandeskapet för andra rådskonstellationer än utrikes frågor ska innehas av medlemssta ­
ternas företrädare i rådet på grundval av ett system med lika rotation på de villkor som ska fastställas 
i enlighet med artikel 236 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.SV C 83/24 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
Artikel 17  
1. Kommissionen ska främja unionens allmänna intresse och ta lämpliga initiativ i detta syfte. Den 
ska säkerställa tillämpningen av fördragen och av de åtgärder som institutionerna antar i enlighet 
med fördragen. Den ska övervaka tillämpningen av unionsrätten under kontroll av Europeiska 
unionens domstol. Den ska genomföra budgeten och förvalta program. Den ska samordna, verkställa 
och förvalta i enlighet med de villkor som fastställs i fördragen. Med undantag av den gemensamma 
utrikes- och säkerhetspolitiken samt övriga i fördragen angivna fall ska den representera unionen 
utåt. Den ska ta initiativ till unionens årliga och fleråriga programplanering för att få till stånd interinstitutionella avtal.  
2. En unionslagstiftningsakt får antas endast på förslag av kommissionen, om inte annat föreskrivs 
i fördragen. Övriga akter ska antas på förslag av kommissionen om detta föreskrivs i fördragen.  
3. Kommissionens mandattid ska vara fem år.  
Kommissionens ledamöter ska väljas på grundval av sin allmänna duglighet och sitt engagemang för 
Europa och bland personer vars oavhängighet inte kan ifrågasättas.  
Kommissionen ska fullgöra sina uppgifter med fullständig oavhängighet. Utan att det påverkar till
­
lämpningen av artikel 18.2 får kommissionens ledamöter varken begära eller ta emot instruktioner 
från någon regering, någon institution, något organ eller någon byrå. De ska avhålla sig från varje 
handling som är oförenlig med deras skyldigheter eller utförandet av deras uppgifter.  
4. Den kommission som tillsätts mellan dagen för ikraftträdandet av Lissabonfördraget och den 
31 oktober 2014 ska bestå av en medborgare från varje medlemsstat, inklusive ordföranden och 
unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, som ska vara en av 
kommissionens vice ordförande.  
5. Från och med den 1 november 2014 ska kommissionen bestå av ett antal ledamöter, inklusive 
ordföranden och unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, som motsvarar 
två tredjedelar av antalet medlemsstater, om inte Europeiska rådet med enhällighet beslutar att ändra 
detta antal.  
Kommissionens ledamöter ska väljas bland medlemsstaternas medborgare genom ett system med 
absolut lika rotation mellan medlemsstaterna som gör det möjligt att återspegla samtliga medlems ­
staters demografiska och geografiska spridning. Detta system ska fastställas av Europeiska rådet med 
enhällighet i enlighet med artikel 244 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.  
6. Kommissionens ordförande ska  
a) ange riktlinjer för kommissionens uppgifter,  
b) besluta om kommissionens interna organisation för att se till att det råder samstämmighet i dess 
arbete och att den arbetar effektivt och som ett kollegialt organ,SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/25
c) utse vice ordförande bland kommissionens ledamöter, med undantag av unionens höga represen ­
tant för utrikes frågor och säkerhetspolitik.  
En kommissionsledamot ska avgå om ordföranden begär detta. Unionens höga representant för 
utrikes frågor och säkerhetspolitik ska i enlighet med förfarandet i artikel 18.1 avgå om ordföranden 
begär detta.  
7. Med hänsyn till valen till Europaparlamentet och efter lämpligt samråd ska Europeiska rådet 
med kvalificerad majoritet föreslå Europaparlamentet en kandidat till befattningen som kommissio ­
nens ordförande. Denna kandidat ska väljas av Europaparlamentet med en majoritet av dess leda ­
möter. Om denna kandidat inte får majoritet, ska Europeiska rådet med kvalificerad majoritet inom 
en månad föreslå en ny kandidat som ska väljas av Europaparlamentet i enlighet med samma förfarande.  
Rådet ska i samförstånd med den valda ordföranden anta förteckningen över övriga personer som det 
föreslår till ledamöter av kommissionen. Dessa ska väljas på grundval av förslag från medlemsstaterna och i enlighet med kriterierna i punkt 3 andra stycket och punkt 5 andra stycket.  
Ordföranden, unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik och de övriga 
kommissionsledamöterna ska kollektivt godkännas vid en omröstning i Europaparlamentet. På 
grundval av detta godkännande ska kommissionen utses av Europeiska rådet med kvalificerad ma
­
joritet.  
8. Kommissionen ska kollektivt vara ansvarig inför Europaparlamentet. Europaparlamentet får 
rösta om misstroendevotum mot kommissionen i enlighet med artikel 234 i fördraget om Europe ­
iska unionens funktionssätt. Om ett sådant misstroendevotum antas, ska kommissionsledamöterna 
kollektivt avgå, och unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik ska avgå från 
kommissionen.  
Artikel 18  
1. Europeiska rådet ska med kvalificerad majoritet och med godkännande av kommissionens 
ordförande utnämna unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik. Europeiska 
rådet kan avbryta den höga representantens mandatperiod i enlighet med samma förfarande.  
2. Den höga representanten ska leda unionens gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik. Den 
höga representanten ska genom sina förslag bidra till utformningen av denna politik och ska såsom 
rådets bemyndigade ställföreträdare verkställa den. Den höga representanten ska handla på samma 
sätt i fråga om den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken.  
3. Den höga representanten ska vara ordförande i rådet i konstellationen utrikes frågor.SV C 83/26 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
4. Den höga representanten ska vara en av kommissionens vice ordförande. Den höga represen ­
tanten ska säkerställa samstämmigheten i unionens yttre åtgärder. Den höga representanten ska inom 
kommissionen ha det ansvar som vilar på kommissionen för de yttre förbindelserna och för sam ­
ordningen av övriga delar av unionens yttre åtgärder. Vid utövandet av detta ansvar inom kommissionen och endast för dessa ansvarsområden ska den höga representanten omfattas av de 
förfaranden som reglerar kommissionens arbete så långt som det är förenligt med punkterna 2 
och 3.  
Artikel 19  
1. Europeiska unionens domstol ska bestå av domstolen, tribunalen och specialdomstolar. Den ska 
säkerställa att lag och rätt följs vid tolkning och tillämpning av fördragen.  
Medlemsstaterna ska fastställa de möjligheter till överklagande som behövs för att säkerställa ett 
effektivt domstolsskydd inom de områden som omfattas av unionsrätten.  
2. Domstolen ska bestå av en domare per medlemsstat. Den ska biträdas av generaladvokater.  
Tribunalen ska ha minst en domare per medlemsstat.  
Domstolens domare och generaladvokater samt tribunalens domare ska utses bland personer vars 
oavhängighet inte kan ifrågasättas och som uppfyller de villkor som avses i artiklarna 253 och 254 i 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. De ska utses av medlemsstaternas regeringar i 
samförstånd på sex år. Avgående domare och generaladvokater kan utnämnas på nytt.  
3. Europeiska unionens domstol ska i enlighet med fördragen  
a) avgöra ärenden där talan väcks av en medlemsstat, en institution eller fysiska eller juridiska 
personer, 
b) meddela förhandsavgöranden när en nationell domstol har begärt förhandsavgörande om tolk
­
ningen av unionsrätten eller giltigheten av akter som antagits av institutionerna,  
c) besluta i de övriga fall som föreskrivs i fördragen.  
AVDELNING IV  
BESTÄMMELSER OM FÖRDJUPADE SAMARBETEN  
Artikel 20  
(f.d. artiklarna 27a–27e, 40–40b och 43–45 FEU och f.d. artiklarna 11–11a FEG)  
1. De medlemsstater som önskar upprätta ett fördjupat samarbete sinsemellan inom ramen för 
unionens icke-exklusiva befogenheter kan utnyttja dess institutioner och utöva dessa befogenheter 
genom att tillämpa relevanta bestämmelser i fördragen inom de gränser och på de villkor som 
fastställs i denna artikel och i artiklarna 326–334 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/27
De fördjupade samarbetena ska syfta till att främja unionens mål, skydda dess intressen och stärka 
dess integrationsprocess. Samtliga medlemsstater ska när som helst kunna delta i samarbetet i 
enlighet med artikel 328 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.  
2. Beslutet om bemyndigande av ett fördjupat samarbete ska antas av rådet som en sista utväg, 
om det fastställer att de mål som eftersträvas genom samarbetet inte kan uppnås inom rimlig tid av 
hela unionen och förutsatt att minst nio medlemsstater deltar i samarbetet. Rådet ska besluta i 
enlighet med förfarandet i artikel 329 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.  
3. Alla rådsmedlemmar får delta i rådets överläggningar, men endast de rådsmedlemmar som 
företräder medlemsstater som deltar i ett fördjupat samarbete får delta i omröstningen. Omröstnings ­
bestämmelserna anges i artikel 330 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.  
4. Akter som antas inom ramen för ett fördju pat samarbete ska vara bindande endast för de 
medlemsstater som deltar i detta. De ska inte betraktas som ett regelverk som måste godtas av 
kandidatstaterna.  
AVDELNING V  
ALLMÄNNA BESTÄMMELSER OM UNIONENS YTTRE ÅTGÄRDER OCH SÄRSKILDA BESTÄMMELSER OM 
DEN GEMENSAMMA UTRIKES- OCH SÄKERHETSPOLITIKEN  
KAPITEL 1  
ALLMÄNNA BESTÄMMELSER OM UNIONENS YTTRE ÅTGÄRDER  
Artikel 21  
1. Unionens åtgärder i internationella sammanhang ska utgå från de principer som har legat till 
grund för dess egen tillblivelse, utveckling och utvidgning och som den strävar efter att föra fram i resten av världen: demokrati, rättsstaten, de mänskliga rättigheternas och grundläggande friheternas 
universalitet och odelbarhet, respekt för människors värde, jämlikhet och solidaritet samt respekt för 
principerna i Förenta nationernas stadga och i folkrätten.  
Unionen ska sträva efter att utveckla förbindelser och bygga partnerskap med tredjeländer och 
internationella organisationer, regionala eller globala, som delar de principer som avses i första 
stycket. Den ska främja multilaterala lösningar på gemensamma problem, särskilt inom ramen för 
Förenta nationerna.  
2. Unionen ska utforma och föra en gemensam politik och vidta åtgärder samt verka för att 
säkerställa en hög grad av samarbete inom alla områden för internationella förbindelser för att
 
a) skydda sina värden, sina grundläggande intressen, sin säkerhet, sitt oberoende och sin integritet,SV C 83/28 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
b) konsolidera och stödja demokrati, rättsstaten, de mänskliga rättigheterna och folkrätten,  
c) bevara freden, förebygga konflikter och stärka internationell säkerhet, i enlighet med ändamålen 
och principerna i Förenta nationernas stadga samt principerna i Helsingforsavtalets slutakt och 
målen i Parisstadgan, inklusive dem som avser de yttre gränserna,  
d) främja en hållbar ekonomisk, social och miljömässig utveckling i utvecklingsländerna med det 
primära syftet att utrota fattigdom,  
e) främja integreringen av alla länder i världsekonomin, även genom gradvis avskaffande av restrik ­
tioner för internationell handel,  
f) bidra till utformningen av internationella åtgärder för att bevara och förbättra miljön och för en 
hållbar förvaltning av jordens naturresurser i syfte att garantera en hållbar utveckling,  
g) bistå befolkningar, länder och regioner som drabbas av naturkatastrofer eller katastrofer orsakade 
av människor, och  
h) främja ett internationellt system som bygger på fördjupat multilateralt samarbete och ett gott 
globalt styre.  
3. Unionen ska respektera de principer och eftersträva de mål som anges i punkterna 1 och 2 när 
den utarbetar och genomför yttre åtgärder på de olika områden som omfattas av denna avdelning och av femte delen i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt samt yttre aspekter av övrig 
politik. 
Unionen ska sörja för samstämmigheten mellan de olika områden som omfattas av dess yttre 
åtgärder och mellan dessa och övrig politik. Rådet och kommissionen ska med bistånd av unionens 
höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik säkerställa denna samstämmighet och sam
­
arbeta i detta syfte.  
Artikel 22  
1. Europeiska rådet ska på grundval av de principer och mål som anges i artikel 21 fastställa 
unionens strategiska intressen och mål.  
Europeiska rådets beslut om unionens strategiska intressen och mål ska gälla den gemensamma 
utrikes- och säkerhetspolitiken och andra områden som omfattas av unionens yttre åtgärder. De kan gälla unionens förbindelser med ett land eller en region eller ha ett tematiskt upplägg. I besluten 
ska deras varaktighet och de medel anges som unionen och medlemsstaterna ställer till förfogande.
 
Europeiska rådet ska besluta med enhällighet på en rekommendation från rådet som rådet ska anta i 
enlighet med de närmare bestämmelser som anges för respektive område. Europeiska rådets beslut 
ska genomföras i enlighet med de förfaranden som föreskrivs i fördragen.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/29
2. Unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik får i fråga om den gemen ­
samma utrikes- och säkerhetspolitiken, liksom kommissionen i fråga om övriga områden för yttre 
åtgärder, lägga fram gemensamma förslag för rådet.  
KAPITEL 2  
SÄRSKILDA BESTÄMMELSER OM DEN GEMENSAMMA UTRIKES- OCH SÄKERHETSPOLITIKEN  
AVSNITT 1 
GEMENSAMMA BESTÄMMELSER  
Artikel 23  
Unionens åtgärder i internationella sammanhang ska enligt detta kapitel utgå från principerna i, 
eftersträva målen i och genomföras i enlighet med de allmänna bestämmelserna i kapitel 1.  
Artikel 24  
(f.d. artikel 11 FEU)  
1. Unionens befogenhet i fråga om den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken ska omfatta 
alla utrikespolitiska områden och alla frågor som rör unionens säkerhet, inbegripet den gradvisa utformningen av en gemensam försvarspolitik som kan leda till ett gemensamt försvar.  
Den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken ska omfattas av särskilda regler och förfaranden. 
Den ska fastställas och genomföras av Europeiska rådet och rådet med enhällighet, om inte annat föreskrivs i fördragen. Antagandet av lagstiftningsakter ska undantas. Den gemensamma utrikes- och 
säkerhetspolitiken ska genomföras av unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhets
­
politik och medlemsstaterna, i enlighet med fördragen. Europaparlamentets och kommissionens 
särskilda roller på området fastställs i fördragen. Europeiska unionens domstol ska inte vara behörig med avseende på dessa bestämmelser, med undantag av dess behörighet att kontrollera att artikel 40 
i detta fördrag följs och att kontrollera lagenligheten av vissa beslut som avses i artikel 275 andra 
stycket i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.  
2. Unionen ska, inom ramen för principerna och målen för sina yttre åtgärder, föra, utforma och 
genomföra en gemensam utrikes- och säkerhetspolitik som grundas på en utveckling av medlems
­
staternas ömsesidiga politiska solidaritet, på en identifiering av frågor av allmänt intresse och på 
förverkligandet av en ständigt ökande grad av samstämmighet i medlemsstaternas åtgärder.  
3. Medlemsstaterna ska aktivt och förbehållslöst stödja unionens utrikes- och säkerhetspolitik i en 
anda av lojalitet och ömsesidig solidaritet och ska respektera unionens åtgärder på detta område.SV C 83/30 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
Medlemsstaterna ska arbeta tillsammans för att förstärka och utveckla sin ömsesidiga politiska 
solidaritet. De ska avstå från varje handling som strider mot unionens intressen eller kan minska 
dess effektivitet som en sammanhållande kraft i de internationella relationerna.  
Rådet och den höga representanten ska sörja för att dessa principer följs.  
Artikel 25  
(f.d. artikel 12 FEU)  
Unionen ska föra den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken  
a) genom att fastställa de allmänna riktlinjerna,  
b) genom att anta beslut som innehåller  
i) de åtgärder som ska vidtas av unionen,  
ii) de ståndpunkter som ska intas av unionen,  
iii) de närmare bestämmelserna för genomförandet av de beslut som avses i leden i och ii,  
och 
c) genom att stärka det systematiska samarbetet mellan medlemsstaterna om deras politik.  
Artikel 26  
(f.d. artikel 13 FEU)  
1. Europeiska rådet ska identifiera unionens strategiska intressen, ange målen och fastställa de 
allmänna riktlinjerna för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken, inklusive för frågor som 
har försvarsmässiga konsekvenser. Det ska anta nödvändiga beslut.  
Om den internationella utvecklingen kräver det, ska Europeiska rådets ordförande sammankalla ett 
extra möte i Europeiska rådet för att fastställa den strategiska inriktningen av unionens politik inför denna utveckling.  
2. Rådet ska utforma den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken och fatta de beslut som 
behövs för att fastställa och genomföra denna på grundval av de allmänna och strategiska riktlinjer 
som Europeiska rådet har fastställt.  
Rådet och unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik ska säkerställa enhet
­
lighet, konsekvens och effektivitet i unionens handlande.  
3. Den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken ska genomföras av den höga representanten 
och medlemsstaterna med utnyttjande av nationella resurser och unionens resurser.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/31
Artikel 27  
1. Unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, som är ordförande i rådet i 
konstellationen utrikes frågor, ska genom sina förslag bidra till utformningen av den gemensamma 
utrikes- och säkerhetspolitiken och se till att de beslut som antas av Europeiska rådet och rådet 
genomförs.  
2. Unionen ska företrädas av den höga representanten i frågor som rör den gemensamma utrikes- 
och säkerhetspolitiken. Den höga representanten ska på unionens vägnar föra den politiska dialogen 
med tredje part och framföra unionens ståndpunkt i internationella organisationer och vid interna ­
tionella konferenser.  
3. När unionens höga representant uppfyller sitt mandat, ska han eller hon stödja sig på en 
europeisk avdelning för yttre åtgärder. Denna avdelning ska samarbeta med medlemsstaternas diplo ­
mattjänster och ska bestå av tjänstemän från berörda avdelningar inom rådets generalsekretariat och 
kommissionen samt utsänd personal från medlemsstaternas nationella diplomattjänster. Hur den 
europeiska avdelningen för yttre åtgärder ska organiseras och arbeta ska anges i ett beslut som antas 
av rådet. Rådet ska besluta på förslag av den höga representanten efter att ha hört Europaparlamentet och efter kommissionens godkännande.  
Artikel 28
 
(f.d. artikel 14 FEU)  
1. När den internationella situationen kräver en operativ insats av unionen, ska rådet anta nöd ­
vändiga beslut. De ska ange mål, omfattning, de medel som ska ställas till unionens förfogande, vid 
behov varaktighet, samt på vilka villkor de ska genomföras.  
Om förhållandena ändras på ett sätt som är av väsentlig betydelse för en fråga som är föremål för ett 
sådant beslut, ska rådet se över principerna och målen för beslutet och fatta de nödvändiga besluten.  
2. De beslut som avses i punkt 1 ska vara förpliktande för medlemsstaterna vid deras ställnings ­
taganden och handlande.  
3. Den berörda medlemsstaten ska lämna information om varje nationellt ställningstagande eller 
nationell åtgärd som planeras inom ramen för ett beslut enligt punkt 1; informationen ska lämnas i så god tid att föregående samråd kan ske inom rådet om det behövs. Skyldigheten att lämna förhandsinformation ska inte gälla åtgärder som endast innebär att beslut av rådet förs över till 
nationell nivå.  
4. Om förändringar i situationen gör det absolut nödvän digt och i avsaknad av en översyn av det 
rådsbeslut som avses i punkt 1 får medlemsstaterna med beaktande av de allmänna målen i detta 
beslut vidta de brådskande åtgärder som behövs. De berörda medlemsstaterna ska genast underrätta 
rådet om sådana åtgärder.
 
5. Om genomförandet av ett beslut enligt denna artikel medför allvarliga svårigheter för en 
medlemsstat, ska denna lägga fram saken för rådet som ska överväga frågan och söka lämpliga 
lösningar. Sådana lösningar får inte strida mot målen för det beslut som avses i punkt 1 eller minska 
dess effektivitet.SV C 83/32 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
Artikel 29  
(f.d. artikel 15 FEU)  
Rådet ska anta beslut som anger unionens inställning till en särskild fråga av geografisk eller tematisk 
karaktär. Medlemsstaterna ska se till att deras nationella politik överensstämmer med unionens 
ståndpunkter.  
Artikel 30  
(f.d. artikel 22 FEU)  
1. Varje medlemsstat eller unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik eller 
den höga representanten med stöd av kommissionen får hänskjuta frågor om den gemensamma 
utrikes- och säkerhetspolitiken till rådet och lägga fram initiativ respektive förslag för rådet.  
2. I sådana fall som kräver ett snabbt beslut ska den höga representanten på eget initiativ eller på 
begäran av en medlemsstat kalla till ett extra rådssammanträde inom fyrtioåtta timmar eller, i en nödsituation, inom kortare tid.  
Artikel 31
 
(f.d. artikel 23 FEU)  
1. Beslut enligt detta kapitel ska fattas av Europeiska rådet och rådet med enhällighet, om inte 
annat föreskrivs i detta kapitel. Antagandet av lagstiftningsakter ska undantas.  
En rådsmedlem som avstår från att rösta får motivera sitt avstående genom att avge en formell 
förklaring enligt detta stycke. Om så sker ska rådsmedlemmen inte vara skyldig att tillämpa beslutet 
men ska godta att beslutet är förpliktande för unionen. Den berörda medlemsstaten ska i en anda av 
ömsesidig solidaritet avhålla sig från varje handling som skulle kunna strida mot eller hindra en 
unionshandling på grundval av det beslutet, och de andra medlemsstaterna ska respektera dess 
ståndpunkt. Om de rådsmedlemmar som på detta sätt motiverar sitt avstående företräder minst en 
tredjedel av medlemsstaterna, som samtidigt omfattar minst en tredjedel av unionens befolkning, ska 
beslutet inte antas.  
2. Rådet ska med avvikelse från bestämmelserna i punkt 1 besluta med kvalificerad majoritet  
— när det antar ett beslut som fastställer unionens åtgärder eller ståndpunkter på grundval av ett 
beslut av Europeiska rådet om unionens strategiska intressen och mål enligt artikel 22.1,  
— när det antar ett beslut som fastställer unionens åtgärder eller ståndpunkter på ett förslag från 
unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik som har lagts fram på särskild 
begäran av Europeiska rådet på dess eget eller den höga representantens initiativ,SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/33
— när det antar ett beslut om genomförande av ett beslut som fastställer unionens åtgärder eller 
ståndpunkter,  
— när det utser en särskild representant i enlighet med artikel 33.  
Om en rådsmedlem förklarar att denne av skäl av vital betydelse som rör nationell politik och som 
denne redogör för avser att motsätta sig antagandet av ett beslut som ska fattas med kvalificerad 
majoritet, ska omröstning inte ske. Den höga representanten ska i nära samråd med den berörda 
medlemsstaten söka en lösning som denna kan godta. Om detta inte lyckas, får rådet med kvalifi ­
cerad majoritet begära att frågan ska hänskjutas till Europeiska rådet för ett enhälligt beslut.  
3. Europeiska rådet får med enhällighet anta ett beslut om att rådet ska besluta med kvalificerad 
majoritet i andra fall än de som avses i punkt 2.  
4. Punkterna 2 och 3 ska inte tillämpas på beslut som har militära eller försvarsmässiga kon ­
sekvenser.  
5. I procedurfrågor ska rådet fatta beslut med en majoritet av sina medlemmar.  
Artikel 32  
(f.d. artikel 16 FEU)  
Medlemsstaterna ska samråda med varandra inom Europeiska rådet och rådet om alla utrikes- och 
säkerhetspolitiska frågor av allmänt intresse för att fastställa en gemensam inställning. Innan någon 
åtgärd får vidtas i internationella sammanhang eller något åtagande som skulle kunna påverka unionens intressen får göras, ska varje medlemsstat samråda med övriga medlemsstater i Europeiska 
rådet eller rådet. Medlemsstaterna ska genom ett konvergent uppträdande säkerställa att unionen kan 
hävda sina intressen och värderingar i internationella sammanhang. Medlemsstaterna ska vara solida
­
riska sinsemellan.  
När Europeiska rådet eller rådet har fastställt unionens gemensamma inställning enligt första stycket, 
ska unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik och medlemsstaternas utrikes ­
ministrar samordna sin verksamhet i rådet.  
Medlemsstaternas diplomatiska beskickningar och unionens delegationer i tredjeländer och vid in ­
ternationella organisationer ska samarbeta sinsemellan och bidra till utformningen och genomföran ­
det av den gemensamma inställningen.  
Artikel 33  
(f.d. artikel 18 FEU)  
Rådet får på förslag av unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik utse en 
särskild representant som ska ha mandat för särskilda politiska frågor. Den särskilda representanten 
ska utöva sitt mandat under ledning av den höga representanten.SV C 83/34 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
Artikel 34  
(f.d. artikel 19 FEU)  
1. Medlemsstaterna ska samordna sitt uppträdande inom internationella organisationer och vid 
internationella konferenser. De ska där hävda unionens ståndpunkter. Unionens höga representant 
för utrikes frågor och säkerhetspolitik ska svara för denna samordning.  
Inom internationella organisationer och vid internationella konferenser där inte samtliga medlems ­
stater deltar ska de deltagande medlemsstaterna hävda unionens ståndpunkter.  
2. I enlighet med artikel 24.3 ska de medlemsstater som är företrädda inom internationella 
organisationer och vid internationella konferenser där inte samtliga medlemsstater deltar hålla de 
senare och den höga representanten informerade om alla frågor som är av gemensamt intresse.  
Medlemsstater som också är medlemmar av Förenta nationernas säkerhetsråd ska samråda med 
varandra och hålla övriga medlemsstater och den höga representanten fullt informerade. Medlems ­
stater som är medlemmar av säkerhetsrådet kommer då de fullgör sina uppgifter att hävda unionens 
ståndpunkter och intressen, dock utan att detta ska påverka deras ansvar enligt bestämmelserna i 
Förenta nationernas stadga.  
När unionen har intagit en ståndpunkt till en fråga på Förenta nationernas säkerhetsråds dagordning, 
ska de medlemsstater som är medlemmar av säkerhetsrådet begära att unionens höga representant inbjuds att lägga fram unionens ståndpunkt.  
Artikel 35
 
(f.d. artikel 20 FEU)  
Medlemsstaternas diplomatiska och konsulära myndigheter och unionens delegationer i tredjeländer 
och vid internationella konferenser samt deras representationer vid internationella organisationer ska 
samarbeta för att säkerställa att de beslut som antas enligt detta kapitel och som fastställer unionens 
ståndpunkter och åtgärder följs och genomförs.  
De ska intensifiera samarbetet genom att utbyta information och göra gemensamma bedömningar.  
De ska bidra till att genomföra unionsmedborgares rätt till skydd inom ett tredjelands territorium 
enligt artikel 20.2 c i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt samt de åtgärder som antagits 
enligt artikel 23 i det fördraget.  
Artikel 36  
(f.d. artikel 21 FEU)  
Unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik ska regelbundet höra Europapar ­
lamentet om de viktigaste aspekterna och de grundläggande valmöjligheterna när det gäller den 
gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken och den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken samt informera Europaparlamentet om hur dessa politikområden utvecklas. Den höga representanten 
ska se till att vederbörlig hänsyn tas till Europaparlamentets synpunkter. De särskilda representan
­
terna får medverka när Europaparlamentet informeras.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/35
Europaparlamentet får ställa frågor eller avge rekommendationer till rådet och den höga represen ­
tanten. Två gånger om året ska Europaparlamentet hålla en debatt om de framsteg som har gjorts för 
att genomföra den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken, inbegripet den gemensamma säker ­
hets- och försvarspolitiken.  
Artikel 37  
(f.d. artikel 24 FEU)  
Unionen får ingå avtal med en eller flera stater eller internationella organisationer på områden som 
omfattas av detta kapitel.  
Artikel 38  
(f.d. artikel 25 FEU)  
Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 240 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt 
ska en kommitté för utrikes- och säkerhetspolitik övervaka den internationella situationen på de 
områden som omfattas av den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken och bidra till att utforma 
politiken genom att avge yttranden till rådet på begäran av detta, av unionens höga representant för 
utrikes frågor och säkerhetspolitik eller på eget initiativ. Kommittén ska också övervaka genom ­
förandet av den beslutade politiken, dock utan att det påverkar den höga representantens befogen ­
heter. 
Inom ramen för detta kapitel ska kommittén för utrikes- och säkerhetspolitik på rådets och den höga 
representantens ansvar utöva politisk kontroll och strategisk ledning av krishanteringsinsatser enligt 
artikel 43.  
Rådet får, för en krishanteringsinsats som beslutats av rådet och vars varaktighet rådet beslutar om, 
bemyndiga kommittén att fatta lämpliga beslut om den politiska kontrollen och den strategiska 
ledningen av insatsen.  
Artikel 39  
I enlighet med artikel 16 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och med avvikelse från 
punkt 2 i den artikeln ska rådet anta ett beslut om bestämmelser om skydd för enskilda personer i fråga om behandling av personuppgifter i medlemsstaterna, när dessa utövar verksamhet som om
­
fattas av detta kapitels tillämpningsområde, samt om den fria rörligheten för sådana uppgifter. 
Oberoende myndigheter ska kontrollera att dessa bestämmelser följs.SV C 83/36 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
Artikel 40  
(f.d. artikel 47 FEU)  
Genomförandet av den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken ska inte påverka tillämpningen 
av de förfaranden för eller respektive omfattning av institutionernas befogenheter som anges i 
fördragen för utövandet av de unionsbefogenheter som avses i artiklarna 3–6 i fördraget om 
Europeiska unionens funktionssätt.  
På samma sätt ska genomförandet av den politik som avses i nämnda artiklar inte påverka till ­
lämpningen av de förfaranden för och respektive omfattning av institutionernas befogenheter som 
anges i fördragen för utövandet av unionsbefogenheterna enligt detta kapitel.  
Artikel 41  
(f.d. artikel 28 FEU)  
1. Institutionernas förvaltningsutgifter till följd av genomförandet av detta kapitel ska belasta 
unionens budget.  
2. Driftsutgifterna för att genomföra detta kapitel ska också belasta unionens budget, bortsett från 
driftsutgifter i samband med operationer som har militära eller försvarsmässiga konsekvenser och i 
fall då rådet enhälligt beslutar något annat.  
Om utgifterna inte ska belasta unionens budget ska de belasta medlemsstaterna i enlighet med den på 
bruttonationalinkomsten grundade fördelningsnyckeln, om inte rådet enhälligt beslutar något annat. 
De medlemsstater, vilkas företrädare i rådet har avgett en formell förklaring enligt artikel 31.1 andra 
stycket är inte skyldiga att bidra till finansieringen av utgifter i samband med operationer som har 
militära eller försvarsmässiga konsekvenser.  
3. Rådet ska anta ett beslut om de särskilda förfaranden som ska garantera snabb tillgång till 
anslag i unionens budget som är avsedda för bråd skande finansiering av initiativ inom ramen för den 
gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken och särskilt för förberedande verksamhet inför uppdrag 
av den typ som avses i artiklarna 42.1 och 43. Rådet ska besluta efter att ha hört Europaparlamentet.  
Förberedande verksamhet för de uppdrag som avses i artiklarna 42.1 och 43 som inte ska belasta 
unionens budget ska finansieras genom en startfond med bidrag från medlemsstaterna.  
Rådet ska på förslag av unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik med 
kvalificerad majoritet anta beslut om närmare bestämmelser för  
a) upprättande och finansiering av startfonden, särskilt vilka finansiella belopp som fonden ska 
tilldelas,  
b) förvaltning av startfonden, samtSV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/37
c) finansiell kontroll.  
Om det planerade uppdraget i enlighet med artiklarna 42.1 och 43 inte får belasta unionens budget, 
ska rådet bemyndiga den höga representanten att utnyttja fonden. Den höga representanten ska 
rapportera till rådet om hur uppdraget har genomförts.  
AVSNITT 2 
BESTÄMMELSER OM DEN GEMENSAMMA SÄKERHETS- OCH FÖRSVARSPOLITIKEN  
Artikel 42  
(f.d. artikel 17 FEU)  
1. Den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken ska utgöra en integrerande del av den 
gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken. Den ska tillförsäkra unionen en operativ kapacitet 
som stöder sig på civila och militära resurser. Unionen kan använda dessa resurser vid uppdrag 
utanför unionen för att bevara freden, förebygga konflikter och stärka den internationella säkerheten i enlighet med principerna i Förenta nationernas stadga. Dessa uppgifter ska genomföras med 
kapacitet som tillhandahålls av medlemsstaterna.  
2. Den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken ska omfatta den gradvisa utformningen av 
unionens gemensamma försvarspolitik. Den kommer att leda till ett gemensamt försvar, när Euro
­
peiska rådet med enhällighet har beslutat detta. Europeiska rådet ska i så fall rekommendera med ­
lemsstaterna att anta ett sådant beslut i enlighet med sina respektive konstitutionella bestämmelser.  
Unionens politik enligt detta avsnitt ska inte påverka den särskilda karaktären hos vissa medlems ­
staters säkerhets- och försvarspolitik och den ska respektera de förpliktelser som vissa medlemsstater, 
som anser att deras gemensamma försvar förverkligas genom Atlantpaktsorganisationen (Nato), har 
enligt Nordatlantiska fördraget och vara förenlig med den gemensamma säkerhets- och försvars ­
politik som har upprättats inom den ramen.  
3. I syfte att genomföra den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken ska medlemsstaterna 
ställa civil och militär kapacitet till unionens förfogande för att bidra till de mål som fastställs av 
rådet. De medlemsstater som tillsammans upprättar multinationella styrkor får även ställa dem till 
förfogande för den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken.  
Medlemsstaterna förbinder sig att gradvis förbättra sin militära kapacitet. Byrån för utveckling av 
försvarskapacitet och för forskning, anskaffning och försvarsmateriel (nedan kallad  Europeiska försvars ­
byrån ) ska identifiera de operativa behoven, främja åtgärder för att tillgodose dessa, bidra till att 
identifiera och i förekommande fall genomföra varje åtgärd som behövs för att stärka försvars ­
sektorns industriella och tekniska bas, delta i utformningen av en europeisk politik för kapacitet 
och försvarsmateriel samt hjälpa rådet att utvärdera om den militära kapaciteten har förbättrats.SV C 83/38 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
4. Beslut om den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken, inbegripet beslut som rör inle ­
dandet av ett sådant uppdrag som avses i denna artikel, ska antas av rådet med enhällighet på förslag 
av unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik eller på initiativ av en medlems ­
stat. Den höga representanten får, vid behov tillsammans med kommissionen, föreslå att såväl nationella resurser som unionens instrument används.  
5. Rådet får anförtro åt en grupp medlemsstater att genomföra ett uppdrag inom unionens ram 
för att värna om unionens värden och tjäna dess intressen. Genomförandet av ett sådant uppdrag ska 
omfattas av artikel 44.  
6. De medlemsstater som uppfyller högre krav på militär kapacitet och som har gjort mer 
bindande åtaganden på området med tanke på de mest krävande uppdragen ska upprätta ett per
­
manent strukturerat samarbete inom ramen för unionen. Detta samarbete ska omfattas av artikel 46. 
Det ska inte påverka bestämmelserna i artikel 43.  
7. Om en medlemsstat skulle utsättas för ett väpnat angrepp på sitt territorium, är de övriga 
medlemsstaterna skyldiga att ge den medlemsstaten stö d och bistånd med alla till buds stående medel 
i enlighet med artikel 51 i Förenta nationernas stadga. Detta ska inte påverka den särskilda karaktären 
hos vissa medlemsstaters säkerhets- och försvarspolitik.  
Åtagandena och samarbetet på detta område ska vara förenliga med åtagandena inom Nordatlantiska 
fördragsorganisationen, som för de stater som är medlemmar i denna också i fortsättningen ska 
utgöra grunden för deras kollektiva försvar och den instans som genomför det.  
Artikel 43  
1. De uppdrag som avses i artikel 42.1 där unionen kan använda civila och militära resurser ska 
inbegripa gemensamma insatser för avrustning, humanitära insatser och räddningsinsatser, militära 
rådgivnings- och biståndsinsatser, konfliktförebyggande och fredsbevarande insatser, insatser med 
stridande förband vid krishantering, inklusive fredsskapande åtgärder och stabiliseringsinsatser efter 
konflikter. Alla dessa uppdrag kan bidra till kampen mot terrorism, inklusive genom stöd till tredje ­
länder i syfte att bekämpa terrorism på dess territorium.  
2. Rådet ska anta beslut om de uppdrag som avses i punkt 1 och ange deras mål, omfattning och 
de allmänna villkoren för deras genomförande. Unionens höga representant för utrikes frågor och 
säkerhetspolitik, som arbetar under ledning av rådet och i nära och ständig kontakt med kommittén 
för utrikes- och säkerhetspolitik, ska sörja för samordningen av de civila och militära aspekterna av 
dessa insatser.  
Artikel 44  
1. Inom ramen för de beslut som antas i enlighet med artikel 43 får rådet anförtro genomförandet 
av ett uppdrag åt en grupp medlemsstater som så önskar och som förfogar över den kapacitet som 
krävs för ett sådant uppdrag. Dessa medlemsstater ska i samverkan med unionens höga representant 
för utrikes frågor och säkerhetspolitik sinsemellan komma överens om hur uppdraget ska genom ­
föras.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/39
2. De medlemsstater som deltar i utförandet av uppdraget ska på eget initiativ eller på begäran av 
en annan medlemsstat regelbundet informera rådet om hur uppdraget fortskrider. De deltagande 
medlemsstaterna ska omedelbart underrätta rådet om genomförandet av uppdraget får betydande 
följder eller innebär att det mål, den omfattning eller de närmare villkor för uppdraget som anges i de beslut som avses i punkt 1 måste ändras. Rådet ska i sådana fall anta de beslut som är nödvän
­
diga. 
Artikel 45  
1. Europeiska försvarsbyrån, som avses i artikel 42.3 och som lyder under rådet, ska ha som 
uppgift att  
a) bidra till att identifiera medlemsstaternas militära kapacitetsmål och utvärdera hur medlems ­
staterna fullgör sina kapacitetsåtaganden,  
b) främja att de operativa behoven harmoniseras och att effektiva och kompatibla anskaffnings ­
metoder antas,  
c) lägga fram multilaterala projekt för att de militära kapacitetsmålen ska uppnås och sörja för 
samordning av de program som genomförs av medlemsstaterna och förvaltning av särskilda 
samarbetsprogram,  
d) stödja försvarsteknikforskning, samordna och planera gemensam forskningsverksamhet och utred ­
ningar om tekniska lösningar som motsvarar de framtida operativa behoven,  
e) bidra till att identifiera och i förekommande fall genomföra varje åtgärd som behövs för att stärka 
försvarssektorns industriella och tekniska bas och göra försvarsutgifterna mer effektiva.  
2. Europeiska försvarsbyrån ska vara öppen för alla medlemsstater som önskar delta i den. Rådet 
ska med kvalificerad majoritet anta ett beslut om stadgan för byrån, dess säte samt regler för dess 
verksamhet. I beslutet ska hänsyn tas till graden av effektivt deltagande i byråns verksamhet. Vid 
byrån ska särskilda grupper bildas av medlemsstater som genomför gemensamma projekt. Byrån ska 
vid behov fullgöra sina uppgifter i samråd med kommissionen.  
Artikel 46  
1. De medlemsstater som önskar delta i det permanenta strukturerade samarbete som avses i 
artikel 42.6 och som uppfyller de kriterier och gör de militära kapacitetsåtaganden som anges i 
protokollet om det permanenta strukturerade samarbetet, ska underrätta rådet och unionens höga 
representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik om sin avsikt.  
2. Inom tre månader från den underrättelse som avses i punkt 1 ska rådet anta ett beslut om 
upprättande av det permanenta strukturerade samarbetet och fastställa förteckningen över deltagande 
medlemsstater. Rådet ska besluta med kvalificerad majoritet efter att ha hört den höga representan ­
ten.SV C 83/40 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
3. Varje medlemsstat som i ett senare skede önskar delta i det permanenta strukturerade sam ­
arbetet ska underrätta rådet och den höga representanten om sin avsikt.  
Rådet ska anta ett beslut som bekräftar deltagandet av den berörda medlemsstat som uppfyller 
kriterierna och gör de åtaganden som avses i artiklarna 1 och 2 i protokollet om det permanenta 
strukturerade samarbetet. Rådet ska besluta med kvalificerad majoritet efter att ha hört den höga 
representanten. Endast de rådsmedlemmar som företräder deltagande medlemsstater ska delta i 
omröstningen.  
Kvalificerad majoritet ska definieras i enlighet med artikel 238.3 a i fördraget om Europeiska unio ­
nens funktionssätt.  
4. Om en deltagande medlemsstat inte längre uppfyller kriterierna eller inte längre kan uppfylla de 
åtaganden som avses i artiklarna 1 och 2 i protokollet om det permanenta strukturerade samarbetet, får rådet anta ett beslut om tillfälligt upphävande av den medlemsstatens deltagande.  
Rådet ska besluta med kvalificerad majoritet. Endast de rådsmedlemmar som företräder deltagande 
medlemsstater, med undantag av den berörda medlemsstaten, ska delta i omröstningen.  
Kvalificerad majoritet ska definieras i enlighet med artikel 238.3 a i fördraget om Europeiska unio
­
nens funktionssätt.  
5. Om en deltagande medlemsstat önskar lämna det permanenta strukturerade samarbetet, ska 
den underrätta rådet om sitt beslut, och rådet ska då notera att den berörda medlemsstatens deltagande upphör.  
6. Rådets beslut och rekommendationer inom ramen för det permanenta strukturerade samarbe
­
tet, med undantag av dem som anges i punkterna 2–5, ska antas med enhällighet. Vid tillämpning av denna punkt ska endast rösterna från de deltagande medlemsstaternas företrädare krävas för enhäl
­
lighet. 
AVDELNING VI  
SLUTBESTÄMMELSER  
Artikel 47  
Unionen är en juridisk person.  
Artikel 48  
(f.d. artikel 48 FEU)  
1. Fördragen får ändras i enlighet med ett ordinarie ändringsförfarande. De får även ändras i 
enlighet med förenklade ändringsförfaranden.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/41
Ordinarie ändringsförfarande 
2. Varje medlemsstats regering, Europaparlamentet eller kommissionen får förelägga rådet förslag 
till ändringar av fördragen. Dessa förslag kan bland annat syfta till att utöka eller minska de 
befogenheter som unionen tilldelas i fördragen. Dessa förslag ska översändas av rådet till Europeiska rådet och tillställas de nationella parlamenten.  
3. Om Europeiska rådet efter att ha hört Europaparlamentet och kommissionen med enkel ma
­
joritet antar ett beslut om att granska de ändringar som föreslås, ska Europeiska rådets ordförande sammankalla ett konvent som består av företrädare för de nationella parlamenten, medlemsstaternas 
stats- eller regeringschefer, Europaparlamentet och kommissionen. Även Europeiska centralbanken 
ska höras när det är fråga om institutionella ändringar på det monetära området. Konventet ska behandla förslagen till ändringar och ska med konsensus anta en rekommendation till en konferens 
mellan företrädarna för medlemsstaternas regeringar enligt punkt 4.  
Europeiska rådet får, efter Europaparlamentets godkännande, med enkel majoritet besluta att inte 
sammankalla konventet om ändringarnas omfattning inte motiverar det. I det senare fallet ska 
Europeiska rådet fastställa mandatet för en konferens mellan företrädarna för medlemsstaternas 
regeringar.  
4. En konferens mellan företrädarna för medlemsstaternas regeringar ska sammankallas av rådets 
ordförande i syfte att i samförstånd komma överens om de ändringar som ska göras i fördragen.  
Ändringarna träder i kraft efter det att de har ratificerats av alla medlemsstaterna i enlighet med deras 
respektive konstitutionella bestämmelser.  
5. Om fyra femtedelar av medlemsstaterna inom två år efter undertecknandet av ett fördrag om 
ändring av fördragen har ratificerat detta fördrag och en eller flera medlemsstater har stött på 
problem med nämnda ratifikation, ska Europeiska rådet ta upp frågan.  
Förenklade ändringsförfaranden  
6. Varje medlemsstats regering, Europaparlamentet eller kommissionen får förelägga Europeiska 
rådet förslag till sådana ändringar av samtliga eller delar av bestämmelserna i tredje delen i fördraget 
om Europeiska unionens funktionssätt som rör unionens inre politik och inre åtgärder.  
Europeiska rådet får anta ett beslut om ändring av samtliga eller delar av bestämmelserna i tredje 
delen i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Europeiska rådet ska besluta med enhällighet efter att ha hört Europaparlamentet och kommissionen samt Europeiska centralbanken när det är fråga om institutionella ändringar på det monetära området. Detta beslut träder i kraft först sedan det 
har godkänts av medlemsstaterna i enlighet med deras respektive konstitutionella bestämmelser.
 
Det beslut som avses i andra stycket får inte utöka de befogenheter som unionen tilldelas i fördragen.SV C 83/42 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
7. När fördraget om Europeiska unionens funktionssätt eller avdelning V i det här fördraget 
föreskriver att rådet ska besluta med enhällighet på ett visst område eller i ett visst fall, får Europeiska 
rådet anta ett beslut om bemyndigande för rådet att besluta med kvalificerad majoritet på det 
området eller i det fallet. Detta stycke ska inte tillämpas på beslut som har militära eller försvars ­
mässiga konsekvenser.  
När fördraget om Europeiska unionens funktionssätt föreskriver att lagstiftningsakter ska antas av 
rådet i enlighet med ett särskilt lagstiftningsförfarande, får Europeiska rådet anta ett beslut om 
bemyndigande att sådana akter får antas i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet.  
Varje initiativ från Europeiska rådet på grundval av första eller andra stycket ska översändas till de 
nationella parlamenten. Om en invändning från ett nationellt parlament har meddelats inom sex 
månader från detta översändande, ska det beslut som avses i första eller andra stycket inte antas. I 
avsaknad av invändningar får Europeiska rådet anta beslutet.  
Vid antagandet av de beslut som avses i första eller andra stycket ska Europeiska rådet besluta med 
enhällighet efter godkännande av Europaparlamentet, som ska besluta med en majoritet av sina 
ledamöter.  
Artikel 49  
(f.d. artikel 49 FEU)  
Varje europeisk stat som respekterar de värden som avses i artikel 2 och som förbinder sig att främja 
dem får ansöka om att bli medlem av unionen. Europaparlamentet och de nationella parlamenten ska 
underrättas om denna ansökan. Den ansökande staten ska ställa sin ansökan till rådet, som ska 
besluta med enhällighet efter att ha hört kommissionen och efter godkännande av Europaparlamen ­
tet, som ska fatta sitt beslut med en majoritet av sina ledamöter. De villkor för medlemskap som Europeiska rådet har enats om ska beaktas.  
Villkoren för att upptas som medlem och de anpassnin gar av fördragen som unionen bygger på, som 
därigenom blir nödvändiga, ska fastställas i ett avtal mellan medlemsstaterna och den ansökande staten. Detta avtal ska föreläggas samtliga avtalsslutande stater för ratifikation i överensstämmelse med deras konstitutionella bestämmelser.  
Artikel 50  
1. Varje medlemsstat får i enlighet med sina konstitutionella bestämmelser besluta att utträda ur 
unionen.
 
2. Den medlemsstat som beslutar att utträda ska anmäla sin avsikt till Europeiska rådet. Mot 
bakgrund av Europeiska rådets riktlinjer ska unionen förhandla fram och ingå ett avtal med denna 
stat där villkoren för dess utträde fastställs, med beaktande av dess framtida förbindelser med 
unionen. Detta avtal ska förhandlas i enlighet med artikel 218.3 i fördraget om Europeiska unionens 
funktionssätt. Det ska ingås på unionens vägnar av rådet som ska besluta med kvalificerad majoritet 
efter Europaparlamentets godkännande.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/43
3. Fördragen ska upphöra att vara tillämpliga på den berörda staten från och med den dag då 
avtalet om utträde träder i kraft eller, om det inte finns något sådant avtal, två år efter den anmälan 
som avses i punkt 2, om inte Europeiska rådet i samförstånd med den berörda medlemsstaten med 
enhällighet beslutar att förlänga denna tidsfrist.  
4. Vid tillämpning av punkterna 2 och 3 får den medlem i Europeiska rådet och rådet som 
företräder den medlemsstat som utträder inte delta, vare sig i de överläggningar eller i de beslut i Europeiska rådet och rådet som rör den medlemsstaten.  
Kvalificerad majoritet ska definieras i enlighet med artikel 238.3 b i fördraget om Europeiska 
unionens funktionssätt.  
5. Om den stat som har utträtt ur unionen begär att på nytt få ansluta sig, ska dess begäran 
omfattas av förfarandet i artikel 49.  
Artikel 51  
Protokollen och bilagorna till fördragen ska utgöra en integrerande del av dessa fördrag.  
Artikel 52  
1. Fördragen ska gälla för Konungariket Belgien, Republiken Bulgarien, Republiken Tjeckien, 
Konungariket Danmark, Förbundsrepubliken Tyskland, Republiken Estland, Irland, Republiken Grek
­
land, Konungariket Spanien, Republiken Frankrike, Republiken Italien, Republiken Cypern, Republi ­
ken Lettland, Republiken Litauen, Storhertigdömet Luxemburg, Republiken Ungern, Republiken Malta, Konungariket Nederländerna, Republiken Österrike, Republiken Polen, Republiken Portugal, 
Rumänien, Republiken Slovenien, Republiken Slovakien, Republiken Finland, Konungariket Sverige 
och Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland.  
2. Fördragens territoriella tillämpningsområde anges närmare i artikel 355 i fördraget om Euro
­
peiska unionens funktionssätt.  
Artikel 53  
(f.d. artikel 51 FEU)  
Detta fördrag har ingåtts på obegränsad tid.  
Artikel 54  
(f.d. artikel 52 FEU)  
1. Detta fördrag ska ratificeras av de höga fördragsslutande parterna i enlighet med deras kon ­
stitutionella bestämmelser. Ratifikationsinstrumenten ska deponeras hos Republiken Italiens regering.SV C 83/44 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
2. Detta fördrag träder i kraft den 1 januari 1993 förutsatt att samtliga ratifikationsinstrument har 
deponerats eller, om så inte är fallet, den första dagen i den månad som följer efter det att det sista 
ratifikationsinstrumentet har deponerats.  
Artikel 55  
(f.d. artikel 53 FEU)  
1. Detta fördrag, upprättat i ett enda original på bulgariska, danska, engelska, estniska, finska, 
franska, grekiska, iriska, italienska, lettiska, litauiska, maltesiska, nederländska, polska, portugisiska, 
rumänska, slovakiska, slovenska, spanska, svenska, tjeckiska, tyska och ungerska språken, vilka texter är lika giltiga på alla språken, ska deponeras i arkiven hos Republiken Italiens regering, som ska 
överlämna en bestyrkt kopia till var och en av regeringarna i övriga signatärstater.  
2. Detta fördrag får även översättas till varje annat språk som bestäms av medlemsstaterna bland 
de språk som i enlighet med deras konstitutionella ordning har officiell ställning i hela eller delar av 
deras territorium. Den berörda medlemsstaten ska lämna en bestyrkt kopia av sådana översättningar 
till rådet, som ska deponera den i sitt arkiv.
 
