Propunere de REGULAMENT AL CONSILIULUI de instituire a unui mecanism de asistență financiară pentru statele membre a căror monedă nu este euro /* COM/2012/0336 final - 2012/0164 (APP) */





EXPUNERE DE MOTIVE 1. CONTEXTUL PROPUNERII În data de 18 februarie 2002, a fost adoptat Regulamentul (CE) nr. 332/2002, care instituie un mecanism de asistență financiară din partea Uniunii. Regulamentul are ca obiectiv atenuarea constrângerilor legate de finanțarea externă pentru statele membre care se confruntă cu dificultăți privind balanța lor de plăți sau sunt puternic amenințate de o astfel de situație. Regulamentul se aplică numai statelor membre a căror monedă nu este euro. Criza mondială fără precedent din ultimii ani a adus prejudicii grave creșterii economice și stabilității financiare și a provocat o deteriorare a situației deficitului, a balanței de plăți și a datoriei publice în statele membre, determinându-le pe unele dintre acestea să solicite asistență financiară. În contextul crizei financiare și economice, au fost create noi instrumente de asistență: Fondul european de stabilitate financiară (FESF), Mecanismul european de stabilizare financiară (MESF), iar în viitorul apropiat va fi lansat Mecanismul european de stabilitate (MES). Regulamentul existent nu ține însă cont de aceste evoluții. Aceste mecanisme de stabilizare financiară au instituit în mod concret noi instrumente preventive pentru a furniza asistență financiară statelor membre ale zonei euro. Revizuirea regulamentului existent le va permite statelor membre din afara zonei euro să dispună de instrumente financiare similare. Ea va permite totodată actualizarea regulamentului existent ținând cont de recenta consolidare a guvernanței economice și de întărirea coordonării economice și bugetare, în vederea asigurării unor condiții mai echitabile pentru statele membre ale zonei euro și pentru cele care nu fac parte din zona euro. În fine, un alt efect scontat este creșterea eficienței procesului decizional prin simplificarea procedurii de activare a regulamentului, astfel încât aceasta să cuprindă o singură etapă procedurală în loc de două. 2. ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII Prezentul regulament instituie un mecanism prin care se poate acorda asistență financiară din partea Uniunii unui stat membru care nu face parte din zona euro și care se confruntă cu dificultăți privind balanța de plăți sau este puternic amenințat de o astfel de situație (articolul 1). Asistența financiară poate lua forma unui împrumut sau a unei linii de credit cu o valoare totală limitată în principiu la 50 de miliarde EUR (articolul 2). Linia de credit poate lua forma unei linii de credit condiționate cu scop preventiv (precautionary conditioned credit line, PCCL), care este o linie de credit bazată pe condiții de eligibilitate, sau a unei linii de credit cu condiții mai stricte (enhanced conditions credit line, ECCL), care este o linie de credit bazată pe o combinație de condiții de eligibilitate și noi măsuri strategice (articolul 4). Consiliul poate decide să acorde un credit pe baza unei recomandări a Comisiei (articolul 3). Acordarea unui împrumut este condiționată de adoptarea de către statul membru a unui program de ajustare macroeconomică care vizează restabilirea unei balanțe de plăți sustenabile și refacerea capacității statului respectiv de a se finanța complet pe piețele financiare. Comisia, în colaborare cu BCE și, ori de câte ori este cazul, cu FMI, monitorizează progresele realizate în punerea în aplicare a programului de ajustare macroeconomică prin intermediul unor misiuni periodice de evaluare. Regulamentul revizuit conține noi dispoziții menite să stimuleze dialogul privind punerea în aplicare a asistenței financiare, cu scopul de a asigura o mai mare transparență și responsabilitate. În mod concret, comisia de specialitate a Parlamentului European poate oferi statului membru în cauză ocazia de a participa la un schimb de opinii cu privire la progresele realizate în punerea în aplicare a programului de ajustare. Parlamentul statului membru respectiv poate invita reprezentanți ai Comisiei să participe la un schimb de opinii cu privire la progresele realizate în punerea în aplicare a programului de ajustare macroeconomică. Consiliul decide acordarea PCCL sau ECCL pe baza unei recomandări din partea Comisiei Europene (articolul 5). Accesul la PCCL va fi rezervat statelor membre a căror situație financiară și economică este încă fundamental solidă și care îndeplinesc un set agreat de criterii de eligibilitate. Accesul la ECCL este deschis pentru statele membre care nu respectă anumite criterii de eligibilitate necesare pentru accesarea PCCL, dar a căror situație economică și financiară generală este în continuare solidă. În plus, statul membru în cauză trebuie să adopte