FÖRDRAG mellan Konungariket Belgien,

Konungariket Danmark,

Förbundsrepubliken Tyskland,

Hellenska republiken,

Konungariket Spanien,

Franska republiken,

Irland,

Italienska republiken,

Storhertigdömet Luxemburg,

Konungariket Nederländerna,

Portugisiska republiken,

Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland (Europeiska unionens medlemsstater) och Konungariket Norge,

Republiken Österrike,

Republiken Finland,

Konungariket Sverige om Konungariket Norges, Republiken Österrikes, Republiken Finlands och Konungariket Sveriges anslutning till Europeiska unionen

HANS MAJESTÄT BELGARNAS KONUNG,

HENNES MAJESTÄT DROTTNINGEN AV DANMARK,

FÖRBUNDSREPUBLIKEN TYSKLANDS PRESIDENT,

HELLENSKA REPUBLIKENS PRESIDENT,

HANS MAJESTÄT KONUNGEN AV SPANIEN,

FRANSKA REPUBLIKENS PRESIDENT,

IRLANDS PRESIDENT,

ITALIENSKA REPUBLIKENS PRESIDENT,

HANS KUNGLIGA HÖGHET STORHERTIGEN AV LUXEMBURG,

HENNES MAJESTÄT DROTTNINGEN AV NEDERLÄNDERNA,

HANS MAJESTÄT KONUNGEN AV NORGE,

REPUBLIKEN ÖSTERRIKES PRESIDENT,

PORTUGISISKA REPUBLIKENS PRESIDENT,

REPUBLIKEN FINLANDS PRESIDENT,

HANS MAJESTÄT KONUNGEN AV SVERIGE,

HENNES MAJESTÄT DROTTNINGEN AV FÖRENADE KONUNGARIKET STORBRITANNIEN OCH NORDIRLAND,

SOM GEMENSAMT ÖNSKAR fullfölja förverkligandet av målen i de fördrag som ligger till grund för Europeiska unionen,

SOM ÄR FAST BESLUTNA att i fördragens anda fortsätta att utveckla en allt fastare sammanslutning mellan Europas folk på den grund som redan är lagd,

SOM BEAKTAR att artikel O i Fördraget om Europeiska unionen ger europeiska stater möjlighet att bli medlemmar i unionen,

SOM BEAKTAR att Norge, Österrike, Finland och Sverige har ansökt om medlemskap i unionen,

SOM BEAKTAR att Europeiska unionens råd, efter att ha hört kommissionen och inhämtat Europaparlamentets samtycke, uttalat sig för att dessa stater skall bli medlemmar,

HAR BESLUTAT att genom en gemensam överenskommelse fastställa vilka villkor som skall gälla för denna anslutning och vilken anpassning som skall göras i de fördrag som ligger till grund för Europeiska unionen, och har för detta ändamål som befullmäktigade utsett:

HANS MAJESTÄT BELGARNAS KONUNG

Jean-Luc DEHAENE

Statsminister

Willy CLAES

Utrikesminister

Ph. de SCHOUTHEETE de TERVARENT

Ambassadör,

Ständig Representant för Belgien vid Europeiska Unionen

HENNES MAJESTÄT DROTTNINGEN AV DANMARK

Poul Nyrup RASMUSSEN

Statsminister

Niels Helveg PETERSEN

Utrikesminister

Gunnar RIBERHOLDT

Ambassadör,

Ständig Representant för Danmark vid Europeiska Unionen

FÖRBUNDSREPUBLIKEN TYSKLANDS PRESIDENT

Helmut KOHL

Förbundskansler

Klaus KINKEL

Utrikesminister och Ställföreträdande Förbundskansler

Dietrich von KYAW

Ambassadör,

Ständig Representant för Tyskland vid Europeiska Unionen

HELLENSKA REPUBLIKENS PRESIDENT

Andreas PAPANDREOU

Statsminister

Karolos PAPOULIAS

Utrikesminister

Theodoros PANGALOS

Ställföreträdande Utrikesminister

HANS MAJESTÄT KONUNGEN AV SPANIEN

Felipe GONZÁLEZ MÁRQUEZ

Regeringschef

Javier SOLANA MADARIAGA

Utrikesminister

Carlos WESTENDORP Y CABEZA

minister för EG-Frågor

FRANSKA REPUBLIKENS PRESIDENT

Edouard BALLADUR

Statsminister

Alain JUPPÉ

Utrikesminister

Alain LAMASSOURE

Minister med Sårskilt ansvar för Europafrågor

Pierre de BOISSIEU

Ambassadör,

Ständig Representant för Frankrike vid Europeiska Unionen

IRLANDS PRESIDENT

Albert REYNOLDS

Statsminister

Dick SPRING

Ställföre trädande Premiärminister och Utrikesminister

Padraic McKERNAN

Ambassadör,

Ständig Representant för Irland vid Europeiska Unionen

ITALIENSKA REPUBLIKENS PRESIDENT

Silvio BERLUSCONI

Statsminister

Antonio MARTINO

Utrikesminister

Livio CAPUTO

Minister för Utrikesfrågor

HANS KUNGLIGA HÖGHET STORHERTIGEN AV LUXEMBURG

Jacques SANTER

Statsminister

Jacques F. POOS

Ställföreträdande Premiärminister,

Utrikesminister

Jean-Jacques KASEL

Ambassadör,

Ständig Representant för Luxemburg vid Europeiska Unionen

HENNES MAJESTÄT DROTTNINGEN AV NEDERLÄNDERNA

R. F. M. LUBBERS

Statsminister

P. H. KOOIJMANS

Utrikesminister

B. R. BOT

Ambassadör,

Ständig Representant för Nederländerna vid Europeiska Unionen

HANS MAJESTÄT KONUNGEN AV NORGE

Gro HARLEM BRUNDTLAND

Statsminister

Bjørn TORE GODAL

Utrikesminister

Grete KNUDSEN

Handelsminister, Minister för Sjöfart

Eivinn BERG

Chef för Förhandlingsdelegationen

REPUBLIKEN ÖSTERRIKES PRESIDENT

Franz VRANITZKY

Förbundskansler

Alois MOCK

Utrikesminister

Ulrich STACHER

Generaldirektör,

Förbundskansliet

Manfred SCHEICH

Chef för Österrikiska Delegationen vid Europeiska Gemenskaperna

PORTUGISISKA REPUBLIKENS PRESIDENT

Aníbal CAVACO SILVA

Statsminister

José DURÃO BARROSO

Utrikesminister

Vítor MARTINS

minister för Europafrågor

REPUBLIKEN FINLANDS PRESIDENT

Esko AHO

Statsminister

Pertti SALOLAINEN

Utrikeshandelsminister

Heikki HAAVISTO

Utrikesminister

Veli SUNDBÄCK

Minister för Utrikesfrågor

HANS MAJESTÄT KONUNGEN AV SVERIGE

Carl BILDT

Statsminister

Margaretha af UGGLAS

Utrikesminister

Ulf DINKELSPIEL

minister för Europafrågor och Utrikeshandel

Frank BELFRAGE

Statssekreterare för Europafrågor och Utrikeshandel

HENNES MAJESTÄT DROTTNINGEN AV FÖRENADE KONUNGARIKET STORBRITANNIEN OCH NORDIRLAND

John MAJOR

Statsminister

Douglas HURD

Minister för Utrikes- och Samväldesfrågor

David HEATHCOAT-AMORY

Minister, Utrikes- och Samväldesministeriet

SOM, sedan de utväxlat sina fullmakter och funnit dem vara i god och behörig form,

HAR ENATS OM FÖLJANDE:

Artikel 1

1. Norge, Österrike, Finland och Sverige blir härmed medlemmar i Europeiska unionen och parter i de fördrag som ligger till grund för unionen, enligt den lydelse som fördragen har efter ändringar och tillägg.

2. Villkoren för anslutningen och den anpassning i fördragen som den medför anges i den anslutningsakt som finns bifogad detta fördrag. Bestämmelserna i anslutningsakten skall utgöra en integrerad del av detta fördrag.

3. De bestämmelser i fördragen enligt punkt 1 som gäller rättigheter och skyldigheter för medlemsstaterna eller uppgifter och befogenheter för unionens institutioner skall tillämpas på detta fördrag.

Artikel 2

1. Detta fördrag skall ratificeras av de fördragsslutande parterna i enlighet med deras respektive konstitutionella krav. Ratifikationsinstrumenten skall deponeras hos Italiens regering senast den 31 december 1994.

2. Detta fördrag träder i kraft den 1 januari 1995 förutsatt att alla ratifikationsinstrument har deponerats före den dagen.

Om någon av de stater som anges i artikel 1.1 inte deponerar sitt ratifikationsinstrument i rätt tid, skall fördraget träda i kraft för de stater som har deponerat sina instrument. I så fall skall Europeiska unionens råd genom enhälligt beslut omedelbart göra en nödvändig anpassning av artikel 3 i detta fördrag, av artiklarna 13-22, 25, 26, 156-162, 170 och 176 i anslutningsakten, av bilaga I samt av protokollen 1 och 6. Rådet kan också genom enhälligt beslut upphäva eller ändra sådana bestämmelser i anslutningsakten och dess bilagor och protokoll som uttryckligen hänvisar till en stat som inte har deponerat sitt ratifikationsinstrument.

3. Trots vad som föreskrivs i punkt 2 kan unionens institutioner före anslutningen besluta åtgärder enligt anslutningsaktens artiklar 30, 39, 42-48, 53, 57, 59, 62, 74-76, 92-95, 100, 102, 105, 119-122, 127, 128, 131, 142.2 och 3 andra strecksatsen, 145, 148-151 och 169, samt protokoll 9 artiklarna 11.6 och 12.2. Dessa åtgärder skall träda i kraft under förutsättning att detta fördrag träder i kraft och då samtidigt med fördraget.

Artikel 3

Detta fördrag som är upprättat i ett enda original på danska, engelska, finska, franska, grekiska, iriska, italienska, nederländska, norska, portugisiska, spanska, svenska och tyska, vilka samtliga texter är lika giltiga, skall deponeras i arkiven hos Italiens regering, som skall överlämna en bestyrkt kopia till var och en av de andra signatärmakternas regeringar.

EN FE DE LO CUAL, los plenipotenciarios abajo firmantes suscriben el presente Tratado.

TIL BEKRÆFTELSE HERAF har undertegnede befuldmægtigede underskrevet denne traktat.

ZU URKUND DESSEN haben die unterzeichneten Bevollmächtigten ihre Unterschriften unter diesen Vertrag gesetzt.

ÓÅ ÐÉÓÔÙÓÇ ÔÙÍ ÁÍÙÔÅÑÙ, ïé õðïãåãñáììÝíïé ðëçñåîïýóéïé õðÝãñáøáí ôçí ðáñïýóá óõíèÞêç.

IN WITNESS WHEREOF the undersigned Plenipotentiaries have signed this Treaty.

EN FOI DE QUOI, les plénipotentiaires soussignés ont apposé leurs signatures au bas du présent traité.

DÁ FHIANÚ SIN, chuir na Lánchumhachtaigh thíos-sínithe à lámh leis an gConradh seo.

IN FEDE DI CHE, i plenipotenziari sottoscritti hanno apposto le loro firme in calce al presente trattato.

TEN BLIJKE WAARVAN de ondergetekende gevolmachtigden hun handtekening onder dit Verdrag hebben gesteld.

TIL BEKREFTELSE AV DETTE har nedenstående befullmektigede undertegnet denne traktat.

EM FÉ DO QUE, os plenipotenciários abaixo-assinados apuseram as suas assinaturas no final do presente Tratado.

TÄMÄN VAKUUDEKSI ALLA MAINITUT täysivaltaiset edustajat ovat allekirjoittaneet tämän sopimuksen.

SOM BEKRÄFTELSE PÅ DETTA har undertecknade befullmäktigade ombud undertecknat detta fördrag.

Hecho en Corfú, el veinticuatro de junio de mil novecientos noventa y cuatro.

Udfærdiget i Korfu den fireogtyvende juni nitten hundrede og fireoghalvfems.

Geschehen zu Korfu am vierundzwanzigsten Juni neunzehnhundertvierundneunzig.

¸ãéíå óôçí ÊÝñêõñá, óôéò åßêïóé ôÝóóåñéò Éïõíßïõ ÷ßëéá åííéáêüóéá åíåíÞíôá ôÝóóåñá.

Done at Corfu on the twenty-fourth day of June in the year one thousand nine hundred and ninety-four.

Fait à Corfou, le vingt-quatre juin mil neuf cent quatre-vingt-quatorze.

Arna dhéanamh in Corfú ar an ceathrú lá is fiche de Mheitheamh sa bhliain míle naoi gcéad nócha ceathair.

Fatto a Corfù, addì ventiquattro giugno millenovecentonovantaquattro.

Gedaan te Korfoe, de vierentwintigste juni negentienhonderd vierennegentig.

Utferdiget på Korfu den tjuefjerde juni nittenhundreognittifire.

Feito em Corfu, em vinte e quatro de Junho de mil novecentos e noventa e quatro.

Tehty Korfulla kahdentenakymmenentenäneljäntenä päivänä kesäkuuta vuonna tuhat

yhdeksänsataayhdeksänkymmentäneljä.

Upprättat på Korfu den tjugofjärde juni år nittonhundranittiofyra.