TILL BEVIS HÄRPÅ  har undertecknade befullmäktigade undertecknat detta fördrag.  
Som skedde i Maastricht den sjunde februari nittonhundranittiotvå.  
(förteckningen över befullmäktigade återges inte här)SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/45
PROTOKOLLSV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/201

PROTOKOLL (nr 1)  
OM DE NATIONELLA PARLAMENTENS ROLL I 
EUROPEISKA UNIONEN  
DE HÖGA FÖRDRAGSSLUTANDE PARTERNA,  
SOM ERINRAR OM  att det sätt på vilket de nationella parlamenten granskar sin regering i fråga om 
unionens verksamhet är en angelägenhet för varje medlemsstats särskilda konstitutionella organisa ­
tion och praxis,  
SOM ÖNSKAR  uppmuntra till en större delaktighet från de nationella parlamentens sida i Europeiska 
unionens verksamhet och öka deras möjligheter att uttrycka sin uppfattning om utkast till unionens 
lagstiftningsakter och andra frågor som kan vara av särskilt intresse för dem,  
HAR ENATS OM  följande bestämmelser, som ska fogas till fördraget om Europeiska unionen, fördraget 
om Europeiska unionens funktionssätt och fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergige ­
menskapen.  
AVDELNING I  
INFORMATION TILL DE NATIONELLA PARLAMENTEN  
Artikel 1  
Kommissionen ska översända sina samrådsdokument (grönböcker, vitböcker och meddelanden) di ­
rekt till de nationella parlamenten vid offentliggörandet. Kommissionen ska också översända det 
årliga lagstiftningsprogrammet samt alla andra instrument för lagstiftningsprogram eller politisk 
strategi till de nationella parlamenten samtidigt som de översänds till Europaparlamentet och rådet.  
Artikel 2  
Utkast till lagstiftningsakter som lämnas till Europaparlamentet och rådet ska översändas till de 
nationella parlamenten.  
I detta protokoll avses med  utkast till lagstiftningsakt  sådana förslag från kommissionen, initiativ från 
en grupp medlemsstater, initiativ från Europaparlamentet, framställningar från domstolen, rekom ­
mendationer från Europeiska centralbanken och framställningar från Europeiska investeringsbanken 
som syftar till antagande av en lagstiftningsakt.  
Kommissionen ska översända sina utkast till lagstiftningsakter direkt till de nationella parlamenten 
samtidigt som de översänds till Europaparlamentet och rådet.  
Europaparlamentet ska översända sina utkast till lagstiftningsakter direkt till de nationella parlamen ­
ten.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/203
Rådet ska till de nationella parlamenten översända de utkast till lagstiftningsakter som kommer från 
en grupp medlemsstater, domstolen, Europeiska centralbanken eller Europeiska investeringsbanken.  
Artikel 3  
De nationella parlamenten kan, i enlighet med förfarandet i protokollet om tillämpning av sub ­
sidiaritets- och proportionalitetsprinciperna, till Europaparlamentets, rådets och kommissionens ord ­
förande lämna ett motiverat yttrande om huruvida ett utkast till lagstiftningsakt är förenligt med 
subsidiaritetsprincipen.  
Om utkastet till lagstiftningsakt kommer från en grupp medlemsstater, ska rådets ordförande över ­
sända det eller de motiverade yttrandena till dessa medlemsstaters regeringar.  
Om utkastet till lagstiftningsakt kommer från domstolen, Europeiska centralbanken eller Europeiska 
investeringsbanken, ska rådets ordförande översända det eller de motiverade yttrandena till institu ­
tionen eller organet i fråga.  
Artikel 4  
En tidsfrist på åtta veckor ska iakttas mellan den dag då ett utkast till lagstiftningsakt görs tillgängligt 
för de nationella parlamenten på unionens officiella språk och den dag då utkastet förs upp på rådets 
preliminära dagordning för antagande av detta eller för antagande av en ståndpunkt inom ramen för 
ett lagstiftningsförfarande. I brådskande fall kan dock undantag göras, varvid skälen ska anges i rådets 
akt eller ståndpunkt. Utom i vederbörligen motiverade, brådskande fall får inga överenskommelser komma till stånd om ett utkast till lagstiftningsakt under dessa åtta veckor. Utom i vederbörligen 
motiverade, brådskande fall ska en tidsfrist på tio dagar iakttas mellan den dag då ett utkast till 
lagstiftningsakt förs upp på rådets preliminära dagordning och antagandet av en ståndpunkt.  
Artikel 5  
Dagordningarna för och resultaten av rådets möten, inklusive protokollen från de möten då rådet 
diskuterar utkast till lagstiftningsakter, ska översändas direkt till de nationella parlamenten samtidigt 
som de översänds till medlemsstaternas regeringar.  
Artikel 6  
När Europeiska rådet avser att tillämpa artikel 48.7 första eller andra stycket i fördraget om Eu
­
ropeiska unionen, ska de nationella parlamenten underrättas om Europeiska rådets initiativ minst sex 
månader innan ett beslut antas.  
Artikel 7  
Revisionsrätten ska för kännedom översända sin årsrapport till de nationella parlamenten samtidigt 
som den översänds till Europaparlamentet och rådet.SV C 83/204 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
Artikel 8  
Om det nationella parlamentariska systemet inte är ett enkammarsystem, ska artiklarna 1–7 gälla 
systemets samtliga kammare.  
AVDELNING II  
INTERPARLAMENTARISKT SAMARBETE  
Artikel 9  
Europaparlamentet och de nationella parlamenten ska tillsammans bestämma hur ett effektivt och 
regelbundet interparlamentariskt samarbete ska organiseras och främjas inom unionen.  
Artikel 10  
En konferens mellan parlamentariska organ för EU-frågor får till Europaparlamentet, rådet och 
kommissionen överlämna alla bidrag som den finner lämpliga. Konferensen ska dessutom främja 
utbyte av information och bästa praxis mellan de nationella parlamenten och Europaparlamentet, och 
även mellan deras fackutskott. Den kan också anordna interparlamentariska konferenser om särskilda teman, särskilt för att diskutera frågor om den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken, inklu
­
sive den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken. Konferensens bidrag ska inte vara bindande för de nationella parlamenten eller föregripa deras ståndpunkter.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/205
PROTOKOLL (nr 2)  
OM TILLÄMPNING AV SUBSIDIARITETS- OCH 
PROPORTIONALITETSPRINCIPERNA  
DE HÖGA FÖRDRAGSSLUTANDE PARTERNA,  
SOM ÖNSKAR  säkerställa att alla beslut fattas så nära unionens medborgare som möjligt,  
SOM ÄR BESLUTNA  att fastställa villkoren för tillämpning av subsidiaritets- och proportionalitetsprin ­
ciperna, vilka anges i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen, och att upprätta ett system för att 
kontrollera tillämpningen av dessa principer,  
HAR ENATS OM  följande bestämmelser, som ska fogas till fördraget om Europeiska unionen och 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.  
Artikel 1  
Varje institution ska fortlöpande se till att subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna enligt 
definitionerna i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen följs.  
Artikel 2  
Innan kommissionen föreslår en lagstiftningsakt ska den hålla omfattande samråd. Vid dessa samråd 
ska i förekommande fall den lokala och regionala dimensionen av de planerade åtgärderna beaktas. I 
mycket brådskande fall ska kommissionen inte hålla samråd. Den ska motivera sitt beslut i förslaget.  
Artikel 3  
I detta protokoll avses med  utkast till lagstiftningsakt  sådana förslag från kommissionen, initiativ från 
en grupp medlemsstater, initiativ från Europaparlamentet, framställningar från domstolen, rekom ­
mendationer från Europeiska centralbanken och framställningar från Europeiska investeringsbanken, 
som syftar till antagande av en lagstiftningsakt.  
Artikel 4  
Kommissionen ska översända sina utkast till lagstiftningsakter och sina ändrade utkast till de natio ­
nella parlamenten samtidigt som de översänds till unionslagstiftaren.  
Europaparlamentet ska översända sina utkast till lagstiftningsakter och sina ändrade utkast till de 
nationella parlamenten.  
Rådet ska till de nationella parlamenten översända de utkast till lagstiftningsakter som kommer från 
en grupp medlemsstater, domstolen, Europeiska centralbanken eller Europeiska investeringsbanken, liksom ändrade utkast.SV C 83/206 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
Efter antagandet ska Europaparlamentet översända sina lagstiftningsresolutioner och rådet sina stånd ­
punkter till de nationella parlamenten.  
Artikel 5  
Utkasten till lagstiftningsakter ska motiveras med avseende på subsidiaritets- och proportionalitets ­
principerna. Varje utkast till lagstiftningsakt bör innehålla ett formulär med närmare uppgifter som 
gör det möjligt att bedöma om subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna har följts. Formuläret 
bör innehålla underlag som gör det möjligt att bedöma dess finansiella konsekvenser och, om det 
gäller ett direktiv, dess konsekvenser för de bestämmelser som medlemsstaterna ska genomföra, i förekommande fall även i den regionala lagstiftningen. Skäl som visar att något av unionens mål 
bättre kan uppnås på unionsnivån ska bygga på kvalitativa indikatorer och, varje gång det är möjligt, 
på kvantitativa sådana. I utkasten till lagstiftningsakte r ska hänsyn tas till att det finansiella eller 
administrativa ansvar som vilar på unionen, nationella regeringar, regionala eller lokala myndigheter, 
ekonomiska aktörer och medborgare så långt som möjligt ska begränsas och stå i proportion till det 
mål som ska uppnås.  
Artikel 6  
Varje nationellt parlament eller kammare i ett sådant parlament får, inom åtta veckor från den dag då 
ett utkast till lagstiftningsakt på unionens officiella språk översänds, till Europaparlamentets, rådets 
och kommissionens ordförande lämna ett motiverat yttrande med skälen till att de anser att det 
aktuella utkastet inte är förenligt med subsidiaritetsprincipen. Varje nationellt parlament eller kam
­
mare i ett sådant parlament ska i förekommande fall samråda med de regionala parlament som har 
lagstiftande befogenheter.  
Om utkastet till lagstiftningsakt kommer från en grupp medlemsstater, ska rådets ordförande över ­
sända yttrandet till dessa medlemsstaters regeringar.  
Om utkastet till lagstiftningsakt kommer från domstolen, Europeiska centralbanken eller Europeiska 
investeringsbanken, ska rådets ordförande översända yttrandet till den berörda institutionen eller det 
berörda organet.  
Artikel 7  
1. Europaparlamentet, rådet och kommissionen, samt i förekommande fall gruppen av medlems ­
stater, domstolen, Europeiska centralbanken eller Europeiska investeringsbanken, ska, om utkastet till 
lagstiftningsakt kommer från dem, ta hänsyn till motiverade yttranden från de nationella parlamenten 
eller en kammare i ett sådant parlament.  
Varje nationellt parlament ska ha två röster, fördelade med hänsyn till det nationella parlamentariska 
systemet. I ett nationellt parlamentariskt tvåkammarsystem ska var och en av de båda kamrarna ha en röst.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/207
2. Om minst en tredjedel av det totala antal röster som tilldelats de nationella parlamenten i 
enlighet med punkt 1 andra stycket står bakom motiverade yttranden om att ett utkast till lagstift ­
ningsakt inte är förenligt med subsidiaritetsprincipen, ska utkastet omprövas. För ett utkast till 
lagstiftningsakt som läggs fram på grundval av artikel 76 i fördraget om Europeiska unionens 
funktionssätt och som avser området med frihet, säkerhet och rättvisa ska tröskeln vara en fjärdedel.  
Efter omprövningen kan kommissionen eller, i förekommande fall, gruppen av medlemsstater, Eu ­
ropaparlamentet, domstolen, Europeiska centralbanken eller Europeiska investeringsbanken om ut ­
kastet till lagstiftningsakt kommer från dem, besluta att antingen vidhålla utkastet, ändra det eller dra 
tillbaka det. Detta beslut ska vara motiverat.  
3. Dessutom ska, inom ramen för det ordinarie lagstiftningsförfarandet, ett förslag till lagstift ­
ningsakt omprövas om minst en enkel majoritet av de röster som tilldelats de nationella parlamenten i enlighet med punkt 1 andra stycket står bakom motiverade yttranden om att förslaget inte är förenligt med subsidiaritetsprincipen. Efter omprövningen kan kommissionen besluta att antingen 
vidhålla förslaget, ändra det eller dra tillbaka det.  
Om kommissionen väljer att vidhålla förslaget, ska den i ett motiverat yttrande ange skälen till varför 
den anser att förslaget är förenligt med subsidiaritetsprincipen. Det motiverade yttrandet ska, liksom 
de nationella parlamentens motiverade yttranden, översändas till unionslagstiftaren för att beaktas 
inom ramen för förfarandet.  
a) Före den första behandlingens slut ska lagstiftaren (Europaparlamentet och rådet) ta ställning till 
huruvida lagstiftningsförslaget är förenligt med subsidiaritetsprincipen och ska därvid särskilt beakta de motiveringar som angetts och delas av majoriteten av de nationella parlamenten 
samt kommissionens motiverade yttrande.  
b) Om lagstiftaren med en majoritet på 55 % av rådsmedlemmarna eller en majoritet av de avgivna 
rösterna i Europaparlamentet anser att lagstiftningsförslaget inte är förenligt med subsidiaritets
­
principen, ska förslaget inte behandlas vidare.  
Artikel 8  
Europeiska unionens domstol är behörig att pröva en talan om åsidosättande, genom en lagstift ­
ningsakt, av subsidiaritetsprincipen, vilken har väckts, i enlighet med de närmare bestämmelserna i 
artikel 263 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, av en medlemsstat eller i enlighet med 
dess rättsordning har överlämnats av denna på dess nationella parlaments vägnar eller för en 
kammare i detta parlament.  
I enlighet med de närmare bestämmelserna i samma artikel får en sådan talan även väckas av 
Regionkommittén mot lagstiftningsakter för vars antagande det i fördraget om Europeiska unionens 
funktionssätt anges att Regionkommittén ska höras.SV C 83/208 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
Artikel 9  
Kommissionen ska varje år lägga fram en rapport för Europeiska rådet, Europaparlamentet, rådet och 
de nationella parlamenten om tillämpningen av artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. Denna 
årliga rapport ska även översändas till Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/209
PROTOKOLL (nr 3)  
OM STADGAN FÖR EUROPEISKA UNIONENS DOMSTOL  
DE HÖGA FÖRDRAGSSLUTANDE PARTERNA,  
SOM ÖNSKAR  fastställa den stadga för Europeiska unionens domstol som avses i artikel 281 i för ­
draget om Europeiska unionens funktionssätt,  
HAR ENATS OM  följande bestämmelser, som ska fogas till fördraget om Europeiska unionen, fördraget 
om Europeiska unionens funktionssätt och fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergige ­
menskapen.  
Artikel 1  
Europeiska unionens domstol ska bildas och fullgöra sina uppgifter i enlighet med bestämmelserna i 
fördragen, fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen (Euratomfördraget) och 
denna stadga.  
AVDELNING I  
DOMARE OCH GENERALADVOKATER  
Artikel 2  
Varje domare ska, innan han tillträder sitt ämbete, inför domstolen vid offentligt sammanträde 
avlägga ed att opartiskt och samvetsgrant utöva sitt ämbete och att inte yppa vad som förekommit 
vid domstolens överläggningar.  
Artikel 3  
Domarna ska åtnjuta immunitet mot rättsliga förfaranden. De ska åtnjuta immunitet vad avser 
åtgärder, inbegripet muntliga och skriftliga uttalanden, som de vidtagit i sin tjänsteutövning, även 
sedan deras uppdrag har upphört.  
Domstolen får, efter beslut i plenum, häva immuniteten. Om beslutet gäller en ledamot av tribunalen 
eller en specialdomstol, ska domstolen fatta beslut efter att ha hört den berörda domstolen.  
När immuniteten har hävts och straffrättsliga förfaranden vidtas mot en domare, ska denne ställas 
inför rätta i någon av medlemsstaterna endast vid den domstol som är behörig att döma ledamöterna 
av de högsta nationella domstolarna.SV C 83/210 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
Artiklarna 11–14 och artikel 17 i protokollet om Europeiska unionens immunitet och privilegier ska 
vara tillämpliga på Europeiska unionens domstols domare, generaladvokater, justitiesekreterare och 
biträdande referenter, utan att det påverkar tillämpningen av de bestämmelser om immunitet mot 
rättsliga förfaranden för domare som framgår av föregående stycken.  
Artikel 4  
Domarna får inte inneha något politiskt eller administrativt ämbete.  
De får inte utöva någon avlönad eller oavlönad yrkesverksamhet om inte rådet med enkel majoritet 
undantagsvis medger avvikelse härifrån.  
De ska vid sitt tillträde avge en högtidlig försäkran att såväl under som efter sin ämbetstid respektera 
de förpliktelser som följer av ämbetet, särskilt skyldigheten att iaktta redbarhet och visa omdöme vid mottagande av vissa uppdrag eller förmåner efter ämbetstiden.  
I tveksamma fall ska domstolen fatta beslut. Om beslutet gäller en ledamot av tribunalen eller en 
specialdomstol, ska domstolen fatta beslut efter att ha hört den berörda domstolen.  
Artikel 5  
En domares ämbete ska, frånsett vid normala nytillsättningar och vid dödsfall, upphöra genom att 
domaren avgår.  
När en domare avgår, ska hans avgångsskrivelse ställas till domstolens ordförande för vidare beford
­
ran till rådets ordförande. När så skett, blir platsen vakant.  
Utom i de fall som avses i artikel 6 ska domaren kvarstå i ämbetet till dess hans efterträdare har 
tillträtt.  
Artikel 6  
En domare får endast skiljas från sitt ämbete eller berövas rätten till pension eller andra förmåner, 
om han enligt domarnas och generaladvokaternas enhälliga bedömning inte längre uppfyller de 
förutsättningar som krävs eller fullgör de skyldigheter som följer av ämbetet. Den berörde domaren 
får inte delta i överläggningen. Om den berörde domaren är ledamot av tribunalen eller en special ­
domstol, ska domstolen fatta beslut efter att ha hört den berörda domstolen.  
Domstolens justitiesekreterare ska underrätta Europaparlamentets och kommissionens ordförande om 
domstolens beslut samt anmäla detta för rådets ordförande.  
Om beslutet innebär att en domare skiljs från sitt ämbete, ska sistnämnda anmälan medföra att 
platsen blir vakant.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/211
Artikel 7  
En domare som ska ersätta en ledamot av domstolen vars ämbetstid inte har gått ut, ska utses för 
återstoden av företrädarens mandattid.  
Artikel 8  
Bestämmelserna i artiklarna 2–7 ska tillämpas på generaladvokaterna.  
AVDELNING II  
DOMSTOLENS ORGANISATION  
Artikel 9  
Den nytillsättning av en del av domartjänsterna som ska äga rum vart tredje år ska avse omväxlande 
fjorton och tretton domare.  
Den nytillsättning av en del av tjänsterna som generaladvokat som ska äga rum vart tredje år ska 
varje gång avse fyra generaladvokater.  
Artikel 10  
Justitiesekreteraren ska inför domstolen avlägga ed att opartiskt och samvetsgrant utöva sitt ämbete 
och att inte yppa vad som förekommit vid domstolens överläggningar.  
Artikel 11  
Domstolen ska utse en ersättare för justitiesekreteraren i händelse av förhinder för denne.  
Artikel 12  
Till domstolen ska knytas tjänstemän och andra anställda så att den kan fungera. De ska ansvara 
inför justitiesekreteraren under ordförandens överinseende.  
Artikel 13  
Europaparlamentet och rådet får på begäran av domstolen och i enlighet med det ordinarie lagstift ­
ningsförfarandet besluta att biträdande referenter ska utses samt fastställa instruktioner för dem. De 
biträdande referenterna får inkallas i enlighet med rättegångsreglernas bestämmelser för att delta i den 
förberedande handläggningen av ärenden som anhängiggjorts vid domstolen samt för att samarbeta 
med den domare som är referent.  
Biträdande referenter ska utses bland personer vilkas oavhängighet inte kan ifrågasättas och som har 
de juridiska kvalifikationer som behövs; de ska utses av rådet med enkel majoritet. De ska inför 
domstolen avlägga ed att opartiskt och samvetsgrant utöva sitt ämbete och att inte yppa vad som 
förekommit vid domstolens överläggningar.SV C 83/212 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
Artikel 14  
Domarna, generaladvokaterna och justitiesekreteraren är skyldiga att vara bosatta där domstolen har 
sitt säte.  
Artikel 15  
Domstolen ska tjänstgöra permanent. Den ska fastställa semesterperioder med vederbörlig hänsyn till 
verksamhetens krav.  
Artikel 16  
Domstolen ska inom sig upprätta avdelningar med tre och fem domare. Domarna ska bland sig välja 
avdelningarnas ordförande. Ordförandena på avdelningar med fem domare ska väljas för en tid av tre 
år. De kan återväljas en gång.  
Den stora avdelningen ska ha tretton domare. Ordförandeskapet för avdelningen ska innehas av 
domstolens ordförande. I den stora avdelningen ska även ordförandena på avdelningar med fem 
domare ingå och andra domare som ska utses i enlighet med domstolens rättegångsregler.  
Domstolen ska sammanträda i stor avdelning när en medlemsstat eller en unionsinstitution som är 
part i ärendet begär det.  
Domstolen ska sammanträda i plenum när ett ärende överlämnas för prövning i enlighet med 
artikel 228.2, 245.2, 247 eller 286.6 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.  
Domstolen kan dessutom, efter att ha hört generaladvokaten, besluta att hänskjuta ett ärende till 
sammanträde i plenum när den bedömer att ett ärende har särskilt stor betydelse.  
Artikel 17  
Domstolens beslut ska vara giltiga endast om ett ojämnt antal domare är närvarande.  
Om en avdelning består av tre eller fem domare, är avdelningens beslut giltiga endast om tre domare 
är närvarande.  
Den stora avdelningens beslut är giltiga endast om nio domare är närvarande.  
Vid sammanträde i plenum är domstolens beslut giltiga endast om femton domare är närvarande.  
Vid förhinder för en domare på en avdelning får en domare på en annan avdelning tillkallas i 
enlighet med rättegångsreglerna.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/213
Artikel 18  
En domare eller en generaladvokat får inte delta i behandlingen av ett ärende i vilket han tidigare 
uppträtt som parts ombud, rådgivare eller advokat eller i vilket han som medlem av en domstol, en 
undersökningskommission eller i annan egenskap haft i uppgift att uttala sig.  
Om en domare eller en generaladvokat av särskilda skäl inte anser att han bör delta i avgörandet eller 
handläggningen av ett visst ärende, ska han underrätta ordföranden om detta. Om ordföranden anser 
att en domare eller en generaladvokat av särskilda skäl inte bör delta eller framlägga förslag i ett visst 
ärende, ska han underrätta vederbörande om detta.  
Vid svårighet att tillämpa denna artikel ska domstolen besluta i saken.  
En part får inte åberopa en domares nationalitet eller att en domare av hans egen nationalitet inte 
tillhör domstolen eller en av dess avdelningar som skäl för att begära ändring i domstolens eller 
avdelningens sammansättning.  
AVDELNING III  
FÖRFARANDE VID DOMSTOLEN  
Artikel 19  
Medlemsstaterna och unionens institutioner ska vid domstolen företrädas av ett ombud som utses för 
varje ärende; ombudet får biträdas av en rådgivare eller av en advokat.  
De andra stater än medlemsstaterna som är parter i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbets ­
området samt Eftas övervakningsmyndighet enligt det avtalet ska företrädas på samma sätt.  
Övriga parter ska företrädas av en advokat.  
Endast en advokat som är behörig att uppträda inför domstol i någon av medlemsstaterna eller i en 
annan stat som är part i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet får företräda eller 
biträda en part vid domstolen.  
Ombud, rådgivare och advokater som uppträder inför domstolen ska på de villkor som ska anges i 
rättegångsreglerna ha de rättigheter och den immunitet som behövs för att de oavhängigt ska kunna 
fullgöra sina uppgifter.  
Domstolen ska i enlighet med rättegångsreglerna gentemot de rådgivare och advokater som upp ­
träder inför domstolen ha de befogenheter som domstolar normalt har.  
Universitetslärare som är medborgare i medlemsstater vilkas lagstiftning ger dem rätt att företräda 
part inför domstol ska vid domstolen ha samma rättigheter som enligt denna artikel tillkommer 
advokater.SV C 83/214 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
Artikel 20  
Förfarandet vid domstolen ska bestå av en skriftlig och en muntlig del.  
Det skriftliga förfarandet ska innebära att parterna och de unionsinstitutioner vilkas beslut är föremål 
för tvist delges ansökningar, inlagor, svaromål samt förklaringar och eventuella bemötanden samt alla 
handlingar och dokument som åberopas eller bestyrkta kopior av dessa.  
Delgivningen ska ombesörjas av justitiesekreteraren i den ordning och inom de tidsfrister som 
föreskrivs i rättegångsreglerna.  
Det muntliga förfarandet ska bestå i uppläsning av referentens rapport, hörande av ombud, rådgivare 
och advokater samt generaladvokatens förslag till avgörande och i förekommande fall förhör med 
vittnen och sakkunniga.  
Om domstolen anser att ärendet inte omfattar någon ny rättsfråga kan den, efter att ha hört 
generaladvokaten, besluta att ärendet ska avgöras utan yttrande från generaladvokaten.  
Artikel 21  
Talan ska väckas vid domstolen genom en skriftlig ansökan som är ställd till justitiesekreteraren. 
Ansökan ska innehålla uppgifter om sökandens namn och hemvist samt den undertecknandes ställ ­
ning, motpartens eller motparternas namn, tvisteföremålet, yrkanden samt en kort framställning av 
grunderna för talan.  
Ansökan ska i förekommande fall åtföljas av den rättsakt som begärs ogiltigförklarad eller, i fall enligt 
artikel 265 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, av skriftligt bevis om dagen för den 
anmodan som avses i nämnda artiklar. Om ansökan inte åtföljs av dessa handlingar, ska justitie ­
sekreteraren anmoda vederbörande att inom skälig tid inge dem; dock får talan inte avvisas på den 
grund att dessa handlingar inkommit först efter det att tiden för att väcka talan har gått ut.  
Artikel 22  
I fall som avses i artikel 18 i Euratomfördraget ska talan väckas vid domstolen genom en ansökan 
som är ställd till justitiesekreteraren. Ansökan ska innehålla uppgifter om sökandens namn och 
hemvist samt den undertecknandes ställning, en hänvisning till det beslut som överklagas, motpar ­
ternas namn, tvisteföremålet, yrkandena och en kort framställning av grunderna för talan.  
Ansökan ska åtföljas av en bestyrkt kopia av det beslut av skiljedomskommittén som överklagas.  
Om domstolen avvisar talan, blir skiljedomskommitténs beslut slutgiltigt.  
Om domstolen upphäver skiljedomskommitténs beslut, får saken i förekommande fall på begäran av 
någon av parterna tas upp på nytt inför skiljedomskommittén. Denna är bunden av domstolens 
rättsliga bedömning.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/215
Artikel 23  
I fall som avses i artikel 267 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ska beslut av en 
nationell domstol att uppskjuta handläggningen av ett ärende och hänskjuta det till domstolen 
anmälas till denna av den nationella domstolen. Om detta beslut ska därefter justitiesekreteraren underrätta parterna, medlemsstaterna och kommissionen, liksom den unionsinstitution, det unions
­
organ eller den unionsbyrå som har antagit den akt vars giltighet eller tolkning är omtvistad.  
Inom två månader efter underrättelsen har parterna, medlemsstaterna, kommissionen och i före ­
kommande fall den unionsinstitution, det unionsorgan eller den unionsbyrå som har antagit den akt 
vars giltighet eller tolkning är omtvistad rätt att till domstolen inkomma med inlagor eller skriftliga 
synpunkter.  
I fall som avses i artikel 267 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ska domstolens 
justitiesekreterare dessutom underrätta de andra stater än medlemsstaterna som är parter i avtalet om 
Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, samt Eftas övervakningsmyndighet enligt det avtalet, om den nationella domstolens beslut, och dessa har rätt att inom två månader efter underrättelsen 
inkomma med inlagor eller skriftliga synpunkter till domstolen, om något av avtalets tillämpnings
­
områden berörs.  
När det i ett avtal, som avser ett bestämt område och som har ingåtts av rådet och en eller flera 
tredje stater, föreskrivs att de senare ska ha rätt att inkomma med inlagor eller skriftliga synpunkter 
när en domstol i en medlemsstat har hänskjutit en fråga rörande avtalets tillämpningsområde till 
domstolen för förhandsavgörande, ska även de berörda tredje staterna underrättas om den nationella 
domstolens beslut som innehåller en sådan fråga, och de ska inom två månader efter underrättelsen 
ha rätt att till domstolen inkomma med inlagor eller skriftliga synpunkter.  
Artikel 23a (  1 ) 
I rättegångsreglerna får föreskrivas ett förfarande för skyndsam handläggning och, när det gäller mål 
om förhandsavgörande som rör området med frihet, säkerhet och rättvisa, ett förfarande för bråds ­
kande mål.  
För dessa förfaranden får föreskrivas en kortare tidsfrist för inlagor eller skriftliga yttranden än den 
som föreskrivs i artikel 23 och, med avvikelse från artikel 20 fjärde stycket, att generaladvokaten inte ska lämna något förslag till avgörande.
 
För förfarandet för brådskande mål får en begränsning dessutom föreskrivas av antalet parter och 
övriga intressenter som enligt artikel 23 har rätt att inkomma med inlagor och skriftliga yttranden, och i ytterst brådskande fall att den skriftliga delen av förfarandet ska utelämnas.SV C 83/216 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010  
( 1 ) Artikeln införd genom beslut 2008/79/EG, Euratom (EUT L 24, 29.1.2008, s. 42).
Artikel 24  
Domstolen får begära att en part inkommer med alla de dokument och upplysningar som domstolen 
anser önskvärda. Om parten vägrar ska domstolen ta detta till protokollet.  
Domstolen får även begära att medlemsstater och institutioner, organ eller byråer som inte är parter i 
målet ska lämna alla upplysningar som domstolen anser behövs för handläggningen.  
Artikel 25  
Domstolen får när som helst efter eget val anförtro sakkunniguppdrag åt enskilda personer, organ, 
myndigheter, kommittéer eller organisationer.  
Artikel 26  
Vittnen får höras i enlighet med rättegångsreglerna.  
Artikel 27  
Domstolen ska gentemot tredskande vittnen ha de befogenheter som i allmänhet tillkommer dom ­
stolar och får i enlighet med rättegångsreglerna döma till böter.  
Artikel 28  
Vittnen och sakkunniga får höras under ed enligt det formulär som fastställts i rättegångsreglerna 
eller på det sätt som lagstiftningen i vittnets eller den sakkunniges hemland föreskriver.  
Artikel 29  
Domstolen får förordna att ett vittne eller en sakkunnig ska höras av den behöriga rättsliga myn ­
digheten på hans bostadsort.  
Detta förordnande ska tillställas den behöriga rättsliga myndigheten för åtgärd i enlighet med fö ­
reskrifter som fastställts i rättegångsreglerna. De handlingar som utfärdats med anledning av begäran 
om förhör ska överlämnas till domstolen enligt samma regler.  
Domstolen ska stå för kostnaderna med förbehåll för att de i förekommande fall påläggs parterna.  
Artikel 30  
En medlemsstat ska behandla mened eller ovarsam utsaga som ett vittne eller en sakkunnig gjort sig 
skyldig till, som om motsvarande brott begåtts inför nationell domstol i tvistemål. På anmodan av 
domstolen ska den berörda medlemsstaten väcka åtal mot gärningsmannen vid behörig nationell 
domstol.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/217
Artikel 31  
Domstolens förhandlingar ska vara offentliga om inte domstolen, när synnerliga skäl föreligger, på 
eget initiativ eller på begäran av parterna, bestämmer något annat.  
Artikel 32  
Domstolen får under förhandlingarna höra sakkunniga och vittnen samt parterna själva. De sist ­
nämnda får dock föra sin talan muntligt endast genom ombud.  
Artikel 33  
Protokoll ska föras vid varje förhandling och undertecknas av ordföranden och justitiesekreteraren.  
Artikel 34  
Turordningslista för förhandlingarna ska fastställas av ordföranden.  
Artikel 35  
Domstolens överläggningar ska vara och förbli hemliga.  
Artikel 36  
Domar ska ange skälen för domsluten. De ska uppta namnen på de domare som deltog i överlägg ­
ningarna.  
Artikel 37  
Domar ska undertecknas av ordföranden och justitiesekreteraren. De ska avkunnas vid offentligt 
sammanträde.  
Artikel 38  
Domstolen ska besluta i fråga om rättegångskostnader.  
Artikel 39  
Genom ett förenklat förfarande, som vid behov får avvika från enskilda föreskrifter i denna stadga 
och som ska fastställas i rättegångsreglerna, får domstolens ordförande besluta i fråga om framställ ­
ning om uppskov enligt artikel 278 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och 
artikel 157 i Euratomfördraget, om tillämpning av interimistiska åtgärder enligt artikel 279 i för ­
draget om Europeiska unionens funktionssätt eller om uppskov med verkställighet enligt artikel 299 
fjärde stycket i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt eller artikel 164 tredje stycket i 
Euratomfördraget.SV C 83/218 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
Vid förhinder för ordföranden ska denne ersättas av en annan domare i enlighet med rättegångs ­
reglerna.  
Avgöranden av ordföranden eller den domare som ersätter honom ska endast vara interimistiska och 
på intet sätt föregripa domstolens beslut i huvudsaken.  
Artikel 40  
Medlemsstaterna och unionens institutioner får intervenera i tvister inför domstolen.  
Samma rätt ska gälla för unionens organ och byråer och varje annan person om de kan motivera att 
de har ett intresse av utgången av den tvist som underställts domstolen. Fysiska eller juridiska 
personer får inte intervenera i ärenden mellan medlemsstater, mellan unionens institutioner eller 
mellan medlemsstater och unionens institutioner.  
Utan att det påverkar tillämpningen av andra stycket får de andra stater än medlemsstaterna som är 
parter i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet samt Eftas övervakningsmyndighet 
enligt det avtalet intervenera i tvister inför domstolen om något av avtalets tillämpningsområden 
berörs.  
Genom yrkanden i interventionsansökan får endast en av parternas yrkanden biträdas.  
Artikel 41  
Om en rätteligen instämd part inte inkommer med skriftligt svaromål, ska tredskodom meddelas mot 
honom. Talan mot domen får föras inom en månad efter delgivning. Sådan talan ska inte medföra 
uppskov med verkställigheten av tredskodomen om inte domstolen beslutar något annat.  
Artikel 42  
Medlemsstaterna, unionens institutioner, organ eller byråer och varje annan fysisk eller juridisk 
person får i de fall och på de villkor som ska anges i rättegångsreglerna i egenskap av tredje man 
föra talan mot en dom som meddelats utan att de blivit hörda, om domen berör deras rätt.  
Artikel 43  
I händelse av tveksamhet rörande innebörden och räckvidden av en dom, ska det ankomma på 
domstolen att klargöra dess rätta innebörd på begäran av en part eller en av unionens institutioner 
som har ett berättigat intresse därav.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/219
Artikel 44  
Framställning hos domstolen om ändring av en dom får endast grundas på upptäckten av en 
omständighet som kan utöva ett avgörande inflytande på ärendets utgång och som när domen 
meddelades var okänd för domstolen och för den som begär ändring.  
Ändringsförfarandet ska inledas med ett beslut av domstolen i vilket uttryckligen konstateras att 
förekomsten av den nya omständigheten är av sådan art att det finns anledning till ändring och att 
framställningen av denna anledning kan tas upp till prövning.  
Framställning om ändring får inte göras senare än tio år från den dag domen gavs.  
Artikel 45  
Tidsfrister med hänsyn till avstånd ska fastställas i rättegångsreglerna.  
Försutten tid ska inte medföra rättsförlust, om vederbörande styrker förekomsten av oförutsebara 
omständigheter eller force majeure.  
Artikel 46  
Talan mot unionen om ansvar i utomobligatoriska rättsförhållanden ska preskriberas fem år efter den 
händelse som föranleder ansvarstalan. Preskription ska avbrytas genom att talan väcks vid domstolen 
eller genom att den skadelidande dessförinnan gör framställning hos en av unionens behöriga 
institutioner. I sistnämnda fall ska talan väckas inom den frist av två månader som anges i 
artikel 263 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt; bestämmelserna i artikel 265 andra 
stycket i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ska tillämpas i förekommande fall.  
Denna artikel ska även tillämpas på talan mot Europeiska centralbanken om ansvar i utomobligato ­
riska rättsförhållanden.  
AVDELNING IV  
TRIBUNALEN  
Artikel 47  
Artiklarna 9 första stycket, 14, 15, 17 första, andra, fjärde och femte styckena och 18 ska tillämpas 
på tribunalen och dess ledamöter.  
Artikel 3 fjärde stycket och artiklarna 10, 11 och 14 ska också tillämpas på tribunalens justitie ­
sekreterare.  
Artikel 48  
Tribunalen ska ha tjugosju domare.SV C 83/220 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
Artikel 49  
Tribunalens ledamöter kan kallas att tjänstgöra som generaladvokat.  
För att biträda tribunalen då denna fullgör sin uppgift ska generaladvokaten fullständigt opartiskt och 
oavhängigt vid offentliga domstolssessioner lägga fram motiverade yttranden i vissa ärenden som 
handläggs vid tribunalen.  
Kriterierna för att välja ut sådana ärenden liksom förfarandet vid tillsättning av generaladvokater ska 
fastställas i tribunalens rättegångsregler.  
En ledamot av tribunalen som kallats att tjänstgöra som generaladvokat i ett ärende får inte delta i 
ärendets avgörande.  
Artikel 50  
Tribunalen ska sammanträda i avdelningar med tre eller fem domare. Domarna ska bland sig välja 
avdelningarnas ordförande. Ordförandena på avdelningar med fem domare ska väljas för en tid av tre 
år. De kan återväljas en gång.  
Avdelningarnas sammansättning och tilldelningen av ärenden ska bestämmas i rättegångsreglerna. I 
vissa fall, som bestäms i rättegångsreglerna, kan tribunalen sammanträda i plenum eller med en domare. 
I rättegångsreglerna får också föreskrivas att tribunalen ska sammanträda i stor avdelning i de fall och 
på de villkor som den själv ska fastställa.  
Artikel 51  
Med avvikelse från regeln i artikel 256.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ska 
domstolen ha exklusiv behörighet i talan enligt artiklarna 263 och 265 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt vilken väcks av en medlemsstat  
a) mot en rättsakt antagen av Europaparlamentet eller rådet eller av dessa två institutioner gemen
­
samt eller mot dessa institutioners underlåtenhet att vidta åtgärder, med undantag av  
— beslut som rådet har fattat med stöd av artikel 108.2 tredje stycket i fördraget om Europeiska 
unionens funktionssätt,  
— rättsakter som rådet har antagit enligt en rådsförordning som rör handelspolitiska skydds ­
åtgärder i den mening som avses i artikel 207 i fördraget om Europeiska unionens funktions ­
sätt,  
— rättsakter antagna av rådet genom vilka detta utövar genomförandebefogenheter i enlighet 
med artikel 291.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/221
b) mot en rättsakt antagen av kommissionen eller mot dess underlåtenhet att fatta beslut enligt 
artikel 331.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.  
Talan enligt samma artiklar ska också omfattas av domstolens exklusiva behörighet, om talan väcks 
av en unionsinstitution mot en rättsakt antagen av Europaparlamentet, av rådet, av dessa två in ­
stitutioner gemensamt eller av kommissionen eller mot dessa institutioners underlåtenhet att vidta 
åtgärder samt av en unionsinstitution mot en rättsakt antagen av Europeiska centralbanken eller mot 
dess underlåtenhet att vidta åtgärder.  
Artikel 52  
Domstolens ordförande och tribunalens ordförande ska gemensamt bestämma under vilka villkor 
tjänstemän och andra anställda vid domstolen ska tjänstgöra vid tribunalen så att den kan fungera. 
Vissa tjänstemän och andra anställda ska ansvara inför tribunalens justitiesekreterare under över ­
inseende av tribunalens ordförande.  
Artikel 53  
Avdelning III ska tillämpas på förfarandet vid tribunalen.  
Vid behov ska förfarandet vid tribunalen preciseras och kompletteras genom tribunalens rättegångs ­
regler. Rättegångsreglerna får avvika från artikel 40 fjärde stycket och artikel 41 för att ta hänsyn till 
de särskilda förhållandena i de tvister som rör immateriella rättigheter.  
Utan hinder av artikel 20 fjärde stycket får generaladvokaten framlägga sina motiverade yttranden 
skriftligen.  
Artikel 54  
Om en ansökan eller någon annan rättegångsinlaga som är ställd till tribunalen av misstag ges in till 
domstolens justitiesekreterare ska denne omedelbart skicka handlingen till tribunalens justitiesekrete ­
rare; likaså ska tribunalens justitiesekreterare, om en ansökan eller någon annan rättegångsinlaga som 
är ställd till domstolen av misstag ges in till honom, omedelbart skicka den till domstolens justitie ­
sekreterare.  
Om tribunalen finner att den inte har behörighet att pröva och avgöra ett ärende som omfattas av 
domstolens behörighet ska den hänskjuta ärendet till domstolen; likaså ska domstolen, om den finner 
att ett ärende omfattas av tribunalens behörighet, hänskjuta ärendet till tribunalen. Denna kan inte 
därefter förklara sig obehörig.  
Om domstolen och tribunalen behandlar ärenden som avser samma sak eller samma tolkningsfrågor 
eller angår giltigheten av samma rättsakt, kan tribunalen efter att ha hört parterna skjuta upp 
handläggningen fram till dess att domstolen har dömt i ärendet, eller, om det gäller talan som väcks 
i enlighet med artikel 263 i fördraget om Europeis ka unionens funktionssätt, förklara sig obehörig så 
att domstolen får avgöra sådan talan. Under samma omständigheter kan domstolen också besluta att 
skjuta upp sin handläggning; i så fall ska handläggningen vid tribunalen fortsätta.  
Om en medlemsstat och en unionsinstitution bestrider samma rättsakt, ska tribunalen förklara sig 
obehörig så att domstolen får avgöra sådan talan.SV C 83/222 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
Artikel 55  
Justitiesekreteraren ska meddela alla parter, samt alla medlemsstater och unionens institutioner, även 
om dessa inte intervenerat i tvisten inför tribunalen, om tribunalens slutliga avgöranden liksom om 
avgöranden som endast delvis avgör frågan om saken eller som avgör en rättegångsfråga om bris ­
tande behörighet eller något annat processhinder.  
Artikel 56  
Tribunalens slutliga avgöranden samt avgöranden av den rätten som endast delvis avgör sakfrågan 
eller som avgör en rättegångsfråga om bristande behörighet eller något annat processhinder får överklagas till domstolen inom två månader efter delgivningen av det avgörande som överklagas.  
Varje part som helt eller delvis inte har vunnit bifall till sin talan har rätt att överklaga. Andra 
intervenienter än medlemsstaterna och unionens institutioner får emellertid endast överklaga om 
tribunalens beslut påverkar dem direkt.  
Med undantag av ärenden som rör tvister mellan unionen och dess anställda får även medlemsstater 
och unionsinstitutioner som inte intervenerat i tvisten inför tribunalen överklaga. Dessa medlems
­
stater och unionsinstitutioner ska i sådana fall ha samma ställning som de medlemsstater och 
unionsinstitutioner som intervenerat i första instans.  
Artikel 57  
En person som av tribunalen fått avslag på sin interventionsansökan kan överklaga till domstolen 
inom två veckor efter delgivning av avslagsbeslutet.  
Beslut av tribunalen enligt artikel 278 eller 279 eller artikel 299 fjärde stycket i fördraget om 
Europeiska unionens funktionssätt eller enligt artikel 157 eller artikel 164 tredje stycket i Euratom ­
fördraget får överklagas till domstolen av parterna i ärendet inom två månader efter delgivning av 
beslutet.  
Ett överklagande enligt första och andra styckena ska prövas och avgöras enligt förfarandet i 
artikel 39.  
Artikel 58  
Ett överklagande till domstolen ska vara begränsat till rättsfrågor. Det kan endast grundas på bris ­
tande behörighet hos tribunalen, på rättegångsfel som kränker den överklagandes intressen eller på 
att tribunalen har åsidosatt unionsrätten.  
Ett överklagande får inte avse endast rättegångskostnadernas storlek och fördelning.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/223
Artikel 59  
Vid överklagande av ett beslut av tribunalen ska förfarandet vid domstolen bestå av en skriftlig och 
en muntlig del. I enlighet med villkoren i rättegångsreglerna kan domstolen efter att ha hört 
generaladvokaten och parterna avgöra ärendet utan muntligt förfarande.  
Artikel 60  
Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 278 och 279 i fördraget om Europeiska unionens 
funktionssätt eller artikel 157 i Euratomfördraget ska ett överklagande inte hindra verkställighet.  
Med avvikelse från artikel 280 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ska ett avgörande av 
tribunalen varigenom ett allmängiltigt beslut förklaras ogiltigt gälla först efter utgången av den tid som anges i artikel 56 första stycket i denna stadga eller, om ett överklagande har skett inom den 
tiden, efter det att överklagandet har avslagits. En part kan dock enligt artiklarna 278 och 279 i 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt eller artikel 157 i Euratomfördraget föra talan vid 
domstolen med yrkande om uppskov med verkställigheten av det beslut som har förklarats ogiltigt 
eller med yrkande om någon annan interimistisk åtgärd.  
Artikel 61  
Om överklagandet är välgrundat ska domstolen upphäva tribunalens avgörande. Domstolen kan själv 
slutligt avgöra ärendet, om detta är färdigt för avgörande, eller återförvisa ärendet till tribunalen för 
avgörande.  
Om ett ärende återförvisas till tribunalen är denna bunden av domstolens beslut i rättsfrågor.  
Om en medlemsstat eller en av unionens institutioner som inte intervenerat i tvisten inför tribunalen 
har överklagat och överklagandet är välgrundat kan domstolen, om den anser det nödvändigt, ange 
vilka verkningar av tribunalens upphävda avgörande som ska betraktas som bestående för parterna i 
ärendet.  
Artikel 62  
I fall som avses i artikel 256.2 och 256.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt kan 
förste generaladvokaten föreslå att domstolen omprövar tribunalens avgörande om han anser att det föreligger en allvarlig risk för att enhetligheten eller konsekvensen i unionsrätten undergrävs.  
Förslaget ska läggas fram inom en månad efter det att tribunalen har meddelat sitt avgörande. 
Domstolen ska inom en månad efter det att förslaget har lagts fram av förste generaladvokaten 
besluta om avgörandet ska omprövas eller inte.  
Artikel 62a  
Domstolen ska pröva de frågor som omprövningen avser enligt ett brådskande förfarande på grund
­
val av de handlingar som överlämnats av tribunalen.SV C 83/224 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
Parter och övriga som avses i artikel 23 i denna stadga samt, i de fall som avses i artikel 256.2 i 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, parterna i målet vid tribunalen har rätt att inom en 
för detta ändamål fastställd frist inge inlagor eller skriftliga yttranden till domstolen rörande de frågor 
som omprövningen avser.  
Domstolen kan besluta att inleda det muntliga förfarandet innan den prövar målet.  
Artikel 62b  
I de fall som avses i artikel 256.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ska, utan att det 
påverkar tillämpningen av artiklarna 278 och 279 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, ett förslag om omprövning och ett beslut att inleda omprövningsförfarandet inte hindra verkställig
­
het. Om domstolen finner att tribunalens avgörande innebär att enhetligheten eller konsekvensen i 
unionsrätten undergrävs, ska den återförvisa målet till tribunalen, som är bunden av de bedömningar 
avseende rättsfrågor som domstolen har gjort. Domstolen får ange de verkningar av tribunalens 
avgörande som ska anses ha vunnit rättskraft i förhållande till parterna i målet. Om utgången i målet, mot bakgrund av resultatet av omprövningen, framgår av de faktiska omständigheter som 
tribunalens avgörande grundar sig på, ska domstolen emellertid avgöra målet slutligt.  
I de fall som avses i artikel 256.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ska, i avsaknad 
av ett förslag om omprövning eller ett beslut om inledande av omprövningsförfarande, tribunalens 
svar på de frågor som den förelagts få verkan vid utgången av de tidsfrister som föreskrivs i artikel 62 andra stycket. Om ett omprövningsförfarande inleds, ska det svar eller de svar som omprövningsförfarandet avser få verkan vid slutet av förfarandet, såvida inte domstolen beslutar 
annat. Om domstolen finner att tribunalens avgörande innebär att enhetligheten eller konsekvensen 
i unionsrätten undergrävs, ska domstolens svar på de frågor som omprövningen avser ersätta tribu
­
nalens svar.  
AVDELNING IVa  
SPECIALDOMSTOLAR  
Artikel 62c  
Bestämmelserna om behörighet, sammansättning, organisation och förfarande för de specialdom ­
stolar som upprättas med stöd av artikel 257 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt återfinns i bilaga till denna stadga.  
AVDELNING V
 
SLUTBESTÄMMELSER  
Artikel 63  
Domstolens och tribunalens rättegångsregler ska innehålla alla bestämmelser som är nödvändiga för 
att tillämpa och vid behov komplettera denna stadga.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/225
Artikel 64  
Reglerna om språkanvändningen vid Europeiska unionens domstol ska fastställas i en förordning 
som antas av rådet med enhällighet. Denna förordning ska antas, antingen på begäran av domstolen 
och efter det att kommissionen och Europaparlamentet har hörts eller på förslag av kommissionen och efter det att domstolen och Europaparlamentet har hörts.  
Till dess att dessa regler har antagits ska bestämmelserna om språkanvändning i domstolens rätte
­
gångsregler och tribunalens rättegångsregler fortsätta att gälla. Med avvikelse från artiklarna 253 och 254 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt krävs rådets enhälliga godkännande för att dessa bestämmelser ska kunna ändras eller upphävas.  
BILAGA I
 
EUROPEISKA UNIONENS PERSONALDOMSTOL  
Artikel 1 
Europeiska unionens personaldomstol, nedan kallad ”personaldomstolen”, ska i första instans utöva den behörighet att 
avgöra tvister mellan unionen och dess anställda, inbegripet tvister mellan organ eller byråer och deras personal, som 
tilldelats Europeiska unionens domstol genom artikel 270 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.  
Artikel 2  
Personaldomstolen ska bestå av sju domare. Om domstolen så begär får rådet med kvalificerad majoritet utöka antalet 
domare. 
Domarna ska utnämnas av rådet för en tid av sex år. Avgående domare kan utnämnas på nytt.  
Varje ledig befattning ska tillsättas genom att en ny domare utnämns för en tid av sex år.  
Artikel 3  
1. I enlighet med artikel 257 fjärde stycket i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ska domarna utnämnas 
av rådet efter samråd med den kommitté som avses i denna artikel. Vid utnämningen ska rådet se till att personal ­
domstolens sammansättning är välavvägd, med rekrytering bland medlemsstaternas medborgare över största möjliga 
geografiska område vad gäller företrädda nationella rättsordningar.  
2. Alla som är medborgare i unionen och uppfyller villkoren enligt artikel 257 fjärde stycket i fördraget om Europeiska 
unionens funktionssätt får inge ansökan. Rådet ska på rekommendation av domstolen fastställa villkoren och formerna för ingivande och handläggning av ansökningar.
 