măsuri corective. Acestea trebuie să vizeze respectarea criteriilor de eligibilitate care nu sunt considerate îndeplinite și asigurarea sustenabilității balanței de plăți, asigurând în același timp respectarea în continuare a criteriilor de eligibilitate care au fost considerate îndeplinite la momentul acordării liniei de credit. În cazul în care beneficiază de o asistență financiară preventivă, un stat membru va face obiectul unei supravegheri mai stricte, astfel încât să se asigure revenirea rapidă a acestuia la o situație normală, iar celelalte membre să fie protejate împotriva eventualelor efecte colaterale negative (articolul 6). Supravegherea mai strictă trebuie să includă un acces mai larg al Comisiei la informațiile necesare pentru o monitorizare atentă a situației economice, bugetare și financiare a statului membru în cauză și pentru întocmirea unui raport periodic. Un stat membru care face obiectul unei supravegheri mai stricte trebuie să adopte măsuri care vizează remedierea potențialelor surse de dificultăți economice. În noul regulament se încearcă de asemenea să se alinieze o serie de etape procedurale importante cu viitorul regulament bazat pe articolul 136 care vizează statele membre aflate într-o situație financiară dificilă. Scopul este acela de a asigura condiții cât mai echitabile pentru toate țările UE care beneficiază de un program, indiferent dacă aparțin sau nu zonei euro. Regulamentul revizuit prevede înlocuirea unui număr de măsuri de monitorizare din cadrul procedurii de deficit excesiv și al semestrului european cu programul de ajustare macroeconomică și monitorizarea acestuia (articolele 7 și 9). Dat fiind caracterul exhaustiv al programului de ajustare macroeconomică, acesta poate înlocui unele procese de supraveghere economică și fiscală pe durata aplicării sale în vederea evitării suprapunerii obligațiilor de raportare. În mod similar, regulamentul revizuit prevede suspendarea procedurii privind dezechilibrele macroeconomice în cazul în care un stat membru face obiectul unui program de ajustare macroeconomică (articolul 8) și impune instituirea unei supravegheri post-asistență în cazul statelor membre care au rambursat mai puțin de 75% din asistența financiară primită (articolul 15). În fine, operațiunile de luare și acordare de împrumut ale Comisiei Europene devin mai flexibile, astfel încât să se limiteze dificultățile care pot fi întâmpinate pentru mobilizarea fondurilor în cazul unor condiții dificile pe piețele financiare (articolul 12). 2012/0164 (APP) Propunere de REGULAMENT AL CONSILIULUI de instituire a unui mecanism de asistență financiară pentru statele membre a căror monedă nu este euro CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 352, având în vedere propunerea Comisiei, după transmiterea proiectelor de acte legislative către parlamentele naționale, având în vedere aprobarea Parlamentului European, având în vedere avizul Băncii Centrale Europene, hotărând în conformitate cu o procedură legislativă specială, întrucât: (1) În conformitate cu articolul 143 din tratat, Consiliul, pe baza unei recomandări pe care Comisia o emite în urma consultării Comitetului economic și financiar (CEF), poate acorda asistență reciprocă unui stat membru care se confruntă cu dificultăți privind balanța de plăți sau este puternic amenințat de o astfel de situație. Această dispoziție se aplică numai statelor membre a căror monedă nu este euro (denumite în continuare „state membre care nu fac parte din zona euro”). Dispoziția nu precizează însă instrumentul care trebuie folosit pentru acordarea asistenței reciproce avute în vedere. (2) Criza mondială fără precedent din ultimii trei ani a adus prejudicii grave creșterii economice și stabilității financiare și a provocat o deteriorare puternică a situației deficitului și a datoriei publice în statele membre, determinându-le pe unele dintre acestea să solicite asistență financiară. (3) Normele privind acordarea de asistență financiară statelor membre care nu fac parte din zona euro și monitorizarea acestei asistențe trebuie să fie compatibile cu cele aplicabile statelor membre a căror monedă este euro, în special cu cele prevăzute în Regulamentul Parlamentului European și al Consiliului privind consolidarea supravegherii economice și bugetare a statelor membre afectate sau amenințate de dificultăți grave în ceea ce privește stabilitatea lor financiară în zona euro, cu unele ajustări necesare pentru a lua în considerare normele din tratat aplicabile statelor membre a căror monedă nu este euro și interdependența economică și financiară mai redusă. De exemplu, Comisia nu trebuie să aibă posibilitatea de a supune un stat membru supravegherii mai stricte dacă statul membru în cauză nu beneficiază de asistență financiară. (4) Acordarea asistenței financiare trebuie să fie