Pour Sa Majesté le Roi des Belges

Voor Zijne Majesteit de Koning der Belgen

Für Seine Majestät der König der Belgier

>Hänvisning till film>

For Hendes Majestæt Danmarks Dronning

>Hänvisning till film>

Für den Präsidenten der Bundesrepublik Deutschland

>Hänvisning till film>

Ãéá ôïí Ðñüåäñï ôçò ÅëëçíéêÞò Äçìïêñáôßáò

>Hänvisning till film>

Por Su Majestad el Rey de España

>Hänvisning till film>

Pour le Président de la République française

>Hänvisning till film>

Thar ceann Uachtarán na hÉireann

For the President of Ireland

>Hänvisning till film>

Per il Presidente della Repubblica italiana

>Hänvisning till film>

Pour Son Altesse Royale le Grand-Duc de Luxembourg

>Hänvisning till film>

Voor Hare Majesteit de Koningin der Nederlanden

>Hänvisning till film>

For Hans Majestet Konget av Norge

>Hänvisning till film>

Für den Bundespräsidenten der Republik Österreich

>Hänvisning till film>

Pelo Presidente da República Portuguesa

>Hänvisning till film>

Suomen Tasavallan Presidentin puolesta

För Republiken Finlands President

>Hänvisning till film>

För Hans Majestät Konungen av Sverige

>Hänvisning till film>

For Her Majesty the Queen of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland

>Hänvisning till film>

AKT om villkoren för Konungariket Norges, Republiken Österrikes, Republiken Finlands och Konungariket Sveriges anslutning till de fördrag som ligger till grund för Europeiska unionen och om anpassning av fördragen

DEL ETT PRINCIPER

Artikel 1

I denna anslutningsakt menas med

- grundläggande fördrag:

- Fördraget om upprättandet av Europeiska kol- och stålgemenskapen (Parisfördraget), Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen (Romfördraget) och Fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen (Euratomfördraget) med de tillägg till och ändringar i fördragen som gjorts genom fördrag eller andra rättsakter och som trätt i kraft före denna anslutning,

- Fördraget om Europeiska unionen (Maastrichtfördraget),

- nuvarande medlemsstater: Konungariket Belgien, Konungariket Danmark, Förbundsrepubliken Tyskland, Hellenska republiken, Konungariket Spanien, Franska republiken, Irland, Italienska republiken, Storhertigdömet Luxemburg, Konungariket Nederländerna, Portugisiska republiken och Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland,

- unionen: den europeiska union som upprättats genom Maastrichtfördraget,

- gemenskapen: en eller flera av de gemenskaper som anges i första strecksatsen, allt efter omständigheterna,

- nya medlemsstater: Konungariket Norge, Republiken Österrike, Republiken Finland och Konungariket Sverige,

- institutioner: de institutioner som upprättats genom de grundläggande fördragen.

Artikel 2

Från dagen för anslutningen är bestämmelserna i de grundläggande fördragen och i rättsakter som har antagits av institutionerna före anslutningen bindande för de nya medlemsstaterna och skall tillämpas i dessa på de villkor som fördragen och denna anslutningsakt anger.

Artikel 3

När det gäller sådana konventioner eller instrument på rättsväsendets och inrikespolitikens område som är oskiljaktigt förbundna med förverkligandet av Maastrichtfördragets mål förbinder sig de nya medlemsstaterna

- att ansluta sig till dem som vid tiden för anslutningen är öppna för undertecknande av de nuvarande medlemsstaterna och också till dem som rådet har utarbetat enligt avdelning VI i Maastrichtfördraget och som medlemsstaterna har rekommenderats att anta,

- att införa administrativa eller andra arrangemang som motsvarar dem som de nuvarande medlemsstaterna eller rådet har antagit vid tiden för anslutningen, för att underlätta praktiskt samarbete mellan medlemsstaternas institutioner och organisationer på rättsväsendets och inrikespolitikens område.

Artikel 4

1. Genom denna anslutningsakt ansluter sig de nya medlemsstaterna till de beslut och avtal som företrädare för medlemsstaternas regeringar har fattat eller ingått vid sammanträden i rådet. De förbinder sig att från dagen för anslutningen ansluta sig till alla andra avtal som de nuvarande medlemsstaterna har ingått och som gäller unionens funktion eller som har samband med unionens verksamhet.

2. De nya medlemsstaterna förbinder sig att tillträda de konventioner som avses i artikel 220 i Romfördraget eller som är oskiljaktigt förbundna med förverkligandet av Romfördragets mål, att tillträda också de protokoll om domstolens tolkning av konventionerna som de nuvarande medlemsstaterna har undertecknat och för detta ändamål förbinder de sig att inleda förhandlingar med de nuvarande medlemsstaterna om nödvändig anpassning av dessa texter.

3. De nya medlemsstaterna skall ha samma ställning som de nuvarande när det gäller förklaringar, resolutioner eller andra ståndpunkter av Europeiska rådet eller av rådet, och när det gäller förklaringar, resolutioner eller andra ståndpunkter som medlemsstaterna efter gemensam överenskommelse antagit i frågor om gemenskaperna eller unionen. De skall följaktligen beakta de principer och riktlinjer som kommer till uttryck i dessa förklaringar, resolutioner eller andra ställningstaganden och skall göra vad som behövs för att säkerställa genomförandet.

Artikel 5

1. Sådana överenskommelser eller avtal som någon av gemenskaperna har ingått med ett eller flera tredje länder, med en internationell organisation eller med en medborgare i tredje land skall vara bindande för de nya medlemsstaterna på de villkor som anges i de grundläggande fördragen och denna anslutningsakt.

2. På de villkor som anslutningsakten anger förbinder sig de nya medlemsstaterna att tillträda de överenskommelser eller avtal som de nuvarande medlemsstaterna har ingått tillsammans med någon av gemenskaperna och att tillträda de överenskommelser som medlemsstaterna har ingått och som har samband med sådana överenskommelser eller avtal. Inom ramen för unionen skall gemenskapen och de nuvarande medlemsstaterna bistå de nya medlemsstaterna i detta avseende.

3. Genom denna anslutningsakt och på de villkor som den anger ansluter sig de nya medlemsstaterna till de interna överenskommelser som ingåtts av de nuvarande medlemsstaterna för att genomföra sådana överenskommelser eller avtal som avses i punkt 2.

4. De nya medlemsstaterna skall när så behövs vidta lämpliga åtgärder för att deras ställning i förhållande till internationella organisationer och sådana internationella avtal i vilka också någon av gemenskaperna eller någon annan medlemsstat är part, skall anpassas till de rättigheter och skyldigheter som följer av anslutningen till unionen.

Artikel 6

Artikel 234 i Romfördraget och artiklarna 105 och 106 i Euratomfördraget skall gälla också de nya medlemsstaterna i fråga om sådana överenskommelser och avtal som ingåtts före anslutningen.

Artikel 7

Om något annat inte föreskrivs i denna anslutningsakt, kan den tillfälligt sättas ur kraft, ändras eller upphävas endast genom det förfarande som anges i de grundläggande fördragen och som gör det möjligt att ändra dessa fördrag.

Artikel 8

Sådana rättsakter som har antagits av institutionerna och som omfattas av övergångsbestämmelser i denna anslutningsakt skall behålla sin rättsliga status. Framför allt skall förfarandena för ändring av dessa rättsakter tillämpas också i fortsättningen.

Artikel 9

De bestämmelser i denna anslutningsakt vars syfte eller verkan är att rättsakter antagna av institutionerna skall upphävas eller ändras - förutom då det gäller en övergångsåtgärd - skall ha samma rättsliga status som de på detta sätt upphävda eller ändrade bestämmelserna och vara underkastade samma regler som dessa.

Artikel 10

De grundläggande fördragen och institutionernas rättsakter skall, som en övergångsåtgärd, tillämpas med de avvikelser som föreskrivs i denna anslutningsakt.

DEL TVÅ ANPASSNING AV FÖRDRAGEN AVDELNING 1 INSTITUTIONELLA BESTÄMMELSER KAPITEL 1 Europaparlamentet

Artikel 11

I den rättsakt om allmänna direkta val till Europaparlamentet som är intagen som bilaga i beslut 76/787/EKSG, EEG, Euratom skall artikel 2 ersättas med följande:

"Artikel 2

I varje medlemsstat skall följande antal företrädare i Europaparlamentet väljas:

>Plats för tabell>

".

KAPITEL 2 Rådet

Artikel 12

Artikel 27 andra stycket i Parisfördraget, artikel 146 andra stycket i Romfördraget och artikel 116 andra stycket i Euratomfördraget skall ersättas med följande:

"Ordförandeskapet i rådet skall utövas av varje medlemsstat i sex månader åt gången enligt den turordning som bestäms genom enhälligt beslut av rådet."

Artikel 13

Artikel 28 i Parisfördraget skall ersättas med följande:

"Artikel 28

När rådet hörs av kommissionen skall rådet överlägga men behöver inte rösta. Protokoll över överläggningarna skall överlämnas till kommissionen.

När rådets samtycke krävs enligt detta fördrag, skall sådant samtycke anses ha lämnats, om kommissionens förslag får stöd

- av en absolut majoritet av medlemsstaternas företrädare, däribland rösterna från två medlemsstater som var och en svarar för minst en tiondel av det totala produktionsvärdet för kol och stål i gemenskapen, eller

- vid lika röstetal och om kommissionen efter en andra överläggning vidhåller sitt förslag, av företrädarna för tre medlemsstater som var och en svarar för minst en tiondel av det totala produktionsvärdet för kol och stål i gemenskapen.

När enhällighet krävs för beslut eller samtycke enligt detta fördrag, skall ett sådant beslut eller samtycke anses ha fattats eller lämnats, om samtliga medlemmar i rådet röstar för. Det förhållandet att någon som är personligen närvarande eller som företräds av någon annan i rådet avstår från att rösta skall dock inte hindra att rådet, vid tillämpningen av artiklarna 21, 32, 32a, 45b och 78h i detta fördrag samt artiklarna 16, 20 tredje stycket, 28 femte stycket och 44 i protokollet om domstolens stadga, fattar sådana beslut som kräver enhällighet.

Andra rådsbeslut än sådana som kräver kvalificerad majoritet eller enhällighet skall fattas av en majoritet. Det krävs då en absolut majoritet av medlemsstaternas företrädare, däribland rösterna från två medlemsstater som var och en svarar för minst en tiondel av det totala produktionsvärdet för kol och stål i gemenskapen. Vid tillämpningen av artiklarna 45b, 78 och 78b i detta fördrag, enligt vilka det krävs en kvalificerad majoritet, skall dock rösterna i rådet vägas på följande sätt:

>Plats för tabell>

För ett beslut krävs det minst 64 röster från minst 11 medlemsstater.

Vid omröstningar får ingen företrädare för en medlemsstat företräda mer än ytterligare en medlemsstat.

Rådet skall stå i förbindelse med medlemsstaterna genom sin ordförande.

Rådets beslut skall offentliggöras på det sätt som rådet bestämmer."

Artikel 14

Artikel 95 fjärde stycket i Parisfördraget skall ersättas med följande:

"Dessa ändringar skall föreslås av kommissionen och rådet gemensamt, varvid rådet skall fatta sitt beslut med tretton sextondelars majoritet av medlemsstaternas företrädare, och skall föreläggas domstolen för yttrande. Domstolen har oinskränkt befogenhet att granska förslaget i alla faktiska och rättsliga avseenden. Om domstolen finner att förslaget står i överensstämmelse med bestämmelserna i tredje stycket, skall förslaget översändas till Europaparlamentet och bli gällande, om det får stöd av en majoritet som omfattar tre fjärdedelar av de avgivna rösterna och två tredjedelar av antalet företrädare i Europaparlamentet."

Artikel 15

1. Artikel 148.2 i Romfördraget och artikel 118.2 i Euratomfördraget skall ersättas med följande:

"2. När rådets beslut skall fattas med kvalificerad majoritet skall medlemsstaternas röster vägas på följande sätt:

>Plats för tabell>

Rådets beslut skall fattas med minst

- 64 röster när beslutet enligt detta fördrag skall fattas på förslag från kommissionen,

- 64 röster från minst 11 medlemsstater i andra fall."

2. Artikel J.3.2 andra stycket i Maastrichtfördraget skall ersättas med följande:

"När rådets beslut skall fattas med kvalificerad majoritet enligt första stycket skall rösterna i rådet vägas enligt artikel 148.2 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen; för ett beslut krävs det minst 64 röster från minst 11 medlemsstater."

3. Artikel K.4.3 andra stycket i Maastrichtfördraget skall ersättas med följande:

"När rådets beslut skall fattas med kvalificerad majoritet skall rösterna i rådet vägas enligt artikel 148.2 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen; för ett beslut krävs det minst 64 röster från minst 11 medlemsstater."

4. I Romfördragets protokoll om socialpolitik skall punkt 2 andra stycket första meningen ersättas med följande:

"Trots artikel 148.2 i fördraget skall det krävas minst 54 röster för sådana rådsbeslut som enligt detta protokoll skall fattas med kvalificerad majoritet."

KAPITEL 3 Kommissionen

Artikel 16

Artikel 9.1 första stycket i Parisfördraget, artikel 157.1 första stycket i Romfördraget och artikel 126.1 första stycket i Euratomfördraget skall ersättas med följande:

"1. Kommissionen skall bestå av 21 ledamöter som utses på grundval av sin allmänna duglighet och vars oavhängighet inte kan ifrågasättas."