3. Det ska inrättas en kommitté bestående av sju personer utsedda bland före detta ledamöter av domstolen och 
tribunalen och jurister med allmänt erkända kvalifikationer. Rådet ska utse kommitténs ledamöter och fastställa reglerna för dess arbetssätt genom beslut på förslag av domstolens ordförande.SV C 83/226 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
4. Kommittén ska avge yttrande om kandidaternas lämplighet att utöva ämbetet som domare vid personaldomstolen. 
Kommittén ska till sitt yttrande foga en förteckning över kandidater som har den lämpligaste erfarenheten på hög nivå. En 
sådan förteckning ska innehålla minst dubbelt så många kandidater som det antal domare som rådet ska utnämna.  
Artikel 4 
1. Domarna ska bland sig välja personaldomstolens ordförande för en tid av tre år. Ordföranden kan återväljas.  
2. Personaldomstolen ska sammanträda i avdelningar med tre domare. I vissa fall, som bestäms i rättegångsreglerna, 
kan domstolen avgöra tvister i plenum, i en avdelning med fem domare eller med en enda domare.  
3. Personaldomstolens ordförande ska vara ordförande i plenum och för avdelningen med fem domare. Ordförandena 
för avdelningarna med tre domare ska utses i enlighet med punkt 1. Om Europeiska unionens personaldomstols ordfö ­
rande tjänstgör på en avdelning med tre domare ska han inneha ordförandeskapet på denna avdelning.  
4. Behörigheten och beslutförheten i plenum samt avdelningarnas sammansättning och tilldelningen av ärenden ska 
bestämmas i rättegångsreglerna.  
Artikel 5 
Artiklarna 2–6, 14, 15, artikel 17 första, andra och femte styckena samt artikel 18 i stadgan för Europeiska unionens 
domstol ska tillämpas på personaldomstolen och dess ledamöter.  
Den ed som avses i artikel 2 i stadgan ska avläggas inför domstolen, som också ska fatta de beslut som avses i artiklarna 
3, 4 och 6 efter att ha hört personaldomstolen.  
Artikel 6 
1. Personaldomstolen ska stödja sig på domstolens och tribunalens administrativa enheter. Domstolens ordförande 
eller, i förekommande fall, tribunalens ordförande ska gemensamt med personaldomstolens ordförande bestämma under 
vilka villkor tjänstemän och andra anställda vid domstolen eller tribunalen ska tjänstgöra vid personaldomstolen så att den 
kan fungera. Vissa tjänstemän och andra anställda vid domstolen ska ansvara inför personaldomstolens justitiesekreterare 
under dess ordförandes överinseende.  
2. Personaldomstolen ska utse sin justitiesekreterare och fastställa instruktioner för denne. Artikel 3 fjärde stycket och 
artiklarna 10, 11 och 14 i stadgan för Europeiska unionens domstol ska också tillämpas på personaldomstolens justitie ­
sekreterare.  
Artikel 7 
1. Avdelning III i stadgan för Europeiska unionens domstol ska med undantag för artiklarna 22 och 23 tillämpas på 
förfarandet vid personaldomstolen. Vid behov ska förfarandet preciseras och kompletteras genom personaldomstolens rättegångsregler.  
2. De regler i fråga om språkanvändning som gäller för tribunalen ska även gälla för personaldomstolen.
 
3. Den skriftliga delen av förfarandet ska omfatta ingivande av ansökan och svaromål, om inte personaldomstolen 
beslutar att en andra skriftväxling är nödvändig. När en andra skriftväxling har ägt rum kan personaldomstolen med parternas godkännande besluta att avgöra ärendet utan muntligt förfarande.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/227
4. Personaldomstolen får i varje skede av förfarandet, även omedelbart efter ingivandet av ansökan, undersöka möj ­
ligheterna till förlikning och sträva efter att underlätta förlikning.  
5. Personaldomstolen ska besluta i fråga om rättegångskostnader. Om inte annat föreskrivs i rättegångsreglerna, ska 
tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats.  
Artikel 8 
1. Om en ansökan eller någon annan rättegångsinlaga som är ställd till personaldomstolen av misstag ges in till 
domstolens eller tribunalens justitiesekreterare ska denne omedelbart skicka handlingen till personaldomstolens justitie ­
sekreterare. Likaså ska personaldomstolens justitiesekreterare, om en ansökan eller någon annan rättegångsinlaga som är 
ställd till domstolen eller tribunalen av misstag ges in till honom, omedelbart skicka den till domstolens eller tribunalens 
justitiesekreterare.  
2. Om personaldomstolen finner att den inte har behörighet att pröva och avgöra ett ärende som omfattas av 
domstolens eller tribunalens behörighet ska den hänskjuta ärendet till domstolen eller tribunalen. Likaså ska domstolen 
eller tribunalen, om den finner att ett ärende omfattas av personaldomstolens behörighet, hänskjuta ärendet till personal ­
domstolen; denna kan inte därefter förklara sig obehörig.  
3. Om personaldomstolen och tribunalen behandlar ärenden som avser samma tolkningsfråga eller angår giltigheten av 
samma rättsakt kan personaldomstolen efter att ha hört parterna skjuta upp förfarandet till dess att tribunalen har dömt i 
ärendet.  
Om personaldomstolen och tribunalen behandlar ärenden som avser samma sakfråga ska personaldomstolen förklara sig 
obehörig för att tribunalen ska kunna döma i ärendet.  
Artikel 9 
Personaldomstolens slutliga avgöranden samt avgöranden av den domstolen som endast delvis avgör sakfrågan eller som 
avgör en rättegångsfråga om bristande behörighet eller något annat processhinder får överklagas till tribunalen inom två 
månader efter delgivningen av det avgörande som överklagas.  
Varje part vars talan helt eller delvis har lämnats utan bifall har rätt att överklaga. Andra intervenienter än medlems ­
staterna och unionens institutioner får emellertid endast överklaga om personaldomstolens beslut påverkar dem direkt.  
Artikel 10  
1. En person som av personaldomstolen fått avslag på sin interventionsansökan kan överklaga till tribunalen inom två 
veckor efter delgivning av avslagsbeslutet.  
2. Beslut av personaldomstolen enligt artiklarna 278, 279 eller artikel 299 fjärde stycket i fördraget om Europeiska 
unionens funktionssätt eller enligt artikel 157 eller artikel 164 tredje stycket i Euratomfördraget får överklagas till 
tribunalen av parterna i ärendet inom två månader efter delgivning av beslutet.  
3. Ett överklagande enligt punkterna 1 och 2 kan prövas och avgöras av tribunalens ordförande genom ett förenklat 
förfarande, som vid behov får avvika från enskilda föreskrifter i denna bilaga och som kommer att fastställas i tribunalens rättegångsregler.SV C 83/228 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
Artikel 11  
1. Ett överklagande till tribunalen ska vara begränsat till rättsfrågor. Det kan endast grundas på bristande behörighet 
hos personaldomstolen, på rättegångsfel vid denna domstol som kränker den berörda partens intressen eller på att 
personaldomstolen har åsidosatt unionsrätten.  
2. Ett överklagande får inte avse endast rättegångskostnadernas storlek och fördelning.  
Artikel 12  
1. Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 278 och 279 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt 
eller artikel 157 i Euratomfördraget ska ett överklagande till tribunalen inte hindra verkställighet.  
2. Vid överklagande av ett beslut av personaldomstolen ska förfarandet vid tribunalen bestå av en skriftlig och en 
muntlig del. I enlighet med villkoren i dess rättegångsregler kan tribunalen efter att ha hört parterna avgöra ärendet utan 
muntligt förfarande.  
Artikel 13  
1. Om överklagandet är välgrundat ska tribunalen upphäva personaldomstolens avgörande och själv avgöra ärendet. 
Tribunalen ska återförvisa ärendet till personaldomstolen för avgörande om ärendet inte är färdigt för avgörande.  
2. Om ett ärende återförvisas till personaldomstolen är denna bunden av tribunalens beslut i rättsfrågor.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/229
PROTOKOLL (nr 4)  
OM STADGAN FÖR EUROPEISKA 
CENTRALBANKSSYSTEMET OCH EUROPEISKA 
CENTRALBANKEN  
DE HÖGA FÖRDRAGSSLUTANDE PARTERNA,  
SOM ÖNSKAR  fastställa den stadga för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken 
som avses i artikel 129.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,  
HAR ENATS OM  följande bestämmelser, som ska fogas till fördraget om Europeiska unionen och 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.  
KAPITEL I  
EUROPEISKA CENTRALBANKSSYSTEMET  
Artikel 1  
Europeiska centralbankssystemet  
I enlighet med artikel 282.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ska Europeiska 
centralbanken (ECB) och de nationella centralbankerna utgöra Europeiska centralbankssystemet 
(ECBS). ECB och de nationella centralbankerna i de medlemsstater som har euron som valuta ska 
utgöra Eurosystemet.  
ECBS och ECB ska fullgöra sina uppgifter och utöva sin verksamhet i enlighet med bestämmelserna i 
fördragen och denna stadga.  
KAPITEL II  
MÅL OCH UPPGIFTER FÖR ECBS  
Artikel 2  
Mål 
Enligt artiklarna 127.1 och 282.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ska huvudmålet 
för ECBS vara att upprätthålla prisstabilitet. Utan att åsidosätta detta mål ska ECBS stödja den 
allmänna ekonomiska politiken inom unionen i syfte att bidra till att förverkliga unionens mål enligt 
artikel 3 i fördraget om Europeiska unionen. ECBS ska handla i överensstämmelse med principen om 
en öppen marknadsekonomi med fri konkurrens som främjar en effektiv resursfördelning, och iaktta 
de principer som anges i artikel 119 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.SV C 83/230 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
Artikel 3  
Uppgifter  
3.1 Enligt artikel 127.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ska de grundläggande 
uppgifterna för ECBS vara att  
— utforma och genomföra unionens monetära politik,  
— genomföra valutatransaktioner enligt bestämmelserna i artikel 219 i nämnda fördrag,  
— inneha och förvalta medlemsstaternas officiella valutareserver,  
— främja väl fungerande betalningssystem.  
3.2 Enligt artikel 127.3 i nämnda fördrag ska artikel 3.1 tredje strecksatsen inte beröra medlems ­
staternas regeringars innehav och förvaltning av rörelsemedel i utländsk valuta.  
3.3 Enligt artikel 127.5 i nämnda fördrag ska ECBS medverka till att de behöriga myndigheterna 
smidigt kan genomföra sin politik när det gäller tillsyn över kreditinstitut och det finansiella syste ­
mets stabilitet.  
Artikel 4  
Rådgivande funktioner  
Enligt artikel 127.4 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt  
a) ska ECB höras  
— om varje förslag till unionsrättsakt inom ECB:s behörighetsområde,  
— av nationella myndigheter om varje förslag till rättsregler inom ECB:s behörighetsområde, 
dock inom de ramar och på de villkor som fastställs av rådet enligt förfarandet i artikel 41;  
b) får ECB i frågor inom sitt behörighetsområde avge yttranden till institutioner, organ eller byråer 
inom unionen eller till nationella myndigheter.  
Artikel 5  
Insamling av statistiska uppgifter  
5.1 För att utföra ECBS uppgifter ska ECB med de nationella centralbankernas stöd samla in de 
statistiska uppgifter som behövs, antingen från de behöriga nationella myndigheterna eller direkt från 
de ekonomiska aktörerna. För detta ändamål ska ECB samarbeta med unionens institutioner, organ 
eller byråer, med behöriga myndigheter i medlemsstaterna eller i tredje land samt med internationella 
organisationer.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/231
5.2 De nationella centralbankerna ska så långt s om möjligt utföra de uppgifter som anges i 
artikel 5.1.  
5.3 ECB ska vid behov bidra till harmoniseringen av de regler och den praxis som gäller för 
insamling, sammanställning och distribution av statistik inom dess behörighetsområde.  
5.4 Rådet ska enligt förfarandet i artikel 41 fastställa kretsen av uppgiftsskyldiga fysiska och 
juridiska personer, sekretessföreskrifter samt lämpliga bestämmelser om genomförande och påföljder.  
Artikel 6  
Internationellt samarbete  
6.1 I fråga om sådant internationellt samarbete som angår de uppgifter som har anförtrotts ECBS, 
ska ECB bestämma hur ECBS ska företrädas.  
6.2 ECB och, med dess godkännande, de nationella centralbankerna får delta i internationella 
monetära institutioner.  
6.3 Artiklarna 6.1 och 6.2 ska inte påverka tillämpningen av artikel 138 i fördraget om Europe ­
iska unionens funktionssätt.  
KAPITEL III  
ECBS ORGANISATION 
Artikel 7  
Oavhängighet  
Enligt artikel 130 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ska varken ECB eller någon 
nationell centralbank eller någon medlem av deras beslutande organ, då de utövar de befogenheter 
och fullgör de uppgifter och skyldigheter som har tilldelats dem genom fördragen och denna stadga, 
begära eller ta emot instruktioner från unionens institutioner, organ eller byråer, från medlems ­
staternas regeringar eller från något annat organ. Unionens institutioner, organ eller byråer och 
medlemsstaternas regeringar förbinder sig att respektera denna princip och att inte söka påverka 
medlemmarna av ECB:s eller de nationella centralbankernas beslutande organ när dessa fullgör sina 
uppgifter.  
Artikel 8  
Allmän princip  
ECBS ska ledas av ECB:s beslutande organ.SV C 83/232 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
Artikel 9  
Europeiska centralbanken  
9.1 ECB, som enligt artikel 282.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ska vara en 
juridisk person, ska i varje medlemsstat ha den mest vittgående rättskapacitet som tillerkänns juri ­
diska personer enligt den nationella lagstiftningen; ECB ska särskilt kunna förvärva och avyttra fast 
och lös egendom samt föra talan inför domstolar och andra myndigheter.  
9.2 ECB ska säkerställa att de uppgifter som har tilldelats ECBS enligt artikel 127.2, 127.3 och 
127.5 i nämnda fördrag utförs antingen inom ramen för ECB:s egen verksamhet enligt denna stadga 
eller genom de nationella centralbankerna enligt artiklarna 12.1 och 14.  
9.3 Enligt artikel 129.1 i nämnda fördrag ska ECB:s beslutande organ vara ECB-rådet och direk ­
tionen.  
Artikel 10  
ECB-rådet  
10.1 Enligt artikel 283.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ska ECB-rådet bestå av 
ECB:s direktionsledamöter samt cheferna för de nationella centralbankerna i de medlemsstater som 
har euron som valuta.  
10.2 Varje medlem av ECB-rådet ska ha en röst. Från och med den dag då antalet medlemmar i 
ECB-rådet överstiger 21, ska varje direktionsledamot ha en röst och antalet centralbankschefer med 
rösträtt uppgå till 15. Dessa senare rösträtter ska tilldelas och alternera enligt följande:  
— Från och med den dag då antalet centralbankschefer överstiger 15 och fram till den dag då 
antalet uppgår till 22 ska centralbankscheferna delas in i två grupper baserat på centralbanks ­
medlemsstatens andel i den sammanlagda bruttonationalprodukten till marknadspris i de med ­
lemsstater som har euron som valuta och i den totala aggregerade balansräkningen för de 
monetära finansinstituten i medlemsstater som har antagit euron. Andelen i den sammanlagda 
bruttonationalprodukten till marknadspris och i den totala aggregerade balansräkningen ska till ­
delas en vikt av 5/6 respektive 1/6. Den första gruppen ska bestå av fem centralbankschefer och 
den andra gruppen av de återstående centralbankscheferna. Rösträttsfrekvensen för centralbanks ­
cheferna i den första gruppen ska inte vara lägre än rösträttsfrekvensen för dem i den andra gruppen. Med förbehåll för vad som sägs i föregående mening ska den första gruppen tilldelas 
fyra rösträtter och den andra gruppen elva rösträtter.
 
— Från och med den dag då antalet centralbankschefer uppgår till 22 ska centralbankscheferna delas 
in i tre grupper enligt en rangordning utifrån kriterierna ovan. Den första gruppen ska bestå av fem centralbankschefer och tilldelas fyra rösträtter. Den andra gruppen ska bestå av hälften av det 
totala antalet centralbankschefer, rundat till närmaste högre heltal, och tilldelas åtta rösträtter. 
Den tredje gruppen ska bestå av de återstående centralbankscheferna och tilldelas tre rösträtter.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/233
— Inom varje grupp ska centralbankscheferna ha rösträtt för lika långa tidsperioder.  
— För beräkningen av andelarna i den sammanlagda bruttonationalprodukten till marknadspris ska 
artikel 29.2 i stadgan tillämpas. Den totala aggregerade balansräkningen för de monetära finans ­
instituten ska beräknas i enlighet med det statistiska regelverk som gäller inom unionen vid 
tidpunkten för beräkningen.  
— Så snart den sammanlagda bruttonationalprodukten till marknadspris ändras i enlighet med 
artikel 29.3, eller närhelst antalet nationella centralbankschefer ökar, ska storleken och samman ­
sättningen på grupperna justeras i enlighet med ovan angivna principer.  
— ECB-rådet ska genom beslut med två tredjedelars majoritet av samtliga röstberättigade och icke 
röstberättigade medlemmar vidta nödvändiga åtgärder för att genomföra ovan angivna principer 
och kan besluta att senarelägga införandet av rotationssystemet till dess antalet centralbankschefer 
överstiger 18.  
Personlig närvaro krävs för att rösträtt ska kunna utövas. Med avvikelse från denna regel kan det i 
den arbetsordning som avses i artikel 12.3 fastställas att medlemmar av ECB-rådet får rösta vid telefonkonferenser. I arbetsordningen ska också föreskrivas att en medlem av ECB-rådet som är 
förhindrad att delta i ECB-rådets möten under en längre period får utse en ersättare som medlem 
av ECB-rådet.  
Bestämmelserna ovan påverkar inte den rösträtt som samtliga medlemmar av ECB-rådet, både röstbe
­
rättigade och icke röstberättigade medlemmar, har enligt artiklarna 10.3, 40.2 och 40.3.  
Om inte annat sägs i denna stadga ska ECB-rådet besluta med enkel majoritet av de röstberättigade 
medlemmarna. Vid lika röstetal ska ordföranden ha utslagsröst.  
ECB-rådet är beslutfört om minst två tredjedelar av de röstberättigade medlemmarna är närvarande. 
Om ECB-rådet inte är beslutfört får ordföranden kalla till ett extra sammanträde, där beslut kan fattas utan hänsyn till närvaroregeln.  
10.3 Vid beslut som fattas enligt artiklarna 28–30, 32 och 33 ska rösterna i ECB-rådet vägas 
enligt de nationella centralbankernas andelar i ECB:s tecknade kapital. Direktionsledamöternas röst
­
vikt ska vara noll. Ett beslut som kräver kvalificerad majoritet ska antas om det stöds av röster som representerar minst två tredjedelar av ECB:s tecknade kapital och minst hälften av andelsägarna. Om en centralbankschef inte kan närvara, får han utse en ersättare för att avge hans vägda röst.  
10.4 Sammanträdena ska vara hemliga. ECB-rådet kan besluta om att offentliggöra resultaten av 
sina överläggningar.
 
10.5 ECB-rådet ska sammanträda minst tio gånger om året.SV C 83/234 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
Artikel 11  
Direktionen  
11.1 Enligt artikel 283.2 första stycket i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ska 
direktionen bestå av ordföranden, vice ordföranden och fyra andra ledamöter.  
Ledamöterna ska utföra sina uppgifter på heltid. De får inte utöva någon annan avlönad eller 
oavlönad yrkesverksamhet, om inte ECB-rådet undantagsvis ger tillstånd till det.  
11.2 Enligt artikel 283.2 andra stycket i nämnda fördrag ska ordföranden, vice ordföranden och 
de övriga direktionsledamöterna utses av Europeiska rådet bland personer vars auktoritet och yrkes ­
erfarenhet inom den finansiella sektorn är allmänt erkända; Europeiska rådet ska besluta med kva ­
lificerad majoritet på rekommendation av rådet, som ska ha hört Europaparlamentet och ECB-rådet.  
Deras mandattid är åtta år; mandatet kan inte förnyas.  
Endast medborgare i medlemsstaterna får vara direktionsledamöter.  
11.3 Anställningsvillkoren för direktionsledamöterna, särskilt deras löner, pensioner och andra 
sociala trygghetsförmåner, ska bestämmas i avtal med ECB och fastställas av ECB-rådet på förslag 
av en kommitté som ska bestå av tre medlemmar utsedda av ECB-rådet och tre medlemmar utsedda 
av rådet. Direktionsledamöterna ska inte ha rösträtt i de frågor som avses i denna punkt.  
11.4 Om en direktionsledamot inte längre uppfyller de krav som ställs för att han ska kunna 
utföra sina uppgifter eller om han gjort sig skyldig till allvarlig försummelse, får domstolen på 
begäran av ECB-rådet eller direktionen avsätta honom.  
11.5 Varje direktionsledamot som är personligen närvarande ska ha rösträtt och för detta ändamål 
förfoga över en röst. Om inte något annat har bestämts, ska direktionen besluta med enkel majoritet av de avgivna rösterna. Vid lika röstetal ska ordföranden ha utslagsröst. Närmare bestämmelser om 
omröstningen ska fastställas i den arbetsordning som avses i artikel 12.3.  
11.6 Direktionen ska ansvara för ECB:s löpande verksamhet.
 
11.7 Vid en vakans i direktionen ska en ny ledamot utses enligt artikel 11.2.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/235
Artikel 12  
De beslutande organens ansvarsområden  
12.1 ECB-rådet ska anta de riktlinjer och fatta de beslut som behövs för att säkerställa att de 
uppgifter utförs som har anförtrotts ECBS enligt fördragen och denna stadga. ECB-rådet ska utforma 
unionens monetära politik, efter omständigheterna inklusive beslut om mellanliggande monetära mål, nyckelräntesatser och tillförseln av reserver inom ECBS, samt anta de riktlinjer som behövs för att 
genomföra besluten.  
Direktionen ska genomföra den monetära politiken enligt ECB-rådets riktlinjer och beslut. Därvid ska 
direktionen ge de nationella centralbankerna de anvisningar som behövs. Dessutom kan vissa befo
­
genheter genom beslut av ECB-rådet delegeras till direktionen.  
I den utsträckning som det anses möjligt och ändamålsenligt och utan att det påverkar tillämpningen 
av bestämmelserna i denna artikel, ska ECB anlita de nationella centralbankerna för att genomföra 
transaktioner som ingår i uppgifterna för ECBS.  
12.2 Direktionen ska ansvara för förberedelserna av ECB-rådets sammanträden.  
12.3 ECB-rådet ska anta en arbetsordning som fastställer den interna organisationen för ECB och 
dess beslutande organ.  
12.4 ECB-rådet ska utöva de rådgivande funktioner som avses i artikel 4.  
12.5 ECB-rådet ska fatta de beslut som avses i artikel 6.  
Artikel 13  
Ordföranden  
13.1 Ordföranden eller i hans frånvaro vice ordföranden ska leda sammanträdena i ECB-rådet och 
direktionen.  
13.2 Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 38 ska ordföranden eller den person som han 
utser företräda ECB utåt.  
Artikel 14  
De nationella centralbankerna  
14.1 Enligt artikel 131 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ska varje medlemsstat 
säkerställa att dess nationella lagstiftning, inbegripet stadgan för dess nationella centralbank, är 
förenlig med fördragen och denna stadga.  
14.2 I stadgarna för de nationella centralbankerna ska särskilt föreskrivas att ämbetstiden för 
chefen för en nationell centralbank ska vara minst fem år.SV C 83/236 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
En centralbankschef får avsättas endast om han inte längre uppfyller de krav som ställs för att han 
ska kunna utföra sina uppgifter eller om han gjort sig skyldig till allvarlig försummelse. Ett beslut om 
avsättning får överklagas vid domstolen av den berörda centralbankschefen eller ECB-rådet på den 
grunden att fördragen eller någon rättsregel om dess tillämpning har överträtts. En sådan talan ska väckas inom två månader från det att beslutet offentliggjordes eller delgavs den som vill väcka talan 
eller, i annat fall, från den dag då den senare fick kännedom om beslutet.  
14.3 De nationella centralbankerna är en integrerad del av ECBS och ska handla i överensstäm
­
melse med ECB:s riktlinjer och instruktioner. ECB-rådet ska vidta de åtgärder som behövs för att 
säkerställa att ECB:s riktlinjer och instruktioner följs och ska kräva att all nödvändig information 
ställs till ECB-rådets förfogande.  
14.4 De nationella centralbankerna kan utföra andra uppgifter än de som anges i denna stadga, 
såvida inte ECB-rådet med en majoritet av två tredjedelar av de avgivna rösterna finner att dessa 
uppgifter strider mot ECB:s mål och funktioner. Sådana uppgifter ska utföras på de nationella 
centralbankernas eget ansvar och egen risk och ska inte betraktas som en del av ECBS funktioner.  
Artikel 15  
Rapporteringsskyldighet  
15.1 ECB ska minst varje kvartal upprätta och offentliggöra rapporter om ECBS verksamhet.  
15.2 En konsoliderad rapport över ECBS finansiella ställning ska offentliggöras varje vecka.  
15.3 Enligt artikel 284.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ska ECB till Europa ­
parlamentet, rådet och kommissionen samt till Europeiska rådet överlämna en årsrapport om verk ­
samheten inom ECBS och om den monetära politiken under det föregående och det innevarande 
året. 
15.4 De rapporter som avses i denna artikel ska kostnadsfritt ställas till förfogande för intres ­
serade.  
Artikel 16  
Sedlar  
Enligt artikel 128.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ska ECB-rådet ha ensamrätt att 
tillåta utgivning av eurosedlar inom unionen. ECB och de nationella centralbankerna får ge ut sedlar. 
Endast sedlar som ges ut av ECB och de nationella centralbankerna ska vara lagliga betalningsmedel 
inom unionen.  
ECBS ska såvitt möjligt ta hänsyn till gällande praxis när det gäller utgivning och utformning av 
sedlar.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/237
KAPITEL IV  
ECBS MONETÄRA UPPGIFTER OCH TRANSAKTIONER  
Artikel 17  
Konton i ECBS och de nationella centralbankerna  
För att genomföra sina transaktioner får ECB och de nationella centralbankerna öppna konton för 
kreditinstitut, offentliga organ och andra marknadsaktörer och som säkerhet ta emot tillgångar, 
inklusive kontobaserade värdepapper.  
Artikel 18  
Marknads- och kredittransaktioner  
18.1 För att förverkliga målen för ECBS och utföra dess uppgifter får ECB och de nationella 
centralbankerna  
— verka för de finansiella marknaderna genom att köpa och sälja fordringar och lätt omsättnings ­
bara värdepapper med leverans (omgående eller på termin) eller enligt återköpsavtal och genom 
att ge och ta upp lån i sådan fordringar och värdepapper, såväl i euro som i andra valutor, samt 
genom transaktioner med ädelmetaller,  
— utföra lånetransaktioner med kreditinstitut och andra marknadsaktörer, varvid lån ska lämnas 
mot tillfredsställande säkerheter.  
18.2 ECB ska fastställa allmänna principer för marknads- och kredittransaktioner som utförs av 
ECB själv eller av de nationella centralbankerna samt för hur de villkor ska tillkännages enligt vilka de är beredda att ingå i sådana transaktioner.  
Artikel 19
 
Minimireserver  
19.1 Om inte annat följer av artikel 2 kan ECB, för att uppfylla målen för den monetära politiken, 
kräva att kreditinstitut som är etablerade i medlemsstaterna ska hålla minimireserver på konton hos 
ECB och de nationella centralbankerna. ECB-rådet får fastställa regler för att beräkna och fastställa de 
minimireserver som krävs. Om kraven åsidosätts, ska ECB ha rätt att ta ut straffränta och att före ­
lägga andra sanktioner med jämförlig verkan.  
19.2 För tillämpningen av denna artikel ska rådet enligt förfarandet i artikel 41 fastställa basen för 
minimireserverna och den högsta tillåtna kvoten mellan dessa reserver och basen för dem samt lämpliga sanktioner vid ett åsidosättande.SV C 83/238 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
Artikel 20  
Andra instrument för monetär styrning  
ECB-rådet får med en majoritet av två tredjedelar av de avgivna rösterna besluta om tillämpning av 
sådana andra operativa metoder för monetär styrning som ECB-rådet med beaktande av artikel 2 
anser ändamålsenliga.  
Rådet ska enligt förfarandet i artikel 41 fastställa tillämpningsområdet för sådana metoder, om de 
innebär förpliktelser för tredje man.  
Artikel 21  
Transaktioner med offentliga organisationer  
21.1 Enligt artikel 123 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt är det förbjudet för ECB 
och de nationella centralbankerna att ge unionens institutioner, organ eller byråer, centrala, regionala, lokala eller andra myndigheter, andra offentligrättsliga organ eller offentliga företag i medlemsstaterna rätt att övertrassera sina konton eller att ge dem andra former av krediter; detsamma gäller ECB:s och de nationella centralbankernas förvärv av skuldförbindelser direkt från dem.  
21.2 ECB och de nationella centralbankerna får fungera som fiskala ombud för de enheter som 
avses i artikel 21.1.  
21.3 Bestämmelserna i denna artikel ska inte gälla offentligt ägda kreditinstitut; dessa ska behand
­
las av de nationella centralbankerna och ECB på samma sätt som privata kreditinstitut vad gäller tillförseln av centralbanksreserver.  
Artikel 22
 
Clearing- och betalningssystem  
ECB och de nationella centralbankerna får ställa anordningar till förfogande och ECB får utfärda 
förordningar för att säkerställa effektiva och sunda clearing- och betalningssystem inom unionen och i förbindelser med tredje land.  
Artikel 23
 
Externa transaktioner  
ECB och de nationella centralbankerna får  
— upprätta förbindelser med centralbanker och finansinstitut i andra länder och vid behov med 
internationella organisationer,  
— köpa och sälja, för omgående leverans eller på termin, alla slags valutatillgångar och ädelmetaller; 
begreppet ”valutatillgång” ska omfatta värdepapper och alla andra tillgångar oberoende av form, som är utställda i något lands valuta eller i beräkningsenheter,SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/239
— inneha och förvalta de tillgångar som avses i denna artikel,  
— utföra alla slags banktransaktioner med tredje land och internationella organisationer, inklusive 
upplåning och utlåning.  
Artikel 24  
Andra transaktioner  
Utöver de transaktioner som följer av deras uppgifter får ECB och de nationella centralbankerna 
utföra transaktioner för egna administrativa ändamål eller för sin personal.  
KAPITEL V  
TILLSYN  
Artikel 25  
Tillsyn  
25.1 ECB kan ge råd till och konsulteras av rådet, kommissionen och medlemsstaternas behöriga 
myndigheter om räckvidden och genomförandet av sådan unionslagstiftning som avser tillsynen över 
kreditinstitut och det finansiella systemets stabilitet.  
25.2 I enlighet med sådana förordningar som antas av rådet enligt artikel 127.6 i fördraget om 
Europeiska unionens funktionssätt får ECB utföra sä rskilda uppgifter i samband med tillsynen över 
kreditinstitut och andra finansinstitut med undantag av försäkringsföretag.  
KAPITEL VI  
FINANSIELLA BESTÄMMELSER FÖR ECBS  
Artikel 26  
Räkenskaper  
26.1 ECB:s och de nationella centralbankernas räkenskapsår ska börja den 1 januari och sluta den 
31 december.  
26.2 ECB:s årsbokslut ska upprättas av direktionen i enlighet med de principer som fastställs av 
ECB-rådet. Bokslutet ska godkännas av ECB-rådet och därefter offentliggöras.  
26.3 För analytiska och operativa ändamål ska direktionen upprätta en konsoliderad balansräk ­
ning för ECBS, som ska omfatta sådana tillgångar och skulder hos de nationella centralbankerna som 
hänför sig till ECBS.SV C 83/240 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
26.4 För tillämpningen av denna artikel ska ECB-rådet fastställa de regler som behövs för att 
standardisera bokföring och rapportering av de nationella centralbankernas transaktioner.  
Artikel 27  
Revision  
27.1 ECB:s och de nationella centralbankernas räkenskaper ska granskas av oavhängiga externa 
revisorer som ECB-rådet har rekommenderat och rådet godkänt. Revisorerna ska ha befogenhet att 
granska alla räkenskapshandlingar och konton hos ECB och de nationella centralbankerna samt att få 
alla uppgifter om deras transaktioner.  
27.2 Artikel 287 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ska endast tillämpas vid 
granskning av effektiviteten i ECB:s förvaltning.  
Artikel 28  
ECB:s kapital  
28.1 ECB:s kapital ska vara 5 miljarder EUR. Kapitalet kan ökas genom beslut av ECB-rådet med 
kvalificerad majoritet enligt artikel 10.3, inom de gränser och på de villkor som fastställs av rådet enligt förfarandet i artikel 41.  
28.2 De nationella centralbankerna ska vara de enda tecknarna och innehavarna av kapital i ECB. 
Teckningen av kapital ska ske enligt den fördelningsnyckel som fastställs enligt artikel 29.  
28.3 ECB-rådet ska med kvalificerad majoritet enligt artikel 10.3 bestämma i vilken omfattning 
och form som kapitalet ska betalas in.  
28.4 Om inte annat följer av artikel 28.5 får centralbankernas andelar i ECB:s tecknade kapital 
inte överlåtas, pantsättas eller utmätas.  
28.5 Om den fördelningsnyckel som avses i artikel 29 ändras, ska de nationella centralbankerna 
överlåta kapitalandelar till varandra i den omfattning som behövs för att säkerställa att fördelningen 
av kapitalandelar motsvarar den ändrade nyckeln. ECB-rådet ska fastställa villkoren för sådana över
­
låtelser.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/241
Artikel 29  
Fördelningsnyckel för teckningen av kapital  
29.1 Fördelningsnyckeln för teckning av ECB:s kapital, som fastställdes för första gången 1998 
när ECBS upprättades, ska bestämmas genom att varje nationell centralbank tilldelas en vikt i denna 
nyckel som motsvarar summan av  
— 50 % av den berörda medlemsstatens andel av unionens befolkning näst sista året före upprät ­
tandet av ECBS,  
— 50 % av den berörda medlemsstatens andel av unionens bruttonationalprodukt till marknadspris 
under de senaste fem åren före näst sista året före upprättandet av ECBS.  
Procentsatserna ska avrundas nedåt eller uppåt till närmaste multipel av 0,0001 procentenheter.  
29.2 Det statistiska underlag som ska användas för tillämpningen av denna artikel ska ställas till 
förfogande av kommissionen enligt de regler som rådet antar enligt förfarandet i artikel 41.  
29.3 De vikter som tilldelas de nationella centralbankerna ska ändras vart femte år efter upp ­
rättandet av ECBS; därvid ska bestämmelserna i artikel 29.1 tillämpas. Den ändrade fördelnings ­
nyckeln ska tillämpas från och med den första dagen i det närmast följande året.  
29.4 ECB-rådet ska vidta alla övriga åtgärder som behövs för tillämpningen av denna artikel.  
Artikel 30  
Överföring av reservtillgångar till ECB  
30.1 Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 28 ska de nationella centralbankerna upp till 
ett belopp som motsvarar 50 miljarder EUR förse ECB med reservtillgångar, som dock inte får bestå 
av medlemsstaternas valutor, euro, IMF-reservpositioner eller SDR. ECB-rådet ska besluta om vilken 
andel som ska betalas in till ECB i samband med dess upprättande och vilka belopp som ska betalas 
in vid senare tidpunkter. ECB ska ha obegränsad rätt att inneha och förvalta de reservtillgångar som 
överförs till ECB och att använda dem för de ändamål som anges i denna stadga.  
30.2 Bidraget från varje nationell centralbank ska fastställas i förhållande till bankens andel i ECB:s 
tecknade kapital.  
30.3 ECB ska kreditera varje nationell centralbank med en fordran som motsvarar dess bidrag. 
ECB-rådet ska fastställa denomineringen och avkastningen för sådana fordringar.  
30.4 ECB kan kräva inbetalning av valutareserver enligt artikel 30.2 utöver det i artikel 30.1 
fastställa beloppet, inom de gränser och på de villkor som fastställs av rådet enligt förfarandet i 
artikel 41.SV C 83/242 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
30.5 ECB får inneha och förvalta IMF-reservpositioner och SDR samt bestämma att sådana till ­
gångar ska läggas samman.  
30.6 ECB-rådet ska vidta alla övriga åtgärder som behövs för tillämpningen av denna artikel.  
Artikel 31  
De nationella centralbankernas innehav av reservtillgångar  
31.1 De nationella centralbankerna ska ha rätt att utföra transaktioner för att uppfylla sina 
förpliktelser mot internationella organisationer i enlighet med artikel 23.  
31.2 Alla övriga transaktioner i sådana valutareserver som kvarstår i de nationella centralbankerna 
efter de överföringar som avses i artikel 30 samt medlemsstaternas transaktioner med rörelsemedel i 
utländsk valuta ska över en bestämd gräns, som ska fastställas i enlighet med artikel 31.3, godkännas 
av ECB för att säkerställa överensstämmelse med unionens penning- och valutapolitik.  
31.3 ECB-rådet ska utfärda riktlinjer för att underlätta sådana transaktioner.  
Artikel 32  
Fördelning av de nationella centralbankernas monetära inkomster  
32.1 Inkomsterna för de nationella centralbankerna då de fullgör monetära uppgifter för ECBS 
(härefter kallade ”monetära inkomster”) ska fördelas vid utgången av varje räkenskapsår i enlighet 
med bestämmelserna i denna artikel.  
32.2 Summan av de monetära inkomsterna för varje nationell centralbank ska vara lika med 
centralbankens årliga inkomster av de tillgångar som den innehar som motvärden till sedlar i omlopp 
och till inlåning från kreditinstitut. Dessa tillgångar ska reserveras av de nationella centralbankerna i 
enlighet med riktlinjer som ECB-rådet ska fastställa.  
32.3 Om ECB-rådet efter införandet av euron finner att det på grund av de nationella central ­
bankernas balansräkningsstrukturer inte är möjligt att tillämpa artikel 32.2, kan ECB-rådet med kvalificerad majoritet och med avvikelse från artikel 32.2 besluta om att de monetära inkomsterna 
ska beräknas enligt någon annan metod under en tid av högst 5 år.  
32.4 Varje nationell centralbanks monetära inkomster ska minskas med ett belopp som motsvarar 
centralbankens räntebetalningar till följd av förpliktelser på grund av inlåning från kreditinstituten 
enligt artikel 19.
 
ECB-rådet kan besluta att de nationella centralbankerna ska ersättas för kostnader i samband med 
sedelutgivning eller i undantagsfall för särskilda förluster till följd av monetära transaktioner som 
företagits för ECBS. Ersättning ska lämnas i den for m som ECB-rådet finner lämplig; sådana belopp 
får avräknas från de nationella centralbankernas monetära inkomster.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/243
32.5 Summan av de nationella centralbankernas monetära inkomster ska fördelas på de nationella 
centralbankerna i förhållande till deras inbetalda andelar av ECB:s kapital, om inte annat följer av 
beslut som ECB-rådet fattar enligt artikel 33.2.  
32.6 Avräkning och betalning av saldona från fördelningen av de monetära inkomsterna ska 
utföras av ECB enligt ECB-rådets riktlinjer.  
32.7 ECB-rådet ska vidta alla övriga åtgärder som behövs för tillämpningen av denna artikel.  
Artikel 33  
Fördelning av ECB:s resultat  
33.1 ECB:s nettovinst ska fördelas på följande sätt:  
a) Ett belopp som ECB-rådet bestämmer och som inte får överstiga 20 % av nettovinsten ska avsättas 
till den allmänna reservfonden inom en gräns som motsvarar 100 % av kapitalet.  
b) Återstoden ska fördelas mellan ECB:s andelsägare i förhållande till deras inbetalda andelar.  
33.2 Vid förlust för ECB kan underskottet avräknas mot ECB:s allmänna reservfond och – om det 
behövs och efter beslut av ECB-rådet – mot de monetära inkomsterna för det ifrågavarande räken ­
skapsåret i förhållande till och upp till de belopp som fördelas på de nationella centralbankerna enligt 
artikel 32.5.  
KAPITEL VII  
ALLMÄNNA BESTÄMMELSER  
Artikel 34  
Rättsakter  
34.1 I enlighet med artikel 132 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ska ECB  
— utfärda förordningar i den utsträckning som behövs för att genomföra de uppgifter som anges i 
artikel 3.1 första strecksatsen, artiklarna 19.1, 22 eller 25.2 samt i de fall som ska anges i de 
rättsakter från rådet som avses i artikel 41,  
— fatta de beslut som behövs för att fullgöra de uppgifter som har anförtrotts ECBS genom 
fördragen och denna stadga,  
— avge rekommendationer och yttranden.  
34.2 ECB kan besluta om att offentliggöra sina beslut, rekommendationer och yttranden.SV C 83/244 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
34.3 Inom de gränser och på de villkor som fastställs av rådet enligt förfarandet i artikel 41 ska 
ECB ha rätt att förelägga företag böter eller viten om de inte uppfyller sina förpliktelser enligt ECB:s 
förordningar och beslut.  
Artikel 35  
Domstolskontroll m.m.  
35.1 ECB:s åtgärder eller underlåtenhet att handla ska prövas eller tolkas av Europeiska unionens 
domstol i de fall och på de villkor som fastställts i fördragen. ECB kan väcka talan i de fall och på de 
villkor som fastställts i fördragen.  
35.2 Tvister mellan ECB å ena sidan och dess borgenärer, gäldenärer eller andra personer å den 
andra ska avgöras av de behöriga nationella domstola rna, utom när Europeiska unionens domstol är 
behörig.  
35.3 ECB ska ansvara enligt artikel 340 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. De 
nationella centralbankerna ska ansvara enligt sin nationella lagstiftning.  
35.4 Europeiska unionens domstol ska vara behörig att träffa avgöranden med stöd av en skilje ­
domsklausul i ett offentligrättsligt eller privaträttsligt avtal som har ingåtts av ECB eller för dess 
räkning.  
35.5 Beslut av ECB om att väcka talan vid Europeiska unionens domstol ska fattas av ECB-rådet.  
35.6 Europeiska unionens domstol ska vara behörig att avgöra tvister om en nationell central ­
banks fullgörande av sina förpliktelser enligt fördragen och denna stadga. Om ECB anser att en 
nationell centralbank har underlåtit att fullgöra en förpliktelse enligt fördragen och denna stadga, ska 
ECB avge ett motiverat yttrande i ärendet efter att ha gett den berörda nationella centralbanken 
tillfälle att framföra sina synpunkter. Om den berörda nationella centralbanken inte rättar sig efter 
yttrandet inom den tid som ECB bestämmer, kan ECB väcka talan vid Europeiska unionens domstol.  
Artikel 36  
Personal  
36.1 ECB-rådet ska på förslag av direktionen fastställa anställningsvillkoren för ECB:s personal.  
36.2 Europeiska unionens domstol ska vara behörig att avgöra alla tvister mellan ECB och dess 
anställda inom de gränser och på de villkor som följer av anställningsvillkoren.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/245
Artikel 37  (f.d. artikel 38)  
Sekretess  
37.1 Ledamöterna av de beslutande organen och personalen i ECB och de nationella central ­
bankerna ska även sedan deras uppdrag har upphört vara förpliktade att inte lämna ut upplysningar 
som omfattas av tystnadsplikt.  
37.2 För personer som har tillgång till uppgifter som enligt unionsföreskrifter omfattas av tyst ­
nadsplikt ska de föreskrifterna gälla.  
Artikel 38  (f.d. artikel 39)  
Firmatecknare  
ECB blir rättsligt bunden gentemot tredje man genom ordföranden eller två direktionsledamöter eller 
genom underskrift av två medlemmar av ECB:s personal som ordföranden har bemyndigat att teckna 
ECB:s firma.  
Artikel 39  (f.d. artikel 40)  
Immunitet och privilegier  
ECB ska, på de villkor som anges i protokollet om Europeiska unionens immunitet och privilegier, 
inom medlemsstaternas territorier åtnjuta den immunitet och de privilegier som krävs för att den ska 
kunna fullgöra sina uppgifter.  
KAPITEL VIII  
STADGEÄNDRINGAR OCH TILLÄGGSFÖRESKRIFTER  
Artikel 40  (f.d. artikel 41)  
Förenklat ändringsförfarande  
40.1 Enligt artikel 129.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt kan Europaparlamen ­
tet och rådet i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet ändra artiklarna 5.1, 5.2, 5.3, 17, 
18, 19.1, 22, 23, 24, 26, 32.2, 32.3, 32.4, 32.6, 33.1 a och 36 i denna stadga, antingen genom 
beslut på rekommendation av ECB och efter att ha hört kommissionen eller på förslag av kommi ­
ssionen och efter att ha hört ECB.  
40.2 Artikel 10.2 kan ändras genom ett beslut av Europeiska rådet vilket antas med enhällighet, 
antingen på rekommendation av Europeiska centralbanken och efter det att Europaparlamentet och 
kommissionen har hörts eller på rekommendation av kommissionen och efter det att Europaparla ­
mentet och Europeiska centralbanken har hörts. Dessa ändringar träder i kraft först sedan de har 
godkänts av medlemsstaterna i enlighet med deras respektive konstitutionella bestämmelser.SV C 83/246 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
40.3 En rekommendation av ECB enligt denna artikel kräver ett enhälligt beslut av ECB-rådet.  
Artikel 41  (f.d. artikel 42)  
Tilläggsföreskrifter  
Enligt artikel 129.4 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ska rådet, antingen på förslag 
av kommissionen och efter att ha hört Europaparlamentet och ECB eller på rekommendation av ECB 
och efter att ha hört Europaparlamentet och kommissionen, anta de bestämmelser som avses i 
artiklarna 4, 5.4, 19.2, 20, 28.1, 29.2, 30.4 och 34.3 i denna stadga.  
KAPITEL IX  
ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER OCH ANDRA BESTÄMMELSER OM ECBS 
Artikel 42  (f.d. artikel 43)  
Allmänna bestämmelser  
42.1 Ett undantag enligt artikel 139 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ska med ­
föra att den berörda medlemsstaten inte får några rättigheter eller skyldigheter enligt följande artiklar i denna stadga: 3, 6, 9.2, 12.1, 14.3, 16, 18, 19, 20, 22, 23, 26.2, 27, 30, 31, 32, 33, 34 och 49.  
42.2 Centralbankerna i medlemsstater med undantag enligt artikel 139 i nämnda fördrag ska 
behålla sina befogenheter på den monetära politikens område enligt nationell lagstiftning.  
42.3 Enligt artikel 139 i nämnda fördrag ska med ”medlemsstater” avses ”de medlemsstater som 
har euron som valuta” i följande artiklar i denna stadga: 3, 11.2 och 19.  
42.4 Med ”nationella centralbanker” ska avses ”centralbanker i de medlemsstater som har euron 
som valuta” i följande artiklar i denna stadga: 9.2, 10.2, 10.3, 12.1, 16, 17, 18, 22, 23, 27, 30, 31, 32, 33.2 och 49.  
42.5 Med ”andelsägare” ska i artiklarna 10.3 och 33.1 avses ”centralbanker i de medlemsstater 
som har euron som valuta”.
 