legată de supravegherea economică și bugetară a statului membru în cauză. Intensitatea acestei supravegheri trebuie să fie proporțională cu gravitatea dificultăților financiare întâmpinate și trebuie să fie adaptată în funcție de natura asistenței financiare primite, care poate varia de la un simplu sprijin preventiv, acordat pe baza unor condiții de eligibilitate, până la un program complet de ajustare macroeconomică, cu o condiționalitate politică strictă. (5) În cazul în care beneficiază de o asistență financiară preventivă, un stat membru trebuie să facă obiectul unei supravegheri mai stricte, astfel încât să se asigure revenirea rapidă a acestuia la o situație normală, iar celelalte membre să fie protejate împotriva eventualelor efecte colaterale negative. Supravegherea mai strictă trebuie să includă un acces mai larg al Comisiei la informațiile necesare pentru o monitorizare atentă a situației economice, fiscale și financiare a statului membru în cauză și pentru întocmirea unui raport periodic către CEF. (6) Supravegherea situației economice și bugetare trebuie să fie și mai strictă pentru statele membre care beneficiază de un împrumut. Aceasta trebuie să includă elaborarea unui program de ajustare macroeconomică. Dat fiind caracterul exhaustiv al unui astfel de program, celelalte procese de supraveghere economică și bugetară trebuie suspendate pe durata acestuia, pentru a se evita suprapunerea obligațiilor de raportare. (7) Este necesar să se prevadă norme pentru intensificarea dialogului dintre instituțiile Uniunii, și anume Parlamentul European, Consiliul și Comisia, pe tema punerii în aplicare a asistenței financiare, și să se asigure o mai mare transparență și responsabilitate. (8) O decizie privind nerespectarea de către un stat membru a programului său de ajustare trebuie să atragă și o suspendare a plăților sau angajamentelor din fonduri ale Uniunii în conformitate cu articolul 21 alineatul (6) din Regulamentul (UE) nr. XXX de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, care fac obiectul cadrului strategic comun, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european și Fondul de coeziune și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006. (9) Competența de a adopta decizii individuale privind aplicarea prezentului regulament trebuie să fie exercitată de Consiliu în conformitate cu articolul 143 alineatul (2) din tratat. (10) Domeniul de activitate al autorităților europene de supraveghere înființate prin Regulamentele (UE) nr. 1093/2010, (UE) nr. 1094/2010 și (UE) nr. 1095/2010 trebuie să rămână în limitele stabilite la articolul 1 al fiecăruia dintre aceste regulamente. (11) Pentru adoptarea prezentului regulament, care prevede un cadru pentru acordarea de asistență financiară din partea Uniunii pentru statele membre din afara zonei euro, Tratatul nu prevede alte competențe decât cele de la articolul 352, ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT: Articolul 1 Obiect și domeniu de aplicare 1. Prezentul regulament stabilește un mecanism de asistență financiară din partea Uniunii, care poate fi acordată, în conformitate cu articolul 143 din Tratat, unui stat membru care se confruntă cu dificultăți privind balanța sa de plăți sau este puternic amenințat de o astfel de situație. 2. Prezentul regulament se aplică statelor membre a căror monedă nu este euro. Articolul 2 Asistența financiară din partea Uniunii 1. Asistența financiară din partea Uniunii se acordă sub următoarele forme: (a) împrumut; (b) linie de credit condiționată cu scop preventiv (PCCL), care este o linie de credit bazată pe condiții de eligibilitate; sau (c) linie de credit cu condiții mai stricte (ECCL), care este o linie de credit bazată pe o combinație de condiții de eligibilitate și noi măsuri strategice. 2. În acest scop, Comisia este abilitată să contracteze, în numele Uniunii Europene, împrumuturi de pe piețele de capital sau de la instituții financiare. 3. Suma principalului împrumuturilor sau liniilor de credit care pot fi acordate statelor membre în temeiul prezentului regulament este limitată la 50 miliarde EUR. 4. În cazul în care statul membru în cauză are în vedere o asistență financiară din afara Uniunii supusă unor condiții de politică economică, el trebuie să consulte mai întâi Comisia. Aceasta examinează posibilitățile existente în cadrul mecanismului de asistență financiară din partea Uniunii, precum și compatibilitatea condițiilor de politică economică avute în vedere cu măsurile adoptate pe baza articolelor 121 și 126 din tratat și pe baza oricărui act legislativ adoptat în virtutea articolelor respective. Comisia informează CEF cu privire la constatările sale. Articolul 3 Condițiile și procedura de acordare a împrumuturilor 1. Statul membru care solicită un împrumut informează cu privire la acest lucru