KAPITEL 4 Domstolen

Artikel 17

1. Artikel 32 första stycket i Parisfördraget, artikel 165 första stycket i Romfördraget och artikel 137 första stycket i Euratomfördraget skall ersättas med följande:

"Domstolen skall ha 17 domare."

2. I rådets beslut 88/591/EKSG, EEG, Euratom skall artikel 2 första stycket ersättas med följande:

"Förstainstansrätten skall ha 16 domare."

Artikel 18

Artikel 32 andra stycket i Parisfördraget, artikel 165 andra stycket i Romfördraget, artikel 137 andra stycket Euratomfördraget och artikel 18 första stycket i protokollet om stadgan för Europeiska kol- och stålgemenskapens domstol skall ha följande lydelse:

"Domstolen skall sammanträda i plenum. Den får dock inom sig upprätta avdelningar med tre, fem eller sju domare med uppgift att göra vissa förberedande utredningar eller att avgöra vissa grupper av ärenden i enlighet med föreskrifter som fastställts för dessa ändamål."

Artikel 19

Artikel 18 andra stycket i protokollet om stadgan för Europeiska kol- och stålgemenskapens domstol, artikel 15 i protokollet om stadgan för Europeiska gemenskapens domstol och artikel 15 i protokollet om stadgan för Europeiska atomenergigemenskapens domstol skall ha följande lydelse:

"Domstolens beslut skall vara giltiga endast om ett ojämnt antal domare är närvarande. Vid sammanträde i plenum skall domstolens beslut vara giltiga om nio domare är närvarande. Om en avdelning består av tre eller fem domare, är avdelningens beslut giltiga endast om tre domare är närvarande. Om en avdelning består av sju domare, är avdelningens beslut giltiga endast om fem domare är närvarande. Vid förhinder för en domare på en avdelning får en domare på en annan avdelning tillkallas i enlighet med rättegångsreglerna."

Artikel 20

Artikel 32a första stycket i Parisfördraget, artikel 166 första stycket i Romfördraget och artikel 138 första stycket i Euratomfördraget skall ersättas med följande:

"Domstolen skall biträdas av åtta generaladvokater."

Artikel 21

Artikel 32b andra och tredje styckena i Parisfördraget, artikel 167 andra och tredje styckena i Romfördraget och artikel 139 andra och tredje styckena i Euratomfördraget skall ersättas med följande:

"En del av domartjänsterna skall nytillsättas vart tredje år. Då skall omväxlande nio och åtta domare utses.

En del av tjänsterna som generaladvokat skall nytillsättas vart tredje år. Då skall fyra generaladvokater utses."

KAPITEL 5 Revisionsrätten

Artikel 22

Artikel 45b.1 i Parisfördraget, artikel 188b.1 i Romfördraget och artikel 160b.1 i Euratomfördraget skall ersättas med följande:

"1. Revisionsrätten skall ha 16 ledamöter."

KAPITEL 6 Ekonomiska och sociala kommittén

Artikel 23

Artikel 194 första stycket i Romfördraget och artikel 166 första stycket i Euratomfördraget skall ersättas med följande:

"Antalet medlemmar i ekonomiska och sociala kommittén är följande:

>Plats för tabell>

".

KAPITEL 7 Regionkommittén

Artikel 24

Artikel 198a andra stycket i Romfördraget skall ersättas med följande:

"Antalet medlemmar i regionkommittén är följande:

>Plats för tabell>

".

KAPITEL 8 Rådgivande kommittén för kol- och stålfrågor

Artikel 25

Artikel 18 första stycket i Parisfördraget skall ersättas med följande:

"En rådgivande kommitté skall vara knuten till kommissionen. Den skall ha minst 87 och högst 111 medlemmar och bland medlemmarna ha lika många företrädare för producenterna, för arbetstagarna och för förbrukarna och handeln."

KAPITEL 9 Vetenskapliga och tekniska kommittén

Artikel 26

Artikel 134.2 första stycket i Euratomfördraget skall ersättas med följande:

"2. Kommittén skall ha 39 medlemmar som rådet utser efter att ha hört kommissionen."

AVDELNING II ANNAN ANPASSNING

Artikel 27

Artikel 227.1 i Romfördraget skall ersättas med följande:

"1. Detta fördrag skall gälla för Konungariket Belgien, Konungariket Danmark, Förbundsrepubliken Tyskland, Hellenska republiken, Konungariket Spanien, Franska republiken, Irland, Italienska republiken, Storhertigdömet Luxemburg, Konungariket Nederländerna, Konungariket Norge, Republiken Österrike, Portugisiska republiken, Republiken Finland, Konungariket Sverige och Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland."

Artikel 28

I Romfördragets artikel 227.5 skall som en ny punkt d, i Parisfördragets artikel 79 skall som en ny punkt d och i Euratomfördragets artikel 198 skall som en ny punkt e följande införas:

"Detta fördrag skall inte omfatta Åland. Finlands regering kan dock, genom en förklaring som vid ratifikationen av detta fördrag deponeras hos Italiens regering, anmäla att fördraget skall omfatta Åland i enlighet med de bestämmelser som finns i protokoll 2 till fördraget om Norges, Österrikes, Finlands och Sveriges anslutning till Europeiska unionen. Om en sådan förklaring avges skall Italiens regering överlämna en bestyrkt kopia av förklaringen till medlemsstaterna."

DEL TRE ANPASSNING AV INSTITUTIONERNAS RÄTTSAKTER

Artikel 29

De rättsakter som förtecknas i bilaga I till denna anslutningsakt skall anpassas på det sätt som anges i bilagan.

Artikel 30

Sådan anpassning, som vid anslutningen behöver göras i de rättsakter som förtecknas i bilaga II till denna anslutningsakt, skall utarbetas enligt riktlinjerna i den bilagan och enligt det förfarande och på de villkor som anges i artikel 169.

DEL FYRA

ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER

AVDELNING 1 INSTITUTIONELLA BESTÄMMELSER

Artikel 31

1. Inom två år från anslutningen skall var och en av de nya medlemsstaterna för sitt folk, i enlighet med bestämmelserna i rättsakten av den 20 september 1976 om allmänna direkta val till Europaparlamentet, hålla ett allmänt direkt val av det antal företrädare i Europaparlamentet som anges i artikel 11 i denna anslutningsakt.

2. För tiden från anslutningen fram till valet enligt punkt 1 skall parlamentet i var och en av de nya medlemsstaterna inom sig utse företrädare i Europaparlamentet för sitt lands folk på det sätt som medlemsstaten själv bestämmer.

3. Var och en av de nya medlemsstaterna kan dock besluta att hålla val till Europaparlamentet under tiden mellan undertecknandet och ikraftträdandet av anslutningsfördraget, i enlighet med anslutningsaktens protokoll 8.

4. Mandatperioden för de företrädare som väljs enligt punkt 1 eller 3 skall löpa ut samtidigt med mandatperioden för de företrädare som har valts i de nuvarande medlemsstaterna för femårsperioden 1994-1999.

AVDELNING II ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER FÖR NORGE KAPITEL 1 Fri rörlighet för varor Avsnitt I Normer och miljö

Artikel 32

1. Under de fyra år som följer närmast efter anslutningen skall de bestämmelser som anges i bilaga III inte tillämpas på Norge i vidare mån än vad som föreskrivs i bilagan.

2. Inom den angivna tiden skall bestämmelserna ses över i enlighet med EG-förfaranden.

Utan att det påverkar resultatet av översynen skall gemenskapsrätten vid utgången av tiden gälla för de nya medlemsstaterna på samma villkor som för de nuvarande medlemsstaterna.

Avsnitt II Övrigt

Artikel 33

Under tre år från dagen för anslutningen får Norge fortsätta att tillämpa sitt nuvarande nationella system för virkesmätning i den mån Norges nationella lagstiftning och administrativa praxis på området inte strider mot gemenskapslagstiftningen om den inre marknaden eller om handel med tredje land, särskilt artikel 6 i direktiv 68/89/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om virkesmätning.

Under den tiden skall direktiv 68/89/EEG ses över enligt de förfaranden som anges i Romfördraget.

KAPITEL 2 Fri rörlighet för personer, tjänster och kapital

Artikel 34

Trots skyldigheterna enligt de fördrag som ligger till grund för Europeiska unionen, får Norge under fem år från dagen för anslutningen behålla sin befintliga lagstiftning om fritidsbostäder.

Artikel 35

Under tre år från dagen för anslutningen får Norge behålla inskränkningar i fråga om utlänningars rätt att äga norska fiskefartyg.

KAPITEL 3 Fiske Avsnitt I Allmänna bestämmelser

Artikel 36

1. Om inte annat föreskrivs i detta kapitel, skall reglerna i denna anslutningsakt tillämpas på fiskesektorn.

2. Artiklarna 148 och 149 skall tillämpas på fiskeprodukter.

Avsnitt II Tillträde till vatten och resurser

Artikel 37

Vad som sägs om tillträde i detta avsnitt skall gälla under en övergångstid, som skall upphöra när gemenskapens system med fisketillstånd träder i kraft och senast vid utgången av den tid som anges i artikel 14.2 i rådets förordning (EEG) nr 3760/92 av den 20 december 1992 om ett gemenskapssystem för fiske och vattenbruk (1), om inte något annat föreskrivs i detta kapitel.

Underavsnitt I Norska fartyg

Artikel 38

I syfte att integrera fartyg, som seglar under norsk flagg och som är registrerade eller inskrivna i en norsk hamn, i fortsättningen kallade norska fartyg, i gemenskapssystemet för fiske och vattenbruk enligt förordning (EEG) nr 3760/92, skall dessa fartygs tillträde till vatten under de nuvarande medlemsstaternas överhöghet och jurisdiktion vara underkastat reglerna i detta underavsnitt.

Från dagen för anslutningen kommer dessa tillträdesregler att säkerställa att Norge kan behålla fiskemöjligheterna enligt artikel 44.

Artikel 39

1. Fram till dess att de särskilda arrangemangen enligt artiklarna 156-165 och 347-352 i anslutningsakten för Spanien och Portugal integreras i de allmänna gemenskapsreglerna om gemenskapens fiskepolitik i förordning (EEG) nr 3760/92 får inga andra norska fartyg än de 441 som är förtecknade i bilaga IV, här kallad baslistan, tillåtas att fiska i ICES-område Vb, VI och VII. Under tiden från anslutningen fram till den 31 december 1995 är den zon som är belägen söder om 56° 30' nordlig bredd, öster om 12° västlig längd och norr om 50° 30' nordlig bredd stängd för annat fiske än långlinefiske.

2. Endast 165 standardfartyg avsedda för fiske av djuphavslevande arter och hämtade från baslistan får samtidigt bedriva fiske förutsatt att de är upptagna på en periodisk lista som beslutas av kommissionen.

3. Med standardfartyg avses ett fartyg med en maskinstyrka på 511 kilowattt (kW). Omräkningssatserna för fartyg med en annan maskinstyrka är följande:

- lägre än 219 kW: 0,57,

- lika med eller högre än 219 kW, men lägre än 292 kW: 0,76,

- lika med eller högre än 292 kW, men lägre än 365 kW: 0,85,

- lika med eller högre än 365 kW, men lägre än 438 kW: 0,90,

- lika med eller högre än 438 kW, men lägre än 511 kW: 096,

- lika med eller högre än 511 kW, men lägre än 584 kW: 1,00,

- lika med eller högre än 584 kW, men lägre än 730 kW: 1,07,

- lika med eller högre än 730 kW, men högst 876 kW: 1,11,

- högre än 876 kW: 2,25,

- fartyg som bedriver krokfiske: 1,00,

- fartyg för automatiserat krokfiske: 2,00.

4. Under tiden den 1 december - 31 maj och den 1 juni - 30 november får endast 60 respektive 30 fartyg fiska pelagiska arter samtidigt.

5. Eventuella ändringar i baslistan till följd av att fartyg tas ur bruk på grund av force majeure före anslutningen skall bestämmas senast den 1 januari 1995 enligt förfarandet i artikel 18 i förordning (EEG) nr 3760/92. Sådana ändringar får inte påverka antalet fartyg och deras fördelning i de olika kategorierna och inte heller leda till en ökning av det sammanlagda tonnaget eller den sammanlagda maskinstyrkan i någon kategori. Norska ersättningsfartyg får bara väljas bland de fartyg som är förtecknade i bilaga V.

6. Det antal standardfartyg som anges i punkt 2 kan ökas på grund av utvecklingen av de fiskemöjligheter som tilldelas Norge för bestånd som omfattas av det system med beskattningsgrader som avses i artikel 8 i förordning (EEG) nr 3760/92, enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 8.4 i den förordningen.

7. När ett fartyg i baslistan tas ur bruk eller skrotas och stryks från listan efter anslutningen, får det ersättas med ett fartyg som hör till samma kategori och som inte har större maskinstyrka än det som stryks från listan.

De villkor för ersättning av fartyg som anges i föregående stycke gäller endast i den mån som de nuvarande medlemsstaternas flotta inte ökas i gemenskapens vatten i Atlanten.