42.6 Med ”ECB:s tecknade kapital” ska i artiklarna 10.3 och 30.2 avses ”ECB:s kapital tecknat av 
centralbankerna i de medlemsstater som har euron som valuta”.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/247
Artikel 43  (f.d. artikel 44)  
Övergångsuppgifter för ECB  
ECB ska överta de av Europeiska monetära institutets tidigare uppgifter som avses i artikel 141.2 i 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt som till följd av undantag för en eller flera medlems ­
stater fortfarande måste utföras efter införandet av euron.  
ECB ska ge råd under förberedelserna för att upphäva de undantag som avses i artikel 140 i nämnda 
fördrag.  
Artikel 44  (f.d. artikel 45)  
ECB:s allmänna råd  
44.1 Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 129.3 i fördraget om Europeiska unionens 
funktionssätt ska det allmänna rådet inr ättas som ECB:s tredje beslutande organ.  
44.2 Det allmänna rådet ska bestå av ECB:s ordförande och vice ordförande samt cheferna för de 
nationella centralbankerna. Övriga direktionsledamöter får delta utan rösträtt i det allmänna rådets 
sammanträden.  
44.3 Det allmänna rådets ansvarsområden anges uttömmande i artikel 46 i denna stadga.  
Artikel 45  (f.d. artikel 46)  
Det allmänna rådets arbetsordning  
45.1 ECB:s ordförande eller, i hans frånvaro, vice ordförande ska leda sammanträdena i det 
allmänna rådet.  
45.2 Rådets ordförande och en ledamot av kommissionen får delta utan rösträtt i det allmänna 
rådets sammanträden.  
45.3 Ordföranden ska förbereda det allmänna rådets sammanträden.  
45.4 Med avvikelse från artikel 12.3 ska det allmänna rådet anta sin egen arbetsordning.  
45.5 Det allmänna rådets sekretariat ska tillhandahållas av ECB.  
Artikel 46  (f.d. artikel 47)  
Det allmänna rådets ansvarsområden  
46.1 Det allmänna rådet ska  
— utföra de uppgifter som avses i artikel 43,  
— medverka till att fullgöra de rådgivande funktioner som avses i artiklarna 4 och 25.1.SV C 83/248 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
46.2 Det allmänna rådet ska medverka till  
— att samla in statistiska uppgifter enligt artikel 5,  
— ECB:s rapporteringsverksamhet enligt artikel 15,  
— att införa de regler som enligt artikel 26.4 behövs för tillämpningen av artikel 26,  
— att vidta alla övriga åtgärder som enligt artikel 29.4 behövs för tillämpningen av artikel 29,  
— att fastställa anställningsvillkoren för ECB:s personal enligt artikel 36.  
46.3 Det allmänna rådet ska bidra till de nödvändiga förberedelserna för att enligt bestämmelserna 
i artikel 140.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt oåterkalleligen låsa växelkurserna 
för valutorna i medlemsstater med undantag i förhållande till euron.  
46.4 Det allmänna rådet ska underrättas av ECBS ordförande om ECB-rådets beslut.  
Artikel 47  (f.d. artikel 48)  
Övergångsbestämmelser för ECB:s kapital  
Enligt artikel 29.1 ska varje nationell centralbank tilldelas en vikt i fördelningsnyckeln för teckning av 
ECB:s kapital. Med avvikelse från artikel 28.3 ska centralbankerna i medlemsstater med undantag inte 
betala in sitt tecknade kapital, såvida inte det allmänna rådet med en majoritet av minst två tred ­
jedelar av ECB:s tecknade kapital och minst hälften av andelsägarna beslutar att en minimiprocentsats 
ska betalas in som bidrag till ECB:s driftkostnader.  
Artikel 48  (f.d. artikel 49)  
Uppskjuten betalning av kapital, reserver och avsättningar i ECB  
48.1 Centralbanken i en medlemsstat vars undantag har upphävts ska betala in sin tecknade andel 
av ECB:s kapital i samma omfattning som de andra centralbankerna i de medlemsstater som har 
euron som valuta och till ECB föra över reservtillgångar enligt artikel 30.1. Det belopp som ska föras 
över ska beräknas genom multiplikation av värdet av de reservtillgångar uttryckt i EUR efter omräk ­
ning till den aktuella växelkursen som redan har förts över till ECB enligt artikel 30.1, med kvoten 
mellan antalet andelar som har tecknats av den berörda nationella centralbanken och antalet andelar 
som redan har betalats in av de andra nationella centralbankerna.  
48.2 Utöver den betalning som ska göras enligt artikel 48.1 ska den berörda centralbanken bidra 
till ECB:s reserver, till sådana avsättningar som är likvärdiga med reserver samt till de belopp som 
återstår att tillföra reserverna och avsättningarna enligt saldot för resultaträkningen per den 31 
december året innan undantaget upphävdes. Bidragsbeloppet ska beräknas genom multiplikation avSV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/249
summan av reserverna, enligt definitionen ovan och enligt ECB:s godkända balansräkning, med den 
faktor som anger förhållandet mellan antalet andelar som har tecknats av den berörda centralbanken 
och antalet andelar som redan har betalats in av de andra centralbankerna.  
48.3 När ett eller flera länder blir medlemsstater och deras respektive nationella centralbanker blir 
en del av ECBS ska ECB:s tecknade kapital och högsta belopp för reservtillgångar som får föras över 
till ECB automatiskt ökas. Ökningen ska beräknas genom att respektive då gällande belopp multi ­
pliceras med kvoten, inom fördelningsnyckeln för det utvidgade kapitalet, mellan de berörda inträ ­
dande nationella centralbankernas viktning och viktningen för de nationella centralbanker som redan 
är medlemmar av ECBS. Varje nationell centralbanks viktning i fördelningsnyckeln ska beräknas 
analogt med artikel 29.1 och i enlighet med artikel 29.2. De referensperioder som ska användas för statistiska uppgifter ska vara samma som de som tillämpades vid den senaste femårsjusteringen av viktningarna enligt artikel 29.3.  
Artikel 49
 (f.d. artikel 52)  
Växling av sedlar i medlemsstaternas valutor  
Efter den oåterkalleliga låsningen av växelkurserna i enlighet med artikel 140.3 i fördraget om 
Europeiska unionens funktionssätt ska ECB-rådet vidta de åtgärder som behövs för att säkerställa 
att sedlar utställda i valutor med oåterkalleligen låsta växelkurser växlas av de nationella central ­
bankerna till parivärdet.  
Artikel 50  (f.d. artikel 53)  
Övergångsbestämmelsernas tillämplighet  
Artiklarna 42–47 ska tillämpas så länge det finns medlemsstater med undantag.SV C 83/250 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
PROTOKOLL (nr 5)  
OM EUROPEISKA INVESTERINGSBANKENS STADGA  
DE HÖGA FÖRDRAGSSLUTANDE PARTERNA,  
SOM ÖNSKAR  fastställa den stadga för Europeiska investeringsbanken, som avses i artikel 308 i 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,  
HAR ENATS OM  följande bestämmelser, som ska fogas till fördraget om Europeiska unionen och 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.  
Artikel 1  
Den enligt artikel 308 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt upprättade Europeiska 
investeringsbanken, härefter kallad ”banken”, är härmed bildad; den ska fullgöra sina uppgifter och 
utöva sin verksamhet i överensstämmelse med bestämmelserna i fördragen och denna stadga.  
Artikel 2  
Banken ska ha den uppgift som anges i artikel 309 i fördraget om Europeiska unionens funktions ­
sätt.  
Artikel 3  
I enlighet med artikel 308 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ska medlemsstaterna 
vara medlemmar i banken.  
Artikel 4  
1. Banken ska ha ett kapital på 232 392 989 000 EUR, som ska tecknas av medlemsstaterna med 
följande belopp:  
Tyskland  37 578 019 000  
Frankrike  37 578 019 000  
Italien  37 578 019 000  
Förenade kungariket  37 578 019 000  
Spanien  22 546 811 500  
Belgien  10 416 365 500  
Nederländerna  10 416 365 500  
Sverige  6 910 226 000  
Danmark  5 274 105 000  
Österrike  5 170 732 500  
Polen 4 810 160 500  
Finland  2 970 783 000SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/251
Grekland  2 825 416 500  
Portugal  1 820 820 000  
Tjeckien  1 774 990 500  
Ungern  1 679 222 000  
Irland  1 318 525 000  
Rumänien  1 217 626 000  
Slovakien  604 206 500  
Slovenien  560 951 500  
Bulgarien  410 217 500  
Litauen  351 981 000  
Luxemburg  263 707 000  
Cypern 258 583 500  
Lettland  214 805 000  
Estland  165 882 000  
Malta 98 429 500 
Medlemsstaterna ska vara ansvariga endast intill det belopp av deras andelar av det tecknade kapitalet 
som inte inbetalats.  
2. När en ny medlem upptas ska detta medföra en ökning av det tecknade kapitalet som mot ­
svarar det tilläggskapital den nya medlemmen ska bidra med.  
3. Bankens råd får enhälligt besluta om ökning av det tecknade kapitalet.  
4. En medlems andel av det tecknade kapitalet får varken överlåtas, pantsättas eller utmätas.  
Artikel 5  
1. Det tecknade kapitalet ska inbetalas av medlemsstaterna med 5 procent i genomsnitt av de 
belopp som fastställts i artikel 4.1.  
2. Om det tecknade kapitalet ska ökas, ska bankens råd enhälligt fastställa den procentsats som 
ska inbetalas och formerna för inbetalningen. Kontantinbetalningar får endast göras i euro.  
3. Styrelsen kan begära att den återstående delen av det tecknade kapitalet betalas in, i den mån 
detta behövs för att uppfylla bankens förpliktelser.  
Varje medlemsstat ska betala i proportion till sin andel av det tecknade kapitalet.SV C 83/252 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
Artikel 6  
(f.d. artikel 8)  
Banken ska förvaltas och ledas av ett bankens råd, en styrelse och en direktion.  
Artikel 7  
(f.d. artikel 9)  
1. Bankens råd ska vara sammansatt av ministrar utsedda av medlemsstaterna.  
2. Bankens råd ska fastställa allmänna riktlinjer för bankens kreditpolitik i enlighet med unionens 
mål. 
Bankens råd ska se till att dessa riktlinjer följs.  
3. Bankens råd ska vidare  
a) besluta om ökning av det tecknade kapitalet enligt artikel 4.3 och artikel 5.2,  
b) i enlighet med artikel 9.1 fastställa de principer som ska gälla för finansieringsverksamheten inom 
ramen för bankens uppgift,  
c) utöva de befogenheter som anges i artiklarna 9 och 11 när ledamöter av styrelsen och direktionen 
ska utses eller avsättas samt de befogenheter som anges i artikel 13.1 andra stycket,  
d) bevilja finansiering för investeringsverksamhet som helt eller delvis ska genomföras utanför med ­
lemsstaternas territorier i enlighet med artikel 16.1,  
e) godkänna styrelsens årsrapport,  
f) godkänna den årliga balansräkningen och resultaträkningen,  
g) utöva de övriga befogenheter och fullgöra de uppgifter som det tilldelas genom denna stadga,  
h) godkänna bankens arbetsordning.  
4. Inom ramen för fördraget och denna stadga ska bankens råd vara behörigt att enhälligt fatta 
beslut om att bankens verksamhet ska inställas och om dess eventuella likvidation.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/253
Artikel 8  
(f.d. artikel 10)  
Om inte annat föreskrivs i denna stadga ska bankens råds beslut fattas med en majoritet av leda ­
möterna. Denna majoritet ska företräda minst 50 % av det tecknade kapitalet.  
För kvalificerad majoritet ska det krävas 18 röster och 68 % av det tecknade kapitalet.  
Att personligen närvarande eller företrädda ledamöter avstår från att rösta ska inte hindra att beslut 
som kräver enhällighet antas.  
Artikel 9  
(f.d. artikel 11)  
1. Styrelsen ska besluta om att bevilja finansiering, särskilt i form av lån och garantier, samt om 
att ta upp lån; den ska fastställa räntesatserna för beviljade lån samt provisioner och andra avgifter. 
Den kan på grundval av ett beslut som fattas med kvalificerad majoritet delegera vissa av sina 
befogenheter till direktionen. Den ska fastställa villkoren och formerna för denna delegering samt 
övervaka dess genomförande.  
Styrelsen ska se till att banken förvaltas enligt sunda principer; den ska se till att banken leds i 
överensstämmelse med bestämmelserna i fördragen, denna stadga samt de allmänna riktlinjer som fastställts av bankens råd. Styrelsen ska vara skyldig att vid räkenskapsårets utgång förelägga bankens 
råd en rapport och efter godkännande offentliggöra denna.  
2. Styrelsen ska bestå av 28 ledamöter och 18 suppleanter.  
Ledamöterna ska utses av bankens råd för en tid av fem år, med en ledamot nominerad av varje 
medlemsstat och en nominerad av kommissionen.  
Suppleanterna ska utses av bankens råd för en tid av fem år enligt följande:  
— Två suppleanter ska nomineras av Tyskland.  
— Två suppleanter ska nomineras av Frankrike.  
— Två suppleanter ska nomineras av Italien.  
— Två suppleanter ska nomineras av Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland.
 
— En suppleant ska nomineras i samförstånd mellan Spanien och Portugal.SV C 83/254 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
— En suppleant ska nomineras i samförstånd mellan Belgien, Luxemburg och Nederländerna.  
— Två suppleanter ska nomineras i samförstånd mellan Danmark, Grekland, Irland och Rumänien.  
— Två suppleanter ska nomineras i samförstånd mellan Estland, Lettland, Litauen, Österrike, Finland 
och Sverige. 
— Tre suppleanter ska nomineras i samförstånd mellan Bulgarien, Tjeckien, Cypern, Ungern, Malta, 
Polen, Slovenien och Slovakien.  
— En suppleant ska nomineras av kommissionen.  
Styrelsen ska adjungera sex experter utan rösträtt: tre som ledamöter och tre som suppleanter.  
Ledamöternas och suppleanternas mandat kan förnyas.  
Reglerna för deltagande i styrelsens sammanträden samt de bestämmelser som ska gälla för sup ­
pleanter och adjungerade experter ska anges i arbetsordningen.  
Ordföranden eller vid förfall för denne en av de vice ordförandena i direktionen ska leda styrelsens 
sammanträden, dock utan att delta i omröstningar.  
Till ledamöter av styrelsen ska utses personer vilkas oavhängighet och duglighet inte kan ifrågasättas; 
de ska vara ansvariga endast gentemot banken.  
3. En ledamot ska kunna avsättas av bankens råd endast om han inte längre uppfyller de villkor 
som krävs för att han ska kunna utföra sina uppgifter; bankens råd ska med kvalificerad majoritet 
besluta om detta.  
Om årsrapporten inte godkänns, ska styrelsen avgå.  
4. I händelse av vakans till följd av dödsfall eller frivillig avgång, avsättning eller samfälld avgång, 
ska platsen besättas enligt punkt 2. För en ledamots återstående mandattid ska en ersättare utses utom vid allmän nytillsättning.
 
5. Bankens råd ska fastställa ersättning åt styrelsens ledamöter. Det ska fastställa vilken verksamhet 
som är oförenlig med en ledamots eller en suppleants uppgifter.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/255
Artikel 10  
(f.d. artikel 12)  
1. Varje ledamot ska ha en röst i styrelsen. Han får delegera sin rösträtt i samtliga fall enligt de 
närmare föreskrifter som ska fastställas i bankens arbetsordning.  
2. Om inte annat bestäms i denna stadga ska styrelsen fatta beslut med minst en tredjedel av de 
röstberättigade ledamöterna, vilka ska representera minst femtio procent av det tecknade kapitalet. 
För kvalificerad majoritet ska det krävas arton röster och sextioåtta procent av det tecknade kapitalet. 
I bankens arbetsordning ska det fastställas hur många ledamöter som ska vara närvarande för att 
styrelsen ska vara beslutför.  
Artikel 11  
(f.d. artikel 13)  
1. Direktionen ska bestå av en ordförande och åtta vice ordförande, vilka på förslag av styrelsen 
ska utses av bankens råd för en tid av sex år. Deras mandat kan förnyas.  
Bankens råd kan enhälligt ändra antalet ledamöter av direktionen.  
2. På förslag av styrelsen som ska besluta med kvalificerad majoritet får bankens råd, likaså genom 
beslut med kvalificerad majoritet, avsätta ledamöter av direktionen.  
3. Direktionen ska, under ordförandens ledning och under styrelsens kontroll, ansvara för bankens 
löpande verksamhet.  
Den ska förbereda styrelsens beslut, särskilt i fråga om upptagande av lån och beviljande av finan ­
siering, särskilt i form av lån och garantier; den ska se till att dessa beslut verkställs.  
4. Direktionen ska genom majoritetsbeslut yttra sig över förslag till upptagande av lån och 
beviljande av finansiering, särskilt i form av lån och garantier.  
5. Bankens råd ska fastställa ersättning åt direktionens ledamöter och ska fastställa vilken verk ­
samhet som är oförenlig med deras uppgifter.  
6. Ordföranden eller vid förhinder för honom en av de vice ordförandena ska företräda banken i 
rättsliga och andra frågor.  
7. Bankens personal ska lyda under ordföranden. De ska anställas och avskedas av honom. Vid 
valet av personal ska hänsyn tas inte endast till personlig lämplighet och yrkesmeriter, utan också till 
skälig representation av medlemsstaternas medborgare. Arbetso rdningen ska ange vilket organ som 
ska ha befogenhet att anta de bestämmelser som ska gälla för personalen.SV C 83/256 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
8. Direktionen och bankens personal ska ansvara endast gentemot banken och utöva sina uppdrag 
i full oavhängighet.  
Artikel 12  
(f.d. artikel 14)  
1. En kommitté bestående av sex medlemmar, som utsetts av bankens råd på grund av deras 
duglighet, ska kontrollera att bankens verksamhet följer bästa bankpraxis samt ansvara för bankens 
revision.  
2. Den kommitté som avses i punkt 1 ska varje år undersöka om bankens verksamhet bedrivits 
enligt gällande regler och om räkenskaperna förts i föreskriven ordning. Den ska därför kontrollera 
att bankens verksamhet har bedrivits med respekt för de formkrav och förfaranden som föreskrivs i 
denna stadga och i arbetsordningen.  
3. Den kommitté som avses i punkt 1 ska intyga att redovisningarna och all finansiell information 
i de årsräkenskaper som upprättas av styrelsen ger en rättvisande bild av bankens finansiella situation, 
vad gäller både tillgångar och skulder, samt av resultatet av dess verksamhet och kassaflödet för 
räkenskapsåret i fråga.  
4. Arbetsordningen ska ange vilka kvalifikationer ledamöterna i den kommitté som avses i punkt 
1 ska ha samt fastställa villkor och former för kommitténs verksamhet.  
Artikel 13  
(f.d. artikel 15)  
Banken ska stå i förbindelse med varje medlemsstat genom den myndighet som utsetts av medlems ­
staten. När banken ska genomföra finansiella transaktioner, ska den anlita den nationella central ­
banken i den berörda medlemsstaten eller andra finansinstitut som godkänts av medlemsstaten.  
Artikel 14  
(f.d. artikel 16)  
1. Banken ska samarbeta med alla internationella organisationer med liknande verksamhetsområ ­
den. 
2. Banken ska sträva efter att upprätta lämpliga förbindelser för samarbete med bank- och finans ­
institut i de länder där den bedriver sin verksamhet.  
Artikel 15  
(f.d. artikel 17)  
På begäran av en medlemsstat eller kommissionen eller på eget initiativ ska bankens råd på samma 
villkor som gällde för utfärdandet av riktlinjerna tolka eller komplettera de riktlinjer som rådet fastställt enligt artikel 7 i denna stadga.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/257
Artikel 16  
(f.d. artikel 18)  
1. Inom ramen för de uppgifter som fastställts i artikel 309 i fördraget om Europeiska unionens 
funktionssätt ska banken bevilja finansiering, särskilt i form av lån och garantier, till sina medlemmar 
eller till privata eller offentliga företag för investeringar som ska genomföras inom medlemsstaternas 
territorier, i den mån medel från andra källor inte är tillgängliga på skäliga villkor.  
Banken får dock genom beslut med kvalificerad majoritet av bankens råd på förslag av styrelsen, 
bevilja finansiering av investeringar, som helt eller delvis ska genomföras utanför medlemsstaternas 
territorier.  
2. Lån ska, så långt det är möjligt, beviljas endast under förutsättning att även andra finansierings ­
källor utnyttjas.  
3. När ett lån beviljas ett företag eller en organisation som inte är en medlemsstat, ska banken 
bevilja lånet under förutsättning av antingen en garanti från den medlemsstat inom vars territorium investeringen ska genomföras eller andra tillräckliga garantier eller gäldenärens ekonomiska soliditet.  
Om det krävs för genomförandet av den verksamhet som anges i artikel 309 i fördraget om 
Europeiska unionens funktionssätt, ska styrelsen dessutom, i enlighet med de principer som bankens 
råd har fastställt i enlighet med artikel 7.3 b, med kvalificerad majoritet fastställa villkoren och 
formerna för all finansiering som har en särskild riskpro fil och som av detta skäl anses utgöra en 
särskild verksamhet.  
4. Banken får garantera lån som upptas av offentliga eller privata företag eller andra organisationer 
för att genomföra sådana projekt som avses i artikel 309 i fördraget om Europeiska unionens 
funktionssätt.  
5. Den totala utestående summan av lån och garantier som beviljats av banken ska inte överstiga 
250 % av det tecknade kapitalet, reserverna, de provisioner som inte använts samt överskottet i 
resultaträkningen. Det sammanlagda beloppet för de berörda posterna ska beräknas efter avdrag med 
ett belopp motsvarande det tecknade kapitalet, oavsett om det har inbetalats eller inte, med avseende 
på varje deltagande från bankens sida.  
Det belopp som utbetalas för bankens deltagande får sammanlagt aldrig överstiga den inbetalda delen 
av kapitalet, reserverna, de provisioner som inte använts samt överskottet i resultaträkningen.  
I undantagsfall ska bankens särskilda verksamheter, så som de fastställts av bankens råd och styrelse i 
enlighet med punkt 3, tilldelas särskilda anslag ur reserverna.  
Denna punkt ska även tillämpas på bankens sammanställda redovisning.
 
6. Banken ska säkra sig mot kursrisker genom att förse låne- och garantiavtal med sådana 
klausuler som den finner lämpliga.SV C 83/258 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
Artikel 17  
(f.d. artikel 19)  
1. Räntesatserna för bankens lån samt provisionerna och övriga avgifter ska anpassas till gällande 
villkor på kapitalmarknaden och ska beräknas så att intäkterna härav gör det möjligt för banken att 
uppfylla sina förpliktelser, täcka sina kostnader och risker och bilda en reservfond enligt artikel 22.  
2. Banken ska inte bevilja någon sänkning av räntesatserna. Om en sänkning av räntesatsen synes 
påkallad med hänsyn till investeringens särskilda art, får den berörda medlemsstaten eller tredje part 
bevilja räntegottgörelse i den utsträckning som detta är förenligt med reglerna i artikel 107 i 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.  
Artikel 18  
(f.d. artikel 20)  
Banken ska i sin finansieringsverksamhet beakta följande principer:  
1. Den ska säkerställa att dess medel utnyttjas på mest effektiva sätt i unionens intresse.  
Den får endast bevilja lån eller ställa garantier för upptagande av lån  
a) när betalningar av ränta och amortering i fråga om investeringar som har genomförts av företag 
inom produktionssektorn säkerställs genom verksamhetens avkastning eller, i fråga om andra 
investeringar, genom en förbindelse tecknad av den stat i vilken investeringen görs eller på annat 
sätt, och 
b) när investeringens genomförande bidrar till en höjning av den allmänna ekonomiska produktivi ­
teten och främjar förverkligandet av den inre marknaden.  
2. Den ska inte förvärva intressen i företag eller ta på sig ansvar för dessas ledning, om inte 
skyddet av bankens rättigheter så kräver för att säkerställa återbetalning av dess fordran.  
Om det krävs för genomförandet av den verksamhet som anges i artikel 309 i fördraget om 
Europeiska unionens funktionssätt, ska styrelsen emellertid, i enlighet med de principer som bankens råd har fastställt i enlighet med artikel 7.3 b, med kvalificerad majoritet fastställa villkoren och 
formerna för ett förvärv av aktier i ett kommersiellt företag, i allmänhet som ett komplement till 
ett lån eller en garanti, om detta är nödvändigt för att finansiera en investering eller ett program.
 
3. Den får överlåta sina fordringar på kapitalmarknaden och får för detta ändamål kräva att dess 
låntagare utfärdar obligationer eller andra värdepapper.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/259
4. Varken banken eller medlemsstaterna får ställa villkor om att de belopp som lånats ut av 
banken ska användas inom en viss medlemsstat.  
5. Den får bevilja lån på villkor att internationella anbud infordras.  
6. Den ska inte finansiera investering, vare sig helt eller delvis, om den medlemsstat på vars 
territorium investeringen ska genomföras motsätter sig detta.  
7. Som ett komplement till sin låneverksamhet får banken tillhandahålla tekniska tjänster enligt de 
villkor och närmare bestämmelser som bankens råd fastställer med kvalificerad majoritet och med 
iakttagande av denna stadga.  
Artikel 19  
(f.d. artikel 21)  
1. Varje företag eller offentligt eller privat organ får vända sig direkt till banken med ansökningar 
om finansiering. Ansökningar kan även lämnas antingen genom kommissionen eller genom den medlemsstat på vars territorium investeringen ska genomföras.  
2. När ansökningar ges in genom kommissionen, ska de föreläggas den medlemsstat på vars 
territorium investeringen ska genomföras för yttrande. När de ges in genom en stat, ska de föreläggas 
kommissionen för yttrande. Ansökningar som kommer direkt från företag ska föreläggas den berörda 
medlemsstaten och kommissionen.  
Den berörda medlemsstaten och kommissionen ska yttra sig inom två månader. Om svar inte har 
kommit in inom denna tid, får banken utgå från att investeringen i fråga inte möter några invänd
­
ningar.  
3. Styrelsen ska besluta om finansieringsverksamhet som förelagts den av direktionen.  
4. Direktionen ska undersöka om finansieringsverksamhet som förelagts den står i överensstäm ­
melse med bestämmelserna i denna stadga, särskilt de i artiklarna 16 och 18. Om direktionen 
tillstyrker finansieringen, ska den förelägga styrelsen motsvarande förslag; direktionen får göra sin 
tillstyrkan beroende av sådana villkor som den anser vara väsentliga. Om direktionen avstyrker att 
finansieringen beviljas, ska den förelägga styrelsen de relevanta handlingarna tillsammans med sitt 
yttrande.  
5. Om direktionen avstyrkt, får styrelsen endast bevilja ifrågavarande finansiering genom enhälligt 
beslut.  
6. Om kommissionen avstyrkt, får styrelsen endast bevilja ifrågavarande finansiering genom en ­
hälligt beslut, varvid den ledamot som utsetts efter nominering av kommissionen ska avstå från att delta i omröstningen.SV C 83/260 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
7. Om både direktionen och kommissionen avstyrkt, får styrelsen inte bevilja ifrågavarande finan ­
siering.  
8. Om en omstrukturering av en finansieringsverksamhet som avser godkända investeringar är 
berättigad för att skydda bankens rättigheter och intressen, ska direktionen omedelbart vidta de 
nödåtgärder som den anser nödvändiga, under förutsättning att den omedelbart redogör för dessa 
inför styrelsen.  
Artikel 20  
(f.d. artikel 22)  
1. Banken ska på kapitalmarknaderna låna upp de medel som den behöver för att kunna fullgöra 
sina uppgifter.  
2. Banken får ta upp lån på medlemsstaternas kapitalmarknad inom ramen för den lagstiftning 
som gäller för dessa marknader.  
De behöriga myndigheterna i en medlemsstat med undantag enligt artikel 139.1 i fördraget om 
Europeiska unionens funktionssätt får motsätta sig detta endast om allvarliga störningar kan befaras 
på denna stats kapitalmarknad.  
Artikel 21  
(f.d. artikel 23)  
1. På följande sätt får banken använda disponibla medel som den inte omedelbart behöver för att 
uppfylla sina förpliktelser:  
a) Den får företa placeringar på penningmarknaderna.  
b) Om inte annat följer av bestämmelserna i artikel 18.2, får den köpa eller sälja värdepapper.  
c) Den får företa varje annan finansiell transaktion inom ramen för sina uppgifter.  
2. Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i artikel 23 ska banken vid förvalt ­
ningen av sina placeringar inte företa valutaarbitrage, som inte direkt behövs för att genomföra dess utlåning eller fullgöra förbindelser som den ingått i samband med att lån tagits upp eller garantier 
beviljats.
 
3. Banken ska i frågor som avses i denna artikel handla i samförstånd med behöriga myndigheter 
eller den nationella centralbanken i den berörda medlemsstaten.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/261
Artikel 22  
(f.d. artikel 24)  
1. En reservfond som uppgår till 10 procent av det tecknade kapitalet ska gradvis bildas. Om 
bankens åtaganden motiverar det, får styrelsen besluta om att bilda ytterligare reserver. Så länge 
reservfonden inte färdigbildats, ska den tillföras  
a) ränteintäkter från lån som banken beviljat av de belopp som medlemsstaterna ska inbetala enligt 
artikel 5,  
b) ränteintäkter från lån som banken beviljat av de belopp som utgör återbetalning av de lån som 
avses under a,  
i den utsträckning dessa ränteintäkter inte är nödvändiga för att uppfylla bankens förpliktelser och 
för att täcka dess kostnader.  
2. Reservfondens medel ska placeras så, att de när som helst är tillgängliga för fondens ändamål.  
Artikel 23  
(f.d. artikel 25)  
1. Banken ska alltid ha rätt att föra över tillgångar som den innehar till en av valutorna i de 
medlemsstater som inte har euron som valuta för att genomföra finansiella transaktioner i över ­
ensstämmelse med dess uppgifter enligt artikel 309 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och med beaktande av bestämmelserna i artikel 21 i denna stadga. Banken ska så långt som möjligt 
undvika att företa sådana överföringar, om den har kontanter eller likvida medel i den valuta som 
den behöver.  
2. Banken får inte konvertera tillgångar som den innehar i valutan i en av de medlemsstater som 
inte har euron som valuta till ett tredje lands valuta utan medlemsstatens samtycke.  
3. Banken får fritt förfoga över den del av sitt kapital som inbetalats och över valutor som 
upplånats på marknader utanför gemenskapen.
 
4. Medlemsstaterna förbinder sig att ställa de valutor till bankens gäldenärers förfogande som 
behövs för betalning av kapital och ränta på sådana lån, som banken beviljat eller garanterat för 
investeringar som ska genomföras på medlemsstaternas territorier.SV C 83/262 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
Artikel 24  
(f.d. artikel 26)  
Om en medlemsstat inte uppfyller de förpliktelser som följer av medlemskap enligt denna stadga, 
särskilt förpliktelsen att inbetala sin andel av det tecknade kapitalet eller sina ränteinbetalningar och 
amorteringar, får bankens råd med kvalificerad majoritet besluta att beviljandet av lån eller garantier 
till denna medlemsstat eller dess medborgare ska inställas.  
Ett sådant beslut befriar varken staten eller dess medborgare från deras förpliktelser gentemot banken.  
Artikel 25  
(f.d. artikel 27)  
1. Om bankens råd beslutar att inställa bankens verksamhet ska all verksamhet utan dröjsmål 
upphöra, med undantag för sådana åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att bankens 
tillgångar används, skyddas och bevaras i behörig ordning samt att dess åtaganden infrias.  
2. I händelse av likvidation ska bankens råd utse likvidatorer och ge dem instruktioner för att 
genomföra likvidationen. Det ska sörja för att personalens rättigheter skyddas.  
Artikel 26  
(f.d. artikel 28)  
1. Banken ska i varje medlemsstat ha den mest vittgående rättskapacitet som tillerkänns juridiska 
personer enligt den nationella lagstiftningen; den ska särskilt kunna förvärva och avyttra fast och lös 
egendom samt föra talan inför domstolar och andra myndigheter.  
2. Bankens tillgångar ska undantas från varje slag av rekvisition eller expropriation.  
Artikel 27  
(f.d. artikel 29)  
Utom då Europeiska unionens domstol är behörig, ska tvister mellan å ena sidan banken och å andra 
sidan dess långivare, låntagare eller tredje man avgöras av de behöriga nationella domstolarna. 
Banken får i avtal föreskriva ett skiljedomsförfarande.  
Banken ska ha domicil i var och en av medlemsstaterna. Den får emellertid i avtal fastställa ett 
särskilt domicil.  
Bankens tillgångar får endast genom ett avgörande av domstol tas i beslag eller göras till föremål för 
exekution.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/263
Artikel 28  
(f.d. artikel 30)  
1. Bankens råd kan med enhällighet besluta att upprätta filialer eller andra enheter vilka ska vara 
juridiska personer och ha ekonomisk självbestämmanderätt.  
2. Bankens råd ska med enhällighet anta stadgar för de filialer och enheter som avses i punkt 1. I 
stadgarna ska särskilt fastställas filialernas och enheternas mål, struktur, kapital, medlemsregler, säte, 
finansiella medel, interventionsmöjligheter och förfarande vid revision samt deras förhållande till 
bankens organ.  
3. Banken har behörighet att delta i förvaltningen av dessa filialer och enheter och bidra till deras 
tecknade kapital upp till det belopp som bankens råd med enhällighet bestämmer.  
4. Protokollet om Europeiska unionens immunitet och privilegier ska tillämpas på de filialer och 
enheter som avses i punkt 1 i den mån de faller under unionsrätten, på ledamöterna i deras organ då 
de fullgör sina uppgifter och på deras personal enligt samma villkor som gäller för banken.  
Utdelningar, kapitalvinster och övriga inkomster från sådana filialer och enheter som andra med ­
lemmar än Europeiska unionen och banken har rätt till, ska dock vara underkastade tillämplig 
skattelagstiftning.  
5. Europeiska unionens domstol har behörighet att inom de gränser som fastställs i det följande 
pröva tvister om åtgärder som antagits av organ som tillhör en filial eller enhet som omfattas av 
unionsrätten. Sådana åtgärder får överklagas av varje medlem i en sådan filial eller enhet i egenskap 
av medlem eller av medlemsstaterna enligt villkoren i artikel 263 i fördraget om Europeiska unionens 
funktionssätt.  
6. Bankens råd kan med enhällighet besluta att personalen vid de filialer och enheter som faller 
under unionsrätten ska omfattas av samma anställningsvillkor som gäller för banken med iakttagande av deras respektive interna förfaranden.SV C 83/264 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
PROTOKOLL (nr 6)  
OM LOKALISERING AV SÄTEN FÖR EUROPEISKA 
UNIONENS INSTITUTIONER OCH VISSA AV DESS 
ORGAN, BYRÅER OCH ENHETER  
FÖRETRÄDARNA FÖR MEDLEMSSTATERNAS REGERINGAR, 
SOM BEAKTAR  artikel 341 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och artikel 189 i för ­
draget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen, och  
SOM PÅMINNER OM OCH BEKRÄFTAR  beslutet av den 8 april 1965 och som, utan att det påverkar 
tillämpningen av beslut om säten för framtida institutioner, organ, byråer och enheter,  
HAR ENATS OM  följande bestämmelser, som ska fogas till fördraget om Europeiska unionen, fördraget 
om Europeiska unionens funktionssätt och fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergige ­
menskapen.  
Enda artikel  
a) Europaparlamentet ska ha sitt säte i Strasbourg där de tolv månatliga plenarsammanträdena, 
inklusive budgetsammanträdet, ska hållas. Extra plenarsammanträden ska hållas i Bryssel. Euro ­
paparlamentets utskott ska sammanträda i Bryssel. Europaparlamentets generalsekretariat och dess 
enheter ska vara kvar i Luxemburg.  
b) Rådet ska ha sitt säte i Bryssel. Under april, juni och oktober ska rådet hålla sina sammanträden i 
Luxemburg.  
c) Kommissionen ska ha sitt säte i Bryssel. De enheter som förtecknas i artiklarna 7, 8 och 9 i 
beslutet av den 8 april 1965 ska inrättas i Luxemburg.  
d) Europeiska unionens domstol ska ha sitt säte i Luxemburg.  
e) Revisionsrätten ska ha sitt säte i Luxemburg.  
f) Ekonomiska och sociala kommittén ska ha sitt säte i Bryssel.  
g) Regionkommittén ska ha sitt säte i Bryssel.  
h) Europeiska investeringsbanken ska ha sitt säte i Luxemburg.  
i) Europeiska centralbanken ska ha sitt säte i Frankfurt.  
j) Europeiska polisbyrån (Europol) ska ha sitt säte i Haag.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/265
PROTOKOLL (nr 7)  
OM EUROPEISKA UNIONENS IMMUNITET OCH 
PRIVILEGIER  
DE HÖGA FÖRDRAGSSLUTANDE PARTERNA,  
SOM BEAKTAR  att, i enlighet med artikel 343 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och 
artikel 191 i fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen, nedan kallad Eura ­
tom, ska Europeiska unionen och Euratom åtnjuta sådan immunitet och sådana privilegier inom 
medlemsstaternas territorium som behövs för att de ska kunna utföra sina uppgifter,  
HAR ENATS OM  följande bestämmelser, som ska fogas till fördraget om Europeiska unionen, fördraget 
om Europeiska unionens funktionssätt och fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergige ­
menskapen.  
KAPITEL I  
EUROPEISKA UNIONENS EGENDOM, MEDEL, TILLGÅNGAR OCH TRANSAKTIONER  
Artikel 1  
Unionens lokaler och byggnader ska vara okränkbara. De får inte genomsökas, beslagtas, konfiskeras 
eller exproprieras. Unionens egendom och tillgångar får inte utan tillstånd från domstolen bli föremål för några administrativa eller rättsliga tvångsåtgärder.  
Artikel 2  
Unionens arkiv ska vara okränkbara.  
Artikel 3  
Unionen, dess tillgångar, inkomster och övrig egendom ska vara befriade från alla direkta skatter.  
Medlemsstaternas regeringar ska i alla de fall där så är möjligt vidta lämpliga åtgärder för att efter
­
skänka eller betala tillbaka summan av de indirekta skatter och avgifter som ingår i priset på lös eller 
fast egendom när unionen för tjänstebruk gör betydande inköp i vilka denna typ av skatter och 
avgifter inkluderas i priset. Dessa bestämmelser får dock inte tillämpas på ett sådant sätt att kon ­
kurrensen inom unionen snedvrids.  
Ingen befrielse ska beviljas för sådana skatter och avgifter som utgör betalning för allmännyttiga 
tjänster.SV C 83/266 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
Artikel 4  
Unionen ska vara befriad från alla tullar, förbud och restriktioner vad avser import och export av 
varor som är avsedda för tjänstebruk. Varor som på detta sätt har förts in i en stat får inte avyttras – 
vare sig detta sker mot betalning eller inte – inom denna stats territorium, om det inte sker på villkor som godkänts av den statens regering.  
Unionen ska också vara befriad från alla tullar, förbud och restriktioner vad avser import och export 
av unionens publikationer.
 
KAPITEL II  
MEDDELANDEN OCH IDENTITETSHANDLINGAR  
Artikel 5  
(f.d. artikel 6)  
Vad avser unionens officiella meddelanden och översändandet av alla dess dokument ska unionens 
institutioner inom varje medlemsstats territorium åtnjuta samma behandling som staten i fråga ger 
diplomatiska beskickningar.  
Officiell korrespondens och andra former av officiella meddelanden som unionens institutioner 
skickar får inte censureras.  
Artikel 6  
(f.d. artikel 7)  
Identitetshandling i den form som rådet med enkel majoritet ska fastställa kan av ordförandena för 
unionens institutioner utställas till ledamöter, medlemmar och anställda i unionens institutioner och 
ska godtas som giltig resehandling av medlemsstaternas myndigheter. Dessa identitetshandlingar ska 
utställas till tjänstemän och övriga anställda enligt de villkor som fastställts i tjänsteföreskrifterna för tjänstemännen och anställningsvillkoren för övriga anställda i unionen.  
Kommissionen får sluta avtal om att dessa identitetshandlingar ska gälla som giltiga resehandlingar 
inom tredje lands territorium.
 
KAPITEL III  
EUROPAPARLAMENTETS LEDAMÖTER 
Artikel 7  
(f.d. artikel 8)  
Europaparlamentets ledamöter får inte underkastas någon begränsning av administrativ eller annan 
natur i sin rörelsefrihet under resa till eller från Europaparlamentets mötesplats.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/267
Europaparlamentets ledamöter ska, vad avser tull- och valutakontroll,  
a) av sin egen regering beviljas samma lättnader som högre tjänstemän som tillfälligt reser utom ­
lands i offentligt uppdrag,  
b) av regeringarna i övriga medlemsstater beviljas samma lättnader som företrädare för utländska 
regeringar med tillfälligt offentligt uppdrag.  
Artikel 8  
(f.d. artikel 9)  
Europaparlamentets ledamöter får inte förhöras, kvarhållas eller lagföras på grund av yttranden de 
gjort eller röster de avlagt under utövandet av sitt ämbete.  
Artikel 9  
(f.d. artikel 10)  
Under Europaparlamentets sessioner ska dess ledamöter åtnjuta  
a) vad avser deras egen stats territorium, den immunitet som beviljas parlamentsledamöter i deras 
land, 
b) vad avser alla andra medlemsstaters territorium, immunitet vad gäller alla former av kvarhållande 
och lagföring.  
Immuniteten ska även vara tillämplig på ledamöterna under resan till och från Europaparlamentets 
mötesplats.  
Immuniteten kan inte åberopas av en ledamot som tas på bar gärning och kan inte hindra Euro ­
paparlamentet att utöva sin rätt att upphäva en av dess ledamöters immunitet.  
KAPITEL IV  
FÖRETRÄDARE FÖR DE MEDLEMSSTATER SOM DELT AR I ARBETET I EUROPEISKA UNIONENS 
INSTITUTIONER 
Artikel 10  
(f.d. artikel 11)  
Företrädare för de medlemsstater som deltar i arbetet i unionens institutioner, deras rådgivare och 
tekniska experter ska i sin tjänsteutövning och under resan till och från mötesplatsen åtnjuta sed ­
vanliga privilegier, immunitet och lättnader.  
Denna artikel ska även vara tillämplig på ledamöter av unionens rådgivande organ.SV C 83/268 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
KAPITEL V  
TJÄNSTEMÄN OCH ANSTÄLLDA I EUROPEISKA UNIONEN  
Artikel 11  
(f.d. artikel 12)  
Inom varje medlemsstats territorium och oberoende av statstillhörighet ska tjänstemän och övriga 
anställda i unionen  
a) åtnjuta immunitet mot rättsliga förfaranden vad avser handlingar som de har begått i sin tjäns ­
teutövning, inbegripet muntliga och skriftliga uttalanden, om inte annat följer av bestämmelserna 
i de fördrag som dels behandlar reglerna för tjänstemännens och de anställdas ansvar gentemot 
unionen, och dels Europeiska unionens domstols behörighet att döma i tvister mellan unionen 
och dess tjänstemän och övriga anställda; de ska åtnjuta denna immunitet även efter det att deras uppdrag har upphört,  
b) tillsammans med sina äkta makar och av dem försörjda familjemedlemmar vara undantagna från 
bestämmelser om begränsning av invandring och formaliteter för registrering av utlänningar,  
c) beviljas samma lättnader i fråga om valuta- och växlingsbestämmelser som normalt beviljas 
tjänstemän i internationella organisationer,  
d) då de tillträder sin tjänst i landet i fråga, ha rätt att tullfritt föra in sitt bohag och sina personliga 
tillhörigheter, samt ha rätt att tullfritt föra ut sitt bohag och sina personliga tillhörigheter då deras 
tjänstgöringstid i landet är slut, om inte annat följer av de villkor som regeringen i det land där 
rätten utövas, i båda fallen, anser nödvändiga,  
e) ha rätt att tullfritt införa ett motorfordon för personligt bruk som antingen förvärvats enligt 
gällande regler för hemmamarknaden i det land där de senast var bosatta eller i det land där 
de är medborgare, samt ha rätt att tullfritt föra ut fordonet, om inte annat följer av de villkor som det berörda landets regering, i båda fallen, anser nödvändiga.  
Artikel 12
 
(f.d. artikel 13)  
Unionens tjänstemän och övriga anställda ska vara skyldiga att betala skatt till unionen på de löner 
och arvoden de får av unionen enligt de villkor och det förfarande som Europaparlamentet och rådet 
har fastställt genom förordningar i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet och efter att ha 
hört de berörda institutionerna.  
De ska vara befriade från nationella skatter på de löner och arvoden de får av unionen.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/269
Artikel 13  
(f.d. artikel 14)  
Unionens tjänstemän och övriga anställda som enbart på grund av sin tjänsteutövning i unionen 
bosätter sig inom territoriet för en annan medlemsstat än den i vilken de vid tiden för sitt tjäns ­
tetillträde vid unionen var skatterättsligt bosatta, ska – vad avser inkomst- och förmögenhetsbeskatt ­
ning samt arvsskatt och tillämpningen av avtal om undvikande av dubbelbeskattning som ingåtts 
mellan unionens medlemsstater – i båda länderna behandlas som om de fortfarande var bosatta på sin tidigare bostadsort, förutsatt att denna befinner sig inom en av unionens medlemsstater. Detta 
gäller även för äkta makar, förutsatt att de inte utövar någon egen yrkesverksamhet, och för barn 
som de personer som avses i denna artikel försörjer och har hand om.  
Lös egendom som tillhör de personer som avses i föregående stycke och som finns inom den stats 
territorium i vilken de uppehåller sig, ska vara befriad från arvsskatt i den staten. Vid fastställande av 
sådan skatt ska den lösa egendomen anses finnas i den stat där personerna skatterättsligt är bosatta, 
om inte annat följer av tredje lands rätt och eventuell tillämpning av bestämmelser i internationella 
avtal om dubbelbeskattning.  
Vid tillämpningen av bestämmelserna i denna artikel ska inte hänsyn tas till en bostadsort som 
enbart beror på tjänsteutövning inom andra internationella organisationer.  
Artikel 14
 
(f.d. artikel 15)  
Europaparlamentet och rådet ska, genom förordningar i enlighet med det ordinarie lagstiftnings ­
förfarandet och efter att ha hört de berörda institutionerna, fastställa ordningen för sociala förmåner 
för unionens tjänstemän och övriga anställda.  
Artikel 15  
(f.d. artikel 16)  
Europaparlamentet och rådet ska genom förordningar i enlighet med det ordinarie lagstiftningsför ­
farandet och efter att ha samrått med övriga berörda institutioner, besluta vilka grupper av unionens tjänstemän och övriga anställda bestämmelserna i artikel 11, artikel 12 andra stycket och artikel 13 
helt eller delvis ska tillämpas på.  
Medlemsstaternas regeringar ska regelbundet underrättas om namn, ställning och adress på de tjäns
­
temän och övriga anställda som ingår i dessa grupper.SV C 83/270 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
KAPITEL VI  
IMMUNITET OCH PRIVILEGIER FÖR TREDJELANDS BESKICKNINGAR ACKREDITERADE HOS 
EUROPEISKA UNIONEN  
Artikel 16  
(f.d. artikel 17)  
Den medlemsstat på vars territorium unionen har sitt säte ska bevilja tredje lands beskickning som är 
ackrediterad hos unionen immunitet och privilegier enligt diplomatisk sedvänja.  
KAPITEL VII  
ALLMÄNNA BESTÄMMELSER  
Artikel 17  
(f.d. artikel 18)  
Privilegier, immunitet och lättnader ska endast beviljas unionens tjänstemän och övriga anställda om 
det ligger i unionens intresse.  
Var och en av unionens institutioner ska upphäva den immunitet som har beviljats en tjänsteman 
eller en annan anställd, om institutionen anser att upphävandet av immuniteten inte strider mot 
unionens intresse.  
Artikel 18  
(f.d. artikel 19)  
Unionens institutioner ska vid tillämpningen av detta protokoll samarbeta med de berörda medlems ­
staternas ansvariga myndigheter.  
Artikel 19  
(f.d. artikel 20)  
Artiklarna 11–14 och artikel 17 ska vara tillämpliga på Europeiska rådets ordförande.  
De ska också vara tillämpliga på kommissionens ledamöter.  
Artikel 20  
(f.d. artikel 21)  
Artiklarna 11–14 och artikel 17 ska vara tillämpliga på Europeiska unionens domstols domare, 
generaladvokater, justitiesekreterare och biträdande referenter, utan att det påverkar tillämpningen 
av bestämmelserna i artikel 3 i protokollet om stadgan för Europeiska unionens domstol vad avser 
immunitet mot rättsliga förfaranden för domare och generaladvokater.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/271
Artikel 21  
(f.d. artikel 22)  
Detta protokoll ska även vara tillämpligt på Europeiska investeringsbanken, på ledamöterna av dess 
organ, dess personal och de företrädare för medlemsstaterna som deltar i bankens arbete, utan att det 
påverkar tillämpningen av bestämmelserna i protokollet om bankens stadga.  
Europeiska investeringsbanken ska dessutom vara befriad från alla skatter eller liknande avgifter vid 
de tillfällen då dess kapital utökas och från de olika formaliteter som kan vara förknippade därmed i 
den stat där banken har sitt säte. På samma sätt ska bankens upplösning eller likvidation inte 
medföra några skatter eller avgifter. Slutligen ska den verksamhet som banken och dess organ 
bedriver i enlighet med dess stadga inte vara föremål för någon omsättningsskatt.  
Artikel 22  
(f.d. artikel 23)  
Detta protokoll ska också tillämpas på Europeiska centralbanken, medlemmarna av dess beslutande 
organ och dess personal, dock utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i protokollet 
om stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken.  
Europeiska centralbanken ska dessutom vara befriad från alla skatter och liknande avgifter på grund 
av en ökning av dess kapital och från olika formaliteter som kan vara förenade därmed i den stat där 
banken har sitt säte. Bankens och dess beslutande organs verksamhet enligt stadgan för Europeiska 
centralbankssystemet och Europeiska centralbanken ska inte påföras någon omsättningsskatt.SV C 83/272 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
PROTOKOLL (nr 8)  
OM ARTIKEL 6.2 I FÖRDRAGET OM EUROPEISKA 
UNIONEN ANGÅENDE UNIONENS ANSLUTNING TILL 
EUROPEISKA KONVENTIONEN OM SKYDD FÖR DE 
MÄNSKLIGA RÄTTIGHETERNA OCH DE 
GRUNDLÄGGANDE FRIHETERNA  
DE HÖGA FÖRDRAGSSLUTANDE PARTERNA  
HAR ENATS OM  följande bestämmelser, som ska fogas till fördraget om Europeiska unionen och 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.  
Artikel 1  
Avtalet om unionens anslutning till europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättighe ­
terna och de grundläggande friheterna (nedan kallad  Europakonventionen ) i enlighet med artikel 6.2 i 
fördraget om Europeiska unionen ska avspe gla nödvändigheten att bevara unionens och unions ­
rättens särdrag, särskilt när det gäller  
a) de särskilda bestämmelserna för unionens eventuella deltagande i kontrollmyndigheterna enligt 
Europakonventionen,  
b) de mekanismer som är nödvändiga för att säkerställa att talan som väcks av icke-medlemsstater 
och framställningar från enskilda vederbörligen riktas till medlemsstaterna och/eller unionen, 
beroende på det enskilda fallet.  
Artikel 2  
Det avtal som avses i artikel 1 ska säkerställa att unionens anslutning inte påverkar vare sig unionens 
eller dess institutioners befogenheter. Det ska säkerställa att ingen av dess bestämmelser påverkar 
medlemsstaternas särskilda situation i förhållande till Europakonventionen, särskilt vad gäller dess 
protokoll, av medlemsstaterna vidtagna åtgärder som avviker från Europakonventionen i enlighet med artikel 15 i denna och medlemsstaternas reservationer mot Europakonventionen i enlighet med 
artikel 57 i denna.  
Artikel 3
 