8. Bestämmelser som skall säkerställa att reglerna följs av dem som är verksamma inom fisket, inklusive bestämmelser som öppnar en möjlighet att avstänga fartyg från fiske under en viss tid, skall beslutas före den 1 januari 1995 enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 8.4 i förordning (EEG) nr 3760/92.

Artikel 40

1. Sedan de särskilda arrangemangen enligt artiklarna 156-165 och 347-352 i anslutningsakten för Spanien och Portugal har integrerats i de allmänna reglerna om gemenskapens fiskepolitik i förordning (EEG) nr 3760/92 och fram till dess att gemenskapssystemet med fisketillstånd skall börja tillämpas får norska fartyg fiska i vatten som omfattas av artikel 39 på de villkor som rådet bestämmer enligt förfarandet i artikel 8.4 i förordning (EEG) nr 3760/92.

2. Tillträdessystemet enligt punkt 1 skall regleras på samma sätt som för fartyg under någon av de nuvarande medlemsstaternas flagg, i fortsättningen kallade fartyg från unionen som den är sammansatt i dag, i gemenskapens vatten norr om 62° nordlig bredd.

Artikel 41

I vatten där medlemsstaterna i unionen som den är sammansatt i dag har överhöghet eller jurisdiktion får norska fartyg, från dagen för anslutningen fram till dess att gemenskapssystemet med fisketillstånd skall börja tillämpas, fiska i ICES-område IIa, IIIa (Skagerrak) (2) och IV på de villkor som gällde vid ikraftträdandet av anslutningsfördraget och som anges i rådets förordning (EG) nr 3691/93 (3).

Artikel 42

De tekniska bestämmelser som behövs för att säkerställa tillämpningen av artiklarna 39-41 skall antas före den 1 januari 1995 enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 18 i förordning (EEG) nr 3760/92.

Artikel 43

I vatten där Sverige har överhöghet eller jurisdiktion får norska fartyg, från dagen för anslutningen fram till dess att gemenskapssystemet med fisketillstånd skall börja til lämpas, fiska i ICES-område IIIa (Skagerrak) på de villkor som gällde vid ikraftträdandet av anslutningsfördraget.

Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas före den 1 januari 1995 enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 18 i förordning (EEG) nr 3760/92.

Artikel 44

1. Norges andel av de fiskemöjligheter som gemenskapen har för arter som regleras genom fångstbegränsningar skall för varje art och zon vara följande:

>Plats för tabell>

2. Gemenskapsfiskemöjligheter för Norge skall fastställas i enlighet med artikel 8.4 i förordning (EEG) nr 3760/92, första gången före den 31 december 1994.

3. De kvantiteter som skall tilldelas Norge för arter, som inte är underkastade beskattningsgrader i form av fångstbegränsningar, eller som är underkastade TAC, men inte fördelade på kvoter mellan medlemsstaterna i unionen, som den är sammansatt i dag, skall för varje art och område vara följande:

>Plats för tabell>

4. Fram till dess att gemenskapssystemet med fisketillstånd börjar tillämpas i gemenskapens vatten (gemenskapen som den är sammansatt i dag) får, för icke-reglerade och icke-fördelade arter, det fiske som norska fartyg bedriver inte överskrida nivån vid tiden för ikraftträdande av anslutningsfördraget.

Underavsnitt II Fartyg från unionen som den är sammansatt i dag

Artikel 45

Från dagen för anslutningen fram till dess att gemenskapens system med fisketillstånd börjar tillämpas skall alla bestämmelser om fiske i vattnen under norsk överhöghet eller jurisdiktion norr om 62° nordlig bredd med fartyg från unionen som den är sammansatt i dag vara desamma som gällde vid anslutningsfördragets ikraftträdande.

Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall beslutas före den 1 januari 1995 enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 18 i förordning (EEG) nr 3760/92.

Artikel 46

I vatten där Norge har överhöghet eller jurisdiktion får fartyg från unionen som den är sammansatt i dag, från dagen för anslutningen fram till dess att gemenskapens system med fisketillstånd skall börja tillämpas, fiska i ICES-område IIIa och IV på de villkor som gällde vid ikraftträdandet av anslutningsfördraget.

Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall beslutas före den 1 januari 1995 enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 18 i förordning (EEG) nr 3760/92.

Artikel 47

1. Unionen som den är sammansatt i dag skall tilldelas en andel av andra bestånd i vatten under Norges överhöghet eller jurisdiktion än sådana som unionen och Norge nu förvaltar gemensamt och som är underkastade fångstbegränsningar; andelen skall för varje art och zon vara följande:

>Plats för tabell>

2. De fiskemöjligheter som skall tilldelas unionen som den är sammansatt i dag skall fastställas enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 8.4 i förordningen (EEG) nr 3760/92, första gången före den 1 januari 1995.

3. De kvantiteter i vatten under Norges överhöghet eller jurisdiktion som skall tilldelas unionen, som den är sammansatt i dag, av arter som inte är underkastade beskattningsgrader i form av fångstbegränsningar, skall för varje art och område vara följande:

>Plats för tabell>

4. För tiden fram till dess att gemenskapssystemet med fisketillstånd börjar tillämpas i vatten under Norges överhöghet eller jurisdiktion skall, för icke-reglerade och icke-fördelade arter, det fiske som bedrivs av fartyg från unionen, som den är sammansatt idag, inte överskrida nivån vid tiden för ikraftträdandet av anslutningsfördraget.

Underavsnitt III Övriga bestämmelser

Artikel 48

1. Om något annat inte föreskrivs i denna anslutningsakt, skall, för den tilldelning som anges i artiklarna 44 och 47, villkoren - inklusive de geografiska ramarna och de traditionella fiskemönstren - för Norges fiske i gemenskapens vatten (gemenskapen som den är sammansatt i dag) och för unionens fiske (unionen som den är sammansatt i dag) i Norges vatten vara desamma som gällde vid ikraftträdandet av anslutningsfördraget.

2. Dessa villkor skall bestämmas för ett år i sänder, första gången den 1 januari 1995, i enlighet med artikel 8.4 i förordning (EEG) nr 3760/92.

Artikel 49

Fram till den 30 juni 1998 får Norge fastställa beskattningsgrader i form av fångstbegränsningar för de resurser som finns i vatten under Norges överhöghet eller jurisdiktion norr om 62° nordlig bredd, med undantag för makrill.

Efter den dagen skall förvaltningen av dessa resurser fullständigt integreras i den gemensamma fiskepolitiken på grundval av den rådande förvaltningsordning som återspeglas i den gemensamma förklaringen om förvaltning av fisketillgångarna i vattnen norr om 62° nordlig bredd.

Artikel 50

1. Under ett år från dagen för anslutningen skall, i vattnen under Norges överhöghet eller jurisdiktion, de tekniska åtgärder som gäller vid anslutningsfördragets ikraftträdande behållas för alla fartyg från unionen.

2. Under tre år från dagen för anslutningen får behöriga norska myndigheter i vatten under Norges överhöghet eller jurisdiktion norr om 62° nordlig bredd besluta om tillfälligt förbud, som skall gälla alla berörda fartyg, mot vissa slag av fiske i biologiskt känsliga zoner för att skydda bestånden.

3. Under en tid av tre år skall den regeln gälla för fartyg från unionen som fiskar i vatten under Norges överhöghet eller jurisdiktion att all fångst skall behållas ombord i norska vatten.

4. Under en tid av tre år skall den regeln gälla för fartyg från unionen som fiskar i vatten under Norges överhöghet eller jurisdiktion att fångster av arter, som är underkastade fångstbegränsningar och för vilka fisket därför har upphört, skall behållas ombord i norska vatten.

5. Före utgången av de övergångstider som anges i punkterna 1-4 skall rådet enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 4.1 i förordning (EEG) nr 3760/92, fatta beslut om de tekniska åtgärder i vattnen under Norges överhöghet eller jurisdiktion som skall gälla för alla fartyg från unionen, med sikte på att behålla och utveckla befintliga åtgärder.

Artikel 51

Utan att det påverkar tillämpningen av rådets förordning (EEG) nr 2847/93, får Norge bibehålla de nationella kontrollåtgärder som finns vid tiden för anslutningsfördragets ikraftträdande och tillämpa dem på alla fartyg från unionen

- under tre år från dagen för anslutningen, i vatten under Norges överhöghet eller jurisdiktion norr om 62° nordlig bredd,

- under ett år från dagen för anslutningen, i vatten under Norges överhöghet eller jurisdiktion söder om 62° nordlig bredd.

Före utgången av dessa övergångstider skall rådet, enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 43 i Romfördraget, fatta beslut om de kontrollåtgärder som i vattnen under Norges överhöghet eller jurisdiktion skall gälla för alla unionsfartyg, med sikte på att behålla och utveckla befintliga åtgärder.

Avsnitt III Externa resurser

Artikel 52

1. Efter anslutningen skall de fiskeavtal som Norge har ingått med tredje land administreras av gemenskapen.

Fram till den 30 juni 1998 skall dock fiskeavtalet med Ryssland av den 15 oktober 1976 om ömsesidiga fiskeriförhållanden administreras av Norge i nära samarbete med kommissionen.

2. De rättigheter och skyldigheter som Norge har enligt de avtal som avses i punkt 1 skall vara oförändrade under den tid då bestämmelserna i dessa avtal gäller provisoriskt.

3. Så snart som möjligt och i vart fall före utgången av giltighetstiden för de avtal som avses i punkt 1 skall rådet med kvalificerad majoritet på förslag från kommissionen i varje enskilt fall fatta ändamålsenliga beslut i syfte att behålla fiskemöjligheter och därvid också besluta om en eventuell förlängning av vissa avtal för perioder på högst ett år.

4. Fiskemöjligheter som Norge före dagen för anslutningen har förvärvat genom avtal mellan gemenskapen och tredje land och då särskilt Grönland, skall bibehållas på grundval av gemenskapsprinciper, däribland principen om relativ stabilitet.

Avsnitt IV Handelsbestämmelser

Artikel 53

1. Under fyra år från dagen för anslutningen skall leveranser av lax, sill, makrill, räkor, musslor, havskräfta, kungsfisk och forell från Norge till de andra medlemsstaterna i gemenskapen vara underkastade ett system för handelsövervakning.

2. Detta system, som skall skötas av kommissionen, skall ange ungefärliga maximinivåer och tillåta obegränsad handel upp till dessa nivåer. Det skall baseras på leveransdokument från ursprungslandet. I fall då maximinivåerna överskrids eller allvarliga marknadsstörningar inträffar, skall kommissionen vidta ändamålsenliga åtgärder enligt den praxis som utbildats inom gemenskapen. Åtgärderna skall under inga omständigheter vara mer ingripande än de åtgärder som tillämpas på import från tredje land.

3. Rådet skall före den 1 januari 1995 med kvalificerad majoritet på förslag från kommissionen besluta föreskrifter för tillämpningen av denna artikel.

KAPITEL 4 Förbindelser med tredje land, tullunion

Artikel 54

De rättsakter som förtecknas i bilaga VI till denna anslutningsakt skall tillämpas i förhållande till Norge på de villkor som anges i bilagan.

Artikel 55

Bastullsatsen, som skall ligga till grund för en gradvis tillnärmning till den gemensamma tulltaxan enligt artikel 56, skall, för varje vara, vara den tullsats som Norge faktiskt tillämpade den 1 januari 1994.

Artikel 56

Under tre år efter anslutningen får Norge behålla sin tullsats i förhållande till tredje länder för de varor som anges i bilaga VII.

Under den tiden skall Norge gradvis minska skillnaden mellan bastullsatsen och tullsatsen enligt den gemensamma tulltaxan enligt följande tidsplan:

- Den 1 januari 1996 skall varje skillnad mellan bastullsatsen och den gemensamma tulltaxan minskas till 75 %.

- Den 1 januari 1997 skall varje skillnad mellan bastullsatsen och den gemensamma tulltaxan minskas till 40 %.

Norge skall tillämpa den gemensamma tulltaxan fullt ut från och med den 1 januari 1998.

Artikel 57

1. Från och med den 1 januari 1995 skall Norge til lämpa

a) arrangemanget av den 20 december 1973 om internationell textilhandel, i dess lydelse enligt protokollen av den 31 juli 1986, 31 juli 1991, 9 december 1992 och 9 december 1993, eller det handelsavtal om textilier och kläder som är ett resultat av Uruguayrundan inom GATT, om detta avtal är i kraft dagen för anslutningen,

b) de bilaterala avtal och arrangemang om textilier som gemenskapen slutit med tredje land.

2. Gemenskapen skall inleda förhandlingar med tredje land om protokoll till de bilaterala avtalen och arrangemangen i punkt 1 med sikte på att göra ändamålsenliga anpassningar av de kvantitativa restriktionerna för import av textil- och klädesvaror till gemenskapen.

3. Om avtal om de protokoll som avses i punkt 2 inte ingås före den 1 januari 1995, skall gemenskapen vidta de åtgärder som situationen kräver, i form av sådana övergångsordningar som behövs för att säkerställa att gemenskapen genomför avtalen.

Artikel 58

1. Norge får fram till den 31 december 1999 öppna en årlig tullfri kvot på 21 000 ton styren (KN-nummer 2902 50 00) under förutsättning

- att övergången till fri omsättning för varorna sker på Norges territorium och att de också konsumeras där, eller att varorna bearbetas på Norges territorium så att de blir att betrakta som varor med ursprung i gemenskapen, och

- att varorna förblir under tullövervakning enligt gemenskapsbestämmelserna om användning för särskilda ändamål (rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om en tullkodex för gemenskapen, artiklarna 21 och 82).

2. Bestämmelserna i punkt 1 skall tillämpas endast i fall då deklarationen för övergång till fri omsättning åtföljs av ett intyg av en behörig norsk myndighet att varorna omfattas av dessa bestämmelser.

3. Kommissionen och de behöriga norska myndigheterna skall vidta alla åtgärder som behövs för att säkerställa att den slutliga förbrukningen av de ifrågavarande varorna eller den bearbetning genom vilken de blir att betrakta som varor med ursprung i gemenskapen, äger rum på norskt område.

Artikel 59

1. Från och med den 1 januari 1995 skall Norge til lämpa bestämmelserna i de avtal som anges i artikel 60.

2. Ändringar i avtalen skall göras genom överenskommelser med motparterna och bifogas avtalen i form av protokoll.

3. Om de överenskommelser i protokoll som anges i punkt 2 inte ingås före den 1 januari 1995, skall gemenskapen vidta de åtgärder som situationen vid anslutningen kräver.

Artikel 60

Artikel 59 skall gälla

- avtalen med Algeriet, Andorra, Bulgarien, Cypern, Egypten, Island, Israel, Jordanien, Libanon, Malta, Marocko, Polen, Rumänien, Slovenien, Schweiz, Syrien, före detta Tjeckoslovakien och dess efterföljare (Tjeckien och Slovakien), Tunisien, Turkiet och Ungern samt de andra avtal med tredje land som uteslutande gäller handel med sådana produkter som finns förtecknade i Romfördragets bilaga II,

- fjärde ACP/EEG-konventionen av den 15 december 1989,

- andra liknande avtal som kan komma att ingås före anslutningen.

Artikel 61

Med verkan från och med den 1 januari 1995 skall Norge frånträda, bland annat, konventionen av den 4 januari 1960 om upprättandet av Europeiska frihandelssammanslutningen EFTA och 1992 års frihandelsavtal med Estland, Lettland och Litauen.

Artikel 62

Om de nya handelsavtal som skall ingås mellan gemenskapen och Estland, Lettland och Litauen inte har trätt i kraft senast dagen för anslutningen, skall gemenskapen vidta de åtgärder som behövs för att varor med ursprung i dessa baltiska stater från anslutningen skall ha tillträde till den norska marknaden i oförändrad omfattning.

KAPITEL 5 Bestämmelser om finansiering och budget

Artikel 63

Alla hänvisningar till rådets beslut om systemet med gemenskapernas egna intäkter skall betraktas som hänvisningar till rådets beslut av den 24 juni 1988, i den lydelse detta har efter ändringar, eller till varje annat beslut som ersätter det beslutet.

Artikel 64

Alla tullar som beräknas enligt den gemensamma tulltaxan och som gemenskapen tillämpar i handeln mellan Norge och tredje land skall räknas som intäkter av sådan "tull enligt den gemensamma tulltaxan eller annan tull" som avses i artikel 2.1 b i rådets beslut om systemet med gemenskapernas egna intäkter eller i motsvarande bestämmelser i beslut som ersätter det beslutet.

Artikel 65

Egna intäkter från mervärdesskatten skall beräknas och kontrolleras som om skatten på investeringar inte tillämpades. För detta ändamål skall Norge med verkan från anslutningen vidta de åtgärder som behövs för att säkerställa att de årliga intäkterna från mervärdesskatten och från skatten på investeringar blir ordentligt bokförda.

Artikel 66

Den första arbetsdagen i varje månad skall gemenskapen betala till Norge en tolftedel av följande belopp såsom en utgift på Europeiska gemenskapernas allmänna budget:

- 201 miljoner ecu år 1995,

- 128 miljoner ecu år 1996,

- 52 miljoner ecu år 1997,

- 26 miljoner ecu år 1998.

Artikel 67

Norges andel i finansieringen av de betalningar som efter anslutningen återstår enligt artikel 82 i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet skall betalas från Europeiska gemenskapernas allmänna budget.

Artikel 68

Norges andel i finansieringen av den finansiella mekanism som anges i artikel 116 i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet skall betalas från Europeiska gemenskapernas allmänna budget.

AVDELNING III ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER FÖR ÖSTERRIKE KAPITEL 1 Fri rörlighet för varor Enda avsnittet Normer och miljö

Artikel 69

1. Under de fyra år som följer närmast efter anslutningen skall de bestämmelser som anges i bilaga VIII inte tillämpas på Österrike i vidare mån än vad som föreskrivs i bilagan.

2. Inom den angivna tiden skall bestämmelserna ses över i enlighet med EG-förfaranden.

Utan att det påverkar resultatet av översynen skall gemenskapsrätten vid utgången av tiden gälla för de nya medlemsstaterna på samma villkor som för de nuvarande medlemsstaterna.

KAPITEL 2 Fri rörlighet för personer, tjänster och kapital

Artikel 70

Trots skyldigheterna enligt de fördrag som ligger till grund för Europeiska unionen, får Österrike under fem år från dagen för anslutningen behålla sin befintliga lagstiftning om fritidsbostäder.

KAPITEL 3 Konkurrenspolitik

Artikel 71

1. Utan att det påverkar tillämpningen av punkterna 2 och 3 i denna artikel skall Österrike säkerställa att dess handelsmonopol för tobaksvaror - i den mening som avses i artikel 37.1 i Romfördraget - från dagen för anslutningen gradvis anpassas på sådant sätt att ingen diskriminering med avseende på tillverknings- och omsättningsvillkor förekommer mellan medlemsstaternas medborgare tre år efter anslutningen.

2. Ensamrätten att importera de varor som finns förtecknade i bilaga IX skall avskaffas inom tre år från dagen för anslutningen. Det skall ske genom gradvis ökande importandelar, från dagen för anslutningen, för varor från medlemsstaterna. Vid början av vart och ett av de tre år som det här gäller skall Österrike öppna en del av landets konsumtion för import enligt följande: 15 % det första året, 40 % det andra året, 70 % det tredje året. De varumängder som svarar mot dessa procentenheter framgår av förteckningen i bilaga IX.

De importandelar som anges i föregående stycke skall gälla för alla utan någon begränsning, och de varor som på detta sätt importeras får inte i Österrike omfattas av någon ensamrätt vid omsättning på grossistnivå. Vid detaljhandel skall varorna tillhandahållas konsumenter på ett icke-diskriminerande sätt.

3. Inom ett år efter anslutningen skall Österrike inrätta en oavhängig myndighet som skall pröva frågor om tillstånd till detaljhandel i överensstämmelse med Romfördraget.

Artikel 72

För sådana spritdrycker och sådan odenaturerad etylalkohol, med en alkoholhalt understigande 80 volymprocent, som omfattas av HS-nummer 22.08 får Österrike fram till den 1 januari 1996 behålla de tullar och tillståndsarrangemang i förhållande till andra medlemsstater som landet tillämpade på dagen för anslutningen. Varje sådant tillståndsarrangemang skall tillämpas på ett icke-diskriminerande sätt.

KAPITEL 4 Förbindelser med tredje land, tullunion

Artikel 73

De rättsakter som förtecknas i bilaga VI till denna anslutningsakt skall tillämpas i förhållande till Österrike på de villkor som anges i bilagan.

Artikel 74

Österrike får fram till den 31 december 1996 gentemot Ungern, Polen, Slovakien, Tjeckien, Rumänien och Bulgarien behålla de importrestriktioner som landet den 1 januari 1994 tillämpade för lignit enligt nummer 27 02 10 00 i den kombinerade nomenklaturen.

En nödvändig anpassning skall göras av de europaavtal och provisoriska avtal som slutits med dessa länder i enlighet med artikel 76.

Artikel 75

1. Från och med den 1 januari 1995 skall Österrike tillämpa:

a) arrangemanget av den 20 december 1973 om internationell textilhandel (Multifiberavtalet), i dess lydelse enligt protokollen av den 31 juli 1986, 31 juli 1991, 9 december 1992 och 9 december 1993, eller det handelsavtal om textilier och kläder som är ett resultat av Uruguayrundan inom GATT, om detta avtal är i kraft dagen för anslutningen,

b) de bilaterala avtal och arrangemang om textilier som gemenskapen slutit med tredje land.

2. Gemenskapen skall inleda förhandlingar med tredje land om protokoll till de bilaterala avtalen och arrangemangen i punkt 1 med sikte på att göra ändamålsenliga anpassningar av de kvantitativa restriktionerna för import av textil- och klädesvaror till gemenskapen.

3. Om avtal om de protokoll som avses i punkt 2 inte ingås före den 1 januari 1995, skall gemenskapen vidta de åtgärder som situationen kräver, i form av sådana övergångsordningar som behövs för att säkerställa att gemenskapen genomför avtalen.

Artikel 76

1. Från och med den 1 januari 1995 skall Österrike tillämpa bestämmelserna i de avtal som anges i artikel 77.

2. Ändringar i avtalen skall göras genom överenskommelser med motparterna och bifogas avtalen i form av protokoll.

3. Om de överenskommelser i protokoll som anges i punkt 2 inte ingås före den 1 januari 1995, skall gemenskapen vidta de åtgärder som situationen vid anslutningen kräver.

Artikel 77

Artikel 76 skall gälla

- avtalen med Algeriet, Andorra, Bulgarien, Cypern, Egypten, Island, Israel, Jordanien, Libanon, Malta, Marocko, Polen, Rumänien, Slovenien, Schweiz, Syrien, före detta Tjeckoslovakien och dess efterföljare (Tjeckien och Slovakien), Tunisien, Turkiet och Ungern, samt de andra avtal med tredje land som uteslutande gäller handel med sådana produkter som finns förtecknade i Romfördragets bilaga II,

- fjärde ACP/EEG-konventionen av den 15 december 1989,

- andra liknande avtal som kan komma att ingås före anslutningen.

Artikel 78

Med verkan från och med den 1 januari 1995 skall Österrike frånträda, bland annat, konventionen av den 4 januari 1960 om upprättandet av Europeiska frihandelssammanslutningen EFTA.

KAPITEL 5 Bestämmelser om finansiering och budget

Artikel 79

Alla hänvisningar till rådets beslut om systemet med gemenskapernas egna intäkter skall betraktas som hänvisningar till rådets beslut av den 24 juni 1988, i den lydelse detta har efter ändringar, eller till varje annat beslut som ersätter det beslutet.

Artikel 80

Alla tullar som beräknas enligt den gemensamma tulltaxan och som gemenskapen tillämpar i handeln mellan Österrike och tredje land skall räknas som intäkter av sådan "tull enligt den gemensamma tulltaxan eller annan tull" som avses i artikel 2.1 b i rådets beslut om systemet med gemenskapernas egna intäkter eller i motsvarande bestämmelser i beslut som ersätter det beslutet.

Artikel 81

Den första arbetsdagen i varje månad skall gemenskapen betala till Österrike en tolftedel av följande belopp såsom en utgift på Europeiska gemenskapernas allmänna budget:

- 583 miljoner ecu år 1995,

- 106 miljoner ecu år 1996,

- 71 miljoner ecu år 1997,

- 35 miljoner ecu år 1998.

Artikel 82

Österrikes andel i finansieringen av de betalningar som efter anslutningen återstår enligt artikel 82 i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet skall betalas från Europeiska gemenskapernas allmänna budget.

Artikel 83

Österrikes andel i finansieringen av den finansiella mekanism som anges i artikel 116 i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet skall betalas från Europeiska gemenskapernas allmänna budget.

AVDELNING IV ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER FÖR FINLAND KAPITEL 1 Fri rörlighet för varor Avsnitt I Normer och miljö

Artikel 84

1. Under de fyra år som följer närmast efter anslutningen skall de bestämmelser som anges i bilaga X inte tillämpas på Finland i vidare mån än vad som föreskrivs i bilagan.

2. Inom den angivna tiden skall bestämmelserna ses över i enlighet med EG-förfaranden.

Utan att det påverkar resultatet av översynen skall gemenskapsrätten vid utgången av tiden gälla för de nya medlemsstaterna på samma villkor som för de nuvarande medlemsstaterna.

Avsnitt II Övrigt

Artikel 85

Under tre år från dagen för anslutningen får Finland fortsätta att tillämpa sitt nuvarande nationella system för virkesmätning i den mån Finlands nationella lagstiftning och administrativa arrangemang på området inte strider mot gemenskapslagstiftningen om den inre marknaden eller om handel med tredje land, särskilt artikel 6 i direktiv 68/89/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om virkesmätning.

Under den tiden skall direktiv 68/89/EEG ses över enligt de förfaranden som anges i Romfördraget.

KAPITEL 2 Fri rörlighet för personer, tjänster och kapital

Artikel 86

Trots vad som föreskrivs i artikel 73b i Romfördraget får Finland fram till den 31 december 1995 tillämpa lagen nr 1612 av den 30 december 1992 om utlänningars köp av finska företag.

Artikel 87

Trots skyldigheterna enligt de fördrag som ligger till grund för Europeiska unionen, får Finland under fem år från dagen för anslutningen behålla sin befintliga lagstiftning om fritidsbostäder.