Ingen av det i artikel 1 avsedda avtalets bestämmelser ska påverka artikel 344 i fördraget om 
Europeiska unionens funktionssätt.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/273
PROTOKOLL (nr 9)  
OM RÅDETS BESLUT OM GENOMFÖRANDE AV 
ARTIKEL 16.4 I FÖRDRAGET OM EUROPEISKA 
UNIONEN OCH ARTIKEL 238.2 I FÖRDRAGET OM 
EUROPEISKA UNIONENS FUNKTIONSSÄTT UNDER 
TIDEN 1 NOVEMBER 2014–31 MARS 2017 OCH FRÅN 
OCH MED DEN 1 APRIL 2017  
DE HÖGA FÖRDRAGSSLUTANDE PARTERNA,  
SOM BEAKTAR  den grundläggande betydelsen av att nå en överenskommelse om rådets beslut om 
genomförande av artikel 16.4 i fördraget om Europeiska unionen och artikel 238.2 i fördraget om 
Europeiska unionens funktionssätt under tiden 1 november 2014–31 mars 2017 och från och med 
den 1 april 2017 (nedan kallat  beslutet ) vid godkännandet av Lissabonfördraget,  
HAR ENATS OM  följande bestämmelser, som ska fogas till fördraget om Europeiska unionen och 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.  
Enda artikel  
Innan rådet behandlar ett utkast som antingen syftar till att ändra eller upphäva beslutet eller någon 
av dess bestämmelser, eller att indirekt ändra dess räckvidd eller mening genom ändring av en annan 
unionsrättsakt, ska Europeiska rådet först hålla en överläggning om nämnda utkast och ska då 
besluta med konsensus i enlighet med artikel 15.4 i fördraget om Europeiska unionen.SV C 83/274 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
PROTOKOLL (nr 10)  
OM DET PERMANENTA STRUKTURERADE 
SAMARBETE SOM INRÄTTAS GENOM ARTIKEL 42 I 
FÖRDRAGET OM EUROPEISKA UNIONEN  
DE HÖGA FÖRDRAGSSLUTANDE PARTERNA,  
SOM BEAKTAR  artikel 42.6 och artikel 46 i fördraget om Europeiska unionen,  
SOM ERINRAR OM  att unionen för en gemensam utrikes- och säkerhetspolitik som bygger på en 
ständigt ökande samstämmighet mellan medlemsstaternas åtgärder,  
SOM ERINRAR OM  att den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken utgör en integrerande del av 
den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken; att unionen genom denna politik tillförsäkras en 
operativ kapacitet som stöder sig på civila och militära resurser; att unionen får använda sig av denna 
utanför unionen för de uppdrag som avses i artikel 43 i fördraget om Europeiska unionen i syfte att bevara fred, förebygga konflikter och förstärka den internationella säkerheten i enlighet med princi
­
perna i FN-stadgan; samt att utförandet av dessa uppgifter bygger på den militära kapacitet som tillhandahålls av medlemsstaterna, i enlighet med principen om en enda uppsättning av styrkor,
 
SOM ERINRAR OM  att unionens gemensamma säkerhets- och försvarspolitik inte påverkar den särskilda 
karaktären hos vissa medlemsstaters säkerhets- och försvarspolitik,  
SOM ERINRAR OM  att unionens gemensamma säkerhets- och försvarspolitik respekterar de skyldigheter 
som följer av Nordatlantiska fördraget för de medlemsstater som anser att deras gemensamma försvar 
genomförs inom ramen för Nordatlantiska fördragsorganisationen (Nato), som förblir grundvalen för 
dess medlemmars kollektiva försvar, och är förenlig med den gemensamma säkerhets- och försvars ­
politik som har beslutats inom denna ram,  
SOM ÄR ÖVERTYGADE OM  att en mer framträdande roll för unionen när det gäller säkerhet och försvar 
kommer att bidra till vitaliteten hos en förnyad atlantpakt, i samklang med ”Berlin plus”-arrange ­
mangen,  
SOM ÄR BESLUTNA  att unionen ska vara i stånd att fullt ut ikläda sig det ansvar som åligger den inom 
det internationella samfundet,  
SOM INSER  att Förenta nationerna kan begära unionens bistånd för att genomföra brådskande insatser 
i enlighet med kapitlen VI och VII i FN-stadgan,  
SOM INSER  att en förstärkning av säkerhets- och försvarspolitiken kommer att kräva ansträngningar 
från medlemsstaternas sida när det gäller kapacitet,  
SOM ÄR MEDVETNA  om att inledningen av en ny etapp i utvecklingen av den europeiska säkerhets- 
och försvarspolitiken förutsätter beslutsamma ansträngningar av de medlemsstater som är beredda till detta,
 
SOM ERINRAR OM  vikten av att unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik är 
fullt delaktig i arbetet med det permanenta strukturerade samarbetet,SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/275
HAR ENATS OM  följande bestämmelser, som ska fogas till fördraget om Europeiska unionen och 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.  
Artikel 1  
Det permanenta strukturerade samarbete som avses i artikel 42.6 i fördraget om Europeiska unionen 
ska vara öppet för varje medlemsstat som efter ikraftträdandet av Lissabonfördraget förbinder sig att  
a) mer intensivt utveckla sin försvarskapacitet genom att utveckla sina nationella bidrag och genom 
deltagande, i förekommande fall, i multinationella styrkor, i de viktigaste europeiska försvars ­
materielprogrammen och i den verksamhet som utförs av byrån för utveckling av försvarskapa ­
citet och för forskning, anskaffning och försvarsmateriel (Europeiska försvarsbyrån), och  
b) ha kapacitet att senast 2010, antingen nationellt eller som en del av multinationella styrkor, 
tillhandahålla särskilda stridsenheter för de planerade uppdragen, sammansatta på taktisk nivå 
som en stridsgrupp med stödelement, inklusive transport och logistik, som inom 5–30 dagar kan 
genomföra de uppdrag som avses i artikel 43 i fördraget om Europeiska unionen, särskilt för att 
tillmötesgå framställningar från Förenta nationerna, och som kan underhållas under en inledande period på 30 dagar, med möjlighet till förlängning upp till minst 120 dagar.  
Artikel 2  
De medlemsstater som deltar i det permanenta strukturerade samarbetet ska för att uppnå målen i 
artikel 1 förbinda sig att  
a) från och med ikraftträdandet av Lissabonfördraget samarbeta i syfte att nå överenskomna mål 
avseende nivån på utgifterna för investeringar i försvarsmateriel och att regelbundet ompröva dessa mål mot bakgrund av säkerhetsmiljön och unionens internationella ansvar,  
b) så långt möjligt tillnärma sina försvarsstrukturer, särskilt genom att harmonisera identifieringen av 
de militära behoven genom att gemensamt utnyttja och i förekommande fall specialisera sina försvarsresurser och sin försvarskapacitet samt uppmuntra samarbete när det gäller utbildning och 
logistik,  
c) vidta konkreta åtgärder för att öka styrkornas tillgänglighet, interoperabilitet, flexibilitet och till
­
transportförmåga, särskilt genom att identifiera gemensamma mål när det gäller att sända styrkor, 
inklusive genom att eventuellt se över sina nationella beslutsförfaranden,  
d) samarbeta för att se till att de vidtar nödvändiga åtgärder för att åtgärda, även genom multi ­
nationella strategier och utan att deras förpliktelser inom Nato åsidosätts, de brister som kon ­
stateras inom ramen för ”mekanismen för kapacitetsutveckling”,SV C 83/276 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
e) i förekommande fall delta i utvecklingen av större gemensamma eller europeiska materielprogram 
inom ramen för Europeiska försvarsbyrån.  
Artikel 3  
Europeiska försvarsbyrån ska bidra till en regelbunden utvärdering av de deltagande medlemsstaternas 
bidrag när det gäller kapacitet, särskilt bidrag som tillhandahålls enligt kriterier som ska fastställas 
bland annat på grundval av artikel 2, och ska rapportera minst en gång om året om detta. Utvär ­
deringen kan ligga till grund för rekommendationer och beslut som rådet antar i enlighet med 
artikel 46 i fördraget om Europeiska unionen.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/277
PROTOKOLL (nr 11)  
OM ARTIKEL 42 I FÖRDRAGET OM EUROPEISKA 
UNIONEN  
DE HÖGA FÖRDRAGSSLUTANDE PARTERNA,  
SOM BEAKTAR  behovet av att fullt ut genomföra bestämmelserna i artikel 42.2 och 17.3 i fördraget 
om Europeiska unionen,  
SOM BEAKTAR  att unionens politik i enlighet med artikel 42 inte ska påverka den särskilda karaktären 
hos vissa medlemsstaters säkerhets- och försvarspolitik och att den ska respektera de skyldigheter 
som vissa medlemsstater, som anser att deras gemensamma försvar förverkligas genom NATO, har 
enligt Nordatlantiska fördraget och vara förenlig med den gemensamma säkerhets- och försvars ­
politik som har upprättats inom den ramen,  
HAR ENATS OM  följande bestämmelser, som ska fogas till fördraget om Europeiska unionen och 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.  
Europeiska unionen ska tillsammans med Västeuropeiska unionen utarbeta arrangemang för ett ökat 
ömsesidigt samarbete.SV C 83/278 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
PROTOKOLL (nr 12)  
OM FÖRFARANDET VID ALLTFÖR STORA UNDERSKOTT  
DE HÖGA FÖRDRAGSSLUTANDE PARTERNA,  
SOM ÖNSKAR  fastställa närmare bestämmelser om det förfarande vid alltför stora underskott som 
avses i artikel 126 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,  
HAR ENATS OM  följande bestämmelser, som ska fogas till fördraget om Europeiska unionen och 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.  
Artikel 1  
De referensvärden som avses i artikel 126.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ska 
vara 
— 3 % för kvoten mellan det förväntade eller fak tiska underskottet i den offentliga sektorns finanser 
och bruttonationalprodukten till marknadspris,  
— 60 % för kvoten mellan skuldsättningen i den offentliga sektorn och bruttonationalprodukten till 
marknadspris.  
Artikel 2  
I artikel 126 i nämnda fördrag och i detta protokoll avses med  
— offentlig: hela den offentliga sektorn, dvs. centrala, regionala och lokala myndigheter samt sociala 
trygghetssystem – med undantag av kommersiell verksamhet – enligt definitionen i det europe ­
iska nationalräkenskapssystemet,  
— underskott: nettoupplåning enligt definitionen i det europeiska nationalräkenskapssystemet,  
— investering: fasta bruttoinvesteringar enligt definitionen i det europeiska nationalräkenskapssyste ­
met,  
— skuld: den samlade bruttoskulden till nominellt värde som är utestående vid årets utgång och som 
är konsoliderad mellan och inom de olika områdena inom den offentliga sektorn enligt defini ­
tionen i första strecksatsen.  
Artikel 3  
För att säkerställa att förfarandet vid alltför stora underskott fungerar effektivt ska medlemsstaternas 
regeringar enligt detta förfarande ansvara för undersk ottet i den offentliga sektorn enligt definitionenSV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/279
i artikel 2 första strecksatsen. Medlemsstaterna ska säkerställa att nationella förfaranden på budget ­
området gör det möjligt för dem att uppfylla de förpliktelser inom detta område som följer av 
fördragen. Medlemsstaterna ska snabbt och regelbundet underrätta kommissionen om sina förväntade och faktiska underskott och om sin skuldnivå.  
Artikel 4
 
Kommissionen ska tillhandahålla det statistiska underlag som ska användas för tillämpningen av detta 
protokoll.SV C 83/280 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
PROTOKOLL (nr 13)  
OM KONVERGENSKRITERIER  
DE HÖGA FÖRDRAGSSLUTANDE PARTERNA,  
SOM ÖNSKAR  fastställa närmare bestämmelser för de konvergenskriterier som ska vägleda unionen då 
den beslutar att avskaffa undantagen för medlemsstater med undantag enligt artikel 140.1 i fördraget 
om Europeiska unionens funktionssätt,  
HAR ENATS OM  följande bestämmelser, som ska fogas till fördraget om Europeiska unionen och 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.  
Artikel 1  
Kriteriet om prisstabilitet enligt artikel 140.1 första strecksatsen i fördraget om Europeiska unionens 
funktionssätt innebär att en medlemsstat under en tid av ett år före granskningen ska uppvisa en 
hållbar prisutveckling och en genomsnittlig inflationstakt som inte med mer än 1,5 procentenheter 
överstiger inflationstakten i de, högst tre medlemsstater som har uppnått de bästa resultaten i fråga om prisstabilitet. Inflationen ska mätas med hjälp av konsumentprisindex på en jämförbar grund, 
med beaktande av skillnader i nationella definitioner.  
Artikel 2  
Kriteriet om den offentliga sektorns finanser enligt artikel 140.1 andra strecksatsen i nämnda fördrag 
innebär att medlemsstaten vid tidpunkten för granskningen inte får vara föremål för något beslut av 
rådet enligt artikel 126.6 i nämnda fördrag om att ett alltför stort underskott föreligger.  
Artikel 3  
Kriteriet om deltagande i Europeiska monetära systemets växelkursmekanism enligt artikel 140.1 
tredje strecksatsen i nämnda fördrag innebär att kursrörelserna för en medlemsstats valuta ska ha 
legat inom det normala fluktuationsutrymmet enligt Europeiska monetära systemets växelkursmeka
­
nism, utan att allvarliga spänningar har uppstått, under minst de senaste två åren före granskningen. 
Särskilt ska medlemsstaten inte på eget initiativ ha devalverat sin valutas bilaterala centralkurs i 
förhållande till euron under denna period.  
Artikel 4  
Kriteriet om konvergens i räntesatserna enligt artikel 140.1 fjärde strecksatsen i nämnda fördrag 
innebär att en medlemsstat under en tid av ett år före granskningen ska ha haft en genomsnittlig 
långfristig nominell räntesats som inte med mer än två procentenheter överstiger motsvarandeSV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/281
räntesats i de, högst tre medlemsstater som har uppnått de bästa resultaten i fråga om prisstabilitet. 
Räntesatserna ska beräknas på grundval av långfristiga statsobligationer eller jämförbara värdepapper, 
med beaktande av skillnader i nationella definitioner.  
Artikel 5  
Kommissionen ska tillhandahålla det statistiska underlag som ska användas för tillämpningen av detta 
protokoll. 
Artikel 6  
Rådet ska enhälligt på förslag av kommissionen och efter att ha hört Europaparlamentet och ECB 
samt Ekonomiska och finansiella kommittén, anta lämpliga bestämmelser om den närmare utform ­
ningen av de konvergenskriterier som anges i artikel 140 i nämnda fördrag; de bestämmelserna ska 
därefter ersätta detta protokoll.SV C 83/282 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
PROTOKOLL (nr 14)  
OM EUROGRUPPEN  
DE HÖGA FÖRDRAGSSLUTANDE PARTERNA,  
SOM ÖNSKAR  främja förutsättningarna för en starkare ekonomisk tillväxt i Europeiska unionen och i 
detta syfte utveckla en allt närmare samordning av den ekonomiska politiken i euroområdet,  
SOM ÄR MEDVETNA OM  behovet av särskilda bestämmelser för en förstärkt dialog mellan de medlems ­
stater som har euron som valuta i avvaktan på att euron blir valuta i unionens alla medlemsstater,  
HAR ENATS OM  följande bestämmelser, som ska fogas till fördraget om Europeiska unionen och 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.  
Artikel 1  
Ministrarna från de medlemsstater som har euron som valuta ska hålla informella sammanträden. 
Dessa ska äga rum vid behov för att diskutera frågor förknippade med det särskilda ansvar som de 
delar när det gäller den gemensamma valutan. Kommissionen ska delta i sammanträdena. Europeiska centralbanken ska inbjudas att delta i dessa sammanträden, som ska förberedas av företrädarna för 
finansministrarna från de medlemsstater som har euron som valuta och kommissionen.  
Artikel 2  
Ministrarna från de medlemsstater som har euron som valuta ska med en majoritet av dessa med
­
lemsstater välja en ordförande för två och ett halvt år.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/283
PROTOKOLL (nr 15)  
OM VISSA BESTÄMMELSER ANGÅENDE FÖRENADE 
KONUNGARIKET STORBRITANNIEN OCH 
NORDIRLAND  
DE HÖGA FÖRDRAGSSLUTANDE PARTERNA,  
SOM MEDGER  att Förenade kungariket inte har åtagit sig eller på annan grund är skyldigt att införa 
euron, om inte dess regering och parlament har fattat ett särskilt beslut om detta,  
SOM BEAKTAR  att Förenade kungarikets regering den 16 oktober 1996 och den 30 oktober 1997 
anmälde till rådet att den inte har för avsikt att delta i den tredje etappen av den ekonomiska och 
monetära unionen,  
SOM KONSTATERAR  att Förenade kungarikets regering normalt finansierar sitt upplåningsbehov genom 
försäljning av skuldförbindelser till den privata sektorn,  
HAR ENATS OM  följande bestämmelser, som ska fogas till fördraget om Europeiska unionen och 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.  
1. Förenade kungariket är förpliktat att införa euron endast om det till rådet anmäler sin avsikt att 
göra detta.  
2. Punkterna 3–8 och 10 ska tillämpas på Förenade kungariket, med beaktande av den anmälan som 
Förenade kungarikets regering lämnade till rådet den 16 oktober 1996 och den 30 oktober 1997.  
3. Förenade kungariket ska behålla sina befogenheter på den monetära politikens område enligt sin 
nationella lagstiftning.  
4. Artiklarna 119 andra stycket, 126.1, 126.9, 126.11, 127.1–127.5, 128, 130, 131, 132, 133, 
138, 140.3, 219, 282.2, med undantag av första och sista meningen, 282.5 och 283 i fördraget om 
Europeiska unionens funktionssätt ska inte tillämpas på Förenade kungariket. Detsamma gäller 
artikel 121.2 i detta fördrag vad avser antagandet av de delar av de allmänna riktlinjerna för den 
ekonomiska politiken som rör euroområdet generellt. I dessa bestämmelser ska hänvisningar till 
unionen eller medlemsstaterna inte omfatta Förenade kungariket och hänvisningar till de nationella 
centralbankerna inte omfatta Bank of England.  
5. Förenade kungariket ska bemöda sig om att undvika ett alltför stort underskott i den offentliga 
sektorns finanser.  
Artiklarna 143 och 144 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ska fortsätta att tillämpas 
på Förenade kungariket. Artiklarna 134.4 och 142 ska tillämpas på Förenade kungariket som om 
Förenade kungariket hade beviljats undantag.SV C 83/284 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
6. Förenade kungarikets rösträtt ska inte gälla i fråga om sådana rådsakter som avses i de artiklar 
som räknas upp i punkt 4 och i de fall som avses i artikel 139.4 första stycket i fördraget om 
Europeiska unionens funktionssätt. Artikel 139.4 andra stycket i nämnda fördrag ska därför till ­
lämpas. 
Förenade kungariket ska inte heller ha rätt att delta i utnämningen av ordföranden, vice ordföranden 
och övriga ledamöter av ECB:s direktion enligt artikel 283.2 andra stycket i nämnda fördrag.  
7. Artiklarna 3, 4, 6, 7, 9.2, 10.1, 10.3, 11.2, 12.1, 14, 16, 18–20, 22, 23, 26, 27, 30–34 och 49 i 
protokollet om stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken (”stad ­
gan”) ska inte tillämpas på Förenade kungariket.  
I dessa artiklar ska hänvisningar till unionen eller medlemsstaterna inte omfatta Förenade kungariket 
och hänvisningar till de nationella centralbankerna inte omfatta Bank of England.  
Hänvisningarna i artiklarna 10.3 och 30.2 i stadgan till ”ECB:s tecknade kapital” ska inte omfatta 
kapital som har tecknats av Bank of England.  
8. Artikel 141.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och artiklarna 43–47 i stadgan 
ska, oavsett om det finns medlemsstater med undantag, gälla med följande ändringar:  
a) Hänvisningarna i artikel 43 till ECB:s och EMI:s uppgifter ska omfatta de uppgifter som fort ­
farande behöver utföras efter införandet av euron till följd av eventuella beslut från Förenade 
kungarikets sida att inte införa euron.  
b) Utöver de uppgifter som avses i artikel 46 ska ECB också lämna råd och medverka vid för ­
beredelsen av varje beslut av rådet om Förenade kungariket som fattas enligt punkterna 9 a och 9 
c. 
c) Bank of England ska betala sin teckn ade andel av ECB:s kapital som bidrag till ECB:s driftkost ­
nader på samma grunder som de nationella centralbankerna i medlemsstater med undantag.  
9. Förenade kungariket får när som helst anmäla att det har för avsikt att införa euron. I så fall ska 
följande gälla:  
a) Förenade kungariket har rätt att införa euron, förutsatt att det uppfyller de nödvändiga villkoren. 
Rådet ska, på begäran av Förenade kungariket och på de villkor och enligt det förfarande som 
anges i artikel 140.1 och 140.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, besluta huru ­
vida Förenade kungariket uppfyller de nödvändiga villkoren.  
b) Bank of England ska betala in sin andel av det tecknade kapitalet, föra över valutatillgångar till 
ECB och bidra till ECB:s reserver på samma grunder som den nationella centralbanken i en 
medlemsstat vars undantag har upphävts.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/285
c) Rådet ska, på de villkor och enligt det förfarande som anges i artikel 140.3 i nämnda fördrag, 
fatta alla andra beslut som behövs för att göra det möjligt för Förenade kungariket att införa 
euron.  
Om Förenade kungariket inför euron enligt bestämmelserna i detta protokoll ska punkterna 3–8 
upphöra att gälla.  
10. Utan hinder av artikel 123 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och artikel 21.1 i 
stadgan får Förenade kungarikets regering behålla sin ”ways and means”-kredit hos Bank of England om och så länge som Förenade kungariket inte inför euron.SV C 83/286 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
PROTOKOLL (nr 16)  
OM VISSA BESTÄMMELSER ANGÅENDE DANMARK  
DE HÖGA FÖRDRAGSSLUTANDE PARTERNA,  
SOM TAR HÄNSYN TILL  att den danska grundlagen innehåller bestämmelser som kan innebära att en 
folkomröstning ska hållas i Danmark innan Danmark avstår från sitt undantag,  
SOM TAR HÄNSYN TILL  att den danska regeringen den 3 november 1993 till rådet anmälde sin avsikt 
att inte delta i den tredje etappen av den ekonomiska och monetära unionen,  
HAR ENATS OM  följande bestämmelser, som ska fogas till fördraget om Europeiska unionen och 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.  
1. Danmark ska medges undantag, med hänsyn till den danska regeringens anmälan av den 
3 november 1993 till rådet. Verkan av detta undantag ska vara att alla artiklar och bestämmelser 
i fördragen och i stadgan för ECBS och ECB som avser undantag ska tillämpas på Danmark.  
2. För att upphäva undantaget ska förfarandet enligt artikel 140 i fördraget om Europeiska unio ­
nens funktionssätt inledas endast på begäran av Danmark.  
3. Om undantaget upphävs ska bestämmelserna i detta protokoll inte längre tillämpas.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/287
PROTOKOLL (nr 17)  
OM DANMARK  
DE HÖGA FÖRDRAGSSLUTANDE PARTERNA,  
SOM ÖNSKAR  lösa vissa särskilda problem angående Danmark,  
HAR ENATS OM  följande bestämmelser, som ska fogas till fördraget om Europeiska unionen och 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.  
Bestämmelserna i artikel 14 i protokollet om stadgan för Europeiska centralbankssystemet och 
Europeiska centralbanken ska inte inverka på rätten för Danmarks nationalbank att utföra sina 
nuvarande uppgifter vad beträffar de delar av Konungariket Danmark som inte hör till unionen.SV C 83/288 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
PROTOKOLL (nr 18)  
OM FRANKRIKE  
DE HÖGA FÖRDRAGSSLUTANDE PARTERNA,  
SOM ÖNSKAR  ta hänsyn till en särskild fråga om Frankrike,  
HAR ENATS OM  följande bestämmelser, som ska fogas till fördraget om Europeiska unionen och 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.  
Frankrike ska behålla ensamrätten till penningutgivning i Nya Kaledonien och Franska Polynesien 
samt på Wallis- och Futunaöarna enligt villkoren i sin nationella lagstiftning och ha ensamrätt att 
fastställa CFP-francens parivärde.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/289
PROTOKOLL (nr 19)  
OM SCHENGENREGELVERKET INFÖRLIVAT INOM EUROPEISKA 
UNIONENS RAMAR  
DE HÖGA FÖRDRAGSSLUTANDE PARTERNA,  
SOM KONSTATERAR  att de avtal om gradvis avskaffande av kontroller vid de gemensamma gränserna 
som några av Europeiska unionens medlemsstater undertecknade i Schengen den 14 juni 1985 och 
den 19 juni 1990, samt de därmed förbundna avtal och de regler som har antagits på grundval av 
dessa avtal, har införlivats inom Europeiska unionens ramar genom Amsterdamfördraget av den 
2 oktober 1997,  
SOM ÖNSKAR  bevara Schengenregelverket, så som det har utvecklats sedan Amsterdamfördraget trädde 
i kraft, samt utveckla regelverket för att bidra till förverkligandet av målet att erbjuda unionens 
medborgare ett område med frihet, säkerhet och rättvisa utan inre gränser,  
SOM BEAKTAR  Danmarks särskilda ställning,  
SOM BEAKTAR  att Irland och Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland inte deltar i till ­
lämpningen av alla bestämmelser i Schengenregelverket, men att dessa stater dock bör ges möjlighet 
att helt eller delvis godta andra bestämmelser i detta regelverk,  
SOM INSER  att det följaktligen är nödvändigt att använda bestämmelserna i fördragen när det gäller ett 
närmare samarbete mellan vissa medlemsstater,  
SOM BEAKTAR  behovet att behålla särskilda förbindelser med Republiken Island och Konungariket 
Norge, eftersom båda dessa stater, liksom de nordiska stater som är medlemmar i Europeiska 
unionen, är bundna av bestämmelserna i den nordiska passunionen,  
HAR ENATS OM  följande bestämmelser, som ska fogas till fördraget om Europeiska unionen och 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.  
Artikel 1  
Konungariket Belgien, Republiken Bulgarien, Republiken Tjeckien, Konungariket Danmark, Förbunds ­
republiken Tyskland, Republiken Estland, Republiken Grekland, Konungariket Spanien, Republiken 
Frankrike, Republiken Italien, Republiken Cypern, Republiken Lettland, Republiken Litauen, Storher ­
tigdömet Luxemburg, Republiken Ungern, Republiken Malta, Konungariket Nederländerna, Republi ­
ken Österrike, Republiken Polen, Republiken Portugal, Rumänien, Republiken Slovenien, Republiken Slovakien, Republiken Finland och Konungariket Sverige bemyndigas att upprätta ett fördjupat sam
­
arbete sinsemellan på de områden som omfattas av de bestämmelser som har fastställts av rådet och 
som utgör Schengenregelverket. Detta samarbete ska genomföras inom Europeiska unionens institu ­
tionella och rättsliga ramar och med iakttagande av de relevanta bestämmelserna i fördragen.SV C 83/290 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
Artikel 2  
Schengenregelverket ska gälla för de medlemsstater som avses i artikel 1, utan att det påverkar till ­
lämpningen av artikel 3 i anslutningsakten av den 16 april 2003 och artikel 4 i anslutningsakten av 
den 25 april 2005. Rådet ska ersätta den verkställande kommitté som har inrättats genom Schengen ­
avtalen.  
Artikel 3  
Danmarks deltagande i beslut om åtgärder som innebär en utveckling av Schengenregelverket samt 
genomförandet och tillämpningen av dessa åtgärder i Danmark ska omfattas av de relevanta be ­
stämmelserna i protokollet om Danmarks ställning.  
Artikel 4  
Irland och Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland får när som helst begära att vissa 
eller samtliga bestämmelser i Schengenregelverket ska tillämpas på dem.  
Rådets beslut i anledning av en sådan begäran ska fattas med enhällighet bland de medlemmar som 
avses i artikel 1 och företrädaren för regeringen i den berörda staten.  
Artikel 5  
1. Förslag och initiativ som utvecklar Schengenregelverket ska omfattas av de tillämpliga bestäm ­
melserna i fördragen.  
Om antingen Irland eller Förenade kungariket inte inom rimlig tid skriftligen har underrättat rådet 
om att medlemsstaten önskar delta, ska i detta sammanhang de medlemsstater som avses i artikel 1 samt Irland eller Förenade kungariket, om någon av dem önskar delta i de ifrågavarande samarbets
­
områdena, anses ha fått ett sådant bemyndigande som avses i artikel 329 i fördraget om Europeiska 
unionens funktionssätt.  
2. Om antingen Irland eller Förenade kungariket anses ha lämnat en underrättelse i enlighet med 
ett beslut enligt artikel 4, kan medlemsstaten ändå skriftligen inom tre månader underrätta rådet om 
att den inte önskar delta i förslaget eller initiativet. I så fall ska Irland eller Förenade kungariket inte 
delta i dess antagande. Så snart som den senare underrättelsen har lämnats, ska förfarandet för 
antagande av den åtgärd som utvecklar Schengenregelverket avbrytas fram till dess att det förfarande som anges i punkt 3 eller 4 har avslutats eller till dess att underrättelsen har dragits tillbaka när som 
helst under förfarandet.  
3. Ett beslut som har fattats av rådet i enlighet med artikel 4 ska, för den medlemsstat som lämnat 
en underrättelse i enlighet med punkt 2, från och med den dag då den föreslagna åtgärden träder i 
kraft, inte längre tillämpas i den utsträckning som rådet anser nödvändig och på villkor som ska 
fastställas i ett beslut av rådet, som ska besluta med kvalificerad majoritet på förslag av kommi
­
ssionen. Det beslutet ska fattas i enlighet med följande kriterier: rådet ska sträva efter att den berörda 
medlemsstaten även i fortsättningen deltar i så stor utsträckning som möjligt, utan att detta allvarligtSV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/291
påverkar den praktiska genomförbarheten av Schengenregelverkets olika delar, samtidigt som deras 
samstämmighet respekteras. Kommissionen ska lägga fram sitt förslag så snart som möjligt efter det 
att en underrättelse enligt punkt 2 har lämnats. Rådet ska, vid behov efter att ha sammankallat två på 
varandra följande möten, fatta beslut inom fyra månader efter kommissionens förslag.  
4. Om rådet vid fyramånadersperiodens utgång inte har antagit ett beslut, får en medlemsstat utan 
dröjsmål begära att ärendet överlämnas till Europeiska rådet. I så fall ska Europeiska rådet vid sitt nästa möte med kvalificerad majoritet på förslag av kommissionen fatta ett beslut i enlighet med de 
kriterier som avses i punkt 3.  
5. Om rådet eller Europeiska rådet, alltefter omständigheterna, inte har antagit sitt beslut efter det 
att förfarandet enligt punkt 3 eller 4 har avslutats, ska det avbrutna förfarandet för antagande av en 
åtgärd som utvecklar Schengenregelverket återupptas. Om denna åtgärd därefter antas, ska ett beslut 
som rådet har fattat i enlighet med artikel 4 från och med den dag då åtgärden träder i kraft, inte 
längre vara tillämpligt för den berörda medlemsstaten i den utsträckning och på de villkor som 
kommissionen beslutar, om inte medlemsstaten har dragit tillbaka sin underrättelse enligt punkt 2 
före antagandet av åtgärden. Kommissionen ska besluta senast den dag då åtgärden antas. När 
kommissionen fattar sitt beslut ska den respektera de kriterier som avses i punkt 3.  
Artikel 6  
Republiken Island och Konungariket Norge ska associeras till genomförandet av Schengenavtalens 
regelverk och den vidare utvecklingen av detta. Rådet ska med dessa stater avtala om lämpliga 
förfaranden för detta och härvid besluta med enhällighet bland de medlemmar som nämns i 
artikel 1. Det avtalet ska innehålla bestämmelser om Islands och Norges bidrag till eventuella ekono
­
miska konsekvenser av genomförandet av detta protokoll.  
Rådet ska genom enhälligt beslut ingå ett särskilt avt al med Island och Norge för att fastställa 
rättigheter och skyldigheter mellan å ena sidan Irland och Förenade konungariket Storbritannien 
och Nordirland och å andra sidan Island och Norge på sådana områden som omfattas av Schen ­
genregelverket och som är tillämpliga på dessa stater.  
Artikel 7  
I samband med förhandlingarna om nya medlemsstaters tillträde till Europeiska unionen ska Schen ­
genregelverket samt ytterligare åtgärder som institutionerna beslutar på detta regelverks tillämpnings ­
område betraktas som ett regelverk som måste godtas fullt ut av alla stater som ansöker om tillträde.SV C 83/292 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
PROTOKOLL (nr 20)  
OM TILLÄMPNING AV VISSA INSLAG I ARTIKEL 26 
I FÖRDRAGET OM EUROPEISKA UNIONENS 
FUNKTIONSSÄTT PÅ FÖRENADE KUNGARIKET OCH 
IRLAND  
DE HÖGA FÖRDRAGSSLUTANDE PARTERNA,  
SOM ÖNSKAR  avgöra vissa frågor som rör Förenade kungariket och Irland,  
SOM BEAKTAR  att det under många år förekommit särskilda arrangemang för resor mellan Förenade 
kungariket och Irland,  
HAR ENATS OM  följande bestämmelser, som ska fogas till fördraget om Europeiska unionen och 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.  
Artikel 1  
Förenade kungariket ska – utan hinder av artiklarna 26 och 77 i fördraget om Europeiska unionens 
funktionssätt, andra bestämmelser i det fördraget eller i fördraget om Europeiska unionen, åtgärder 
som har beslutats enligt de fördragen eller internationella avtal som ingåtts av unionen eller av 
unionen och dess medlemsstater med en eller flera tredje stater – ha rätt att vid sina gränser med 
andra medlemsstater genomföra sådana kontroller av personer som vill resa in i Förenade kungariket 
som det anser nödvändiga i syfte att  
a) kontrollera rätten att resa in i Förenade kungariket för medborgare i medlemsstater och för deras 
familjemedlemmar när de utövar rättigheter som följer av unionsrätten, liksom för sådana med ­
borgare i andra stater som har fått sådana rättigheter genom en överenskommelse som Förenade 
kungariket är bundet av, och  
b) avgöra om andra personer ska ges tillstånd att resa in i Förenade kungariket.  
Artiklarna 26 och 77 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt eller andra bestämmelser i 
det fördraget eller fördraget om Europeiska unionen eller andra åtgärder som har beslutats inom 
ramen för dessa fördrag ska inte på något sätt påverka Förenade kungarikets rätt att införa eller 
genomföra sådana kontroller. Hänvisningar till Förenade kungariket i denna artikel ska anses inbe ­
gripa territorier för vars yttre förbindelser Förenade kungariket ansvarar.  
Artikel 2  
Förenade kungariket och Irland får fortsätta att komma överens om inbördes arrangemang rörande 
fri rörlighet för personer mellan sina territorier (”den gemensamma resezonen”), samtidigt som 
rättigheterna för de personer som avses i artikel 1 första stycket a i detta protokoll fullt ut ska 
respekteras. Följaktligen ska bestämmelserna i artikel 1 i detta protokoll, så länge dessa länder 
upprätthåller sådana arrangemang, vara tillämpliga på Irland på samma villkor ochSV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/293
under samma förhållanden som på Förenade kungariket. Artiklarna 26 och 77 i fördraget om 
Europeiska unionens funktionssätt eller andra bestämmelser i det fördraget eller fördraget om Eu ­
ropeiska unionen eller andra åtgärder som har beslutats inom ramen för dessa fördrag, ska inte på 
något sätt påverka några sådana arrangemang.  
Artikel 3  
De andra medlemsstaterna ska ha rätt att vid sina gränser eller vid varje plats för inresa till deras 
territorium genomföra kontroller av personer som vill resa in på deras territorium från Förenade kungariket eller andra territorier för vars yttre förbindelser det landet ansvarar för samma ändamål som i artikel 1 i detta protokoll eller från Irland under den tid som bestämmelserna i artikel 1 i detta 
protokoll är tillämpliga på Irland.
 
Artiklarna 26 och 77 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt eller andra bestämmelser i 
det fördraget eller fördraget om Europeiska unionen eller andra åtgärder som beslutats inom ramen 
för dessa fördrag ska inte på något sätt påverka de andra medlemsstaternas rätt att införa eller 
genomföra sådana kontroller.SV C 83/294 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
PROTOKOLL (nr 21)  
OM FÖRENADE KUNGARIKETS OCH IRLANDS STÄLLNING MED AV ­
SEENDE PÅ OMRÅDET MED FRIHET, SÄKERHET OCH RÄTTVISA  
DE HÖGA FÖRDRAGSSLUTANDE PARTERNA,  
SOM ÖNSKAR  avgöra vissa frågor som rör Förenade kungariket och Irland,  
SOM BEAKTAR  protokollet om tillämpning av vissa inslag i artikel 26 i fördraget om Europeiska 
unionens funktionssätt på Förenade kungariket och Irland,  
HAR ENATS OM  följande bestämmelser, som ska fogas till fördraget om Europeiska unionen och 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.  
Artikel 1  
Om inte annat följer av artikel 3 ska Förenade kungariket och Irland inte delta i rådets beslut om 
föreslagna åtgärder enligt avdelning V i tredje delen i fördraget om Europeiska unionens funktions ­
sätt. Enhällighet bland rådets medlemmar, med undantag av företrädarna för Förenade kungarikets 
och Irlands regeringar, ska krävas för sådana beslut i rådet som ska antas enhälligt.  
Vid tillämpning av denna artikel ska kvalificerad majoritet definieras i enlighet med artikel 238.3 i 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.  
Artikel 2  
Till följd av artikel 1 och om inte annat följer av artiklarna 3, 4 och 6 ska inga bestämmelser i 
avdelning V i tredje delen i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, inga åtgärder som 
beslutas enligt den avdelningen, inga bestämmelser i ett internationellt avtal som ingås av unionen 
i enlighet med den avdelningen och inga beslut av Europeiska unionens domstol som innebär en 
tolkning av en sådan bestämmelse eller åtgärd vara bindande för eller tillämpliga i Förenade kunga ­
riket eller Irland; inga sådana bestämmelser, åtgärder eller beslut ska på något sätt påverka dessa 
staters befogenheter, rättigheter och skyldigheter; inga sådana bestämmelser, åtgärder eller beslut ska 
på något sätt påverka gemenskapens eller unionens regelverk eller utgöra en del av unionsrätten, 
såsom detta regelverk och denna rätt gäller för Förenade kungariket eller Irland.  
Artikel 3  
1. Förenade kungariket eller Irland kan inom tre månader efter det att ett förslag eller initiativ har 
lagts fram för rådet i enlighet med avdelning V i tredje delen i fördraget om Europeiska unionens 
funktionssätt skriftligen meddela rådets ordförande att Förenade kungariket eller Irland önskar delta i 
beslutet om och tillämpningen av en sådan föreslagen åtgärd, varefter den staten ska ha rätt att göra 
detta.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/295
Enhällighet bland rådets medlemmar, med undantag av en medlem som inte har lämnat ett sådant 
meddelande, ska krävas för sådana beslut i rådet som ska antas enhälligt. En åtgärd som beslutats 
enligt denna punkt ska vara bindande för alla medlemsstater som deltog i beslutet.  
Villkoren för Förenade kungarikets och Irlands deltagande i utvärderingar som rör de områden som 
omfattas av avdelning V i tredje delen i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ska fast ­
ställas i åtgärder som beslutas i enlighet med artikel 70 i nämnda fördrag.  
Vid tillämpning av denna artikel ska kvalificerad majoritet definieras i enlighet med artikel 238.3 i 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.  
2. Om beslut om en sådan åtgärd som avses i punkt 1 efter en rimlig tidsperiod inte kan fattas 
med Förenade kungariket eller Irland som deltagare, får rådet besluta om en sådan åtgärd i enlighet 
med artikel 1 utan att Förenade kungariket eller Irland deltar. I det fallet är artikel 2 tillämplig.  
Artikel 4  
Förenade kungariket eller Irland får när som helst efter beslut om en åtgärd i rådet i enlighet med 
avdelning V i tredje delen i fördraget om Europ eiska unionens funktionssätt underrätta rådet och 
kommissionen om sin önskan att godta åtgärden. I så fall ska det förfarande som avses i artikel 331.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt gälla i tillämpliga delar.  
Artikel 4a  
1. Bestämmelserna i detta protokoll ska för Förenade kungariket och Irland också tillämpas på 
sådana åtgärder som föreslås eller beslutas i enlighet med avdelning V i tredje delen i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och som ändrar en befintlig åtgärd som är bindande för länderna.  
2. I de fall då rådet, som beslutar på förslag av kommission, emellertid konstaterar att Förenade 
kungarikets eller Irlands uteblivna deltagande i den ändrade versionen av en befintlig åtgärd gör det 
praktiskt omöjligt för andra medlemsstater eller unionen att tillämpa åtgärden, får rådet uppmana 
medlemsstaten i fråga att lämna en underrättelse i enlighet med artikel 3 eller 4. Vid tillämpning av artikel 3 börjar ytterligare en tvåmånadersperiod att löpa samma dag som rådet har gjort ett sådant 
konstaterande.
 
Om Förenade kungariket eller Irland vid utgången av den tvåmånadersperiod som följer på rådets 
konstaterande inte har lämnat någon underrättelse i enlighet med artikel 3 eller 4, ska den befintliga åtgärden inte längre vara bindande för eller tillämplig på medlemsstaten, om den inte har lämnat 
någon underrättelse i enlighet med artikel 4 innan ändringsåtgärden trädde i kraft. Detta får verkan 
den dag då ändringsåtgärden träder i kraft eller vid utgången av tvåmånadersperioden, beroende på 
vilket som inträffar sist.SV C 83/296 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
Vid tillämpning av denna punkt ska rådet, efter att ha diskuterat ärendet ingående, besluta med 
kvalificerad majoritet av sina medlemmar som företräder de medlemsstater som deltar eller har 
deltagit i antagandet av ändringsåtgärden. En kvalificerad majoritet av rådet ska definieras i enlighet 
med artikel 238.3 a i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.  
3. Rådet får med kvalificerad majoritet på förslag av kommissionen slå fast att Förenade kunga ­
riket eller Irland ska bära eventuella direkta ekonomiska konsekvenser som landets avbrutna delta ­
gande i den befintliga åtgärden med nödvändighet och oundvikligen har lett till.  
4. Denna artikel ska inte påverka tillämpningen av artikel 4.  
Artikel 5  
En medlemsstat som inte är bunden av en åtgärd som har beslutats i enlighet med avdelning V i 
tredje delen i fördraget om Europeiska unione ns funktionssätt ska inte på något sätt belastas ekono ­
miskt av den åtgärden utöver de administrativa kostnader detta åsamkar institutionerna om inte rådet med enhällighet bland alla sina medlemmar och efter att ha hört Europaparlamentet beslutar något annat. 
Artikel 6  
När Förenade kungariket eller Irland i sådana fall som avses i detta protokoll är bundet av en åtgärd 
som rådet har beslutat om i enlighet med avdelning V i tredje delen i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ska relevanta bestämmelser i fördragen vara tillämpliga på den staten när det gäller den åtgärden.  
Artikel 6a  
Förenade kungariket och Irland ska inte vara bundna av de bestämmelser på grundval av artikel 16 i 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt som avser behandling av personuppgifter i med
­
lemsstaterna när dessa utövar verksamhet som omfattas av tillämpningsområdet för kapitlen 4 och 5 i avdelning V i tredje delen i det fördraget, i de fall då Förenade kungariket eller Irland inte är bundna 
av unionens bestämmelser om formerna för straffrättsligt samarbete eller polissamarbete inom ramen 
för vilka de bestämmelser måste iakttas som fastställs på grundval av artikel 16.  
Artikel 7  
Artiklarna 3, 4 och 4a ska inte påverka tillämpningen av protokollet om Schengenregelverket 
införlivat inom Europeiska unionens ramar.  
Artikel 8
 
Irland får skriftligen meddela rådet att landet inte längre önskar omfattas av detta protokoll. I så fall 
kommer de normala bestämmelserna i fördraget att gälla för Irland.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/297
Artikel 9  
Detta protokoll ska i fråga om Irland inte tillämpas på artikel 75 i fördraget om Europeiska unionens 
funktionssätt.SV C 83/298 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
PROTOKOLL (nr 22)  
OM DANMARKS STÄLLNING  
DE HÖGA FÖRDRAGSSLUTANDE PARTERNA,  
SOM ERINRAR OM  det beslut som fattades av stats- eller regeringscheferna, församlade i Europeiska 
rådet i Edinburgh den 12 december 1992, om vissa problem som togs upp av Danmark med 
avseende på fördraget om Europeiska unionen,  
SOM HAR NOTERAT  Danmarks ståndpunkt när det gäller medborgarskap, Ekonomiska och monetära 
unionen, försvarspolitik samt rättsliga och inrikes frågor, enligt vad som anges i Edinburghbeslutet,  
SOM ÄR MEDVETNA OM  att en fortsättning inom ramen för fördragen av en rättsordning som går 
tillbaka till Edinburghbeslutet betydligt kommer att begränsa Danmarks deltagande på för unionen 
viktiga samarbetsområden och att det skulle ligga i unionens intresse att säkerställa hela regelverket 
inom området med frihet, säkerhet och rättvisa,  
SOM DÄRFÖR ÖNSKAR  upprätta en rättslig ram för att ge Danmark möjlighet att delta i beslut om 
åtgärder som föreslås på grundval av avdelning V i tredje delen i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och som välkomnar det faktum att D anmark har för avsikt att begagna sig av denna 
möjlighet när så är möjligt i enlighet med landets konstitutionella krav,
 
SOM NOTERAR  att Danmark inte kommer att hindra övriga medlemsstater från att vidareutveckla sitt 
samarbete i fråga om åtgärder som inte är bindande för Danmark,  
SOM ÄR MEDVETNA OM  artikel 3 i protokollet om Schengenregelverket införlivat inom Europeiska 
unionens ramar,  
HAR ENATS OM  följande bestämmelser, som ska fogas till fördraget om Europeiska unionen och 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.  
DEL I  
Artikel 1  
Danmark ska inte delta i rådets beslut om föreslagna åtgärder i enlighet med avdelning V i tredje 
delen i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Enhällighet bland rådsmedlemmarna, med 
undantag av företrädaren för Danmarks regering, ska krävas för sådana beslut i rådet som ska antas 
enhälligt.  
Vid tillämpning av denna artikel ska kvalificerad majoritet definieras i enlighet med artikel 238.3 i 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/299
Artikel 2  
Inga bestämmelser i avdelning V i tredje delen i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, 
inga åtgärder som beslutats i enlighet med den avdelningen, inga bestämmelser i ett internationellt 
avtal som ingåtts av unionen i enlighet med den avdelningen och inga beslut av Europeiska unionens domstol som innebär en tolkning av sådana bestämmelser eller åtgärder eller av åtgärder som har 
ändrats eller kan ändras i enlighet med den avdelningen ska vara bindande för eller tillämpliga i 
Danmark; inga sådana bestämmelser, åtgärder eller beslut ska på något sätt påverka Danmarks 
befogenheter, rättigheter och skyldigheter; inga sådana bestämmelser, åtgärder eller beslut ska på 
något sätt påverka gemenskapens eller unionens regelverk eller utgöra en del av unionsrätten, såsom 
detta regelverk eller denna rätt gäller för Danmark. I synnerhet ska sådana unionsakter på området 
för polissamarbete och straffrättsligt samarbete som antas före ikraftträdandet av Lissabonfördraget och som ändras, fortsätta att vara bindande för eller tillämpliga på Danmark i oförändrad form.  
Artikel 2a  
Artikel 2 i detta protokoll ska även tillämpas på de bestämmelser grundade på artikel 16 i fördraget 
om Europeiska unionens funktionssätt som avser behandling av personuppgifter i medlemsstaterna, när dessa utövar verksamhet som omfattas av tillämpningsområdet för kapitlen 4 och 5 i avdelning 
V i tredje delen i fördraget.  
Artikel 3  
De åtgärder som avses i artikel 1 ska inte medföra några ekonomiska konsekvenser för Danmark, 
annat än de administrativa kostnader som åsamkas institutionerna.  
Artikel 4  
1. Danmark ska, inom en tid av sex månader efter det att rådet har beslutat om en åtgärd i fråga 
om ett förslag eller initiativ om utbyggnad av Schengenregelverket som omfattas av denna del, 
besluta huruvida det ska genomföra denna åtgärd i sin nationella lagstiftning. Om det beslutar att 
göra detta, kommer åtgärden att i enlighet med internationell rätt ge upphov till en förpliktelse 
mellan Danmark och de övriga medlemsstater som är bundna av åtgärden.  
2. Om Danmark beslutar att inte genomföra en sådan åtgärd av rådet som avses i punkt 1 
kommer de medlemsstater som är bundna av denna åtgärd och Danmark att överväga vilka lämpliga 
åtgärder som ska vidtas.  
DEL II  
Artikel 5
 
När det gäller åtgärder rådet beslutar på det område som omfattas av artiklarna 26.1, 42 och 43–46 i 
fördraget om Europeiska unionen kommer Danmark inte att delta i arbetet med att utarbeta och genomföra sådana unionsbeslut och unionsåtgärder som har anknytning till försvarsfrågor. DärförSV C 83/300 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
ska Danmark inte delta i beslut om sådana åtgärder. Danmark kommer inte att hindra övriga 
medlemsstater från att vidareutveckla sitt samarbete på detta område. Danmark behöver inte bidra 
till finansieringen av driftsutgifter som uppkommer till följd av sådana åtgärder eller göra militära 
kapaciteter tillgängliga för unionen.  
Enhällighet bland rådsmedlemmarna, med undantag av företrädaren för Danmarks regering, ska 
krävas för de akter som rådet ska anta med enhällighet.  
Vid tillämpning av denna artikel ska kvalificerad majoritet definieras i enlighet med artikel 238.3 i 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.  
DEL III  
Artikel 6  
Artiklarna 1, 2 och 3 ska inte tillämpas på åtgärder för att bestämma de tredje länder vars med ­
borgare är skyldiga att ha visering när de passerar medlemsstaternas yttre gränser eller på åtgärder 
som avser en enhetlig utformning av viseringar.  
DEL IV  
Artikel 7  
Danmark kan när som helst i enlighet med sina konstitutionella bestämmelser meddela de övriga 
medlemsstaterna att Danmark inte längre vill utnyttja hela eller delar av detta protokoll. I sådana fall 
kommer Danmark att fullt ut tillämpa alla relevanta åtgärder som då är i kraft och som har vidtagits 
inom Europeiska unionens ramar.  
Artikel 8  
1. När som helst och utan att det påverkar tillämpningen av artikel 7 får Danmark i enlighet med 
sina konstitutionella krav meddela övriga medlemsstater att med verkan från och med den första 
dagen i månaden efter meddelandet ska del I utgöra s av bestämmelserna i bilagan. I så fall ska 
artiklarna 5–8 omnumreras som en följd av detta.  
2. Sex månader efter den dag då ett sådant meddelande som avses i punkt 1 får verkan ska hela 
Schengenregelverket samt de beslutade åtgärder för att utveckla detta regelverk som dittills varit 
bindande för Danmark som skyldigheter enligt internationell rätt vara bindande för Danmark som unionsrätt.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/301
BILAGA  
Artikel 1 
Om inte annat följer av artikel 3, ska Danmark inte delta när rådet beslutar om åtgärder som föreslås i enlighet med 
avdelning V i tredje delen i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Enhällighet bland rådsmedlemmarna, med 
undantag av företrädaren för Danmarks regering, ska krävas för sådana akter som rådet ska anta med enhällighet.  
Vid tillämpning av denna artikel ska kvalificerad majoritet definieras i enlighet med artikel 238.3 i fördraget om 
Europeiska unionens funktionssätt.  
Artikel 2 
Till följd av artikel 1, och om inte annat följer av artiklarna 3, 4 och 8, ska inga bestämmelser i avdelning V i tredje delen 
i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, inga åtgärder som beslutas i enlighet med nämnda avdelning, inga 
bestämmelser i ett internationellt avtal som ingås av unionen i enlighet med nämnda avdelning och inga beslut av 
Europeiska unionens domstol som innebär en tolkning av en sådan bestämmelse eller åtgärd vara bindande för eller 
tillämpliga på Danmark. Dessa bestämmelser, åtgärder eller beslut ska inte på något sätt påverka Danmarks befogenheter, 
rättigheter eller skyldigheter. Dessa bestämmelser, åtgärder eller beslut ska inte på något sätt ändra gemenskapens eller 
unionens regelverk eller utgöra en del av unionsrätten, så som detta regelverk och denna rätt gäller för Danmark.  
Artikel 3 
1. Danmark kan inom tre månader efter det att ett förslag eller initiativ har lagts fram för rådet i enlighet med 
avdelning V i tredje delen i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt skriftligen meddela rådets ordförande att 
Danmark önskar delta i beslutet om och tillämpningen av en sådan föreslagen åtgärd, varefter Danmark ska ha rätt att 
göra detta.  
2. Om rådet efter en rimlig tidsperiod inte kan besluta om en sådan åtgärd som avses i punkt 1 med deltagande av 
Danmark, får rådet besluta om den i punkt 1 avsedda åtgärden i enlighet med artikel 1 utan att Danmark deltar. I det 
fallet är artikel 2 tillämplig.  
Artikel 4 
Danmark kan när som helst efter ett beslut om en åtgärd i enlighet med avdelning V i tredje delen i fördraget om 
Europeiska unionens funktionssätt meddela rådet och kommissionen att det har för avsikt att godta åtgärden. I så fall ska 
förfarandet i artikel 331.1 i nämnda fördrag gälla i tillämpliga delar.  
Artikel 5 
1. Bestämmelserna i detta protokoll ska för Danmark också tillämpas på sådana åtgärder som föreslås eller beslutas i 
enlighet med avdelning V i tredje delen i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och som ändrar en befintlig åtgärd som är bindande för landet.
 
2. I de fall då rådet, som beslutar på förslag av kommission, emellertid konstaterar att Danmarks uteblivna deltagande i 
den ändrade versionen av en befintlig åtgärd gör det praktiskt omöjligt för andra medlemsstater eller unionen att tillämpa 
åtgärden, får rådet uppmana Danmark att lämna en underrättelse i enlighet med artikel 3 eller 4. Vid tillämpning av 
artikel 3 börjar ytterligare en tvåmånadersperiod att löpa samma dag som rådet har ett sådant konstaterande.SV C 83/302 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
Om Danmark vid utgången av den tvåmånadersperiod som följer på rådets konstaterande inte har lämnat någon under ­
rättelse i enlighet med artikel 3 eller 4, ska den befintliga åtgärden inte längre vara bindande för eller tillämplig på 
Danmark, om Danmark inte har lämnat någon underrättelse i enlighet med artikel 4 innan ändringsåtgärden trädde i 
kraft. Detta får verkan den dag då ändringsåtgärden träder i kraft eller vid utgången av tvåmånadersperioden, beroende på 
vilket som inträffar sist.  
Vid tillämpning av denna punkt ska rådet, efter att ha diskuterat ärendet ingående, besluta med kvalificerad majoritet av 
sina medlemmar som företräder de medlemsstater som deltar eller har deltagit i antagandet av ändringsåtgärden. En 
kvalificerad majoritet av rådet ska definieras i enlighet med artikel 238.3 a i fördraget om Europeiska unionens funktions ­
sätt.  
3. Rådet får med kvalificerad majoritet på förslag av kommissionen slå fast att Danmark ska bära de eventuella direkta 
ekonomiska konsekvenser som landets avbrutna deltagande i den befintliga åtgärden med nödvändighet och oundvikligen 
har lett till.  
4. Denna artikel ska inte påverka tillämpningen av artikel 4.  
Artikel 6 
1. Ett meddelande enligt artikel 4 ska lämnas senast sex månader efter det slutgiltiga beslutet om en åtgärd som 
utvecklar Schengenregelverket.  
Om Danmark inte lämnar något meddelande i enlighet med artikel 3 eller 4 med avseende på en åtgärd som utvecklar 
Schengenregelverket, kommer de medlemsstater som är bundna av åtgärden och Danmark att överväga vilka lämpliga 
åtgärder som ska vidtas.  
2. Ett meddelande enligt artikel 3 med avseende på en åtgärd som utvecklar Schengenregelverket ska oåterkalleligen 
anses utgöra ett meddelande enligt artikel 3 med avseende på alla ytterligare förslag eller initiativ som är avsedda att 
utveckla denna åtgärd, i den mån ett sådant förslag eller initiativ är avsett att utveckla Schengenregelverket.  
Artikel 7 
Danmark ska inte vara bundet av de bestämmelser på grundval av artikel 16 i fördraget om Europeiska unionens 
funktionssätt som avser behandling av personuppgifter i medlemsstaterna när dessa utövar verksamhet som omfattas 
av tillämpningsområdet för kapitlen 4 och 5 i avdelning V i tredje delen i fördraget, i de fall då Danmark inte är bundet 
av unionens bestämmelser om formerna för straffrättsligt samarbete eller polissamarbete inom ramen för vilka de 
bestämmelser måste iakttas som fastställs på grundval av artikel 16.  
Artikel 8  
När Danmark i sådana fall som avses i denna del är bundet av en åtgärd som rådet har beslutat i enlighet med avdelning 
V i tredje delen i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, ska relevanta bestämmelser i fördragen vara tillämpliga 
på Danmark när det gäller den åtgärden.  
Artikel 9  
Om Danmark inte är bundet av en åtgärd som har beslutats i enlighet med avdelning V i tredje delen i fördraget om 
Europeiska unionens funktionssätt, ska det inte belastas ekonomiskt av den åtgärden utöver de administrativa kostnader 
som detta förorsakar institutionerna, om inte rådet med enhällighet bland alla sina medlemmar och efter att ha hört 
Europaparlamentet beslutar något annat.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/303
PROTOKOLL (nr 23)  
OM MEDLEMSSTATERNAS YTTRE FÖRBINDELSER I FRÅGA OM 
PASSAGE AV YTTRE GRÄNSER  
DE HÖGA FÖRDRAGSSLUTANDE PARTERNA,  
SOM BEAKTAR  medlemsstaternas behov av att säkerställa effektiva kontroller vid sina yttre gränser, vid 
behov i samarbete med tredje land,  
HAR ENATS OM  följande bestämmelser, som ska fogas till fördraget om Europeiska unionen och 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.  
Bestämmelserna om åtgärder som rör passage av de yttre gränserna i artikel 77.2 b i fördraget om 
Europeiska unionens funktionssätt ska inte påverka medlemsstaternas behörighet att förhandla om 
eller ingå avtal med tredje land, såvitt dessa avtal är förenliga med unionsrätten och med andra 
relevanta internationella avtal.SV C 83/304 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
PROTOKOLL (nr 24)  
OM ASYL FÖR MEDBORGARE I EUROPEISKA 
UNIONENS MEDLEMSSTATER  
DE HÖGA FÖRDRAGSSLUTANDE PARTERNA,  
SOM BEAKTAR  att unionen enligt artikel 6.1 i fördraget om Europeiska unionen erkänner de rättig ­
heter, friheter och principer som fastställs i stadgan om de grundläggande rättigheterna,  
SOM BEAKTAR  att enligt artikel 6.3 i fördraget om Europeiska unionen ska de grundläggande rättig ­
heterna, så som de garanteras i europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna 
och de grundläggande friheterna, ingå i unionsrätten som allmänna principer,  
SOM BEAKTAR  att Europeiska unionens domstol har behörighet att säkerställa att Europeiska gemen ­
skapen vid tolkning och tillämpning av artikel 6.1 och 6.3 i fördraget om Europeiska unionen följer 
lagen,  
SOM BEAKTAR  att varje europeisk stat som ansöker om medlemskap i unionen i enlighet med 
artikel 49 i fördraget om Europeiska unionen måste respektera de värden som anges i artikel 2 i 
fördraget om Europeiska unionen,  
SOM ÄR MEDVETNA OM  att det i artikel 7 i fördraget om Europeiska unionen inrättas en mekanism för 
tillfälligt upphävande av vissa rättigheter om en medlemsstat allvarligt och ihållande åsidosätter dessa 
värden,  
SOM ERINRAR OM  att varje medborgare i en medlemsstat, i sin egenskap av unionsmedborgare, 
åtnjuter särskild status och särskilt skydd som ska garanteras av medlemsstaterna i enlighet med 
bestämmelserna i andra delen i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,  
SOM ÄR MEDVETNA OM  att fördragen inrättar ett område utan inre gränser och ger varje unions ­
medborgare rätt att fritt röra sig och bosätta sig på medlemsstaternas territorium,  
SOM ÖNSKAR  hindra att asylrätten utnyttjas för andra ändamål än vad som är avsett,  
SOM BEAKTAR  att detta protokoll tar hänsyn till slutgiltigheten av och syftet med Genèvekonventionen 
av den 28 juli 1951 om flyktingars rättsliga ställning,SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/305
HAR ENATS OM  följande bestämmelser, som ska fogas till fördraget om Europeiska unionen och 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.  
Enda artikel  
Med beaktande av den skyddsnivå som Europeiska unionens medlemsstater erbjuder såvitt avser de 
grundläggande rättigheterna och friheterna ska medlemsstaterna betraktas som säkra ursprungsländer 
i förhållande till varandra för alla rättsliga och praktiska syften som har samband med asylärenden. 
Följaktligen får ansökningar om asyl som ges in av en medborgare i en medlemsstat endast i följande 
fall beaktas eller förklaras tillåtna att behandlas av en annan medlemsstat:  
a) Om den medlemsstat i vilken sökanden är medborgare sedan Amsterdamfördraget har trätt i kraft 
och med åberopande av artikel 15 i konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och 
de grundläggande friheterna vidtar åtgärder som medför att den medlemsstaten inom sitt terri ­
torium inte uppfyller sina skyldigheter enligt konventionen.  
b) Om ett sådant förfarande som avses i artikel 7.1 i fördraget om Europeiska unionen har inletts 
och fram till dess rådet eller, i förekommande fall, Europeiska rådet fattar ett beslut med avseende 
på detta beträffande den medlemsstat i vilken sökanden är medborgare.  
c) Om rådet har antagit ett beslut i enlighet med artikel 7.1 i fördraget om Europeiska unionen när 
det gäller den medlemsstat i vilken sökanden är medborgare eller om Europeiska rådet har antagit 
ett beslut i enlighet med artikel 7.2 i det fördraget när det gäller den medlemsstat i vilken 
sökanden är medborgare.  
d) Om en medlemsstat ensidigt fattar ett sådant beslut när det gäller en ansökan från en medborgare 
i en annan medlemsstat; i så fall ska rådet omedelbart underrättas; ansökan ska behandlas med 
utgångspunkt i antagandet att den är uppenbart ogrundad utan att detta, oberoende av omstän ­
digheterna, på något sätt påverkar medlemsstaternas befogenhet att fatta beslut.SV C 83/306 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
PROTOKOLL (nr 25)  
OM UTÖVANDET AV DELADE BEFOGENHETER  
DE HÖGA FÖRDRAGSSLUTANDE PARTERNA  
HAR ENATS OM  följande bestämmelser, som ska fogas till fördraget om Europeiska unionen och 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.  
Enda artikel  
När unionen vidtar åtgärder på ett visst område ska, vad avser artikel 2.2 i fördraget om Europeiska 
unionens funktionssätt angående delade befogenheter, tillämpningsområdet för detta befogenhets ­
utövande endast omfatta de delar som styrs av unionsakten i fråga och således inte omfatta hela 
området.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/307
PROTOKOLL (nr 26)  
OM TJÄNSTER AV ALLMÄNT INTRESSE  
DE HÖGA FÖRDRAGSSLUTANDE PARTERNA,  
SOM ÖNSKAR  framhålla vikten av tjänster av allmänt intresse,  
HAR ENATS OM  följande tolkningsbestämmelser, som ska fogas till fördraget om Europeiska unionen 
och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.  
Artikel 1  
Unionens gemensamma värden i fråga om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse i den mening som 
avses i artikel 14 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt inbegriper särskilt  
— nationella, regionala och lokala myndigheters avgörande roll och stora handlingsutrymme när det 
gäller att tillhandahålla, beställa och organisera tjänster av allmänt ekonomiskt intresse så nära 
användarnas behov som möjligt,  
— mångfalden av tjänster av allmänt ekonomiskt intresse och de skillnader i användarnas behov och 
preferenser som olika geografiska, sociala eller kulturella förhållanden kan leda till,  
— en hög nivå av kvalitet, säkerhet och överkomlighet, likabehandling samt främjande av allmän 
tillgång och användarnas rättigheter.  
Artikel 2  
Bestämmelserna i fördragen ska inte på något sätt påverka medlemsstaternas behörighet att till ­
handahålla, beställa och organisera tjänster av allmänt intresse som inte är av ekonomisk art.SV C 83/308 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
PROTOKOLL (nr 27)  
OM DEN INRE MARKNADEN OCH KONKURRENS  
DE HÖGA FÖRDRAGSSLUTANDE PARTERNA,  
SOM BEAKTAR  att den inre marknaden enligt definitionen i artikel 3 i fördraget om Europeiska 
unionen innefattar en ordning som säkerställer att konkurrensen inte snedvrids,  
HAR ENATS OM  
att unionen för detta ändamål, om nödvändigt, ska vidta åtgärder enligt bestämmelserna i fördragen, 
inbegripet enligt artikel 352 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.  
Detta protokoll ska fogas till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unio ­
nens funktionssätt.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/309
PROTOKOLL (nr 28)  
OM EKONOMISK, SOCIAL OCH TERRITORIELL 
SAMMANHÅLLNING  
DE HÖGA FÖRDRAGSSLUTANDE PARTERNA,  
SOM ERINRAR OM  att artikel 3 i fördraget om Europeiska unionen bland annat nämner målen att 
främja ekonomisk, social och territoriell sammanhållning samt solidaritet mellan medlemsstaterna 
och att nämnda sammanhållning ingår i de områden med delad befogenhet för unionen som räknas 
upp i artikel 4.2 c i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,  
SOM ERINRAR OM  att bestämmelserna i tredje delen avdelning XVIII om ekonomisk, social och 
territoriell sammanhållning som helhet utgör den rättsliga grundvalen för att konsolidera och ytter ­
ligare utveckla unionens insatser vad gäller ekonomisk, social och territoriell sammanhållning, in ­
klusive upprättandet av en ny fond,  
SOM ERINRAR OM  att artikel 177 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt föreskriver att en 
sammanhållningsfond ska inrättas,  
SOM UPPMÄRKSAMMAR att Europeiska investeringsbanken lånar ut stora och ökande belopp till 
förmån för de fattigare regionerna,  
SOM UPPMÄRKSAMMAR  önskemålet om större flexibilitet vid tilldelning av medel från strukturfonderna,  
SOM UPPMÄRKSAMMAR  önskemålet om en differentiering av nivån för unionens deltagande i program 
och projekt i vissa länder,  
SOM UPPMÄRKSAMMAR  förslaget om att ta större hänsyn till medlemsstaternas relativa välstånd inom 
systemet med egna medel,  
BEKRÄFTAR PÅ NYTT  att främjandet av ekonomisk, social och territoriell sammanhållning är avgörande 
för unionens fulla utveckling och varaktiga framgång,  
BEKRÄFTAR PÅ NYTT  sin övertygelse om att strukturfonderna även i fortsättningen har att spela en 
betydande roll när det gäller att uppnå unionens mål i fråga om sammanhållning,  
BEKRÄFTAR PÅ NYTT  sin övertygelse om att Europeiska investeringsbanken bör fortsätta att använda 
merparten av sina medel till att främja ekonomisk, social och territoriell sammanhållning och för ­
klarar sig villiga att se över Europeiska investeringsbankens kapitalbehov så snart det behövs för detta 
ändamål,  
ÄR ENIGA OM,  att sammanhållningsfonden ska ge ekonomiska bidrag från unionen till projekt på 
miljöområdet och området för transeuropeiska nät i sådana medlemsstater som har en bruttonatio ­
nalinkomst per capita som är lägre än 90 % av genomsnittet för unionen och som har ett program för att uppfylla de villkor för ekonomisk konvergens som anges i artikel 126 i fördraget om 
Europeiska unionens funktionssätt,SV C 83/310 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
FÖRKLARAR,  att de avser att tillåta större flexibilitet vid tilldelning av medel från strukturfonderna för 
särskilda behov som inte täcks av de nuvarande reglerna för strukturfonderna,  
FÖRKLARAR  att de är villiga att differentiera nivå erna för unionens deltagande i strukturfondernas 
program och projekt i syfte att undvika orimligt stora ökningar i budgetutgifterna för mindre 
välmående medlemsstater,  
INSER  att det är nödvändigt att regelbundet övervaka de framsteg som görs för att uppnå ekonomisk, 
social och territoriell sammanhållning och förklarar sig villiga att undersöka alla nödvändiga åtgärder 
i detta avseende,  
FÖRKLARAR  att de avser att ta större hänsyn till de enskilda medlemsstaternas bidragskapacitet inom 
systemet med egna medel och att undersöka om de mindre välmående medlemsstaterna kan kom ­
penseras för de regressiva inslag som finns i det nuvarande systemet med egna medel,  
ÄR ENIGA OM  att foga detta protokoll till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om 
Europeiska unionens funktionssätt.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/311
PROTOKOLL (nr 29)  
OM SYSTEMET FÖR RADIO OCH TV 
I ALLMÄNHETENS TJÄNST I MEDLEMSSTATERNA  
DE HÖGA FÖRDRAGSSLUTANDE PARTERNA,  
SOM ANSER  att systemet för radio och TV i allmänhetens tjänst i medlemsstaterna har ett direkt 
samband med de demokratiska, sociala och kulturella behoven i varje samhälle och med behovet att 
bevara mångfalden i medierna,  
HAR ENATS  om följande tolkningsbestämmelser, som ska fogas till fördraget om Europeiska unionen 
och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.  
Bestämmelserna i fördragen ska inte påverka medlemsstaternas behörighet att svara för finansiering 
av radio och TV i allmänhetens tjänst i den utsträckning som denna finansiering beviljas radio- och TV-organisationerna för att de ska utföra det uppdrag att verka i allmänhetens tjänst som har tilldelats dem, utformats och organiserats av varje medlemsstat och i den utsträckning som finan
­
sieringen inte påverkar handelsvillkoren och konkurrensen inom unionen i en omfattning som kan 
strida mot det gemensamma intresset, varvid kraven på att utföra uppdraget att verka i allmänhetens 
tjänst ska beaktas.SV C 83/312 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
PROTOKOLL (nr 30)  
OM POLENS OCH FÖRENADE KUNGARIKETS 
TILLÄMPNING AV EUROPEISKA UNIONENS STADGA 
OM DE GRUNDLÄGGANDE RÄTTIGHETERNA  
DE HÖGA FÖRDRAGSSLUTANDE PARTERNA,  
SOM BEAKTAR  att unionen i artikel 6 i fördraget om Europeiska unionen erkänner de rättigheter, 
friheter och principer som fastställs i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna,  
SOM BEAKTAR  att stadgan ska tillämpas i strikt överensstämmelse med bestämmelserna i nämnda 
artikel 6 och avdelning VII i själva stadgan,  
SOM BEAKTAR  att nämnda artikel 6 föreskriver att stadgan ska tillämpas och tolkas av Polens och 
Förenade kungarikets domstolar i strikt överensstämmelse med de förklaringar som avses i den 
artikeln,  
SOM BEAKTAR  att stadgan innehåller såväl rättigheter som principer,  
SOM BEAKTAR  att stadgan innehåller såväl bestämmelser av civil och politisk karaktär som bestäm ­
melser av ekonomisk och social karaktär,  
SOM BEAKTAR  att stadgan bekräftar de rättigheter, friheter och principer som erkänns inom unionen 
och gör dem mer synliga, dock utan att skapa några nya rättigheter eller principer,  
SOM ERINRAR  OM Polens och Förenade kungarikets skyldigheter enligt fördraget om Europeiska 
unionen, fördraget om Europeiska unionens funktionssätt samt unionsrätten i allmänhet,  
SOM NOTERAR  Polens och Förenade kungarikets önskan att klargöra vissa aspekter av tillämpningen 
av stadgan,  
SOM DÄRFÖR ÖNSKAR  klargöra tillämpningen av stadgan i förhållande till Polens och Förenade kunga ­
rikets lagar och administrativa åtgärder samt möjligheten till rättslig prövning i Polen och Förenade 
kungariket,  
SOM BEKRÄFTAR  att hänvisningarna i detta protokoll till genomförandet av specifika bestämmelser i 
stadgan inte på något sätt påverkar genomförandet av andra bestämmelser i stadgan,  
SOM BEKRÄFTAR  att detta protokoll inte påverkar tillämpningen av stadgan på övriga medlemsstater,  
SOM BEKRÄFTAR  att detta protokoll inte påverkar Polens och Förenade kungarikets övriga skyldigheter 
enligt fördraget om Europeiska unionen, fördraget om Europeiska unionens funktionssätt samt 
unionsrätten i allmänhet,SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/313
HAR ENATS OM  följande bestämmelser, som ska fogas till fördraget om Europeiska unionen och 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.  
Artikel 1  
1. Stadgan ska inte utvidga Europeiska unionens domstols, eller någon av Polens eller Förenade 
kungarikets domstolars, möjlighet att fastslå att Polens eller Förenade kungarikets lagar och andra 
författningar, administrativa praxis eller administrativa åtgärder är oförenliga med de grundläggande 
rättigheter, friheter och principer som den bekräftar.  
2. I synnerhet, och för att skingra varje tvivel, innehåller avdelning IV i stadgan ingenting som 
medför rättigheter tillämpliga på Polen eller Förenade kungariket som kan bli föremål för rättslig 
prövning, utom i den mån Polen eller Förenade kungariket har föreskrivit sådana rättigheter i sin nationella lagstiftning.  
Artikel 2  
Om det i en bestämmelse i stadgan hänvisas till nationell lagstiftning och praxis, ska den vara till
­
lämplig på Polen eller på Förenade kungariket endast i den mån de rättigheter och principer som den 
innehåller erkänns i Polens eller Förenade kungarikets lagstiftning eller praxis.SV C 83/314 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
PROTOKOLL (nr 31)  
OM IMPORT TILL EUROPEISKA UNIONEN AV 
OLJEPRODUKTER SOM RAFFINERATS 
I NEDERLÄNDSKA ANTILLERNA  
DE HÖGA FÖRDRAGSSLUTANDE PARTERNA,  
SOM ÖNSKAR  närmare reglera det handelssystem som tillämpas vid import till Europeiska unionen av 
oljeprodukter som raffinerats i Nederländska Antillerna,  
HAR ENATS OM  följande bestämmelser, som ska fogas till fördraget om Europeiska unionen och 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.  
Artikel 1  
Detta protokoll gäller för oljeprodukter som omfattas av nr 27.10, 27.11, 27.12, ex 27.13 (paraffin, 
petroleumvax eller ”scale wax” och återstoden från paraffin) och 27.14 i Brysselnomenklaturen och 
som importeras för att användas i medlemsstaterna.  
Artikel 2  
På de villkor som anges i detta protokoll ska medlemsstaterna åta sig att för oljeprodukter som har 
raffinerats i Nederländska Antillerna bevilja de tullförmåner som följer av detta territoriums associe ­
ring med unionen. Dessa bestämmelser ska gälla oavsett vilka ursprungsregler som medlemsstaterna tillämpar. 
Artikel 3  
1. Om kommissionen på begäran av en medlemsstat eller på eget initiativ konstaterar att import 
till unionen, enligt den i artikel 2 angivna ordningen, av oljeprodukter som raffinerats i Nederländska 
Antillerna skapar faktiska svårigheter på marknaden i en eller flera medlemsstater, ska kommissionen 
besluta om att medlemsstaterna i fråga ska införa, höja eller återinföra tullar på denna import i sådan 
utsträckning och för en så lång tid som behövs för att komma till rätta med situationen. De tullar 
som införs, höjs eller återinförs får inte överstiga dem som för samma produkter tillämpas gentemot tredje land.  
2. Bestämmelserna i punkt 1 kan under alla omständigheter tillämpas om unionens import av 
oljeprodukter som raffinerats i Nederländska Antillerna uppgår till två miljoner ton per år.
 
3. Rådet ska informeras om de beslut som kommissionen fattar enligt punkterna 1 och 2, 
inklusive de beslut som syftar till att avslå en medlemsstats begäran. Rådet ska på begäran av en medlemsstat pröva besluten och kan när som helst ändra eller upphäva dem.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/315
Artikel 4  
1. Om en medlemsstat anser att den import av i Nederländska Antillerna raffinerade oljeprodukter 
som sker antingen direkt eller via en annan medlemsstat och enligt den ordning som föreskrivs i 
artikel 2, skapar faktiska svårigheter på den förstnämnda statens marknad och att åtgärder för att komma till rätta med svårigheterna omedelbart måste vidtas, kan staten på eget initiativ besluta om 
att tillämpa tullar på sådan import; tullarna får dock inte överstiga dem som för samma produkter 
tillämpas gentemot tredje land. Medlemsstaten ska underrätta kommissionen om sitt beslut och 
kommissionen ska inom en månad besluta om huruvida de av staten vidtagna åtgärderna ska bestå, 
ändras eller upphävas. Bestämmelserna i artikel 3.3 ska tillämpas på kommissionens beslut.  
2. Om de kvantiteter av i Nederländska Antillerna raffinerade oljeprodukter, som antingen direkt 
eller via någon annan medlemsstat och enligt den i artikel 2 föreskrivna ordningen importeras till en eller flera medlemsstater i Europeiska unionen, under ett kalenderår överstiger det antal ton som 
anges i bilagan till detta protokoll, ska de åtgärder som den eller de medlemsstaterna har vidtagit 
enligt punkt 1 för det aktuella året anses berättigade; efter att ha förvissat sig om att det fastställda 
antalet ton har uppnåtts, ska kommissionen protokollföra åtgärderna. I sådana fall får inte de övriga 
medlemsstaterna föra saken inför rådet.  
Artikel 5  
Om unionen beslutar att tillämpa kvantitativa restriktioner på oljeprodukter oavsett varifrån dessa 
importeras, kan restriktionerna även tillämpas på import av sådana produkter från Nederländska Antillerna. I sådana fall ska Nederländska Antillerna beviljas en fördelaktigare behandling än tredje 
land. 
Artikel 6  
1. Rådet ska enhälligt och efter att ha hört Europaparlamentet och kommissionen ompröva 
bestämmelserna i artikel 2–5 när en gemensam ursprungsdefinition antas för oljeprodukter, som 
kommer från tredje land eller associerade länder, när beslut fattas inom ramen för en gemensam 
handelspolitik för produkterna i fråga eller när en gemensam energipolitik fastställs.  
2. Vid en sådan omprövning ska dock under alla omständigheter likvärdiga fördelar behållas för 
Nederländska Antillerna i lämplig form och för en minsta kvantitet av 2½ miljoner ton oljeproduk
­
ter. 
3. Unionens åtaganden i fråga om de likvärdiga fördelar som anges i punkt 2 kan om det behövs 
fördelas på ländernivå; därvid ska hänsyn tas till det antal ton som anges i bilagan till detta protokoll.SV C 83/316 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
Artikel 7  
För att genomföra detta protokoll ska kommissionen följa utvecklingen av importen till medlems ­
staterna av oljeprodukter som har raffinerats i Nederländska Antillerna. Medlemsstaterna ska i en ­
lighet med av kommissionen utfärdade administrativa föreskrifter lämna kommissionen all ändamåls ­
enlig information; kommissionen ska sprida informationen.  
BILAGA TILL PROTOKOLLET  
För genomförandet av artikel 4.2 i protokollet om import till Europeiska unionen av oljeprodukter som raffinerats i 
Nederländska Antillerna, har de höga fördragsslutande parterna beslutat att kvantiteten 2 miljoner ton oljeprodukter från 
Antillerna ska fördelas mellan medlemsstaterna enligt följande: 
Tyskland . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  625 000 ton 
Den ekonomiska unionen mellan Belgien och Luxemburg . . . . . . . .  200 000 ton 
Frankrike . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  75 000 ton 
Italien . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 100 000 ton 
Nederländerna . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 1 000 000 tonSV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/317
PROTOKOLL (nr 32)  
OM FÖRVÄRV AV EGENDOM I DANMARK  
DE HÖGA FÖRDRAGSSLUTANDE PARTERNA,  
SOM ÖNSKAR  lösa vissa särskilda problem av intresse för Danmark,  
HAR ENATS OM  följande bestämmelser, som ska fogas till fördraget om Europeiska unionen och 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.  
Utan hinder av bestämmelserna i fördragen får Danmark fortsätta att tillämpa sin gällande lag ­
stiftning om förvärv av fritidsbostäder.SV C 83/318 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
PROTOKOLL (nr 33)  
OM ARTIKEL 157 I FÖRDRAGET OM EUROPEISKA UNIONENS 
FUNKTIONSSÄTT  
DE HÖGA FÖRDRAGSSLUTANDE PARTERNA,  
HAR ENATS OM  följande bestämmelser, som ska fogas till fördraget om Europeiska unionen och 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.  
Vid tillämpningen av artikel 157 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ska förmåner för 
arbetstagare på grund av sociala trygghetssystem inte anses som lön om och i den mån förmånerna 
kan hänföras till anställningstider före den 17 maj 1990, utom när det gäller arbetstagare eller deras förmånsberättigade anhöriga som före den tidpunkten har väckt talan vid domstol eller inlett ett likvärdigt förfarande enligt tillämplig nationell lagstiftning.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/319
PROTOKOLL (nr 34)  
OM EN SÄRSKILD ORDNING FÖR GRÖNLAND  
Enda artikel  
1. Vid import till unionen av sådana produkter som omfattas av den gemensamma marknads ­
organisationen för fiskeprodukter och som har sitt ursprung på Grönland ska produkterna, samtidigt 
som den gemensamma marknadsorganisationen följs, vara undantagna från tullar och avgifter med 
motsvarande verkan samt från kvantitativa restriktioner och åtgärder med motsvarande verkan, om 
de möjligheter till tillgång till grönländska fiskezoner som har beviljats unionen med stöd av ett avtal 
mellan unionen och den behöriga myndigheten för Grönland är tillfredsställande för unionen.  
2. Alla åtgärder, inklusive beslut om åtgärderna, som avser ordningen för import av sådana 
produkter, ska vidtas enligt förfarandet i artikel 43 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.SV C 83/320 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
PROTOKOLL (nr 35)  
OM ARTIKEL 40.3.3 I IRLANDS FÖRFATTNING  
DE HÖGA FÖRDRAGSSLUTANDE PARTERNA  
HAR ENATS OM  följande bestämmelser, som ska fogas till fördraget om Europeiska unionen, fördraget 
om Europeiska unionens funktionssätt och fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergige ­
menskapen.  
Inga bestämmelser i fördragen, i fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen 
eller i fördrag eller rättsakter om ändring eller komplettering av dessa fördrag ska påverka tillämp ­
ningen i Irland av artikel 40.3.3 i Irlands författning.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/321
PROTOKOLL (nr 36)  
OM ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER  
DE HÖGA FÖRDRAGSSLUTANDE PARTERNA,  
SOM ANSER  att det är nödvändigt att fastställa övergångsbestämmelser för att organisera övergången 
mellan de institutionella bestämmelser i fördragen som är tillämpliga före ikraftträdandet av Lis ­
sabonfördraget och de bestämmelser som fastställs i det fördraget,  
HAR ENATS OM  följande bestämmelser, som ska fogas till fördraget om Europeiska unionen, fördraget 
om Europeiska unionens funktionssätt och fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergige ­
menskapen.  
Artikel 1  
I detta protokoll avses med  fördragen fördraget om Europeiska unionen, fördraget om Europeiska 
unionens funktionssätt och fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen.  
AVDELNING I  
BESTÄMMELSER ANGÅENDE EUROPAPARLAMENTET  
Artikel 2  
I god tid före 2009 års val till Europaparlamentet ska Europeiska rådet i enlighet med artikel 14.2 
andra stycket i fördraget om Europeiska unionen anta ett beslut om Europaparlamentets samman ­
sättning.  
Fram till slutet av valperioden 2004–2009 ska Europaparlamentets sammansättning och antalet 
ledamöter vara desamma som vid dagen för ikraftträdandet av Lissabonfördraget.  
AVDELNING II  
BESTÄMMELSER ANGÅENDE KVALIFICERAD MAJORITET  
Artikel 3  
1. I enlighet med artikel 16.4 i fördraget om Europeiska unionen ska bestämmelserna i den 
punkten och bestämmelserna i artikel 238.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt 
angående definitionen av kvalificerad majoritet i Europeiska rådet och rådet få verkan den 
1 november 2014.  
2. Under tiden 1 november 2014–31 mars 2017 kan en rådsmedlem, när ett beslut ska fattas 
med kvalificerad majoritet, begära att beslutet ska fattas med kvalificerad majoritet enligt definitionen 
i punkt 3. I det fallet är punkterna 3 och 4 tillämpliga.SV C 83/322 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
3. Till och med den 31 oktober 2014 ska följande bestämmelser gälla, utan att det påverkar 
tillämpningen av artikel 235.1 andra stycket i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt:  
När Europeiska rådet och rådet ska besluta med kvalificerad majoritet, ska medlemmarnas röster 
viktas på följande sätt:  
Belgien  12  
Bulgarien  10  
Tjeckien  12  
Danmark  7  
Tyskland  29  
Estland  4  
Irland  7  
Grekland  12  
Spanien  27  
Frankrike  29  
Italien  29  
Cypern 4  
Lettland  4  
Litauen  7  Luxemburg  4  
Ungern  12  
Malta 3  
Nederländerna  13 
Österrike  10  
Polen  27 
Portugal  12  
Rumänien  14 
Slovenien  4  
Slovakien  7  
Finland  7  
Sverige  10 
Förenade kungariket  29  
För beslut ska krävas minst 255 röster från en majoritet av medlemmarna, när beslut i enlighet med 
fördragen ska fattas på förslag av kommissionen. I andra fall ska minst 255 röster från minst två 
tredjedelar av medlemmarna krävas för beslut.  
När en akt antas av Europeiska rådet eller rådet med kvalificerad majoritet, får en medlem av 
Europeiska rådet eller rådet begära en kontroll av att de medlemsstater som utgör denna kvalificerade 
majoritet motsvarar minst 62 % av unionens totala befolkning. Om det visar sig att detta villkor inte 
är uppfyllt, ska akten inte antas.  
4. Till och med den 31 oktober 2014 ska, i de fall då, med tillämpning av fördragen, inte samtliga 
rådsmedlemmar deltar i omröstningen, nämligen när det hänvisas till kvalificerad majoritet i enlighet 
med definitionen i artikel 238.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, kvalificerad 
majoritet definieras som samma andel av de viktade rösterna och samma andel av rådsmedlemmar ­
nas antal samt, i förekommande fall, samma procentandel av de berörda medlemsstaternas befolk ­
ning som fastställs i punkt 3 i den här artikeln.  
AVDELNING III  
BESTÄMMELSER ANGÅENDE RÅDETS KONSTELLATIONER  
Artikel 4  
Fram till ikraftträdandet av det beslut som avses i artikel 16.6 första stycket i fördraget om Euro ­
peiska unionen får rådet sammanträda i de konstellationer som anges i andra och tredje styckena i 
nämnda punkt samt i de övriga konstellationer över vilka en förteckning ska upprättas genom ett 
beslut som rådet i konstellationen allmänna frågor ska anta med enkel majoritet.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/323
AVDELNING IV  
BESTÄMMELSER ANGÅENDE KOMMISSIONEN, INBEGRIPET UNIONENS HÖGA 
REPRESENTANT FÖR UTRIKES FRÅGOR OCH SÄKERHETSPOLITIK  
Artikel 5  
De kommissionsledamöter som tjänstgör vid den tidpunkt då Lissabonfördraget träder i kraft ska 
förbli i tjänst till dess att deras mandattid löper ut. Den dag då unionens höga representant för 
utrikes frågor och säkerhetspolitik utnämns ska mandattiden emellertid löpa ut för den ledamot som 
har samma nationalitet som den höga representanten.  
AVDELNING V  
BESTÄMMELSER ANGÅENDE RÅDETS GENERALSEKRETERARE, 
HÖG REPRESENTANT FÖR DEN GEMENSAMMA UTRIKES- OCH 
SÄKERHETSPOLITIKEN, OCH RÅDETS STÄLLFÖRETRÄDANDE 
GENERALSEKRETERARE  
Artikel 6  
Mandattiden för rådets generalsekreterare, hög representant för den gemensamma utrikes- och sä ­
kerhetspolitiken, och rådets ställföreträdande generalsekreterare ska löpa ut den dag då Lissabon ­
fördraget träder i kraft. Rådet ska utnämna en generalsekreterare i enlighet med artikel 240.2 i 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.  
AVDELNING VI  
BESTÄMMELSER ANGÅENDE DE RÅDGIVANDE ORGANEN  
Artikel 7  
Fram till ikraftträdandet av det beslut som avses i artikel 301 i fördraget om Europeiska unionens 
funktionssätt ska fördelningen av ledamöter i Ekonomiska och sociala kommittén vara följande:  
Belgien  12  
Bulgarien  12  
Tjeckien  12  
Danmark  9  
Tyskland  24  
Estland  7  
Irland  9  
Grekland  12  Spanien  21  
Frankrike  24 
Italien  24  
Cypern  6  
Lettland  7  
Litauen  9  
Luxemburg  6  
Ungern  12SV C 83/324 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
Malta 5  
Nederländerna  12  
Österrike  12  
Polen 21  
Portugal  12  
Rumänien  15  Slovenien  7  
Slovakien  9  
Finland  9  
Sverige  12 
Förenade kungariket  24  
Artikel 8  
Fram till ikraftträdandet av det beslut som avses i artikel 305 i fördraget om Europeiska unionens 
funktionssätt ska fördelningen av ledamöter i Regionkommittén vara följande:  
Belgien  12  
Bulgarien  12  
Tjeckien  12  
Danmark  9  
Tyskland  24  
Estland  7  
Irland  9  
Grekland  12  
Spanien  21  
Frankrike  24  
Italien  24  
Cypern 6  
Lettland  7  
Litauen  9  
Luxemburg  6  Ungern  12  
Malta  5  
Nederländerna  12 
Österrike  12  
Polen  21 
Portugal  12  
Rumänien  15 
Slovenien  7  
Slovakien  9  
Finland  9  
Sverige  12 
Förenade kungariket  24  
AVDELNING VII  
ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER ANGÅENDE AKTER SOM ANTAS PÅ GRUNDVAL AV 
AVDELNINGARNA V OCH VI I FÖRDRAGET OM EUROPEISKA UNIONEN FÖRE 
IKRAFTTRÄDANDET AV LISSABONFÖRDRAGET  
Artikel 9  
Rättsverkan för de akter som unionens institutioner, organ och byråer antar på grundval av fördraget 
om Europeiska unionen före ikraftträdandet av Lissabonfördraget ska bestå så länge dessa akter inte 
upphävs, ogiltigförklaras eller ändras med tillämpning av fördragen. Detta gäller även för de kon ­
ventioner mellan medlemsstater som ingås på grundval av fördraget om Europeiska unionen.  
Artikel 10  
1. Som en övergångsåtgärd ska institutionerna när det gäller sådana unionsakter på området 
polissamarbete och straffrättsligt samarbete som har antagits före ikraftträdandet av Lissabonfördra ­
get, ha följande befogenheter den dag då det fördraget träder i kraft: kommissionens befogenheterSV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/325
enligt artikel 258 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ska inte vara tillämpliga, och de 
befogenheter som Europeiska unionens domstol har enligt avdelning VI i fördraget om Europeiska 
union, i den lydelse som är i kraft före ikraftträdandet av Lissabonfördraget, ska vara oförändrade, 
också när de har godkänts enligt artikel 35.2 i nämnda fördrag om Europeiska unionen.  
2. Om en sådan akt som avses i punkt 1 ändras, innebär detta att de i den punkten nämnda 
institutionernas befogenheter enligt fördragen ska vara tillämpliga på den ändrade akten för de 
medlemsstater på vilka den ändrade akten är tillämplig.  
3. Den övergångsåtgärd som anges i punkt 1 ska under alla omständigheter upphöra att gälla fem 
år efter dagen för ikraftträdandet av Lissabonfördraget.  
4. Senast sex månader före utgången av den övergångsperiod som avses i punkt 3 får Förenade 
kungariket meddela rådet att landet när det gäller de akter som avses i punkt 1 inte godtar de i punkt 
1 nämnda institutionernas befogenheter enligt fördragen. Om Förenade kungariket har meddelat 
detta, ska de akter som avses i punkt 1 inte längre vara tillämpliga på landet från och med den 
dag då den övergångsperiod som avses i punkt 3 löper ut. Detta stycke ska inte tillämpas när det gäller de ändrade akter som är tillämpliga på Förenade kungariket enligt punkt 2.  
Rådet ska med kvalificerad majoritet på förslag av kommissionen besluta om nödvändiga följd- och 
övergångsarrangemang. Förenade kungariket ska inte delta i antagandet av detta beslut. Kvalificerad 
majoritet i rådet ska definieras i enlighet med artikel 238.3 a i fördraget om Europeiska unionens 
funktionssätt.  
Rådet får med kvalificerad majoritet på förslag av kommissionen också anta ett beslut om att 
Förenade kungariket ska bära de eventuella direkta ekonomiska konsekvenser som landets avbrutna 
deltagande i nämnda akter med nödvändighet och oundvikligen har lett till.  
5. Förenade kungariket får när som helst i efterhand meddela rådet att landet önskar delta i akter 
som inte längre är tillämpliga på landet i enlighet med punkt 4 första stycket. I så fall ska de till
­
lämpliga bestämmelserna i protokollet om Schen genregelverket införlivat inom Europeiska unionens 
ramar, eller i protokollet om Förenade kungarikets och Irlands ställning när det gäller området med 
frihet, säkerhet och rättvisa, alltefter omständigheterna, tillämpas. Institutionernas befogenheter i fråga 
om dessa akter ska vara de som anges i fördragen. När unionens institutioner och Förenade kunga ­
riket agerar i enlighet med tillämpliga protokoll, ska de sträva efter att på nytt få Förenade kungariket att i så stor utsträckning som möjligt delta i unionens regelverk på området med frihet, säkerhet och rättvisa, utan att detta allvarligt påverkar den praktiska genomförbarheten av regelverkets olika delar, 
samtidigt som deras samstämmighet respekteras.SV C 83/326 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
PROTOKOLL (nr 37)  
OM DE EKONOMISKA FÖLJDERNA AV ATT EKSG- 
FÖRDRAGET UPPHÖR ATT GÄLLA OCH OM KOL- 
OCH STÅLFORSKNINGSFONDEN  
DE HÖGA FÖRDRAGSSLUTANDE PARTERNA,  
SOM ERINRAR  om att Europeiska kol- och stålgemenskapens alla tillgångar och skulder per den 23 juli 
2002 har överförts till Europeiska gemenskapen från och med den 24 juli 2002,  
SOM BEAKTAR  önskemålet att dessa medel ska användas för forskning inom sektorer med anknytning 
till kol- och stålindustrin samt behovet av att fastställa vissa särskilda bestämmelser för detta,  
HAR ENATS OM  följande bestämmelser, som ska fogas till fördraget om Europeiska unionen och 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.  
Artikel 1  
1. Nettovärdet av dessa tillgångar och skulder enligt EKSG:s balansräkning per den 23 juli 2002 
ska, med förbehåll för alla ökningar eller minskningar som kan inträffa som en följd av avvecklingen, 
betraktas som tillgångar avsedda för forskning inom sektorer med anknytning till kol- och stål ­
industrin och betecknas som ”EKSG under avveckling”. När avvecklingen är slutförd ska tillgångarna 
betecknas som ”Kol- och stålforskningsfondens tillgångar”.  
2. Intäkterna från dessa tillgångar, vilka ska betecknas som ”Kol- och stålforskningsfonden”, ska 
endast användas för forskning utanför ramprogrammet för forskning inom sektorer med anknytning till kol- och stålindustrin i enlighet med bestämmelserna i detta protokoll och i rättsakter som antas på grundval av detta.  
Artikel 2  
Rådet ska i enlighet med ett särskilt lagstiftningsförfarande och efter Europaparlamentets godkän
­
nande, anta de nödvändiga bestämmelserna för genomförande av detta protokoll, inklusive 
grundprinciperna.  
Rådet ska, på förslag av kommissionen och efter att ha hört Europaparlamentet, föreskriva åtgärder 
med fleråriga ekonomiska riktlinjer för förvaltning av Kol- och stålforskningsfondens tillgångar och tekniska riktlinjer för fondens forskningsprogram.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/327
Artikel 3  
Om inte annat föreskrivs i detta protokoll och i rättsakter som antas på grundval av detta, ska 
bestämmelserna i fördragen vara tillämpliga.SV C 83/328 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
BILAGORSV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/329

BILAGA I  
LISTA SOM AVSES I ARTIKEL 38 I FÖRDRAGET OM EUROPEISKA UNIONENS 
FUNKTIONSSÄTT  
1. 2. 
Nummer i Bryssel ­
nomenklaturen  Varuslag  
Kapitel 1 Levande djur  
Kapitel 2 Kött, fläsk och andra ätbara djurdelar  
Kapitel 3 Fisk, kräftdjur och blötdjur  
Kapitel 4 Mjölk och mejeriprodukter; ägg, naturlig honung  
Kapitel 5 
5.04 Tarmar, blåsor och magar (hela eller sönderdelade) av andra djur än fiskar  
5.15 Animaliska produkter, ej hänförliga till annat nummer; döda djur av de 
slag som avses i kapitel 1 och 3, otjänliga till människoföda  
Kapitel 6 Levande växter och alster av blomsterodling  
Kapitel 7 Köksväxter m.m.  
Kapitel 8 Ätbara frukter, skal av citrusfrukter eller melon  
Kapitel 9 Kaffe, te och kryddor med undantag av matte (nr 09.03)  
Kapitel 10 Spannmål  
Kapitel 11 Produkter av kvarnindustri; malt, stärkelse, inulin och gluten  
Kapitel 12 Oljehaltiga frön och frukter; diverse andra frön och frukter; växter för 
industriellt eller medicinskt bruk; halm och foderväxter  
Kapitel 13  
ex 13.03  Pektin  
Kapitel 15 
15.01 Ister och annat fett av svin eller fjäderfä, utsmält eller utpressat  
15.02 Talg (av nötkreatur, får eller getter), rå eller utsmält, premier jus härunder 
inbegripen  
15.03  Solarstearin och oleostearin (presstalg); isterolja, talgolja och oleomarga ­
rin, icke emulgerade, blandade eller på annat sätt beredda  
15.04 Fetter och oljor, även raffinerade, av fisk eller havsdäggdjur  
15.07 Vegetabiliska fetter och feta oljor, råa, renade eller raffinerade  
15.12 Härdade animaliska eller vegetabiliska fetter och feta oljor, även raffine ­
rade men icke vidare bearbetadeSV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/331
1. 2. 
Nummer i Bryssel ­
nomenklaturen  Varuslag  
15.13  Margarin, konstister och annat berett ätbart fett 
15.17  Återstoder från bearbetning av fetter eller feta oljor eller animaliska eller 
vegetabiliska vaxer  
Kapitel 16 Varor av kött, fläsk, fisk, kräftdjur eller blötdjur  
Kapitel 17 
17.01  Bet- och rörsocker i fast form  
17.02  Annat socker; sirap och andra sockerlösningar; konstgjord honung samt 
blandningar av konstgjord och naturlig honung; sockerkulör  
17.03  Melass, även avfärgad  
17.05 (*)  Socker, sirap och andra sockerlösningar samt melass, aromatiserade eller 
färgade, utom fruktsaft med tillsats av socker, oavsett mängd  
Kapitel 18 
18.01  Kakaobönor, hela eller krossade, även rostade  
18.02  Kakaoskal och kakaoavfall 
Kapitel 20 Varor av köksväxter och frukter samt av andra växter och växtdelar  
Kapitel 22 
22.04  Druvmust i jäsning, även druvmust vars jäsning avbrutits på annat sätt än 
genom tillsats av alkohol  
22.05  Vin av färska druvor; druvmust vars jäsning avbrutits genom tillsats av 
alkohol  
22.07  Andra jästa drycker, såsom cider (äppel- och päronvin) och mjöd  
ex 22.08 (*) 
ex 22.09 (*)  Etylalkohol, denaturerad eller ej, oavsett styrka, som är framställd av jordbruksprodukter som finns uppräknade i bilaga I, utom likörer och andra sprithaltiga drycker och sammansatta alkoholhaltiga beredningar 
(så kallade ”koncentrerade extrakt”) för framställning av drycker  
22.10 (*)  Ättika  
Kapitel 23 Återstoder och avfall från livsmedelsindustrin; beredda fodermedel  
Kapitel 24 
24.01  Råtobak samt avfall av tobak  
Kapitel 45 
45.01  Naturkork, obearbetad, krossad, granulerad eller malen; även som kork
­
avfallSV C 83/332 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
1. 2. 
Nummer i Bryssel ­
nomenklaturen  Varuslag  
Kapitel 54 
54.01 Lin, oberett eller berett men icke spunnet; blånor och avfall av lin, rivna 
varor härunder inbegripna  
Kapitel 57 
57.01 Mjuk hampa (Cannabis sativa ), oberedd eller beredd men icke spunnen; 
blånor och avfall av mjuk hampa, rivna varor härunder inbegripna  
(*) Numret tillagt genom artikel 1 i Europeiska ekonomiska gemenskapens råds förordning nr 7a 
av den 18 december 1959 (EGT nr 7, 30.1.1961, s. 71/61).SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/333
BILAGA II  
UTOMEUROPEISKA LÄNDER OCH TERRITORIER PÅ VILKA BESTÄMMELSERNA I 
FJÄRDE DELEN I FÖRDRAGET OM EUROPEISKA UNIONENS FUNKTIONSSÄTT SKA 
TILLÄMPAS 
— Grönland  
— Nya Kaledonien och tillhörande områden  
— Franska Polynesien  
— De franska sydliga och antarktiska områdena  
— Wallis- och Futunaöarna  
— Mayotte  
— Saint-Pierre och Miquelon  
— Aruba  
— Nederländska Antillerna:  
— Bonaire  
— Curaçao 
— Saba  
— Sint Eustatius  
— Sint Maarten  
— Anguilla  
— Caymanöarna  
— Falklandsöarna  
— Sydgeorgien och Sydsandwichöarna  
— Montserrat  
— Pitcairn  
— S:ta Helena med tillhörande områden  
— Brittiska antarktiska territoriet  
— Brittiska territoriet i Indiska oceanen  
— Turks- och Caicosöarna  
— Brittiska Jungfruöarna  
— BermudaSV C 83/334 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
FÖRKLARINGAR  
SOM FOGAS TILL SLUTAKTEN FRÅN DEN REGERINGSKONFERENS 
SOM ANTAGIT LISSABONFÖRDRAGET  
undertecknat den 13 december 2007SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/335