KAPITEL 3 Fiske Avsnitt I Allmänna bestämmelser

Artikel 88

1. Om inte annat föreskrivs i detta kapitel skall reglerna i denna anslutningsakt tillämpas på fiskesektorn.

2. Artikel 148 och 149 skall tillämpas på fiskeprodukter.

Avsnitt II Tillträde till vatten och resurser

Artikel 89

Vad som sägs om tillträde i detta avsnitt skall gälla under en övergångstid, som skall upphöra när gemenskapens system med fisketillstånd träder i kraft och senast vid utgången av den tid som anges i artikel 14.2 i rådets förordning (EEG) nr 3760/92 av den 20 december 1992 om ett gemenskapssystem för fiske och vattenbruk, om inte något annat föreskrivs i detta kapitel.

Underavsnitt I Finska fartyg

Artikel 90

I syfte att integrera fartyg, som seglar under finsk flagg och som är registrerade eller inskrivna i en finsk hamn, i fortsättningen kallade finska fartyg, i gemenskapssystemet för fiske och vattenbruk enligt rådets förordning (EEG) nr 3760/92, skall dessa fartygs tillträde till vatten där medlemsstaterna i unionen som den är sammansatt idag har överhöghet eller jurisdiktion vara underkastat reglerna i detta underavsnitt.

Artikel 91

I vatten där medlemsstaterna i unionen som den är sammansatt i dag har överhöghet eller jurisdiktion får finska fartyg, från dagen för anslutningen fram till dess att gemenskapssystemet med fisketillstånd skall börja tillämpas, fiska i ICES-område IIId på de villkor som gällde vid ikraftträdandet av anslutningsfördraget.

Artikel 92

De tekniska bestämmelser som visar sig nödvändiga för tillämpningen av artikel 91 skall beslutas före den 1 januari 1995 enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 18 i förordning (EEG) nr 3760/92.

Artikel 93

Från dagen för anslutningen fram till dess att gemenskapssystemet med fisketillstånd skall börja tillämpas får finska fartyg fiska i vatten under Sveriges överhöghet eller jurisdiktion på de villkor som gällde vid ikraftträdandet av anslutningsfördraget.

Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall beslutas före den 1 januari 1995 enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 18 i förordning (EEG) nr 3760/92.

Artikel 94

1. Finlands andel av de fiskemöjligheter som gemenskapen har för arter som regleras genom fångstbegränsningar skall för varje art och zon vara följande:

>Plats för tabell>

2. Kvantiteter för Finland skall fastställas i enlighet med artikel 8.4 i förordning (EEG) nr 3760/92, första gången före den 31 december 1994.

3. Fram till dess att gemenskapens system med fisketillstånd börjar tillämpas och längst till den 31 december 1997 får, för icke-reglerade och icke-fördelade arter, finska fartygs fiske i de vatten som är gemenskapens (gemenskapen som den är sammansatt i dag) och som omfattas av artikel 91 inte överskrida nivån vid tiden för ikraftträdandet av anslutningsfördraget.

Unteravsnitt II Fartyg från unionen som den är sammansatt i dag

Artikel 95

Från dagen för anslutningen fram till dess att gemenskapssystemet med fisketillstånd skall börja tillämpas får fartyg, som seglar under någon av de nuvarande medlemsstaternas flagg, fiska i vattnen under Finlands överhöghet eller jurisdiktion på de villkor som gällde vid ikraftträdandet av anslutningsfördraget.

Bestämmelser för tillämpningen av denna artikel skall beslutas före den 1 januari 1995 enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 18 i förordning (EEG) 3760/92.

Avsnitt III Externa resurser

Artikel 96

1. Efter anslutningsdagen skall Finlands fiskeavtal med tredje land administreras av gemenskapen.

2. Finlands rättigheter och skyldigheter enligt de avtal som avses i punkt 1 skall vara oförändrade under den tid då bestämmelserna i dessa avtal bibehålls provisoriskt.

3. Så snart som möjligt och i vart fall före utgången av giltighetstiden för de avtal som avses i punkt 1 skall rådet med kvalificerad majoritet på förslag från kommissionen i varje enskilt fall fatta ändamålsenliga beslut i syfte att behålla det fiske som avtalen avser och därvid också besluta om en eventuell förlängning av vissa avtal för perioder på högst ett år.

KAPITEL 4 Förbindelser med tredje land, tullunion

Artikel 97

De rättsakter som förtecknas i bilaga VI till denna anslutningsakt skall tillämpas i förhållande till Finland på de villkor som anges i bilagan.

Artikel 98

Bastullsatsen, som skall ligga till grund för en gradvis tillnärmning till den gemensamma tulltaxan enligt artikel 99, skall, för varje vara, vara den tullsats som Finland faktiskt tillämpar den 1 januari 1994.

Artikel 99

Under tre år efter anslutningen får Finland behålla sin tullsats i förhållande till tredje land för de varor som anges i bilaga XI.

Under den tiden skall Finland gradvis minska skillnaden mellan bastullsatsen och tullsatsen enligt den gemensamma tulltaxan enligt följande tidsplan:

- Den 1 januari 1996 skall varje skillnad mellan bastullsatsen och den gemensamma tulltaxan minskas till 75 %.

- Den 1 januari 1997 skall varje skillnad mellan bastullsatsen och den gemensamma tulltaxan minskas till 40 %.

Finland skall tillämpa den gemensamma tulltaxan fullt ut från och med den 1 januari 1998.

Artikel 100

1. Från och med den 1 januari 1995 skall Finland til lämpa

a) arrangemanget av den 20 december 1973 om internationell textilhandel, i dess lydelse enligt protokollen av den 31 juli 1986, 31 juli 1991, 9 december 1992 och 9 december 1993, eller det handelsavtal om textilier och kläder som är ett resultat av Uruguayrundan inom GATT, om detta avtal är i kraft dagen för anslutningen,

b) de bilaterala avtal och arrangemang om textilier som gemenskapen slutit med tredje land.

2. Gemenskapen skall inleda förhandlingar med tredje land om protokoll till de bilaterala avtalen och arrangemangen i punkt 1 med sikte på att göra ändamålsenliga anpassningar av de kvantitativa restriktionerna för import av textil- och klädesvaror till gemenskapen.

3. Om avtal om de protokoll som avses i punkt 2 inte ingås före den 1 januari 1995, skall gemenskapen vidta de åtgärder som situationen kräver, i form av sådana övergångsordningar som behövs för att säkerställa att gemenskapen genomför avtalen.

Artikel 101

1. Finland får fram till den 31 december 1999 öppna en årlig tullfri kvot på 21 000 ton styren (KN-nummer 2902 50 00) under förutsättning

- att övergången till fri omsättning för varorna sker på Finlands territorium och att de också konsumeras där, eller att varorna bearbetas på Finlands territorium så att de blir att betrakta som varor med ursprung i gemenskapen, och

- att varorna förblir under tullövervakning enligt gemenskapsbestämmelserna om användning för särskilda ändamål (rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om en tullkodex för gemenskapen, artiklarna 21 och 82).

2. Bestämmelserna i punkt 1 skall tillämpas endast i fall då deklarationen för övergång till fri omsättning åtföljs av ett intyg av en behörig finsk myndighet att varorna omfattas av dessa bestämmelser.

3. Kommissionen och de behöriga finska myndigheterna skall vidta alla åtgärder som behövs för att säkerställa att den slutliga förbrukningen av de ifrågavarande varorna eller den bearbetning genom vilken de blir att betrakta som varor med ursprung i gemenskapen, äger rum på finländskt område.

Artikel 102

1. Från och med den 1 januari 1995 skall Finland til lämpa bestämmelserna i de avtal som anges i artikel 103.

2. Ändringar i avtalen skall göras genom överenskommelser med motparterna och bifogas avtalen i form av protokoll.

3. Om de överenskommelser i protokoll som anges i punkt 2 inte ingås före den 1 januari 1995, skall gemenskapen vidta de åtgärder som situationen vid anslutningen kräver.

Artikel 103

Artikel 102 skall gälla

- avtalen med Algeriet, Andorra, Bulgarien, Cypern, Egypten, Island, Israel, Jordanien, Libanon, Malta, Marocko, Polen, Rumänien, Slovenien, Schweiz, Syrien, före detta Tjeckoslovakien och dess efterföljare (Tjeckien och Slovakien), Tunisien, Turkiet och Ungern, samt de andra avtal med tredje land som uteslutande gäller handel med sådana produkter som finns förtecknade i Romfördragets bilaga II,

- fjärde ACP/EEG-konventionen av den 15 december 1989,

- andra liknande avtal som kan komma att ingås före anslutningen.

Artikel 104

Med verkan från och med den 1 januari 1995 skall Finland frånträda, bland annat, konventionen av den 4 januari 1960 om upprättandet av Europeiska frihandelssammanslutningen EFTA och 1992 års frihandelsavtal med Estland, Lettland och Litauen.

Artikel 105

Om de nya handelsavtal som skall ingås mellan gemenskapen och Estland, Lettland och Litauen inte har trätt i kraft senast dagen för anslutningen, skall gemenskapen vidta de åtgärder som behövs för att varor med ursprung i dessa baltiska stater från anslutningen skall ha tillträde till den finska marknaden i oförändrad omfattning.

KAPITEL 5 Bestämmelser om finansiering och budget

Artikel 106

Alla hänvisningar till rådets beslut om systemet med gemenskapernas egna intäkter skall betraktas som hänvisningar till rådets beslut av den 24 juni 1988, i den lydelse detta har efter ändringar, eller till varje annat beslut som ersätter det beslutet.

Artikel 107

Alla tullar som beräknas enligt den gemensamma tulltaxan och som Europeiska gemenskapen tillämpar i handeln mellan Finland och tredje land skall räknas som intäkter av sådan "tull enligt den gemensamma tulltaxan eller annan tull" som avses i artikel 2.1 b i rådets beslut om systemet med gemenskapernas egna intäkter eller i motsvarande bestämmelser i beslut som ersätter det beslutet.

Artikel 108

Egna intäkter från mervärdesskatten skall beräknas och kontrolleras som om Åland omfattades av det territoriella tillämpningsområdet för rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning om omsättningsskatt - Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetligt beräkningsunderlag.

Artikel 109

Den första arbetsdagen i varje månad skall gemenskapen betala till Finland en tolftedel av följande belopp såsom en utgift på Europeiska gemenskapernas allmänna budget:

- 476 miljoner ecu år 1995,

- 163 miljoner ecu år 1996,

- 65 miljoner ecu år 1997,

- 33 miljoner ecu år 1998.

Artikel 110

Finlands andel i finansieringen av de betalningar som efter anslutningen återstår enligt artikel 82 i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet skall betalas från Europeiska gemenskapernas allmänna budget.

Artikel 111

Finlands andel i finansieringen av den finansiella mekanism som anges i artikel 116 i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet skall betalas från Europeiska gemenskapernas allmänna budget.

AVDELNING V ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER FÖR SVERIGE KAPITEL 1 Fri rörlighet för varor Avsnitt I Normer och miljö

Artikel 112

1. Under de fyra år som följer närmast efter anslutningen skall de bestämmelser som anges i bilaga XII inte tillämpas på Sverige i vidare mån än vad som föreskrivs i bilagan.

2. Inom den angivna tiden skall bestämmelserna ses över i enlighet med EG-förfaranden.

Utan att det påverkar resultatet av översynen skall gemenskapsrätten vid utgången av tiden gälla för de nya medlemsstaterna på samma villkor som för de nuvarande medlemsstaterna.

Avsnitt II Övrigt

Artikel 113

Under tre år från dagen för anslutningen får Sverige fortsätta att tillämpa sitt nuvarande nationella system för virkesmätning i den mån Sveriges nationella lagstiftning och administrativa arrangemang på området inte strider mot gemenskapslagstiftningen om den inre marknaden eller om handel med tredje land, särskilt artikel 6 i direktiv 68/89/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om virkesmätning.

Under den tiden skall direktiv 68/89/EEG ses över enligt de förfaranden som anges i Romfördraget.

KAPITEL 2 Fri rörlighet för personer, tjänster och kapital

Artikel 114

Trots skyldigheterna enligt de fördrag som ligger till grund för Europeiska unionen, får Sverige under fem år från dagen för anslutningen behålla sin befintliga lagstiftning om fritidsbostäder.

KAPITEL 3 Fiske Avsnitt I Allmänna bestämmelser

Artikel 115

1. Om inte annat föreskrivs i detta kapitel, skall reglerna i denna anslutningsakt tillämpas på fiskesektorn.

2. Artikel 148 och 149 skall tillämpas på fiskeprodukter.

Avsnitt II Tillträde till vatten och resurser

Artikel 116

Vad som sägs om tillträde i detta avsnitt skall gälla under en övergångstid, som skall upphöra när gemenskapens system med fisketillstånd träder i kraft och senast vid utgången av den tid som anges i artikel 14.2 irådets förordning (EEG) nr 3760/92 av den 20 december 1992 om ett gemenskapssystem för fiske och vattenbruk, om inte något annat föreskrivs i detta kapitel.

Underavsnitt I Svenska fartyg

Artikel 117

I syfte att integrera fartyg, som seglar under svensk flagg och som är registrerade eller inskrivna i en svensk hamn, i fortsättningen kallade svenska fartyg, i gemenskapssystemet för fiske och vattenbruk enligt rådets förordning (EEG) nr 3760/92, skall dessa fartygs tillträde till vatten där medlemsstaterna i unionen som den är sammansatt idag har överhöghet eller jurisdiktion vara underkastat reglerna i detta underavsnitt.