A. FÖRKLARINGAR OM BESTÄMMELSER I FÖRDRAGEN  
1. Förklaring om Europeiska unionens stadga om de grundläggande 
rättigheterna 
I Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, som är rättsligt bindande, bekräftas 
de grundläggande rättigheter som garanteras av konventionen om skydd för de mänskliga rättighe ­
terna och de grundläggande friheterna och som de följer av de konstitutionella traditioner som är 
gemensamma för medlemsstaterna.  
Stadgan utvidgar inte tillämpningsområdet för unionsrätten utöver unionens befogenheter och fast ­
ställer inte någon ny befogenhet eller uppgift för unionen, och ändrar inte de befogenheter och uppgifter som fastställs genom fördragen.  
2. Förklaring till artikel 6.2 i fördraget om Europeiska unionen  
Konferensen är enig om att unionens anslutning till europeiska konventionen om skydd för de 
mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna bör genomföras på villkor som gör det 
möjligt att bevara särdragen i unionens rättsordning. I detta sammanhang noterar konferensen den 
regelbundna dialogen mellan Europeiska unionens domstol och Europeiska domstolen för de mänsk
­
liga rättigheterna; denna dialog kan komma att förstärkas när unionen ansluts till konventionen.  
3. Förklaring till artikel 8 i fördraget om Europeiska unionen  
Unionen kommer att beakta den särskilda situationen för länder med litet territorium som har 
särskilda närhetsförbindelser med unionen.  
4. Förklaring om Europaparlamentets sammansättning  
Extraplatsen i Europaparlamentet kommer att tilldelas Italien.  
5. Förklaring om Europeiska rådets politiska överenskommelse om 
utkastet till beslut om Europaparlamentets sammansättning  
En politisk överenskommelse kommer att nås i Europeiska rådet om det reviderade utkastet till beslut 
om Europaparlamentets sammansättning för valperioden 2009–2014, grundat på Europaparlamen ­
tets förslag.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/337
6. Förklaring till artikel 15.5 och 15.6, artikel 17.6 och 17.7 och artikel 18 
i fördraget om Europeiska unionen 
Vid valet av de personer som ska inneha befattningarna som Europeiska rådets ordförande, kom ­
missionens ordförande och unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik bör 
vederbörlig hänsyn tas till behovet av att respektera de geografiska och demografiska skillnaderna inom unionen och dess medlemsstater.  
7. Förklaring till artikel 16.4 i fördraget om Europeiska unionen och 
artikel 238.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt  
Konferensen förklarar att beslutet om genomförande av artikel 16.4 i fördraget om Europeiska 
unionen och artikel 238.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt kommer att antas av 
rådet dagen för undertecknandet av Lissabonfördraget och kommer att träda i kraft samma dag som 
det fördraget träder i kraft. Utkastet till beslut återges nedan.  
Utkast till rådets beslut  
om genomförande av artikel 16.4 i fördraget om Europeiska unionen och 
artikel 238.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt under tiden 
1 november 2014–31 mars 2017 och från och med den 1 april 2017  
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR BESLUTAT FÖLJANDE  
av följande skäl:
 
(1) Det bör antas bestämmelser som möjliggör en smidig övergång från det system för besluts ­
fattande i rådet med kvalificerad majoritet som definieras i artikel 3.3 i protokollet om över ­
gångsbestämmelser, vilket kommer att fortsätta att vara tillämpligt till och med den 31 oktober 
2014, till det omröstningssystem som föreskrivs i artikel 16.4 i fördraget om Europeiska 
unionen och artikel 238.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, vilket kommer 
att tillämpas från och med den 1 november 2014, inbegripet – under en övergångsperiod till 
och med den 31 mars 2017 – sådana särskilda bestämmelser som föreskrivs i artikel 3.2 i det 
protokollet.  
(2) Det erinras om att det är brukligt att rådet gör sitt yttersta för att stärka den demokratiska 
legitimiteten hos akter som antas med kvalificerad majoritet.SV C 83/338 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.  
Avsnitt 1  
Bestämmelser med tillämplighet under tiden 1 november 2014–31 mars 2017  
Artikel 1  
Under tiden 1 november 2014–31 mars 2017 gäller att om rådsmedlemmar som företräder  
a) minst tre fjärdedelar av den befolkning eller  
b) minst tre fjärdedelar av det antal medlemsstater  
som krävs för att utgöra en blockerande minoritet till följd av tillämpningen av artikel 16.4 första 
stycket i fördraget om Europeiska unionen eller artike l 238.2 i fördraget om Europeiska unionens 
funktionssätt uppger att de motsätter sig att råd et antar en akt med kvalificerad majoritet, ska rådet 
hålla överläggningar i frågan.  
Artikel 2  
Rådet ska under dessa överläggningar göra allt som står i dess makt för att, inom rimlig tid och utan 
att det påverkar de obligatoriska tidsfrister som anges i unionsrätten, nå en tillfredsställande lösning 
för att bemöta de farhågor som framförts av de i artikel 1 avsedda rådsmedlemmarna.  
Artikel 3  
För detta ändamål ska rådets ordförande, med kommissionens bistånd och med iakttagande av rådets 
arbetsordning, ta alla nödvändiga initiativ för att underlä tta skapandet av en bredare bas för över ­
enskommelse i rådet. Rådets medlemmar ska bistå ordföranden.  
Avsnitt 2  
Bestämmelser med tillämplighet från och med den 1 april 2017  
Artikel 4  
Från och med den 1 april 2017 gäller att om rådsmedlemmar som företräder  
a) minst 55 % av den befolkning eller  
b) minst 55 % av det antal medlemsstaterSV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/339
som krävs för att utgöra en blockerande minoritet till följd av tillämpningen av artikel 16.4 första 
stycket i fördraget om Europeiska unionen eller artike l 238.2 i fördraget om Europeiska unionens 
funktionssätt uppger att de motsätter sig att råd et antar en akt med kvalificerad majoritet, ska rådet 
hålla överläggningar i frågan.  
Artikel 5  
Rådet ska under dessa överläggningar göra allt som står i dess makt för att, inom rimlig tid och utan 
att det påverkar de obligatoriska tidsfrister som anges i unionsrätten, nå en tillfredsställande lösning 
för att bemöta de farhågor som framförts av de i artikel 4 avsedda rådsmedlemmarna.  
Artikel 6  
För detta ändamål ska rådets ordförande, med kommissionens bistånd och med iakttagande av rådets 
arbetsordning, ta alla nödvändiga initiativ för att underlä tta skapandet av en bredare bas för över ­
enskommelse i rådet. Rådets medlemmar ska bistå ordföranden.  
Avsnitt 3  
Ikraftträdande  
Artikel 7  
Detta beslut träder i kraft samma dag som Lissabonfördraget träder i kraft.  
8. Förklaring om de praktiska åtgärder som ska vidtas när Lissabon- 
fördraget träder i kraft när det gäller ordförandeskapet i Europeiska rådet 
och i rådet i konstellationen utrikes frågor  
Om Lissabonfördraget träder i kraft efter den 1 januari 2009, uppmanar konferensen de behöriga 
myndigheterna i den medlemsstat som utövar det halvårsvis roterande ordförandeskapet i rådet vid 
den tidpunkten, å ena sidan, och den person som kommer att väljas till Europeiska rådets ordförande 
och den person som kommer att utses till unionens höga representant för utrikes frågor och 
säkerhetspolitik, å andra sidan, att i samråd med det följande halvårsvis roterande ordförandeskapet 
vidta de konkreta åtgärder som behövs för att säkerställa en effektiv övergång när det gäller de 
materiella och organisatoriska aspekterna av utövandet av ordförandeskapet i Europeiska rådet och i 
rådet i konstellationen utrikes frågor.SV C 83/340 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
9. Förklaring till artikel 16.9 i fördraget om Europeiska unionen 
om Europeiska rådets beslut om utövande av rådets ordförandeskap  
Konferensen förklarar att rådet bör börja utarbeta beslutet om förfarandena för att genomföra 
beslutet om hur rådets ordförandeskap ska utövas så snart som Lissabonfördraget har undertecknats 
och bör ge sitt politiska godkännande inom sex månader. Ett utkast till beslut av Europeiska rådet, vilket kommer att antas samma dag som nämnda fördrag träder i kraft, återges nedan.  
Utkast till Europeiska rådets beslut  
om utövande av rådets ordförandeskap  
Artikel 1  
1. Rådets ordförandeskap, med undantag av konstellationen utrikes frågor, ska innehas av på 
förhand bestämda grupper med tre medlemsstater under en period av 18 månader. Dessa grupper 
ska sättas samman genom jämlik rotation mellan medlemsstaterna med hänsyn till deras olikartade 
karaktär och den geografiska jämvikten inom unionen.  
2. Varje medlem i gruppen ska i tur och ordning vara ordförande i alla rådskonstellationer i sex 
månader, med undantag av konstellationen utrikes frågor. Övriga medlemmar av gruppen ska bistå ordförandeskapet i alla dess uppgifter på grundval av ett gemensamt program. Gruppens medlemmar 
får sinsemellan besluta om alternativa arrangemang.  
Artikel 2  
Ordförandeskapet för kommittén med de ständiga representanterna för medlemsstaternas regeringar 
ska innehas av en företrädare för den medlemsstat som innehar ordförandeskapet i rådet i kon
­
stellationen allmänna frågor.  
Ordförandeskapet för kommittén för utrikes- och säkerhetspolitik ska innehas av en företrädare för 
unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik.  
Ordförandeskapet i de förberedande organen i de olika rådskonstellationerna, med undantag av 
konstellationen utrikes frågor, ska ombesörjas av den medlem av gruppen som innehar ordförande ­
skapet i rådskonstellationen i fråga, såvida inget annat beslutas i enlighet med artikel 4.  
Artikel 3  
Rådet i konstellationen allmänna frågor ska i samarbete med kommissionen säkerställa samstämmig ­
heten och kontinuiteten i de olika rådskonstellationernas arbete inom ramen för en flerårig program ­
planering. De medlemsstater som innehar ordförandeskapet ska med bistånd av rådets generalsek ­
retariat vidta alla åtgärder som behövs för att organisera rådets arbete och få det att fungera väl.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/341
Artikel 4  
Rådet ska anta ett beslut om tillämpningsåtgärder för detta beslut.  
10. Förklaring till artikel 17 i fördraget om Europeiska unionen 
Konferensen anser att kommissionen, när den inte längre kommer att inbegripa medborgare från alla 
medlemsstater, särskilt bör uppmärksamma nödvändigheten av att säkerställa full öppenhet i sina 
förbindelser med samtliga medlemsstater. Därför bör kommissionen ha nära förbindelser med alla 
medlemsstater, oavsett om de har en egen medborgare som kommissionsledamot eller ej, och 
kommissionen bör därvid ägna särskild uppmärksamhet åt nödvändigheten av att utbyta information 
och samråda med alla medlemsstater.  
Konferensen anser även att kommissionen bör vidta alla lämpliga åtgärder för att se till att full 
hänsyn tas till de faktiska politiska, sociala och ekonomiska förhållandena i alla medlemsstater, även i 
dem som inte har någon medborgare som kommissionsledamot. En av dessa åtgärder bör vara att 
man ser till att dessa medlemsstaters ställning beaktas genom att bestämmelser om lämpliga orga ­
nisatoriska arrangemang antas.  
11. Förklaring till artikel 17.6 och 17.7 i fördraget om Europeiska 
unionen  
Konferensen anser att Europaparlamentet och Europeiska rådet i enlighet med bestämmelserna i 
fördragen har gemensamt ansvar för att den process som leder fram till valet av Europeiska kom ­
missionens ordförande förlöper smidigt. Företrädare för Europaparlamentet och Europeiska rådet 
kommer därför att före Europeiska rådets beslut hålla de samråd som är nödvändiga, inom den 
ram som anses lämpligast. I enlighet med artikel 17.7 första stycket kommer dessa samråd att 
inriktas på kvalifikationerna hos kandidaterna till befattningen som kommissionens ordförande, 
med beaktande av valen till Europaparlamentet. Arrangemangen för dessa samråd kan komma att 
bestämmas närmare, vid lämplig tidpunkt, i samförstånd mellan Europaparlamentet och Europeiska 
rådet.  
12. Förklaring till artikel 18 i fördraget om Europeiska unionen 
1. Konferensen förklarar att lämpliga kontakter kommer att upprättas med Europaparlamentet 
under det förberedande arbetet inför utnämningen av unionens höga representant för utrikes frågor 
och säkerhetspolitik, vilken i enlighet med artikel 18 i fördraget om Europeiska unionen och artikel 5 i protokollet om övergångsbestämmelser kommer att ske samma dag som Lissabonfördraget träder i kraft; den höga representantens mandatperiod kommer att löpa från den dagen till slutet av man
­
datperioden för den då tjänstgörande kommissionen.  
2. Konferensen erinrar vidare om att unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhets ­
politik, vars mandatperiod inleds i november 2009 samtidigt som och med samma varaktighet som 
nästa kommissions mandatperiod, kommer att utnämnas i enlighet med bestämmelserna i artiklarna 
17 och 18 i fördraget om Europeiska unionen.SV C 83/342 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
13. Förklaring om den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken  
Konferensen framhåller att de bestämmelser i fördraget om Europeiska unionen som avser den 
gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken, inklusive inrättandet av befattningen som unionens 
höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik samt inrättandet av en avdelning för yttre åtgärder inte påverkar medlemstaternas nuvarande ansvar för utformningen och genomförandet av 
deras utrikespolitik och inte heller deras nationella representation i tredjeländer och internationella 
organisationer.  
Konferensen erinrar även om att de bestämmelser som styr den gemensamma säkerhets- och för
­
svarspolitiken inte påverkar den särskilda karaktären hos medlemsstaternas säkerhets- och försvars ­
politik. 
Konferensen framhåller att Europeiska unionen och dess medlemsstater även fortsättningsvis kommer 
att vara bundna av bestämmelserna i Förenta nationernas stadga, och särskilt säkerhetsrådets och dess 
medlemmars primära ansvar för att upprätthålla internationell fred och säkerhet.  
14. Förklaring om den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken  
Utöver de särskilda regler och förfaranden som avses i artikel 24.1 i fördraget om Europeiska 
unionen framhåller konferensen att bestämmelserna om den gemensamma utrikes- och säkerhets ­
politiken, däribland när det gäller unionens höga represent ant för utrikes frågor och säkerhetspolitik 
och avdelningen för yttre åtgärder, inte kommer att påverka varje enskild medlemsstats nuvarande 
rättsliga grund, ansvar och befogenheter i fråga om att utforma och genomföra sin utrikespolitik, sin 
nationella diplomattjänst, sina förbindelser med tredjeländer och sitt deltagande i internationella organisationer, inbegripet en medlemsstats medlemskap i FN:s säkerhetsråd.  
Konferensen noterar även att bestämmelserna om den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken 
inte ger kommissionen några nya befogenheter att ta initiativ till beslut eller ger Europaparlamentet 
en utökad roll.  
Konferensen erinrar även om att bestämmelserna som styr den gemensamma säkerhets- och försvars
­
politiken inte påverkar den särskilda karaktären hos medlemsstaternas säkerhets- och försvarspolitik.  
15. Förklaring till artikel 27 i fördraget om Europeiska unionen  
Konferensen förklarar att så snart Lissabonfördraget har undertecknats bör rådets generalsekreterare, 
den höga representanten för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken, kommissionen och 
medlemsstaterna inleda det förberedande arbetet med den europeiska avdelningen för yttre åtgärder.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/343
16. Förklaring till artikel 55.2 i fördraget om Europeiska unionen  
Konferensen anser att möjligheten att göra översättningar av fördragen till de språk som avses i 
artikel 55.2 bidrar till att uppnå målet för unionen att respektera rikedomen hos sin kulturella och 
språkliga mångfald enligt artikel 3.3 fjärde stycket. I detta sammanhang bekräftar konferensen den vikt som unionen fäster vid Europas kulturella mångfald och den särskilda uppmärksamhet som den 
fortsatt kommer att ägna dessa och andra språk.  
Konferensen rekommenderar de medlemsstater som vill utnyttja den möjlighet som medges i 
artikel 55.2 att inom sex månader efter under tecknandet av Lissabonfördraget meddela rådet till 
vilket eller vilka språk som fördragen kommer att översättas.  
17. Förklaring om företräde 
Konferensen erinrar om att fördragen och den rätt som antas av unionen på grundval av fördragen i 
enlighet med Europeiska unionens domstols fasta rättspraxis har företräde framför medlemsstaternas 
rätt på de villkor som fastställs i nämnda rättspraxis.  
Dessutom har konferensen beslutat att till slutakten foga yttrandet från rådets juridiska avdelning om 
företräde i dess lydelse enligt dokument 11197/07 (JUR 260):  
”Yttrande från rådets juridiska avdelning  
av den 22 juni 2007  
Det följer av rättspraxis vid domstolen att EG-lagstiftningens företräde är en grundläggande princip inom 
gemenskapsrätten. Enligt domstolen är denna princip en konstitutiv del av Europeiska gemenskapens särdrag. 
Vid tidpunkten för den första domen enligt denna rättspraxis (Costa mot Enel, den 15 juli 1964, mål 
6/64  (
 1 )) nämndes inte företräde i fördraget. Så är fallet än idag. Att principen om företräde inte kommer 
att införas i det framtida fördraget ändrar inte på något vis den gällande principen och gällande rättspraxis från domstolen .
 
___________  
( 1 ) ’Härav följer (…) att den rätt som uppkommit ur fördraget och som härrör från en autonom källa [kan] alltså inte, till följd av 
sin självständiga och särpräglade karaktär, … rättsligt befinna sig i konflikt med någon som helst nationell lagtext utan att 
förlora sin gemenskapskaraktär och utan att den rättsliga grunden för själva gemenskapen sätts i fråga .’ ” 
18. Förklaring om avgränsningen av befogenheter  
Konferensen understryker att, i enlighet med det system för uppdelning av befogenheter mellan 
unionen och medlemsstaterna som föreskrivs i fördraget om Europeiska unionen och fördraget 
om Europeiska unionens funktionssätt, ska varje befogenhet som inte tilldelas unionen i fördragen 
tillhöra medlemsstaterna.SV C 83/344 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
När fördragen tilldelar unionen en befogenhet som ska delas med medlemsstaterna på ett visst 
område, ska medlemsstaterna utöva sin befogenhet i den mån som unionen inte har utövat sin 
befogenhet eller har beslutat att inte längre utöva den. Den sistnämnda situationen kan uppstå när de 
behöriga unionsinstitutionerna beslutar att upphäva en lagstiftningsakt, särskilt för att säkerställa en ständig respekt för subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna. Rådet får, på initiativ av en eller 
flera av sina medlemmar (medlemsstaternas företrädare) och i enlighet med artikel 241 i fördraget 
om Europeiska unionens funktionssätt, uppmana kommissionen att lägga fram förslag till upp
­
hävande av en lagstiftningsakt. Konferensen välkomnar kommissionens förklaring att den kommer 
att ägna särskild uppmärksamhet åt dessa uppmaningar.  
Företrädarna för medlemsstaternas regeringar, församlade i en regeringskonferens, får också, i enlig ­
het med det ordinarie ändringsförfarande som fastställs i artikel 48.2–48.5 i fördraget om Europeiska 
unionen, besluta att ändra de fördrag som ligger till grund för unionen, inklusive för att utöka eller minska de befogenheter som tilldelas unionen i de nämnda fördragen.  
19. Förklaring till artikel 8 i fördraget om Europeiska unionens 
funktionssätt  
Konferensen är enig om att unionen, i sina allmänna insatser för att undanröja bristande jämställdhet 
mellan kvinnor och män, inom sina olika politikområden kommer att sträva efter att bekämpa alla slag av våld i hemmet. Medlemsstaterna bör vidta alla nödvändiga åtgärder för att förhindra och 
bestraffa dessa brottsliga handlingar samt att stödja och skydda brottsoffren.  
20. Förklaring till artikel 16 i fördraget om Europeiska unionens 
funktionssätt  
Konferensen förklarar att, varje gång sådana regler om skydd av personuppgifter som kan få direkta 
konsekvenser för den nationella säkerheten ska antas på grundval av artikel 16, måste vederbörlig 
hänsyn tas till detta. Den erinrar om att den för närvarande tillämpliga lagstiftningen (se särskilt direktiv 95/46/EG) föreskriver särskilda undantag i detta avseende.  
21. Förklaring om skydd av personuppgifter på området för straffrättsligt 
samarbete och polissamarbete
 
Konferensen är medveten om att det på grund av de särskilda förhållanden som gäller på områdena 
för straffrättsligt samarbete och polissamarbete kan visa sig bli nödvändigt med särskilda regler om 
skydd av personuppgifter och om fri rörlighet för sådana uppgifter på dessa områden, på grundval av 
artikel 16 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/345
22. Förklaring till artiklarna 48 och 79 i fördraget om Europeiska 
unionens funktionssätt  
Konferensen anser att om ett utkast till lagstiftningsakt på grundval av artikel 79.2 skulle påverka 
viktiga aspekter av en medlemsstats sociala trygghetssystem, inbegripet dess omfattning, kostnader 
eller ekonomiska struktur, eller inverka på den ekono miska jämvikten i det systemet enligt artikel 48 
andra stycket, kommer den medlemsstatens intressen vederbörligen att beaktas.  
23. Förklaring till artikel 48 andra stycket i fördraget om Europeiska 
unionens funktionssätt  
Konferensen erinrar om att Europeiska rådet i detta fall ska besluta med konsensus i enlighet med 
artikel 15.4 i fördraget om Europeiska unionen.  
24. Förklaring om Europeiska unionens ställning som juridisk person  
Konferensen bekräftar att det faktum att Europeiska unionen är en juridisk person inte på något sätt 
ger unionen rätt att lagstifta eller agera utanför de befogenheter som medlemsstaterna tilldelat den i 
fördragen.  
25. Förklaring till artiklarna 75 och 215 i fördraget om Europeiska 
unionens funktionssätt  
Konferensen erinrar om att respekt för de grundläggande rättigheterna och friheterna i synnerhet 
innebär att tillbörlig uppmärksamhet ägnas åt skydd och efterlevnad av den rätt att utnyttja de garantier som föreskrivs i lagar och som tillkommer berörda fysiska personer eller berörda enheter. 
För detta ändamål och i syfte att garantera en grundlig rättslig prövning av beslut om vidtagande av 
restriktiva åtgärder mot en fysisk person eller en enhet, måste sådana beslut grunda sig på klara och 
tydliga kriterier. Dessa kriterier bör vara anpassade till det specifika innehållet i varje restriktiv åtgärd.  
26. Förklaring om en medlemsstats icke-deltagande i en åtgärd som 
grundar sig på avdelning V i tredje delen av fördraget om Europeiska 
unionens funktionssätt  
Konferensen förklarar att när en medlemsstat väljer att inte delta i en åtgärd som grundar sig på 
avdelning V i tredje delen av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, kommer rådet att ingående diskutera tänkbara återverkningar och konsekvenser av att medlemsstaten inte deltar i åtgärden.  
Dessutom får varje medlemsstat uppmana kommissionen att undersöka situationen med utgångs
­
punkt i artikel 116 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.  
Föregående stycken påverkar inte en medlemsstats möjligheter att hänskjuta frågan till Europeiska 
rådet.SV C 83/346 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
27. Förklaring till artikel 85.1 andra stycket i fördraget om 
Europeiska unionens funktionssätt  
Konferensen anser att nationella bestämmelser och förfaranden för inledande av brottsutredningar 
bör beaktas i de förordningar som avses i artikel 85.1 andra stycket i fördraget om Europeiska 
unionens funktionssätt.  
28. Förklaring till artikel 98 i fördraget om Europeiska unionens 
funktionssätt  
Konferensen noterar att bestämmelserna i artikel 98 ska tillämpas i enlighet med gällande praxis. 
Uttrycket ”sådana åtgärder är nödvändiga för att uppväga de ekonomiska nackdelar som uppkommit 
genom Tysklands delning för näringslivet i vissa av de områden i förbundsrepubliken som påverkats 
av delningen” ska tolkas i enlighet med befintlig rättspraxis från Europeiska unionens domstol.  
29. Förklaring till artikel 107.2 c i fördraget om Europeiska unionens 
funktionssätt  
Konferensen noterar att artikel 107.2 c ska tolkas i enlighet med befintlig rättspraxis från Europeiska 
unionens domstol om tillämpligheten av bestämmelserna på stöd som beviljas vissa områden i Förbundsrepubliken Tyskland som påverkats av Tysklands tidigare delning.  
30. Förklaring till artikel 126 i fördraget om Europeiska unionens 
funktionssätt  
När det gäller artikel 126 bekräftar konferensen att en ökning av tillväxtpotentialen och ett säker
­
ställande av sunda offentliga finanser utgör de två grundpelarna i unionens och medlemsstaternas 
ekonomiska politik och budgetpolitik. Stabilitets- och tillväxtpakten är ett viktigt instrument för att 
uppnå dessa mål.  
Konferensen bekräftar på nytt sitt åtagande när det gäller bestämmelserna om stabilitets- och till ­
växtpakten, vilka utgör ramen för samordningen av budgetpolitiken i medlemsstaterna.  
Konferensen bekräftar att ett system som grundar sig på regler är den bästa garantin för att åtagan ­
den genomförs och för att alla medlemsstater behandlas lika.  
I detta sammanhang bekräftar konferensen på nytt även att den står fast vid målen i Lissabon ­
strategin: nya arbetstillfällen, strukturreformer och social sammanhållning.  
Unionen strävar efter att uppnå välavvägd ekonomisk tillväxt och prisstabilitet. I den ekonomiska 
politiken och budgetpolitiken ska därför de rätta prioriteringarna fastställas när det gäller ekonomiska 
reformer, innovation, konkurrenskraft och förstärkande av privata investeringar och privatkonsum ­
tionen under perioder med svag ekonomisk tillväxt. Inriktningen i budgetbeslut på nationell nivåSV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/347
och unionsnivå bör återspegla detta, särskilt genom en omstrukturering av de offentliga inkomsterna 
och utgifterna samtidigt som budgetdisciplinen respekteras i enlighet med fördragen och stabilitets- 
och tillväxtpakten.  
Vikten av en sund budgetpolitik genom hela konjunkturcykeln understryks av de budgetmässiga och 
ekonomiska utmaningar som medlemsstaterna står inför.  
Konferensen är enig om att medlemsstaterna aktivt bör använda perioder av ekonomisk återhämt ­
ning till att stärka de offentliga finanserna och förbättra sin budgetsituation. Målet är att under goda 
tider gradvis uppnå ett budgetöverskott som ger det nödvändiga utrymmet för anpassning till 
konjunkturnedgångar och därigenom bidrar till långsiktig stabilitet i de offentliga finanserna.  
Medlemsstaterna ser fram emot eventuella förslag från kommissionen och ytterligare bidrag från 
medlemsstaterna i syfte att förstärka och förtydliga genomförandet av stabilitets- och tillväxtpakten. 
Medlemsstaterna kommer att vidta alla nödvändiga åtgärder för att öka sina ekonomiers tillväxtpo ­
tential. Förbättrad samordning av den ekonomiska politiken skulle kunna stödja denna målsättning. 
Denna förklaring föregriper inte den framtida debatten om stabilitets- och tillväxtpakten.  
31. Förklaring till artikel 156 i fördraget om Europeiska unionens 
funktionssätt  
Konferensen bekräftar att de politikområden som beskrivs i artikel 156 i huvudsak faller inom 
medlemsstaternas behörighetsområde. De främjande åtgärder och samordningsåtgärder som ska vid ­
tas på unionsnivå i enlighet med bestämmelserna i denna artikel är av kompletterande karaktär. De tjänar till att förstärka samarbetet mellan medlemsstaterna och inte till att harmonisera de nationella 
systemen. De garantier och den praxis som finns i varje medlemsstat när det gäller ansvaret hos 
arbetsmarknadens parter påverkas inte av dessa åtgärder.  
Denna förklaring påverkar inte tillämpningen av de bestämmelser i fördragen som tilldelar unionen 
befogenheter, inbegripet avseende sociala frågor.  
32. Förklaring till artikel 168.4 c i fördraget om Europeiska unionens 
funktionssätt
 
Konferensen förklarar att de åtgärder om vilka beslut ska fattas i enlighet med artikel 168.4 c måste 
respektera de gemensamma angelägenheterna i fråga om säkerhet och ha till syfte att fastställa höga 
kvalitets- och säkerhetsstandarder, om de nationella standarder som påverkar den inre marknaden i 
annat fall hindrar att en hög nivå av skydd för människors hälsa uppnås.SV C 83/348 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
33. Förklaring till artikel 174 i fördraget om Europeiska unionens 
funktionssätt  
Konferensen anser att hänvisningen i artikel 174 till öregioner även kan inbegripa hela östater, 
förutsatt att nödvändiga kriterier uppfylls.  
34. Förklaring till artikel 179 i fördraget om Europeiska unionens 
funktionssätt  
Konferensen är enig om att unionen vederbörligen kommer att beakta de grundläggande riktlinjerna 
och valen i medlemsstaternas forskningspolitik när den vidtar åtgärder inom forskning och teknisk 
utveckling.  
35. Förklaring till artikel 194 i fördraget om Europeiska unionens 
funktionssätt  
Konferensen anser att artikel 194 inte påverkar medlemsstaternas rätt att vidta de åtgärder som 
behövs för att säkerställa sin energiförsörjning på de villkor som anges i artikel 347.  
36. Förklaring till artikel 218 i fördraget om Europeiska unionens 
funktionssätt om medlemsstaternas förhandlingar om och ingående av 
internationella avtal avseende området med frihet, säkerhet och rättvisa  
Konferensen bekräftar att medlemsstaterna har rätt att förhandla om och ingå avtal med tredjeländer 
eller internationella organisationer på de områden som omfattas av tredje delen avdelning V kapitlen 3, 4 och 5, om avtalen i fråga överensstämmer med unionsrätten.  
37. Förklaring till artikel 222 i fördraget om Europeiska unionens 
funktionssätt
 
Utan att det påverkar de åtgärder som unionen har beslutat för att uppfylla kravet på solidaritet med 
en medlemsstat som utsätts för en terroristattack eller som drabbas av en naturkatastrof eller en 
katastrof som orsakas av människor, ska ingen av bestämmelserna i artikel 222 vara avsedd att 
påverka en annan medlemsstats rätt att välja det lämpligaste sättet att uppfylla sitt eget krav på 
solidaritet med den medlemsstaten.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/349
38. Förklaring till artikel 252 i fördraget om Europeiska unionens 
funktionssätt angående antalet generaladvokater i domstolen  
Konferensen förklarar att om domstolen, i enlighet med artikel 252 första stycket i fördraget om 
Europeiska unionens funktionssätt, begär att antalet generaladvokater ska utökas med tre (till elva i 
stället för åtta) kommer rådet genom enhälligt beslut att godkänna en sådan ökning.  
I det fallet samtycker konferensen till att Polen, liksom redan nu är fallet med Tyskland, Frankrike, 
Italien, Spanien och Förenade kungariket, får en ständig generaladvokat och inte längre deltar i 
rotationssystemet, varvid fem generaladvokater i stället för tre kommer att rotera i det nuvarande 
rotationssystemet.  
39. Förklaring till artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens 
funktionssätt  
Konferensen noterar att kommissionen, i enlighet med sin fasta praxis, avser att fortsätta att samråda 
med av medlemsstaterna utsedda experter vid utarbetandet av kommissionens utkast till delegerade 
akter på området finansiella tjänster.  
40. Förklaring till artikel 329 i fördraget om Europeiska unionens 
funktionssätt  
Konferensen förklarar att medlemsstaterna när de gör en begäran om upprättande av ett fördjupat 
samarbete får ange om de redan i det skedet avser att tillämpa artikel 333, om utökning av omröst ­
ningarna med kvalificerad majoritet, eller använda det ordinarie lagstiftningsförfarandet.  
41. Förklaring till artikel 352 i fördraget om Europeiska unionens 
funktionssätt  
Konferensen förklarar att hänvisningen i artikel 352.1 i fördraget om Europeiska unionens funktions ­
sätt till unionens mål avser de mål som anges i artikel 3.2 och 3.3 i fördraget om Europeiska 
unionen och målen i artikel 3.5 i nämnda fördrag när det gäller yttre åtgärder enligt femte delen 
i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Det är därför uteslutet att en åtgärd som grundar 
sig på artikel 352 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt endast ska eftersträva mål som anges i artikel 3.1 i fördraget om Europeiska unio nen. I detta sammanhang noterar konferensen att i 
enlighet med artikel 31.1 i fördraget om Europeiska unionen får lagstiftningsakter inte antas på 
området för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken.SV C 83/350 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
42. Förklaring till artikel 352 i fördraget om Europeiska unionens 
funktionssätt  
Konferensen understryker att, i enlighet med Europeiska unionens domstols fasta rättspraxis, kan 
artikel 352 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, som är en integrerad del av ett 
institutionellt system som grundas på principen om tilldelad befogenhet, inte ligga till grund för en utvidgning av tillämpningsområdet för unionens befogenhet utöver den allmänna ram som skapas 
av bestämmelserna i fördragen som helhet, särskilt de bestämmelser i vilka unionens uppgifter och 
verksamhet fastställs. Denna artikel kan under inga omständigheter användas som grund för anta
­
gande av bestämmelser som i sak skulle innebära en ändring av fördragen utan att det förfarande som fastställts för detta ändamål har följts.  
43. Förklaring till artikel 355.6 i fördraget om Europeiska unionens 
funktionssätt  
De höga fördragsslutande parterna samtycker till att Europeiska rådet enligt artikel 355.6 antar ett 
beslut som leder till en ändring av ställningen för Mayotte i förhållande till unionen, så att detta territorium blir ett yttersta randområde enligt artikel 355.1 och artikel 349, när de franska myndig
­
heterna meddelar Europeiska rådet och kommissi onen att den pågående utvecklingen när det gäller 
öns interna ställning medger detta.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/351
B. FÖRKLARINGAR OM PROTOKOLL SOM ÄR FOGADE TILL 
FÖRDRAGEN  
44. Förklaring till artikel 5 i protokollet om Schengenregelverket 
införlivat inom Europeiska unionens ramar  
Konferensen noterar att om en medlemsstat, i enlighet med artikel 5.2 i protokollet om Schengen ­
regelverket införlivat inom Europeiska unionens ramar, har lämnat en underrättelse om att den inte 
önskar delta i ett förslag eller initiativ, kan underrättelsen dras tillbaka när som helst innan den åtgärd som utvecklar Schengenregelverket antas.  
45. Förklaring till artikel 5.2 i protokollet om Schengenregelverket 
införlivat inom Europeiska unionens ramar  
Konferensen förklarar att när Förenade kungariket eller Irland har underrättat rådet om att medlems
­
staten inte har för avsikt att delta i en åtgärd som utvecklar en del av Schengenregelverket i vilken den deltar, kommer rådet att hålla en ingående diskussion om eventuella följder av att den medlems
­
staten inte deltar i åtgärden. Diskussionen inom rådet bör föras mot bakgrund av de uppgifter som kommissionen lämnar om förhållandet mellan förslaget och Schengenregelverket.  
46. Förklaring till artikel 5.3 i protokollet om Schengenregelverket 
införlivat inom Europeiska unionens ramar  
Konferensen erinrar om att om rådet inte fattar något beslut efter en första diskussion om sakfrå
­
gorna, får kommissionen lägga fram ett ändrat förslag för ytterligare en omprövning av sakfrågorna i rådet inom tidsfristen på fyra månader.  
47. Förklaring till artikel 5.3, 5.4 och 5.5 i protokollet om Schengen- 
regelverket införlivat inom Europeiska unionens ramar
 
Konferensen noterar att de villkor som ska anges i det beslut som avses i artikel 5.3, 5.4 eller 5.5 i 
protokollet om Schengenregelverket införlivat inom Europeiska unionens ramar, kan fastställa att den 
berörda medlemsstaten i förekommande fall ska bära de direkta ekonomiska konsekvenser som med 
nödvändighet och oundvikligen följer av att den upphör att delta i en del av eller hela det regelverk 
som avses i ett beslut som fattas av rådet i enlighet med artikel 4 i nämnda protokoll.SV C 83/352 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
48. Förklaring om protokollet om Danmarks ställning 
Konferensen noterar att Danmark förklarar att det inte kommer att använda sin rösträtt för att 
förhindra antagande av de bestämmelser som inte är tillämpliga på Danmark när det gäller rättsakter 
som ska antas av rådet ensamt eller gemensamt med Europaparlamentet och som innehåller både 
bestämmelser som är tillämpliga på Danmark och bestämmelser som inte är tillämpliga på Danmark, därför att de har en rättslig grund för vilken del I i protokollet om Danmarks ställning är tillämplig.  
Konferensen noterar dessutom att Danmark, på grundval av konferensens förklaring om artikel 222, 
förklarar att landets deltagande i åtgärder eller rättsakter enligt artikel 222 kommer att ske i enlighet med del I och del II i protokollet om Danmarks ställning.  
49. Förklaring om Italien 
Konferensen noterar att det i protokollet om Italien, som 1957 fogades till fördraget om upprät
­
tandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, ändrat vid antagandet av fördraget om Europeiska unionen, preciseras följande:  
”DE HÖGA FÖRDRAGSSLUTANDE PARTERNA  
SOM ÖNSKAR lösa vissa problem avseende Italien,  
HAR ENATS OM följande bestämmelser som ska fogas till detta fördrag.  
GEMENSKAPENS MEDLEMSSTATER  
BEAKTAR att den italienska regeringen genomför ett tioårigt ekonomiskt utvecklingsprogram vars 
mål är att rätta till obalanserna i den italienska ekonomin i synnerhet genom att bygga upp en 
infrastruktur i de mindre utvecklade områdena i södra Italien och på de italienska öarna samt genom 
att skapa nya arbetstillfällen för att avskaffa arbetslösheten,  
HÄNVISAR TILL att principerna och målen i den italienska regeringens program har övervägts och 
blivit godkända av internationella samarbetsorgan i vilka medlemsstaterna är medlemmar,  
INSER att det ligger i deras gemensamma intresse att målen i det italienska programmet uppnås,  
ÄR ENIGA OM att rekommendera gemenskapens institut ioner att använda alla de medel och för
­
faranden som föreskrivs i fördraget och då särskilt att på ett lämpligt sätt utnyttja Europeiska investeringsbankens och Europeiska socialfondens resurser för att underlätta genomförandet av 
den italienska regeringens uppgift,SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/353
ANSER att gemenskapens institutioner vid tillämpningen av fördraget bör beakta de stora påfrest ­
ningar som Italiens ekonomi kommer att utsättas för under de kommande åren och det önskvärda i 
att undvika sådana riskfyllda belastningar, särskilt vad gäller betalningsbalansen eller sysselsättnings ­
nivån, som skulle kunna äventyra tillämpningen av fördraget i Italien,  
ERKÄNNER särskilt att det vid tillämpningen av artiklarna 109h och 109i blir nödvändigt att se till 
att de åtgärder som krävs av den italienska regeringen inte äventyrar genomförandet av regeringens 
program för ekonomisk utveckling och höjning av befolkningens levnadsstandard.”  
50. Förklaring till artikel 10 i protokollet om övergångsbestämmelser  
Konferensen uppmanar Europaparlamentet, rådet och kommissionen att inom ramen för sina re ­
spektive befogenheter sträva efter att, i lämpliga fall och i den mån det är möjligt inom den tidsfrist på fem år som anges i artikel 10.3 i protokollet om övergångsbestämmelser, anta rättsakter som 
ändrar eller ersätter de akter som avses i artikel 10.1 i det protokollet.SV C 83/354 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
C. FÖRKLARINGAR FRÅN MEDLEMSSTATERNA  
51. Förklaring från Konungariket Belgien om de nationella parlamenten  
Belgien preciserar att, enligt dess konstitutionella rätt, agerar såväl det federala parlamentets repre ­
sentanthus och senat som de olika gemenskapernas och regionernas parlamentariska församlingar, 
med hänsyn till de befogenheter som utövas av unionen, som ingående delar i det nationella 
parlamentariska systemet eller kammare i det nationella parlamentet.  
52. Förklaring från Konungariket Belgien, Republiken Bulgarien, 
Förbundsrepubliken Tyskland, Republiken Grekland, Konungariket Spanien, 
Republiken Italien, Republiken Cypern, Republiken Litauen, Storhertig- 
dömet Luxemburg, Republiken Ungern, Republiken Malta, Republiken 
Österrike, Republiken Portugal, Rumänien, Republiken Slovenien och 
Republiken Slovakien om Europeiska unionens symboler 
Belgien, Bulgarien, Tyskland, Grekland, Spanien, Italien, Cypern, Litauen, Luxemburg, Ungern, Malta, 
Österrike, Portugal, Rumänien, Slovenien och Slovakien förklarar att flaggan som föreställer en cirkel 
av tolv gula stjärnor på blå botten, hymnen som är hämtad från Hymn till glädjen i Ludwig van 
Beethovens nionde symfoni, mottot  Förenade i mångfalden , euron som Europeiska unionens valuta och 
Europadagen den 9 maj även i fortsättningen för dem kommer att vara symboler för medborgarnas 
gemensamma tillhörighet till Europeiska unionen och deras anknytning till denna.  
53. Förklaring från Republiken Tjeckien om Europeiska unionens stadga 
om de grundläggande rättigheterna  
1. Republiken Tjeckien erinrar om att bestämmelserna i Europeiska unionens stadga om de 
grundläggande rättigheterna riktar sig till Europeiska unionens institutioner och organ med beaktande 
av subsidiaritetsprincipen och fördelningen av befogenheter mellan Europeiska unionen och dess 
medlemsstater såsom den bekräftas i förklaring (nr 18) om avgränsningen av befogenheter. Repu ­
bliken Tjeckien betonar att bestämmelserna i stadgan riktar sig till medlemsstaterna enbart när de 
tillämpar unionsrätten och inte när de antar och tillämpar nationell rätt oberoende av unionsrätten.  
2. Republiken Tjeckien understryker även att stadgan inte innebär någon utvidgning av tillämp ­
ningsområdet för unionsrätten och inte medför någon ny befogenhet för unionen. Den inskränker 
inte tillämpningsområdet för nationell rätt och begränsar inte några av de nationella myndigheternas 
nuvarande befogenheter på detta område.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/355
3. Republiken Tjeckien betonar att i den mån som grundläggande rättigheter och principer enligt 
medlemsstaternas gemensamma konstitutionella traditioner erkänns i denna stadga ska rättigheterna 
och principerna tolkas i samstämmighet med dessa traditioner.  
4. Republiken Tjeckien understryker vidare att ingen bestämmelse i denna stadga får tolkas som 
att den inskränker eller inkräktar på de mänskliga rättigheter och grundläggande friheter som inom 
respektive tillämpningsområde erkänns i unionsrätten och de internationella konventioner i vilka 
unionen eller samtliga medlemsstater är parter, särskilt europeiska konventionen om skydd för de 
mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, samt i medlemsstaternas författningar.  
54. Förklaring från Förbundsrepubliken Tyskland, Irland, Republiken 
Ungern, Republiken Österrike och Konungariket Sverige  
Tyskland, Irland, Ungern, Österrike och Sverige noterar att de centrala bestämmelserna i fördraget 
om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen inte har ändrats i sak sedan det fördraget 
trädde i kraft och behöver uppdateras. De stöder därför tanken på en konferens mellan företrädarna 
för medlemsstaternas regeringar, som bör sammankallas så snart som möjligt.  
55. Förklaring från Konungariket Spanien och Förenade konunga- 
riket Storbritannien och Nordirland  
Fördragen är tillämpliga på Gibraltar i dess egenskap av ett europeiskt territorium för vars yttre 
förbindelser en medlemsstat är ansvarig. Detta medför inte någon förändring av de berörda medlems ­
staternas ståndpunkter.  
56. Förklaring från Irland om artikel 3 i protokollet om Förenade 
kungarikets och Irlands ställning med avseende på området med frihet, 
säkerhet och rättvisa  
Irland bekräftar sin uppslutning bakom unione n som ett område med frihet, säkerhet och rättvisa 
och med respekt för de grundläggande rättigheterna samt de olika rättssystemen och rättsliga tradi ­
tionerna i medlemsstaterna, inom vilket medborgarna åtnjuter en hög säkerhetsnivå.  
Irland förklarar därför att landet är fast beslutet att i enlighet med artikel 3 i protokollet om Förenade 
kungarikets och Irlands ställning med avseende på området med frihet, säkerhet och rättvisa i största 
möjliga utsträckning utöva sin rätt att delta i beslut om åtgärder enligt avdelning V i tredje delen av 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.  
Irland kommer i synnerhet att i största möjliga utsträckning delta i åtgärder på området för polis ­
samarbete.SV C 83/356 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
Irland erinrar dessutom om att landet i enlighet med artikel 8 i protokollet skriftligen får meddela 
rådet att landet inte längre önskar omfattas av protokollet. Irland avser att inom tre år efter Lissabon ­
fördragets ikraftträdande se över hur dessa bestämmelser fungerar.  
57. Förklaring från Republiken Italien om Europaparlamentets 
sammansättning  
Italien konstaterar att enligt artikel 10 och artikel 14 i fördraget om Europeiska unionen ska 
Europaparlamentet vara sammansatt av företrädare för unionens medborgare, vilka ska företrädas 
med degressiv proportionalitet.  
Italien konstaterar även att enligt artikel 9 i fördraget om Europeiska unionen och artikel 20 i 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ska varje medborgare i en medlemsstat ha unions ­
medborgarskap.  
Därför anser Italien, utan att det påverkar tillämpningen av beslutet om valperioden 2009–2014, att 
varje beslut som antas av Europeiska rådet på Europaparlamentets initiativ och med dess godkän ­
nande för att fastställa Europaparlamentets sammansättning ska respektera de principer som anges i 
artikel 14.2 första stycket.  
58. Förklaring från Republiken Lettland, Republiken Ungern och 
Republiken Malta om stavningen av namnet på den gemensamma valutan i 
fördragen  
Utan att det påverkar den enhetliga stavningen av namnet på Europeiska unionens gemensamma 
valuta enligt fördragen och hur denna anges på sedlar och mynt, förklarar Lettland, Ungern och Malta att stavningen av namnet på den gemensamma valutan, inbegripet de avledningar av detta ord 
som används i den lettiska, den ungerska och den maltesiska versionen av fördragen, inte har någon 
inverkan på de befintliga reglerna i det lettiska, det ungerska och det maltesiska språket.  
59. Förklaring från Konungariket Nederländerna till artikel 312 i 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt
 
Konungariket Nederländerna kommer att godkänna ett beslut enligt artikel 312.2 andra stycket i 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt när en revidering av det beslut som avses i 
artikel 311 tredje stycket i det fördraget har givit Nederländerna en tillfredsställande lösning på 
dess i förhållande till unionens budget alltför negativa nettobetalningssituation.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/357
60. Förklaring från Konungariket Nederländerna till artikel 355 i 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt  
Konungariket Nederländerna förklarar att ett initiativ till ett beslut enligt artikel 355.6 i syfte att 
ändra Nederländska Antillernas och/eller Arubas ställning i förhållande till unionen kommer att 
läggas fram endast på grundval av ett beslut som fattats i enlighet med Konungariket Nederländernas 
stadga.  
61. Förklaring från Republiken Polen om Europeiska unionens stadga om 
de grundläggande rättigheterna  
Stadgan påverkar inte på något sätt medlemsstaternas rätt att lagstifta på området för allmän moral, 
familjerätt samt skyddet för människans värdighet och respekt för människans fysiska och moraliska integritet.  
62. Förklaring från Republiken Polen om protokollet om Polens och 
Förenade kungarikets tillämpning av Europeiska unionens stadga om de 
grundläggande rättigheterna  
Republiken Polen förklarar att, med hänsyn till traditionerna från fackföreningsrörelsen Solidaritet 
och dess betydelsefulla bidrag till kampen för sociala rättigheter och arbetstagares rättigheter, re
­
spekterar landet fullt ut de sociala rättigheter och arbetstagares rättigheter som fastställs i unions ­
rätten och särskilt de rättigheter som bekräftas i avdelning IV i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.  
63. Förklaring från Förenade konungariket Storbritannien och 
Nordirland om definitionen av begreppet ”medborgare”  
Med avseende på fördragen och fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen 
och någon av de akter som har sin grund i dessa fördrag eller som fortsätter att gälla i kraft av dessa, 
upprepar Förenade kungariket den förklaring landet avgav den 31 december 1982 om definitionen av begreppet ”medborgare” med undantaget att hänvisningen till ”medborgare i de brittiska beroende territorierna” ska tolkas som ”medborgare i de brittiska utomeuropeiska territorierna”.  
64. Förklaring från Förenade konungariket Storbritannien och 
Nordirland om rösträtten i val till Europaparlamentet  
Förenade kungariket noterar att artikel 14 i fördraget om Europeiska unionen och andra bestäm
­
melser i fördragen inte är avsedda att ändra grunden för rösträtten i val till Europaparlamentet.SV C 83/358 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
65. Förklaring från Förenade konungariket Storbritannien och 
Nordirland om artikel 75 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt  
Förenade kungariket stöder fullt ut kraftfulla åtgärder när det gäller att besluta om ekonomiska 
sanktioner som syftar till att förebygga och bekämpa terrorism och därmed sammanhängande verk ­
samhet. Förenade kungariket förklarar därför att det har för avsikt att, i enlighet med artikel 3 i 
protokollet om Förenade kungarikets och Irlands ställning med avseende på området med frihet, 
säkerhet och rättvisa, utöva sin rätt att delta i antaga ndet av alla förslag som läggs fram enligt 
artikel 75 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/359

JÄMFÖRELSETABELLER  (*) 
Fördraget om Europeiska unionen  
Tidigare numrering i fördraget om 
Europeiska unionen  Ny numrering i fördraget om Europeiska 
unionen  
AVDELNING I – GEMENSAMMA BESTÄM ­
MELSER  AVDELNING I – GEMENSAMMA BESTÄM ­
MELSER  
Artikel 1  Artikel 1 
Artikel 2  
Artikel 2  Artikel 3 
Artikel 3 (upphävd) (  1 ) 
Artikel 4  
Artikel 5 (  2 ) 
Artikel 4 (upphävd) (  3 ) 
Artikel 5 (upphävd) (  4 ) 
Artikel 6  Artikel 6 
Artikel 7  Artikel 7 
Artikel 8  
AVDELNING II – BESTÄMMELSER OM ÄND ­
RING AV FÖRDRAGET OM UPPRÄTTANDET 
AV EUROPEISKA EKONOMISKA GEMENSKA ­
PEN I SYFTE ATT UPPRÄTTA EUROPEISKA 
GEMENSKAPEN  AVDELNING II – BESTÄMMELSER OM DE ­
MOKRATISKA PRINCIPER 
Artikel 8 (upphävd) (  5 ) Artikel 9 
Artikel 10 (  6 ) 
( 1 ) Ersatt i sak av artikel 7 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallat  EUF-fördraget ) 
och artikel 13.1 och artikel 21.3 andra stycket i fördraget om Europeiska unionen (nedan kallat  EU- 
fördraget ). 
( 2 ) Ersätter artikel 5 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen (nedan kallat  EG-fördraget ). 
( 3 ) Ersatt i sak av artikel 15. 
( 4 ) Ersatt i sak av artikel 13.2. 
( 5 ) Genom artikel 8 i EU-fördraget, vilken gällde före Lissabonfördragets ikraftträdande (nedan kallat  det 
nuvarande EU-fördraget ), ändrades EG-fördraget. Dessa ändringar har införlivats i det senare fördraget och 
artikel 8 är upphävd. Artikelns nummer används för att införa en ny bestämmelse. 
( 6 ) Punkt 4 ersätter i sak artikel 191 första stycket i EG-fördraget.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/361  
(*) Dessa två tabeller har sitt ursprung i de tabeller som avses i artikel 5 i Lissabonfördraget, dock utan 
mittenkolumnen som återgav den tillfälliga numreringen i Lissabonfördraget.
Tidigare numrering i fördraget om 
Europeiska unionen  Ny numrering i fördraget om Europeiska 
unionen  
Artikel 11  
Artikel 12  
AVDELNING III – BESTÄMMELSER OM 
ÄNDRING AV FÖRDRAGET OM UPPRÄT ­
TANDET AV EUROPEISKA KOL- OCH STÅL ­
GEMENSKAPEN  AVDELNING III – INSTITUTIONELLA BE ­
STÄMMELSER 
Artikel 9 (upphävd) (  7 ) Artikel 13 
Artikel 14 (  8 ) 
Artikel 15 (  9 ) 
Artikel 16 (  10 ) 
Artikel 17 (  11 ) 
Artikel 18  
Artikel 19 (  12 ) 
AVDELNING IV – BESTÄMMELSER OM 
ÄNDRING AV FÖRDRAGET OM UPPRÄT ­
TANDET AV EUROPEISKA ATOMENERGI- 
GEMENSKAPEN  AVDELNING IV – BESTÄMMELSER OM FÖR ­
DJUPADE SAMARBETEN  
Artikel 10 (upphävd) (  13 ) 
Artiklarna 27a–27e (ersatta) 
Artiklarna 40–40b (ersatta) 
Artiklarna 43–45 (ersatta)  Artikel 20 (  14 ) 
( 7 ) Genom artikel 9 i det nuvarande EU-fördraget ändrades fördraget om upprättandet av Europeiska kol- 
och stålgemenskapen. Det fördraget upphörde att gälla den 23 juli 2002. Artikel 9 är upphävd och 
dess nummer används för att införa en annan bestämmelse. 
( 8 ) — Punkterna 1 och 2 ersätter i sak artikel 189 i EG-fördraget. 
— Punkterna 1–3 ersätter i sak artikel 190.1–190.3 i EG-fördraget. — Punkt 1 ersätter i sak artikel 192 första stycket i EG-fördraget. 
— Punkt 4 ersätter i sak artikel 197 första stycket i EG-fördraget. 
(
 9 ) Ersätter i sak artikel 4. 
( 10 ) — Punkt 1 ersätter i sak artikel 202 första och andra strecksatserna i EG-fördraget. 
— Punkterna 2 och 9 ersätter i sak artikel 203 i EG-fördraget. 
— Punkterna 4 och 5 ersätter i sak artikel 205.2 och 205.4 i EG-fördraget. 
( 11 ) — Punkt 1 ersätter i sak artikel 211 i EG-fördraget. 
— Punkterna 3 och 7 ersätter i sak artikel 214 i EG-fördraget. — Punkt 6 ersätter i sak artikel 217.1, 217.3 och 217.4 i EG-fördraget. 
(
 12 ) — Ersätter i sak artikel 220 i EG-fördraget. 
— Punkt 2 första stycket ersätter i sak artikel 221 första stycket i EG-fördraget. 
( 13 ) Genom artikel 10 i det nuvarande EU-fördraget ändrades fördraget om upprättandet av Europeiska 
atomenergigemenskapen. Dessa ändringar har införlivats i det fördraget och artikel 10 är upphävd. Artikelns nummer används för att införa en annan bestämmelse. 
(
 14 ) Ersätter även artiklarna 11 och 11a i EG-fördraget.SV C 83/362 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
Tidigare numrering i fördraget om 
Europeiska unionen  Ny numrering i fördraget om Europeiska 
unionen  
AVDELNING V –BESTÄMMELSER OM EN 
GEMENSAM UTRIKES- OCH SÄKERHETS ­
POLITIK AVDELNING V – ALLMÄNNA BESTÄMMEL ­
SER OM UNIONENS YTTRE ÅTGÄRDER OCH 
SÄRSKILDA BESTÄMMELSER OM DEN GE ­
MENSAMMA UTRIKES- OCH SÄKERHETS ­
POLITIKEN 
Kapitel 1 – Allmänna bestämmelser om unio ­
nens yttre åtgärder  
Artikel 21  
Artikel 22  
Kapitel 2 – Särskilda bestämmelser om den 
gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken  
Avsnitt 1 – Gemensamma bestämmelser  
Artikel 23  
Artikel 11  Artikel 24 
Artikel 12  Artikel 25 
Artikel 13  Artikel 26 
Artikel 27  
Artikel 14  Artikel 28 
Artikel 15  Artikel 29 
Artikel 22 (flyttad)  Artikel 30 
Artikel 23 (flyttad)  Artikel 31 
Artikel 16  Artikel 32 
Artikel 17 (flyttad)  Artikel 42 
Artikel 18  Artikel 33 
Artikel 19  Artikel 34 
Artikel 20  Artikel 35 
Artikel 21  Artikel 36 
Artikel 22 (flyttad)  Artikel 30 
Artikel 23 (flyttad)  Artikel 31 
Artikel 24  Artikel 37SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/363
Tidigare numrering i fördraget om 
Europeiska unionen  Ny numrering i fördraget om Europeiska 
unionen  
Artikel 25  Artikel 38 
Artikel 39  
Artikel 47 (flyttad)  Artikel 40 
Artikel 26 (upphävd)  
Artikel 27 (upphävd)  
Artikel 27a (ersatt) (  15 ) Artikel 20 
Artikel 27b (ersatt) (  15 ) Artikel 20 
Artikel 27c (ersatt) (  15 ) Artikel 20 
Artikel 27d (ersatt) (  15 ) Artikel 20 
Artikel 27e (ersatt) (  15 ) Artikel 20 
Artikel 28  Artikel 41 
Avsnitt 2 – Bestämmelser om den gemen ­
samma säkerhets- och försvarspolitiken  
Artikel 17 (flyttad)  Artikel 42 
Artikel 43  
Artikel 44  
Artikel 45  
Artikel 46  
AVDELNING VI – BESTÄMMELSER OM PO ­
LISSAMARBETE OCH STRAFFRÄTTSLIGT 
SAMARBETE (upphävd) (  16 ) 
Artikel 29 (ersatt) (  17 ) 
Artikel 30 (ersatt) (  18 ) 
Artikel 31 (ersatt) (  19 ) 
( 15 ) Artiklarna 27a–27e i det nuvarande EU-fördraget, om närmare samarbete, ska även ersättas med 
artiklarna 326–334 i EUF-fördraget. 
( 16 ) Bestämmelserna i avdelning VI i det nuvarande EU-fördraget om polissamarbete och straffrättsligt 
samarbete ska ersättas med bestämmelserna i kapitlen 1, 4 och 5 i avdelning IV (omnumrerad V) i 
tredje delen i EUF-fördraget. 
( 17 ) Ersatt av artikel 67 i EUF-fördraget. 
( 18 ) Ersatt av artiklarna 87 och 88 i EUF-fördraget. 
( 19 ) Ersatt av artiklarna 82, 83 och 85 i EUF-fördraget.SV C 83/364 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
Tidigare numrering i fördraget om 
Europeiska unionen  Ny numrering i fördraget om Europeiska 
unionen  
Artikel 32 (ersatt) (  20 ) 
Artikel 33 (ersatt) (  21 ) 
Artikel 34 (upphävd)  
Artikel 35 (upphävd)  
Artikel 36 (ersatt) (  22 ) 
Artikel 37 (upphävd)  
Artikel 38 (upphävd)  
Artikel 39 (upphävd)  
Artikel 40 (ersatt) (  23 ) Artikel 20 
Artikel 40a (ersatt) (  23 ) Artikel 20 
Artikel 40b (ersatt) (  23 ) Artikel 20 
Artikel 41 (upphävd)  
Artikel 42 (upphävd)  
AVDELNING VII – BESTÄMMELSER OM ETT 
NÄRMARE SAMARBETE (ersatt) (  24 ) AVDELNING IV – BESTÄMMELSER OM FÖRDJUPADE SAMARBETEN  
Artikel 43 (ersatt) (
 24 ) Artikel 20 
Artikel 43a (ersatt) (  24 ) Artikel 20 
Artikel 43b (ersatt) (  24 ) Artikel 20 
Artikel 44 (ersatt) (  24 ) Artikel 20 
Artikel 44a (ersatt) (  24 ) Artikel 20 
Artikel 45 (ersatt) (  24 ) Artikel 20 
AVDELNING VIII – SLUTBESTÄMMELSER  AVDELNING VI – SLUTBESTÄMMELSER  
Artikel 46 (upphävd)  
Artikel 47  
( 20 ) Ersatt av artikel 89 i EUF-fördraget. 
( 21 ) Ersatt av artikel 72 i EUF-fördraget. 
( 22 ) Ersatt av artikel 71 i EUF-fördraget. 
( 23 ) Artiklarna 40–40b i det nuvarande EU-fördraget om ett närmare samarbete, ska även ersättas med 
artiklarna 326–334 i EUF-fördraget. 
( 24 ) Artiklarna 43–45 och avdelning VII i det nuvarande EU-fördraget om ett närmare samarbete, ska även 
ersättas med artiklarna 326–334 i EUF-fördraget.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/365
Tidigare numrering i fördraget om 
Europeiska unionen  Ny numrering i fördraget om Europeiska 
unionen  
Artikel 47 (ersatt)  Artikel 40 
Artikel 48  Artikel 48 
Artikel 49  Artikel 49 
Artikel 50  
Artikel 51  
Artikel 52  
Artikel 50 (upphävd)  
Artikel 51  Artikel 53 
Artikel 52  Artikel 54 
Artikel 53  Artikel 55 
Fördraget om Europeiska unionens funktionssätt  
Tidigare numrering i fördraget om upprättandet 
av Europeiska gemenskapen  Ny numrering i fördraget om Europeiska unio ­
nens funktionssätt  
FÖRSTA DELEN – PRINCIPERNA  FÖRSTA DELEN – PRINCIPERNA  
Artikel 1 (upphävd)  
Artikel 1  
Artikel 2 (upphävd) (  25 ) 
Avdelning I – Unionens befogenhetskategorier 
och befogenhetsområden  
Artikel 2  
Artikel 3  
Artikel 4  
Artikel 5  
Artikel 6  
Avdelning II – Allmänna bestämmelser  
( 25 ) Ersatt i sak av artikel 3 i EU-fördraget.SV C 83/366 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
Tidigare numrering i fördraget om upprättandet 
av Europeiska gemenskapen  Ny numrering i fördraget om Europeiska unio ­
nens funktionssätt  
Artikel 7  
Artikel 3.1 (upphävd) (  26 ) 
Artikel 3.2  Artikel 8 
Artikel 4 (flyttad)  Artikel 119  
Artikel 5 (ersatt) (  27 ) 
Artikel 9  
Artikel 10  
Artikel 6  Artikel 11 
Artikel 153.2 (flyttad) Artikel 12 
Artikel 13 (  28 ) 
Artikel 7 (upphävd) (  29 ) 
Artikel 8 (upphävd) (  30 ) 
Artikel 9 (upphävd)  
Artikel 10 (upphävd) (  31 ) 
Artikel 11 (ersatt) (  32 ) Artiklarna 326–334 
Artikel 11a (ersatt) (  32 ) Artiklarna 326–334 
Artikel 12 (flyttad)  Artikel 18 
Artikel 13 (flyttad)  Artikel 19 
Artikel 14 (flyttad)  Artikel 26 
Artikel 15 (flyttad)  Artikel 27 
Artikel 16  Artikel 14 
Artikel 255 (flyttad)  Artikel 15 
Artikel 286 (ersatt ) Artikel 16 
( 26 ) Ersatt i sak av artiklarna 3–6 i EUF-fördraget. 
( 27 ) Ersatt av artikel 5 i EU-fördraget. 
( 28 ) Införande av bestämmelserna i protokollet om djurskydd och djurens välfärd. 
( 29 ) Ersatt i sak av artikel 13 i EU-fördraget. 
( 30 ) Ersatt i sak av artikel 13 i EU-fördraget och artikel 282.1 i EUF-fördraget. 
( 31 ) Ersatt i sak av artikel 4.3 i EU-fördraget. 
( 32 ) Ersatt även av artikel 20 i EU-fördraget.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/367
Tidigare numrering i fördraget om upprättandet 
av Europeiska gemenskapen  Ny numrering i fördraget om Europeiska unio ­
nens funktionssätt  
Artikel 17  
ANDRA DELEN – UNIONS-MEDBORGAR ­
SKAP ANDRA DELEN – ICKE-DISKRIMINERING 
OCH UNIONSMEDBORGARSKAP 
Artikel 12 (flyttad)  Artikel 18 
Artikel 13 (flyttad)  Artikel 19 
Artikel 17  Artikel 20 
Artikel 18  Artikel 21 
Artikel 19  Artikel 22 
Artikel 20  Artikel 23 
Artikel 21  Artikel 24 
Artikel 22  Artikel 25 
TREDJE DELEN – GEMENSKAPENS POLITIK  TREDJE DELEN – UNIONENS POLITIK OCH 
INRE ÅTGÄRDER  
Avdelning I – Den inre marknaden  
Artikel 14 (flyttad)  Artikel 26 
Artikel 15 (flyttad)  Artikel 27 
Avdelning I – Fri rörlighet för varor  Avdelning II – Fri rörlighet för varor  
Artikel 23  Artikel 28 
Artikel 24  Artikel 29 
Kapitel 1 – Tullunionen  Kapitel 1 – Tullunionen  
Artikel 25  Artikel 30 
Artikel 26  Artikel 31 
Artikel 27  Artikel 32 
Tredje delen, avdelning X – Tullsamarbete (flyttad)  Kapitel 2 – Tullsamarbete  
Artikel 135 (flyttad) Artikel 33 
Kapitel 2 – Förbud mot kvantitativa restriktio ­
ner mellan medlemsstaterna  Kapitel 3 – Förbud mot kvantitativa restriktio ­
ner mellan medlemsstaterna  
Artikel 28  Artikel 34SV C 83/368 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
Tidigare numrering i fördraget om upprättandet 
av Europeiska gemenskapen  Ny numrering i fördraget om Europeiska unio ­
nens funktionssätt  
Artikel 29  Artikel 35 
Artikel 30  Artikel 36 
Artikel 31  Artikel 37 
Avdelning II – Jordbruk  Avdelning III – Jordbruk och fiskeri  
Artikel 32  Artikel 38 
Artikel 33  Artikel 39 
Artikel 34  Artikel 40 
Artikel 35  Artikel 41 
Artikel 36  Artikel 42 
Artikel 37  Artikel 43 
Artikel 38  Artikel 44 
Avdelning III – Fri rörlighet för personer, 
tjänster och kapital  Avdelning IV – Fri rörlighet för personer, tjänster och kapital  
Kapitel 1 – Arbetstagare  Kapitel 1 – Arbetstagare  
Artikel 39  Artikel 45 
Artikel 40  Artikel 46 
Artikel 41  Artikel 47 
Artikel 42  Artikel 48 
Kapitel 2 – Etableringsrätt  Kapitel 2 – Etableringsrätt  
Artikel 43  Artikel 49 
Artikel 44  Artikel 50 
Artikel 45  Artikel 51 
Artikel 46  Artikel 52 
Artikel 47  Artikel 53 
Artikel 48  Artikel 54 
Artikel 294 (flyttad) Artikel 55 
Kapitel 3 – Tjänster  Kapitel 3 – Tjänster  
Artikel 49  Artikel 56SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/369
Tidigare numrering i fördraget om upprättandet 
av Europeiska gemenskapen  Ny numrering i fördraget om Europeiska unio ­
nens funktionssätt  
Artikel 50  Artikel 57 
Artikel 51  Artikel 58 
Artikel 52  Artikel 59 
Artikel 53  Artikel 60 
Artikel 54  Artikel 61 
Artikel 55  Artikel 62 
Kapitel 4 – Kapital och betalningar  Kapitel 4 – Kapital och betalningar  
Artikel 56  Artikel 63 
Artikel 57  Artikel 64 
Artikel 58  Artikel 65 
Artikel 59  Artikel 66 
Artikel 60 (flyttad)  Artikel 75 
Avdelning IV – Visering, asyl, invandring och 
annan politik som rör fri rörlighet för personer  Avdelning V – Ett område med frihet, säkerhet och rättvisa 
Kapitel 1 – Allmänna bestämmelser  
Artikel 61  Artikel 67 (
 33 ) 
Artikel 68  
Artikel 69  
Artikel 70  
Artikel 71 (  34 ) 
Artikel 64.1 (ersatt)  Artikel 72 ( 35 ) 
Artikel 73  
Artikel 66 (ersatt)  Artikel 74 
Artikel 60 (flyttad)  Artikel 75 
Artikel 76  
( 33 ) Ersätter även artikel 29 i det nuvarande EU-fördraget. 
( 34 ) Ersätter artikel 36 i det nuvarande EU-fördraget. 
( 35 ) Ersätter även artikel 33 i det nuvarande EU-fördraget.SV C 83/370 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
Tidigare numrering i fördraget om upprättandet 
av Europeiska gemenskapen  Ny numrering i fördraget om Europeiska unio ­
nens funktionssätt  
Kapitel 2 – Politik som gäller gränskontroll, 
asyl och invandring  
Artikel 62  Artikel 77 
Artikel 63 punkterna 1 och 2 och artikel 64.2 (
 36 ) Artikel 78  
Artikel 63 punkterna 3 och 4  Artikel 79 
Artikel 80  
Artikel 64.1 (ersatt)  Artikel 72 
Kapitel 3 – Civilrättsligt samarbete  
Artikel 65  Artikel 81 
Artikel 66 (ersatt)  Artikel 74 
Artikel 67 (upphävd)  
Artikel 68 (upphävd)  
Artikel 69 (upphävd)  
Kapitel 4 – Straffrättsligt samarbete  
Artikel 82 (  37 ) 
Artikel 83 (  37 ) 
Artikel 84  
Artikel 85 (  37 ) 
Artikel 86  
Kapitel 5 – Polissamarbete  
Artikel 87 (  38 ) 
Artikel 88 (  38 ) 
Artikel 89 (  39 ) 
( 36 ) Artikel 63 punkterna 1 och 2 i EG-fördraget ska ersättas med artikel 78.1 och 78.2 i EUF-fördraget 
och artikel 64.2 ska ersättas med artikel 78.3 i EUF-fördraget. 
( 37 ) Ersätter artikel 31 i det nuvarande EU-fördraget. 
( 38 ) Ersätter artikel 30 i det nuvarande EU-fördraget. 
( 39 ) Ersätter artikel 32 i det nuvarande EU-fördraget.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/371
Tidigare numrering i fördraget om upprättandet 
av Europeiska gemenskapen  Ny numrering i fördraget om Europeiska unio ­
nens funktionssätt  
Avdelning V – Transporter  Avdelning VI – Transporter  
Artikel 70  Artikel 90 
Artikel 71  Artikel 91 
Artikel 72  Artikel 92 
Artikel 73  Artikel 93 
Artikel 74  Artikel 94 
Artikel 75  Artikel 95 
Artikel 76  Artikel 96 
Artikel 77  Artikel 97 
Artikel 78  Artikel 98 
Artikel 79  Artikel 99 
Artikel 80  Artikel 100  
Avdelning VI – Gemensamma regler om kon ­
kurrens, beskattning och tillnärmning av lag ­
stiftning  Avdelning VII – Gemensamma regler om kon ­
kurrens, beskattning och tillnärmning av lag ­
stiftning  
Kapitel 1 – Konkurrensregler  Kapitel 1 – Konkurrensregler  
Avsnitt 1 – Regler tillämpliga på företag  Avsnitt 1 – Regler tillämpliga på företag  
Artikel 81  Artikel 101  
Artikel 82  Artikel 102  
Artikel 83  Artikel 103  
Artikel 84  Artikel 104  
Artikel 85  Artikel 105  
Artikel 86  Artikel 106  
Avsnitt 2 – Statligt stöd  Avsnitt 2 – Statligt stöd  
Artikel 87  Artikel 107  
Artikel 88  Artikel 108  
Artikel 89  Artikel 109  
Kapitel 2 – Bestämmelser om skatter och av ­
gifter  Kapitel 2 – Bestämmelser om skatter och av ­
gifterSV C 83/372 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
Tidigare numrering i fördraget om upprättandet 
av Europeiska gemenskapen  Ny numrering i fördraget om Europeiska unio ­
nens funktionssätt  
Artikel 90  Artikel 110  
Artikel 91  Artikel 111  
Artikel 92  Artikel 112  
Artikel 93  Artikel 113  
Kapitel 3 – Tillnärmning av lagstiftning  Kapitel 3 – Tillnärmning av lagstiftning  
Artikel 95 (flyttad)  Artikel 114  
Artikel 94 (flyttad)  Artikel 115  
Artikel 96  Artikel 116  
Artikel 97  Artikel 117  
Artikel 118  
Avdelning VII – Ekonomisk och monetär poli ­
tik Avdelning VIII – Ekonomisk och monetär po ­
litik  
Artikel 4 (flyttad)  Artikel 119  
Kapitel 1 – Ekonomisk politik  Kapitel 1 – Ekonomisk politik  
Artikel 98  Artikel 120  
Artikel 99  Artikel 121  
Artikel 100  Artikel 122  
Artikel 101  Artikel 123  
Artikel 102  Artikel 124  
Artikel 103  Artikel 125  
Artikel 104  Artikel 126  
Kapitel 2 – Monetär politik  Kapitel 2 – Monetär politik  
Artikel 105  Artikel 127  
Artikel 106  Artikel 128  
Artikel 107  Artikel 129  
Artikel 108  Artikel 130  
Artikel 109  Artikel 131  
Artikel 110  Artikel 132SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/373
Tidigare numrering i fördraget om upprättandet 
av Europeiska gemenskapen  Ny numrering i fördraget om Europeiska unio ­
nens funktionssätt  
Artikel 111.1–111.3 och 111.5 (flyttad)  Artikel 219 
Artikel 111.4 (flyttad)  Artikel 138 
Artikel 133  
Kapitel 3 – Institutionella bestämmelser  Kapitel 3 – Institutionella bestämmelser  
Artikel 112 (flyttad)  Artikel 283 
Artikel 113 (flyttad)  Artikel 284 
Artikel 114  Artikel 134  
Artikel 115  Artikel 135  
Kapitel 4 – Särskilda bestämmelser för de 
medlemsstater som har euron som valuta  
Artikel 136  
Artikel 137  
Artikel 111.4 (flyttad) Artikel 138  
Kapitel 4 – Övergångsbestämmelser  Kapitel 5 – Övergångsbestämmelser  
Artikel 116 (upphävd)  
Artikel 139  
Artikel 117.1 och 117.2 sjätte strecksatsen och 
117.3–117.9 (upphävd)  
Artikel 117.2 fem första strecksatserna (flyt ­
tade)  Artikel 141.2 
Artikel 121.1 (flyttad) Artikel 122.2 andra meningen (flyttad) 
Artikel 123.5 (flyttad)  Artikel 140 (
 40 ) 
Artikel 118 (upphävd)  
Artikel 123.3 (flyttad) 
Artikel 117.2 fem första strecksatserna (flyttad)  Artikel 141 (  41 ) 
( 40 ) — Artikel 140.1 ska ha samma lydelse som artikel 121.1, 
— artikel 140.2 ska ha samma lydelse som artikel 122.2 andra meningen, 
— artikel 140.3 ska ha samma lydelse som artikel 123.5. 
( 41 ) — Artikel 141.1 ska ha samma lydelse som artikel 123.3, 
— artikel 141.2 ska ha samma lydelse som de fem första strecksatserna i artikel 117.2.SV C 83/374 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
Tidigare numrering i fördraget om upprättandet 
av Europeiska gemenskapen  Ny numrering i fördraget om Europeiska unio ­
nens funktionssätt  
Artikel 124.1 (flyttad) Artikel 142  
Artikel 119  Artikel 143  
Artikel 120  Artikel 144  
Artikel 121.1 (flyttad)  Artikel 140.1 
Artikel 121.2–121.4 (upphävd)  
Artikel 122.1, 122.2 första meningen, 122.3, 
122.4, 122.5 och 122.6 (upphävd)  
Artikel 122.2 andra meningen (flyttad)  Artikel 140.2 första stycket 
Artikel 123.1, 123.2 och 123.4 (upphävd)  
Artikel 123.3 (flyttad)  Artikel 141.1 
Artikel 123.5 (flyttad)  Artikel 140.3 
Artikel 124.1 (flyttad)  Artikel 142  
Artikel 124.2 (upphävd)  
Avdelning VIII – Sysselsättning  Avdelning IX – Sysselsättning  
Artikel 125  Artikel 145  
Artikel 126  Artikel 146  
Artikel 127  Artikel 147  
Artikel 128  Artikel 148  
Artikel 129  Artikel 149  
Artikel 130  Artikel 150  
Avdelning IX – Gemensam handelspolitik 
(flyttad)  Femte delen, avdelning II – Den gemensamma handelspolitiken  
Artikel 131 (flyttad)  Artikel 206  
Artikel 132 (upphävd)  
Artikel 133 (flyttad)  Artikel 207  
Artikel 134 (upphävd)  
Avdelning X – Tullsamarbete (flyttad)  Tredje delen, avdelning II, kapitel 2 – TullsamarbeteSV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/375
Tidigare numrering i fördraget om upprättandet 
av Europeiska gemenskapen  Ny numrering i fördraget om Europeiska unio ­
nens funktionssätt  
Artikel 135 (flyttad)  Artikel 33 
Avdelning XI – Socialpolitik, utbildning, yrkes ­
utbildning och ungdomsfrågor  Avdelning X – Socialpolitik  
Kapitel 1 – Sociala bestämmelser (upphävd)  
Artikel 136  Artikel 151  
Artikel 152  
Artikel 137  Artikel 153  
Artikel 138  Artikel 154  
Artikel 139  Artikel 155  
Artikel 140  Artikel 156  
Artikel 141  Artikel 157  
Artikel 142  Artikel 158  
Artikel 143  Artikel 159  
Artikel 144  Artikel 160  
Artikel 145  Artikel 161  
Kapitel 2 – Europeiska socialfonden  Avdelning XI – Europeiska socialfonden  
Artikel 146  Artikel 162  
Artikel 147  Artikel 163  
Artikel 148  Artikel 164  
Kapitel 3 – Utbildning, yrkesutbildning, ung ­
domsfrågor  Avdelning XII – Utbildning, yrkesutbildning, 
ungdomsfrågor och idrott  
Artikel 149  Artikel 165  
Artikel 150  Artikel 166  
Avdelning XII – Kultur  Avdelning XIII – Kultur  
Artikel 151  Artikel 167  
Avdelning XIII – Folkhälsa  Avdelning XIV – Folkhälsa  
Artikel 152  Artikel 168  
Avdelning XIV – Konsumentskydd  Avdelning XV – KonsumentskyddSV C 83/376 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
Tidigare numrering i fördraget om upprättandet 
av Europeiska gemenskapen  Ny numrering i fördraget om Europeiska unio ­
nens funktionssätt  
Artikel 153.1, 153.3, 153.4 och 153.5  Artikel 169  
Artikel 153.2 (flyttad)  Artikel 12 
Avdelning XV – Transeuropeiska nät  Avdelning XVI – Transeuropeiska nät  
Artikel 154  Artikel 170  
Artikel 155  Artikel 171  
Artikel 156  Artikel 172  
Avdelning XVI – Industri  Avdelning XVII – Industri  
Artikel 157  Artikel 173  
Avdelning XVII – Ekonomisk och social sam ­
manhållning  Avdelning XVIII – Ekonomisk, social och ter ­
ritoriell sammanhållning  
Artikel 158  Artikel 174  
Artikel 159  Artikel 175  
Artikel 160  Artikel 176  
Artikel 161  Artikel 177  
Artikel 162  Artikel 178  
Avdelning XVIII – Forskning och teknisk ut ­
veckling  Avdelning XIX – Forskning och teknisk ut ­
veckling samt rymden  
Artikel 163  Artikel 179  
Artikel 164  Artikel 180  
Artikel 165  Artikel 181  
Artikel 166  Artikel 182  
Artikel 167  Artikel 183  
Artikel 168  Artikel 184  
Artikel 169  Artikel 185  
Artikel 170  Artikel 186  
Artikel 171  Artikel 187  
Artikel 172  Artikel 188  
Artikel 189SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/377
Tidigare numrering i fördraget om upprättandet 
av Europeiska gemenskapen  Ny numrering i fördraget om Europeiska unio ­
nens funktionssätt  
Artikel 173  Artikel 190  
Avdelning XIX – Miljö  Avdelning XX – Miljö  
Artikel 174  Artikel 191  
Artikel 175  Artikel 192  
Artikel 176  Artikel 193  
Avdelning XXI – Energi  
Artikel 194  
Avdelning XXII – Turism  
Artikel 195  
Avdelning XXIII – Civilskydd  
Artikel 196  
Avdelning XXIV – Administrativt samarbete  
Artikel 197  
Avdelning XX – Utvecklingssamarbete (flyttad)  Femte delen, avdelning III, kapitel 1 – Utveck ­
lingssamarbete  
Artikel 177 (flyttad)  Artikel 208 
Artikel 178 (upphävd) (  42 ) 
Artikel 179 (flyttad)  Artikel 209 
Artikel 180 (flyttad)  Artikel 210 
Artikel 181 (flyttad)  Artikel 211 
Avdelning XXI – Ekonomiskt, finansiellt och 
tekniskt samarbete med tredje land (flyttad)  Femte delen, avdelning III, kapitel 2 – Ekonomiskt, finansiellt och tekniskt samarbete med tredjeländer  
Artikel 181a (flyttad)  Artikel 212 
FJÄRDE DELEN – ASSOCIERING AV UTOM
­
EUROPEISKA LÄNDER OCH TERRITORIER  FJÄRDE DELEN – ASSOCIERING AV UTOM ­
EUROPEISKA LÄNDER OCH TERRITORIER  
Artikel 182  Artikel 198  
Artikel 183  Artikel 199  
( 42 ) Ersatt i sak av artikel 208.1 andra stycket andra meningen EUF-fördraget.SV C 83/378 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
Tidigare numrering i fördraget om upprättandet 
av Europeiska gemenskapen  Ny numrering i fördraget om Europeiska unio ­
nens funktionssätt  
Artikel 184  Artikel 200  
Artikel 185  Artikel 201  
Artikel 186  Artikel 202  
Artikel 187  Artikel 203  
Artikel 188  Artikel 204  
FEMTE DELEN – UNIONENS YTTRE ÅTGÄR ­
DER  
Avdelning I – Allmänna bestämmelser om 
unionens yttre åtgärder  
Artikel 205  
Tredje delen, avdelning IX – Gemensam handels ­
politik (flyttad)  Avdelning II – Den gemensamma handelspoli ­
tiken  
Artikel 131 (flyttad) Artikel 206  
Artikel 133 (flyttad) Artikel 207  
Avdelning III – Samarbete med tredjeländer och humanitärt bistånd  
Tredje delen, avdelning XX – Utvecklingssamarbete 
(flyttad)  Kapitel 1 – Utvecklingssamarbete  
Artikel 177 (flyttad) Artikel 208 (
 43 ) 
Artikel 179 (flyttad) Artikel 209  
Artikel 180 (flyttad) Artikel 210  
Artikel 181 (flyttad) Artikel 211  
Tredje delen, avdelning XXI – Ekonomiskt, finan ­
siellt och tekniskt samarbete med tredje land (flyttad)  Kapitel 2 – Ekonomiskt, finansiellt och tekniskt 
samarbete med tredjeländer  
Artikel 181a (flyttad)  Artikel 212  
Artikel 213  
Kapitel 3 – Humanitärt bistånd  
Artikel 214  
Avdelning IV – Restriktiva åtgärder  
( 43 ) Punkt 1 andra stycket andra meningen ersätter i sak artikel 178 i EG-fördraget.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/379
Tidigare numrering i fördraget om upprättandet 
av Europeiska gemenskapen  Ny numrering i fördraget om Europeiska unio ­
nens funktionssätt  
Artikel 301 (ersatt)  Artikel 215  
Avdelning V – Internationella avtal  
Artikel 216  
Artikel 310 (flyttad) Artikel 217  
Artikel 300 (ersatt)  Artikel 218  
Artikel 111.1–111.3 och 111.5 (flyttad)  Artikel 219  
Avdelning VI – Unionens förbindelser med in ­
ternationella organisationer och tredjeländer 
samt unionens delegationer  
Artiklarna 302–304 (ersatta)  Artikel 220  
Artikel 221  
Avdelning VII – Solidaritetsklausul  
Artikel 222  
FEMTE DELEN – GEMENSKAPENS INSTITU ­
TIONER SJÄTTE DELEN – INSTITUTIONELLA OCH FI ­
NANSIELLA BESTÄMMELSER  
Avdelning I – Institutionella bestämmelser  Avdelning I – Institutionella bestämmelser  
Kapitel 1 – Institutionerna  Kapitel 1 – Institutionerna  
Avsnitt 1 – Europaparlamentet  Avsnitt 1 – Europaparlamentet  
Artikel 189 (upphävd) (  44 ) 
Artikel 190.1–190.3 (upphävd) (  45 ) 
Artikel 190.4–190.5  Artikel 223  
Artikel 191 första stycket (upphävd) (  46 ) 
Artikel 191 andra stycket  Artikel 224  
Artikel 192 första stycket (upphävd) (  47 ) 
Artikel 192 andra stycket  Artikel 225  
Artikel 193  Artikel 226  
( 44 ) Ersatt i sak av artikel 14.1 och 14.2 i EU-fördraget. 
( 45 ) Ersatt i sak av artikel 14.1–14.3 i EU-fördraget. 
( 46 ) Ersatt i sak av artikel 11.4 i EU-fördraget. 
( 47 ) Ersatt i sak av artikel 14.1 i EU-fördraget.SV C 83/380 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
Tidigare numrering i fördraget om upprättandet 
av Europeiska gemenskapen  Ny numrering i fördraget om Europeiska unio ­
nens funktionssätt  
Artikel 194  Artikel 227  
Artikel 195  Artikel 228  
Artikel 196  Artikel 229  
Artikel 197 första stycket (upphävd) (  48 ) 
Artikel 197 andra, tredje och fjärde styckena  Artikel 230  
Artikel 198  Artikel 231  
Artikel 199  Artikel 232  
Artikel 200  Artikel 233  
Artikel 201  Artikel 234  
Avsnitt 2 – Europeiska rådet  
Artikel 235  
Artikel 236  
Avsnitt 2 – Rådet  Avsnitt 3 – Rådet  
Artikel 202 (upphävd) (  49 ) 
Artikel 203 (upphävd) (  50 ) 
Artikel 204  Artikel 237  
Artikel 205.2 och 205.4 (upphävd) (  51 ) 
Artikel 205.1 och 205.3  Artikel 238  
Artikel 206  Artikel 239  
Artikel 207  Artikel 240  
Artikel 208  Artikel 241  
Artikel 209  Artikel 242  
Artikel 210  Artikel 243  
Avsnitt 3 – Kommissionen  Avsnitt 4 – Kommissionen  
( 48 ) Ersatt i sak av artikel 14.4 i EU-fördraget. 
( 49 ) Ersatt i sak av artikel 16.1 i EU-fördraget och artiklarna 290 och 291 i EUF-fördraget. 
( 50 ) Ersatt i sak av artikel 16.2 och 16.9 i EU-fördraget. 
( 51 ) Ersatt i sak av artikel 16.4 och 16.5 i EU-fördraget.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/381
Tidigare numrering i fördraget om upprättandet 
av Europeiska gemenskapen  Ny numrering i fördraget om Europeiska unio ­
nens funktionssätt  
Artikel 211 (upphävd) (  52 ) 
Artikel 244  
Artikel 212 (flyttad)  Artikel 249.2 
Artikel 213  Artikel 245  
Artikel 214 (upphävd) (  53 ) 
Artikel 215  Artikel 246  
Artikel 216  Artikel 247  
Artikel 217.1, 217.3 och 217.4 (upphävd) (  54 ) 
Artikel 217.2  Artikel 248  
Artikel 218.1 (upphävd) (  55 ) 
Artikel 218.2  Artikel 249  
Artikel 219  Artikel 250  
Avsnitt 4 – Domstolen  Avsnitt 5 – Europeiska unionens domstol  
Artikel 220 (upphävd) (  56 ) 
Artikel 221 första stycket (upphävd) (  57 ) 
Artikel 221 andra och tredje styckena  Artikel 251  
Artikel 222  Artikel 252  
Artikel 223  Artikel 253  
Artikel 224 (  58 ) Artikel 254  
Artikel 255  
Artikel 225  Artikel 256  
Artikel 225a  Artikel 257  
( 52 ) Ersatt i sak av artikel 17.1 i EU-fördraget. 
( 53 ) Ersatt i sak av artikel 17.3 och 17.7 i EU-fördraget. 
( 54 ) Ersatt i sak av artikel 17.6 i EU-fördraget. 
( 55 ) Ersatt i sak av artikel 295 i EUF-fördraget. 
( 56 ) Ersatt i sak av artikel 19 i EU-fördraget. 
( 57 ) Ersatt i sak av artikel 19.2 första stycket i EU-fördraget. 
( 58 ) Första meningen i första stycket är ersatt i sak av artikel 19.2 andra stycket i EU-fördraget.SV C 83/382 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
Tidigare numrering i fördraget om upprättandet 
av Europeiska gemenskapen  Ny numrering i fördraget om Europeiska unio ­
nens funktionssätt  
Artikel 226  Artikel 258  
Artikel 227  Artikel 259  
Artikel 228  Artikel 260  
Artikel 229  Artikel 261  
Artikel 229a  Artikel 262  
Artikel 230  Artikel 263  
Artikel 231  Artikel 264  
Artikel 232  Artikel 265  
Artikel 233  Artikel 266  
Artikel 234  Artikel 267  
Artikel 235  Artikel 268  
Artikel 269  
Artikel 236  Artikel 270  
Artikel 237  Artikel 271  
Artikel 238  Artikel 272  
Artikel 239  Artikel 273  
Artikel 240  Artikel 274  
Artikel 275  
Artikel 276  
Artikel 241  Artikel 277  
Artikel 242  Artikel 278  
Artikel 243  Artikel 279  
Artikel 244  Artikel 280  
Artikel 245  Artikel 281  
Avsnitt 6 – Europeiska centralbanken  
Artikel 282  
Artikel 112 (flyttad) Artikel 283SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/383
Tidigare numrering i fördraget om upprättandet 
av Europeiska gemenskapen  Ny numrering i fördraget om Europeiska unio ­
nens funktionssätt  
Artikel 113 (flyttad) Artikel 284  
Avsnitt 5 – Revisionsrätten  Avsnitt 7 – Revisionsrätten  
Artikel 246  Artikel 285  
Artikel 247  Artikel 286  
Artikel 248  Artikel 287  
Kapitel 2 – Gemensamma bestämmelser för 
flera institutioner  Kapitel 2 – Unionens rättsakter, förfaranden för antagande och andra bestämmelser  
Avsnitt 1 – Unionens rättsakter  
Artikel 249  Artikel 288  
Artikel 289  
Artikel 290 (
 59 ) 
Artikel 291 (  59 ) 
Artikel 292  
Avsnitt 2 – Förfaranden för antagande av akter och andra bestämmelser  
Artikel 250  Artikel 293  
Artikel 251  Artikel 294  
Artikel 252 (upphävd)  
Artikel 295  
Artikel 253  Artikel 296  
Artikel 254  Artikel 297  
Artikel 298  
Artikel 255 (flyttad)  Artikel 15 
Artikel 256  Artikel 299  
Kapitel 3 – Unionens rådgivande organ  
Artikel 300  
Kapitel 3 – Ekonomiska och sociala kommittén  Avsnitt 1 – Ekonomiska och sociala kommittén
 
( 59 ) Ersätter i sak artikel 202 tredje strecksatsen i EG-fördraget.SV C 83/384 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
Tidigare numrering i fördraget om upprättandet 
av Europeiska gemenskapen  Ny numrering i fördraget om Europeiska unio ­
nens funktionssätt  
Artikel 257 (upphävd) (  60 ) 
Artikel 258 första, andra och fjärde styckena  Artikel 301  
Artikel 258 tredje stycket (upphävd) (  61 ) 
Artikel 259  Artikel 302  
Artikel 260  Artikel 303  
Artikel 261 (upphävd)  
Artikel 262  Artikel 304  
Kapitel 4 – Regionkommittén  Avsnitt 2 – Regionkommittén  
Artikel 263 första och femte styckena (upp ­
hävd) (  62 ) 
Artikel 263 andra, tredje och fjärde styckena  Artikel 305  
Artikel 264  Artikel 306  
Artikel 265  Artikel 307  
Kapitel 5 – Europeiska investeringsbanken  Kapitel 4 – Europeiska investeringsbanken  
Artikel 266  Artikel 308  
Artikel 267  Artikel 309  
Avdelning II – Finansiella bestämmelser  Avdelning II – Finansiella bestämmelser  
Artikel 268  Artikel 310  
Kapitel 1 – Unionens egna medel  
Artikel 269  Artikel 311  
Artikel 270 (upphävd) (  63 ) 
Kapitel 2 – Flerårig budgetram  
Artikel 312  
Kapitel 3 – Unionens årliga budget  
( 60 ) Ersatt i sak av artikel 300.2 i EUF-fördraget. 
( 61 ) Ersatt i sak av artikel 300.4 i EUF-fördraget. 
( 62 ) Ersatt i sak av artikel 300.3 och 300.4 i EUF-fördraget. 
( 63 ) Ersatt i sak av artikel 310.4 i EUF-fördraget.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/385
Tidigare numrering i fördraget om upprättandet 
av Europeiska gemenskapen  Ny numrering i fördraget om Europeiska unio ­
nens funktionssätt  
Artikel 272.1 (flyttad) Artikel 313  
Artikel 271 (flyttad)  Artikel 316 
Artikel 272.1 (flyttad)  Artikel 313 
Artikel 272.2–272.10  Artikel 314  
Artikel 273  Artikel 315  
Artikel 271 (flyttad) Artikel 316  
Kapitel 4 – Genomförande av budgeten och 
ansvarsfrihet  
Artikel 274  Artikel 317  
Artikel 275  Artikel 318  
Artikel 276  Artikel 319  
Kapitel 5 – Gemensamma bestämmelser  
Artikel 277  Artikel 320  
Artikel 278  Artikel 321  
Artikel 279  Artikel 322  
Artikel 323  
Artikel 324  
Kapitel 6 – Bekämpning av bedrägeri  
Artikel 280  Artikel 325  
Avdelning III – Fördjupade samarbeten  
Artiklarna 11 och 11a (ersatta)  Artikel 326 ( 64 ) 
Artiklarna 11 och 11a (ersatta)  Artikel 327 ( 64 ) 
Artiklarna 11 och 11a (ersatta)  Artikel 328 ( 64 ) 
Artiklarna 11 och 11a (ersatta)  Artikel 329 ( 64 ) 
Artiklarna 11 och 11a (ersatta)  Artikel 330 ( 64 ) 
Artiklarna 11 och 11a (ersatta)  Artikel 331 ( 64 ) 
Artiklarna 11 och 11a (ersatta)  Artikel 332 ( 64 ) 
( 64 ) Ersätter även artiklarna 27a–27e, 40–40b och 43–45 i det nuvarande EU-fördraget.SV C 83/386 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010
Tidigare numrering i fördraget om upprättandet 
av Europeiska gemenskapen  Ny numrering i fördraget om Europeiska unio ­
nens funktionssätt  
Artiklarna 11 och 11a (ersatta)  Artikel 333 ( 64 ) 
Artiklarna 11 och 11a (ersatta)  Artikel 334 ( 64 ) 
SJÄTTE DELEN – ALLMÄNNA BESTÄMMEL ­
SER OCH SLUTBESTÄMMELSER  SJUNDE DELEN – ALLMÄNNA BESTÄMMEL ­
SER OCH SLUTBESTÄMMELSER  
Artikel 281 (upphävd) (  65 ) 
Artikel 282  Artikel 335  
Artikel 283  Artikel 336  
Artikel 284  Artikel 337  
Artikel 285  Artikel 338  
Artikel 286 (ersatt)  Artikel 16 
Artikel 287  Artikel 339  
Artikel 288  Artikel 340  
Artikel 289  Artikel 341  
Artikel 290  Artikel 342  
Artikel 291  Artikel 343  
Artikel 292  Artikel 344  
Artikel 293 (upphävd)  
Artikel 294 (flyttad)  Artikel 55 
Artikel 295  Artikel 345  
Artikel 296  Artikel 346  
Artikel 297  Artikel 347  
Artikel 298  Artikel 348  
Artikel 299.1 (upphävd) (  66 ) 
Artikel 299.2 andra, tredje och fjärde styckena  Artikel 349  
Artikel 299.2 första stycket och 299.3–299.6 
(flyttad)  Artikel 355  
( 64 ) Ersätter även artiklarna 27a–27e, 40–40b och 43–45 i det nuvarande EU-fördraget. 
( 65 ) Ersatt i sak av artikel 47 i EU-fördraget. 
( 66 ) Ersatt i sak av artikel 52 i EU-fördraget.SV 30.3.2010 Europeiska unionens officiella tidning C 83/387
Tidigare numrering i fördraget om upprättandet 
av Europeiska gemenskapen  Ny numrering i fördraget om Europeiska unio ­
nens funktionssätt  
Artikel 300 (ersatt)  Artikel 218 
Artikel 301 (ersatt)  Artikel 215 
Artikel 302 (ersatt)  Artikel 220 
Artikel 303 (ersatt)  Artikel 220 
Artikel 304 (ersatt)  Artikel 220 
Artikel 305 (upphävd)  
Artikel 306  Artikel 350  
Artikel 307  Artikel 351  
Artikel 308  Artikel 352  
Artikel 353  
Artikel 309  Artikel 354  
Artikel 310 (flyttad)  Artikel 217 
Artikel 311 (upphävd) (  67 ) 
Artikel 299.2 första stycket och 299.3–299.6 
(flyttad)  Artikel 355  
Artikel 312  Artikel 356  
Slutbestämmelser  
Artikel 313  Artikel 357  
Artikel 358  
Artikel 314 (upphävd) (  68 ) 
( 67 ) Ersatt i sak av artikel 51 i EU-fördraget. 
( 68 ) Ersatt i sak av artikel 55 i EU-fördraget.SV C 83/388 Europeiska unionens officiella tidning 30.3.2010