Artikel 118

I vatten där medlemsstaterna i unionen som den är sammansatt i dag har överhöghet eller jurisdiktion får svenska fartyg, från dagen för anslutningen fram till dess att gemenskapssystemet med fisketillstånd skall börja til lämpas, fiska i ICES-områdena III och IV på de villkor som gällde vid ikraftträdandet av anslutningsfördraget och som anges i förordning (EG) nr 3682/93.

Artikel 119

De tekniska förfaranden som visar sig nödvändiga för til lämpningen av artikel 118 skall beslutas före den 1 januari 1995 enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 18 i förordning (EEG) nr 3760/92.

Artikel 120

Från dagen för anslutningen fram till dess att gemenskapssystemet med fisketillstånd skall börja tillämpas får svenska fartyg fiska i vattnen under Norges och Finlands överhöghet eller jurisdiktion i ICES-områdena III och IV på de villkor som gällde vid ikraftträdandet av anslutningsfördraget.

Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall beslutas före den 1 januari 1995 enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 18 i förordning (EEG) nr 3760/92.

Artikel 121

1. Sveriges andel av de fiskemöjligheter som gemenskapen har för arter som regleras genom fångstbegränsningar skall för varje art och zon vara följande:

>Plats för tabell>

2. Kvantiteter för Sverige skall fastställas i enlighet med artikel 8.4 i förordning (EEG) nr 3760/92, första gången före den 31 december 1994.

3. De kvantiteter som skall tilldelas Sverige av arter, som inte är underkastade beskattningsgrader i form av fångstbegränsningar, eller som är reglerade genom TAC, men inte fördelade på kvoter mellan medlemsstaterna i unionen, som den är sammansatt i dag, skall för varje art och område vara följande:

>Plats för tabell>

4. Fram till dess att gemenskapssystemet med fisketillstånd börjar tillämpas eller längst till den 31 december 1997 skall, för icke-reglerade och icke-fördelade arter, svenska fartygs fiske i gemenskapens vatten och som omfattas av artikel 117 inte överskrida nivån vid tiden för ikraftträdandet av anslutningsfördraget.

Artikel 122

1. Om något annat inte föreskrivs i denna anslutningsakt skall villkoren för bedrivande av fiske enligt fördelningen i artikel 121 vara desamma som gällde innan anslutningsfördraget trädde i kraft.

2. Dessa villkor skall bestämmas för ett år i sänder, första gången före den 1 januari 1995, i enlighet med artikel 8.4 i förordning (EEG) nr 3760/92.

Underavsnitt II Fartyg från unionen som den är sammansatt i dag

Artikel 123

Från dagen för anslutningen fram till dess att gemenskapens system med fisketillstånd skall börja tillämpas får fartyg som seglar under någon av de nuvarande medlemsstaternas flagg fiska i vattnen under Sveriges överhöghet eller jurisdiktion i ICES-områdena III a, b och d på de villkor som gällde vid ikraftträdandet av anslutningsfördraget.

Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall beslutas före den 1 januari 1995 enligt förfarandet i artikel 18 i förordning (EEG) nr 3760/92.

Avsnitt III Externa resurser

Artikel 124

1. Från dagen för anslutningen skall Sveriges fiskeavtal med tredje land administreras av gemenskapen.

2. Sveriges rättigheter och skyldigheter enligt de avtal som avses i punkt 1 skall vara oförändrade under den tid då bestämmelserna i dessa avtal bibehålls provisoriskt.

3. Så snart som möjligt och i vart fall före utgången av giltighetstiden för de avtal som avses i punkt 1 skall rådet med kvalificerad majoritet på förslag från kommissionen i varje enskilt fall fatta ändamålsenliga beslut i syfte att behålla det fiske som avtalen avser och därvid också besluta om en eventuell förlängning av vissa avtal för perioder på högst ett år.

Artikel 125

Under högst tre år från dagen för anslutningen skall rådet med kvalificerad majoritet på förslag från kommissionen för ett år i sänder bestämma hur stort bidrag som unionen skall lämna till de utsättningar av smolt som görs av behöriga svenska myndigheter.

Den finansiella gottgörelsen skall bestämmas mot bakgrund av existerande beståndsbalanser vid anslutningen.

KAPITEL 4 Förbindelser med tredje land, tullunion

Artikel 126

De rättsakter som förtecknas i bilaga VI till denna anslutningsakt skall tillämpas i förhållande till Sverige på de villkor som anges i bilagan.

Artikel 127

1. Från och med den 1 januari 1995 skall Sverige til lämpa

a) arrangemanget av den 20 december 1973 om internationell textilhandel, i dess lydelse enligt protokollen av den 31 juli 1986, 31 juli 1991, 9 december 1992 och 9 december 1993, eller det handelsavtal om textilier och kläder som är ett resultat av Uruguayrundan inom GATT, om detta avtal är i kraft dagen för anslutningen,

b) de bilaterala avtal och arrangemang om textilier som gemenskapen slutit med tredje land.

2. Gemenskapen skall inleda förhandlingar med tredje land om protokoll till de bilaterala avtalen och arrangemangen i punkt 1 med sikte på att göra sådana anpassningar av de kvantitativa restriktionerna för import av textil- och klädesvaror till gemenskapen som är ändamålsenliga och som tar hänsyn till de mönster som råder i handeln mellan Sverige och de stater som leveranserna kommer från.

3. Om avtal om de protokoll som avses i punkt 2 inte ingås före den 1 januari 1995, skall gemenskapen vidta de åtgärder som situationen kräver, i form av sådana övergångsordningar som behövs för att säkerställa att gemenskapen genomför avtalen.

Artikel 128

1. Från och med den 1 januari 1995 skall Sverige til lämpa bestämmelserna i de avtal som anges i artikel 129.

2. Ändringar i avtalen skall göras genom överenskommelser med avtalsparterna och bifogas avtalen i form av protokoll.

3. Om de överenskommelser i protokoll som anges i punkt 2 inte ingås före den 1 januari 1995, skall gemenskapen vidta de åtgärder som situationen vid anslutningen kräver.

Artikel 129

Artikel 128 skall gälla

- avtalen med Algeriet, Andorra, Bulgarien, Cypern, Egypten, Island, Israel, Jordanien, Libanon, Malta, Marocko, Polen, Rumänien, Slovenien, Schweiz, Syrien, före detta Tjeckoslovakien och dess efterföljare (Tjeckien och Slovakien), Tunisien, Turkiet och Ungern samt de andra avtal med tredje land som uteslutande gäller handel med sådana produkter som finns förtecknade i Romfördragets bilaga II,

- fjärde ACP/EEG-konventionen av den 15 december 1989,

- andra liknande avtal som kan komma att ingås före anslutningen.

Artikel 130

Med verkan från och med den 1 januari 1995 skall Sverige frånträda, bland annat, konventionen av den 4 januari 1960 om upprättandet av Europeiska frihandelssammanslutningen EFTA och 1992 års frihandelsavtal med Estland, Lettland och Litauen.

Artikel 131

Om de nya handelsavtal som skall ingås mellan gemenskapen och Estland, Lettland och Litauen inte har trätt i kraft senast dagen för anslutningen, skall gemenskapen vidta de åtgärder som behövs för att varor med ursprung i dessa baltiska stater från anslutningen skall ha tillträde till den svenska marknaden i oförändrad omfattning.

KAPITEL 5 Bestämmelser om finansiering och budget

Artikel 132

Alla hänvisningar till rådets beslut om systemet med gemenskapernas egna intäkter skall betraktas som hänvisningar till rådets beslut av den 24 juni 1988, i den lydelse detta har efter ändringar, eller till varje annat beslut som ersätter det beslutet.

Artikel 133

Alla tullar som beräknas enligt den gemensamma tulltaxan och som gemenskapen tillämpar i handeln mellan Sverige och tredje land skall räknas som intäkter av sådan "tull enligt den gemensamma tulltaxan eller annan tull" som avses i artikel 2.1 b i rådets beslut om systemet med gemenskapernas egna intäkter eller i motsvarande bestämmelser i beslut som ersätter det beslutet.

Artikel 134

Den första arbetsdagen i varje månad skall gemenskapen betala till Sverige en tolftedel av följande belopp såsom en utgift på Europeiska gemenskapernas allmänna budget:

- 488 miljoner ecu år 1995,

- 432 miljoner ecu år 1996,

- 76 miljoner ecu år 1997,

- 31 miljoner ecu år 1998.

Artikel 135

Sveriges andel i finansieringen av de betalningar som efter anslutningen återstår enligt artikel 82 i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet skall betalas från Europeiska gemenskapernas allmänna budget.

Artikel 136

Sveriges andel i finansieringen av den finansiella mekanism som anges i artikel 116 i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet skall betalas från Europeiska gemenskapernas allmänna budget.

AFDELNING VI JORDBRUK

Artikel 137

1. Denna avdelning gäller jordbruksprodukter med undantag för sådana som omfattas av förordning (EEG) nr 3759/92 om den gemensamma organisationen av marknaden för fiskeri- och vattenbruksprodukter.

2. Om något annat inte föreskrivs i denna akt skall följande gälla:

- De nya medlemsstaternas inbördes handel och deras handel med tredje land och de nuvarande medlemsstaterna skall omfattas av den ordning som gäller för de nuvarande medlemsstaterna. Den ordning som gäller i gemenskapen som den är sammansatt i dag beträffande tullar och avgifter med motsvarande verkan, kvantitativa restriktioner och andra åtgärder med motsvarande verkan skall tillämpas också på de nya medlemsstaterna.

- De rättigheter och skyldigheter som följer av den gemensamma jordbrukspolitiken skall fullt ut gälla de nya medlemsstaterna.

3. Om det i denna avdelning inte föreskrivs något annat datum eller någon annan frist, skall övergångsbestämmelserna för de jordbruksprodukter som avses i punkt 1 upphöra att gälla för Österrike, Finland och Norge vid utgången av det femte året efter anslutningen. Dessa bestämmelser skall dock för varje produkt ta full hänsyn till den samlade produktionen för år 1999.

KAPITEL 1 Bestämmelser om statligt stöd

Artikel 138

1. Om kommissionen lämnar sitt tillstånd får Norge, Österrike och Finland under övergångstiden lämna ett gradvis minskande statligt stöd i lämplig form till producenter av sådana basprodukter inom jordbruket som omfattas av den gemensamma jordbrukspolitiken.

Stödet får differentieras och då framför allt mellan regioner.

2. Kommissionen skall lämna tillstånd till stöd enligt punkt 1

- i alla de fall då en ny medlemsstat kan påvisa en betydande skillnad i nivå mellan det stöd som före anslutningen lämnades för en produkt eller till en producent och det stöd som kan lämnas enligt den gemensamma jordbrukspolitiken,

- för ett belopp som initialt motsvarade högst denna skillnad.

Om skillnaden initialt är mindre än 10 % skall den inte betraktas som betydande. Kommissionens tillstånd

- skall beviljas i överensstämmelse med den utvidgade gemenskapens internationella åtaganden,

- skall, såvitt gäller griskött, ägg och fjäderfä, ta hänsyn till prisläget på foder,

- skall inte beviljas för tobak.

3. Beloppet enligt punkt 2 skall beräknas per basprodukt från jordbruket. Vid beräkningen skall hänsyn tas till framför allt följande: prisstödjande åtgärder genom interventionsmekanismer eller andra mekanismer, arealstöd, prisstöd, stöd knutet till storleken av produktionen eller till produktionsenheten samt stöd till företag för specifika produkter.

4. Ett beslut av kommissionen att lämna tillstånd skall

- ange en högsta nivå för det stöd som får lämnas initialt, i vilken takt stödet gradvis skall minska och, när så behövs, på vilka villkor det får lämnas, varvid hänsyn skall tas också till annat stöd enligt gemenskapslagstiftningen än det som avses i denna artikel,

- förenas med villkor om de anpassningar som kan behöva göras:

- som en följd av utvecklingen av den gemensamma jordbrukspolitiken,

- som en följd av prisutvecklingen i gemenskapen.

Om en sådan anpassning visar sig nödvändig, skall stödbeloppet eller villkoren för stödet ändras på begäran av kommissionen eller på grundval av ett beslut av kommissionen.

5. Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i punkterna 1-4 skall tillstånd enligt punkt 1 lämnas till framför allt sådant nationellt stöd som anges i bilaga XIII, inom de ramar och på de villkor som bilagan föreskriver.

Artikel 139

1. Kommissionen skall tillåta att Österrike, Finland och Norge behåller sådant stöd som inte är knutet till en viss produktion och som därför inte skall tas med i beräkningen av stödbeloppet enligt artikel 138.3. Här skall framför allt stöd till företag tillåtas.

2. Stöd som avses i punkt 1 skall vara underkastat bestämmelserna i artikel 138.4.

Stöd som är av samma slag och som lämnas inom den gemensamma jordbrukspolitiken eller i överensstämmelse med gemenskapslagstiftningen skall avräknas mot stödet.

3. Stöd enligt denna artikel skall upphöra senast vid utgången av övergångstiden.

4. Punkt 1 skall inte gälla investeringsstöd.

Artikel 140

Kommissionen skall tillåta att Österrike, Finland och Norge övergångsvis lämnar sådant stöd på nationell nivå som anges i bilaga XIV, inom de ramar och på de villkor som bilagan föreskriver. Kommissionen skall i sitt beslut ange en högsta nivå för det stöd som får lämnas initialt, om nivån inte följer av villkoren i bilagan, och i vilken takt stödet gradvis skall minska.

Artikel 141

Om anslutningen ger upphov till allvarliga svårigheter som kvarstår sedan möjligheterna enligt artiklarna 138-140 och 142 samt andra åtgärder enligt befintliga gemenskapsregler har utnyttjats fullt ut, får kommissionen tillåta att Finland och Norge lämnar producentstöd på nationell nivå för att underlätta deras integration i den gemensamma jordbrukspolitiken.

Artikel 142

1. Kommissionen skall tillåta att Norge, Finland och Sverige lämnar långsiktigt stöd på nationell nivå för att säkerställa att jordbruksverksamhet kan behållas i särskilda regioner. Dessa regioner skall omfatta jordbruksområden norr om den sextioandra breddgraden och några sådana närliggande områden söder om den breddgraden där det råder liknande klimatförhållanden vilka gör det särskilt svårt att driva jordbruk.

2. Kommissionen skall fastställa vilka regioner som omfattas av punkt 1 och då ta hänsyn till framför allt följande:

- låg befolkningstäthet,

- jordbruksarealens andel av den totala arealen,

- den andel av den totala jordbruksarealen som används till odling av livsmedel.

3. Stöd enligt punkt 1 får vara knutet såväl till fysiska produktionsförhållanden, t.ex. jordbruksarealens storlek eller antalet djur med beaktande av de begränsningar som förekommer i de gemensamma marknadsorganisationerna, som till historiska produktionsmönster för varje gård men får inte

- vara knutet till framtida produktion, eller

- leda till att produktionen ökar eller till att det samlade stödet ökar i förhållande till stödet under en referensperiod före anslutningen, en period som kommissionen skall bestämma.

Stödet får differentieras mellan regioner.

Detta stöd skall lämnas framför allt för att

- behålla sådan traditionell primärproduktion och bearbetning som är särskilt lämpad för klimatförhållandena i regionen,

- förbättra strukturerna för produktion, saluföring och bearbetning av jordbruksprodukter,

- underlätta avyttrandet av produkterna,

- säkerställa att miljön skyddas och att landsbygden bevaras.

Artikel 143

1. Sådant stöd som avses i artikel 138-142 och varje annan form av statligt stöd som enligt detta fördrag kräver tillstånd av kommissionen skall anmälas till kommissionen. Stödet får lämnas först sedan tillstånd har beviljats.

Sådana uppgifter om befintliga eller planerade stödåtgärder som de nya medlemsstaterna har lämnat före anslutningen skall betraktas som anmälningar gjorda dagen för anslutningen.

2. I fråga om stöd enligt artikel 142 skall kommissionen ett år efter anslutningen och sedan vart femte år till rådet lämna en rapport om

- de tillstånd som har beviljats,

- verkningarna av det stöd som har lämnats enligt dessa tillstånd.

Som underlag för rapporten skall de medlemsstater som har fått tillstånd, i god tid lämna kommissionen sådana upplysningar om effekten av stödet som åskådliggör hur jordbruksekonomin i regionerna har utvecklats.

Artikel 144

I fråga om stöd som avses i Romfördragets artiklar 92 och 93 skall följande gälla:

a) Stöd som beviljats i de nya medlemsstaterna före anslutningen skall anses som "förekommande" stöd där i den mening som avses i Romfördragets artikel 93.1 endast om kommissionen får meddelande om stödet före den 30 april 1995.

b) Sådana uppgifter om befintligt stöd eller om planer på att bevilja eller ändra stöd som har lämnats till kommissionen före anslutningen skall betraktas som meddelanden gjorda dagen för anslutningen.

KAPITEL 2 Andra bestämmelser

Artikel 145

1. De offentliga lager som den 1 januari 1995 finns i de nya medlemsstaterna som en följd av deras marknadsstödspolitik skall övertas av gemenskapen till ett värde som skall bestämmas genom tillämpning av artikel 8 i rådets förordning (EEG) nr 1833/78 om fastställande av allmänna bestämmelser om finansiering av interventionsåtgärder genom Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket, garantisektionen.

2. Varje sådant lager av varor i fri omsättning på de nya medlemsstaternas territorier den 1 januari 1995 som är större än vad som kan anses motsvara en normal lagring skall avvecklas av dessa medlemsstater på deras bekostnad genom det gemenskapsförfarande och inom den tid som bestäms enligt förfarandet i artikel 149.1. Begreppet normal lagring skall för varje varuslag definieras på grundval av de kriterier och mål som gäller för den gemensamma organisationen av marknaden för varan.

3. Det lager som avses i punkt 1 skall avräknas från den mängd som överstiger normal lagring.

Artikel 146

Norge skall se till att alla de författnings- och avtalsbestämmelser som ger Statens Kornforretning eller en efterföljare till det organet monopol på import, export, köp och försäljning av jordbruksprodukter upphör att gälla från och med den 1 januari 1995.

Först från och med den 1 januari 1997 skall dock Romfördragets artikel 85 tillämpas på de avtal, beslut och samordnade förfaranden som Statens Kornforretning til lämpar, i fall då

- de har andra mål än vad som anges i första stycket,

- de inte innebär att priser fastställs, att marknader delas upp eller att produktion kontrolleras.

Artikel 147

Om handeln på jordbrukets område mellan en eller flera nya medlemsstater och gemenskapen, som den är sammansatt den 31 december 1994, eller handeln mellan de nya medlemsstaterna inbördes, ger upphov till allvarliga marknadsstörningar i Österrike, Finland eller Norge före den 1 januari 2000, skall kommissionen på begäran av den berörda medlemsstaten besluta om de skyddsåtgärder som den finner nödvändiga inom 24 timmar efter det att den fick begäran. De åtgärder som på detta sätt beslutas skall gälla med omedelbar verkan, skall ta hänsyn till alla berörda parters intressen och skall inte innefatta några gränskontroller.

Artikel 148

1. Om något annat inte särskilt föreskrivs skall rådet med kvalificerad majoritet på förslag från kommissionen anta de bestämmelser som behövs för tillämpningen av denna avdelning.

2. På förslag från kommissionen och efter att ha hört Europaparlametet skall rådet enhälligt besluta om den anpassning av bestämmelserna i denna avdelning som ändringar i gemenskapslagstiftningen kan motivera.

Artikel 149

1. Om det behövs övergångsåtgärder för att underlätta övergången från den ordning som gäller i de nya medlemsstaterna till den som skall gälla vid en gemensam organisation av marknaden på de villkor som denna avdelning föreskriver, skall sådana åtgärder beslutas enligt det förfarande som anges i artikel 38 i förordning nr 136/66/EEG eller, allt efter omständigheterna, i motsvarande artiklar i andra förordningar om den gemensamma marknadsorganisationen för jordbruksprodukter. Dessa åtgärder kan beslutas under tiden fram till den 31 december 1997 och får inte tillämpas efter den dagen.

2. Rådet får genom enhälligt beslut på förslag från kommissionen och efter att ha hört Europaparlamentet förlänga den frist som anges i punkt 1.

Artikel 150

1. Övergångsåtgärder, som på grund av anslutningen behövs för tillämpningen av andra rättsakter om den gemensamma jordbrukspolitiken - inklusive strukturpolitiken - än de som anges i denna anslutningsakt, skall beslutas före anslutningen enligt förfarandet i punkt 3 och skall träda i kraft tidigast dagen för anslutningen.

2. Övergångsåtgärderna enligt punkt 1 skall framför allt avse anpassningar av sådana rättsakter som innehåller föreskrifter om medfinansiering till fördel för de nuvarande medlemsstaterna av vissa åtgärder inom området statistik och utgiftskontroll.

Övergångsåtgärderna kan också gå ut på att statligt stöd - motsvarande högst skillnaden mellan det pris som gällde i en ny medlemsstat före anslutningen och det pris som följer av detta fördrag - får lämnas till enskilda fysiska eller juridiska personer som den 1 januari 1995 har lager av produkter som anges i artikel 138.1 eller varor som är framställda av sådana produkter.

3. De övergångsåtgärder som avses i punkt 1 och 2 skall beslutas av rådet, med kvalificerad majoritet på förslag från kommissionen. Dock skall de övergångsåtgärder som berör rättsakter som beslutats av kommissionen beslutas av denna institution enligt förfarandet i artikel 149.1.

AVDELNING VII ANDRA BESTÄMMELSER

Artikel 151

1. De rättsakter som finns förtecknade i bilaga XV till denna anslutningsakt skall tillämpas i förhållande till de nya medlemsstaterna på de villkor som anges i bilagan.

2. Efter en väl underbyggd begäran av en ny medlemsstat kan rådet genom enhälligt beslut, på förslag från kommissionen, före den 1 januari 1995 vidta åtgärder som innefattar tidsbegränsade avvikelser från rättsakter som institutionerna antagit under tiden mellan den 1 januari 1994 och den dag då anslutningsfördraget undertecknades.

Artikel 152

1. Om det före den 1 januari 1996 skulle uppstå svårigheter som är allvarliga och kan bli bestående inom någon ekonomisk sektor eller som kan allvarligt försämra ekonomin inom ett visst geografiskt område, får en ny medlemsstat ansöka om bemyndigande att vidta skyddsåtgärder för att rätta till situationen och anpassa sektorn i fråga till ekonomin på den gemensamma marknaden.

Under samma förutsättningar får var och en av de nuvarande medlemsstaterna ansöka om bemyndigande att vidta skyddsåtgärder som kan avse någon eller några av de nya medlemsstaterna.

2. Efter begäran av en berörd stat skall kommissionen snabbehandla frågan, besluta om de skyddsåtgärder som den finner nödvändiga och ange under vilka förutsättningar och hur de skall genomföras.

Vid allvarliga ekonomiska svårigheter och efter uttrycklig begäran av den berörda medlemsstaten skall kommissionen fatta sitt beslut inom fem arbetsdagar från det att den fick begäran tillsammans med relevanta uppgifter om bakgrunden. De åtgärder som på detta sätt beslutas skall gälla med omedelbar verkan, skall ta hänsyn till alla berörda parters intressen och skall inte innefatta några gränskontroller.

3. Åtgärder enligt punkt 2 kan innebära avvikelser från regler i Romfördraget, Parisfördraget och denna anslutningsakt, såvida och så länge detta är strikt nödvändigt för att nå de mål som anges i punkt 1. I första hand skall sådana åtgärder väljas som stör den gemensamma marknadens funktion så litet som möjligt.

Artikel 153

För att den gemensamma marknaden skall fungera obehindrat får tillämpningen av de nya medlemsstaternas nationella regler under de övergångstider som denna anslutningsakt anger inte leda till gränskontroller mellan medlemsstater.

DEL FEM GENOMFÖRANDEBESTÄMMELSER AVDELNING I UPPRÄTTANDE AV INSTITUTIONER OCH ORGAN

Artikel 154

Europaparlamentet skall sammanträda inom en månad efter anslutningen. Parlamentet skall besluta de ändringar i sin arbetsordning som behövs på grund av anslutningen.

Artikel 155

Rådet skall besluta de ändringar i sin arbetsordning som behövs på grund av anslutningen.

Artikel 156

1. Efter anslutningen skall kommissionen utvidgas genom att ytterligare fyra ledamöter utses. Deras mandattid skall gå ut vid samma tidpunkt som mandattiden för de ledamöter som kommissionen har vid tiden för anslutningen.

2. Kommissionen skall besluta de ändringar i sin arbetsordning som behövs på grund av anslutningen.

Artikel 157

1. Efter anslutningen skall fyra domare i domstolen och fyra domare i förstainstansrätten utses.

2. a) Ämbetstiden för två av de domare i domstolen som utses enligt punkt 1 skall gå ut den 6 oktober 1997. Vilka domare som detta skall gälla avgörs genom lottning. Ämbetstiden för de båda andra domarna skall gå ut den 6 oktober 2000.

b) Ämbetstiden för två av de domare i förstainstansrätten som utses enligt punkt 1 skall gå ut den 31 augusti 1995. Vilka domare som detta skall gälla avgörs genom lottning. Ämbetstiden för de båda andra domarna skall gå ut den 31 augusti 1998.

3. Efter anslutningen skall en sjunde och en åttonde generaladvokat utses.

4. Ämbetstiden för en av de generaladvokater som utses enligt punkt 3 skall gå ut den 6 oktober 1997. Ämbetstiden för den andra generaladvokaten skall gå ut den 6 oktober 2000.

5. a) Domstolen skall besluta de ändringar i sina rättegångsregler som behövs på grund av anslutningen.

b) Förstainstansrätten skall tillsammans med domstolen besluta de ändringar i sina rättegångsregler som behövs på grund av anslutningen.

c) De ändrade rättegångsreglerna skall vara giltiga endast om rådet enhälligt godkänner dem.

6. Om någon av domstolarna eller någon av deras avdelningar har inlett ett muntligt förfarande i ett mål men inte avgjort målet före den 1 januari 1995, skall domstolen eller avdelningen avgöra målet i den sammansättning som den hade före anslutningen och tillämpa de rättegångsregler som gällde den 31 december 1994.

Artikel 158

Efter anslutningen skall revisionsrätten utvidgas genom att ytterl