Comisia, Banca Centrală Europeană (BCE) și CEF. 2. Comisia evaluează, în cooperare cu BCE și, ori de câte ori este posibil, cu FMI, sustenabilitatea datoriei publice și necesitățile financiare actuale sau potențiale ale statului membru în cauză și transmite această evaluare către CEF. 3. Statul membru respectiv elaborează de comun acord cu Comisia, acționând în colaborare cu BCE și, ori de câte ori este posibil, cu FMI un proiect de program de ajustare macroeconomică care cuprinde cerințe privind politicile și care are drept obiectiv restabilirea unei balanțe de plăți sustenabile și refacerea capacității de a se finanța integral pe piețele financiare. Proiectul de program de ajustare macroeconomică trebuie să țină cont de recomandările adresate statului membru în cauză în conformitate cu articolele 121, 126 și 148 din tratat și de acțiunile întreprinse în vederea respectării acestora, vizând în același timp extinderea, consolidarea și aprofundarea măsurilor de politică necesare. 4. Consiliul, hotărând cu majoritate calificată la recomandarea Comisiei, poate decide să acorde un împrumut statului membru în cauză, caz în care aprobă programul de ajustare macroeconomică aferent împrumutului. 5. Decizia de acordare a unui împrumut menționează suma, scadența medie maximă, prețul, numărul maxim de tranșe și perioada de disponibilitate a împrumutului, principalele condiții de politică economică, precum și celelalte reguli detaliate necesare pentru implementarea asistenței. 6. Comisia și statul membru respectiv încheie un memorandum de înțelegere (denumit în continuare „memorandumul”) care prezintă în detaliu programul de ajustare macroeconomică. Comisia transmite memorandumul Parlamentului European și Consiliului. 7. Comisia, în colaborare cu BCE și, ori de câte ori este cazul, cu FMI, monitorizează progresele realizate în punerea în aplicare a programului de ajustare macroeconomică prin intermediul unor misiuni periodice de evaluare. Comisia transmite CEF informări trimestriale. Statul membru vizat trebuie să coopereze pe deplin cu Comisia și cu BCE. În mod concret, el furnizează Comisiei și BCE toate informațiile pe care acestea le consideră necesare pentru monitorizarea programului. Statul membru în cauză are, de asemenea, obligațiile prevăzute în articolul 6 alineatul (2). 8. Comisia, în colaborare cu BCE și, ori de câte ori este posibil, cu FMI, examinează împreună cu statul membru în cauză modificările care ar putea fi aduse programului său de ajustare macroeconomică. Consiliul, hotărând cu majoritate calificată pe baza unei recomandări din partea Comisiei, aprobă modificările care urmează să fie aduse acestui program. 9. Dacă în urma monitorizării menționate la alineatul (7) se constată abateri semnificative de la programul de ajustare macroeconomică, Consiliul, hotărând cu majoritate calificată la propunerea Comisiei, poate decide că statul membru în cauză nu respectă condițiile convenite pentru acordarea asistenței financiare. Plățile aferente asistenței financiare din partea Uniunii acordate în conformitate cu prezentul regulament se suspendă. 10. Cel târziu în termen de șase luni de la data deciziei prevăzute la alineatul (9), Consiliul, hotărând cu majoritate calificată la propunerea Comisiei, poate decide să reia plățile în cazul în care consideră că statul membru în cauză respectă condițiile convenite pentru acordarea asistenței financiare. În cazul în care o astfel de decizie nu a fost adoptată până la termenul prevăzut, nu se mai efectuează plăți din asistența financiară din partea Uniunii acordată în temeiul prezentului regulament. 11. În cazul în care se confruntă cu o capacitate administrativă insuficientă sau cu probleme semnificative în punerea în aplicare a programului său, statul membru în cauză solicită asistență tehnică din partea Comisiei, care poate constitui în acest scop grupuri de experți împreună cu statele membre și cu alte instituții europene și/sau internaționale competente. Asistența tehnică poate include desemnarea unui reprezentant rezident și a unor asistenți care să ofere autorităților consiliere cu privire la punerea în aplicare a programului de ajustare. 12. Comisia de specialitate a Parlamentului European poate oferi statului membru în cauză ocazia de a participa la un schimb de opinii cu privire la progresele realizate în punerea în aplicare a programului de ajustare. 13. Parlamentul statului membru respectiv poate invita reprezentanți ai Comisiei să participe la un schimb de opinii cu privire la progresele realizate în punerea în aplicare a programului de ajustare macroeconomică. Articolul 4 Condiții pentru acordarea liniilor de credit 1. Numai statele membre a căror situație economică și financiară continuă să fie, în esență, solidă au acces la PCCL. Pentru a determina dacă un stat membru poate sau nu să beneficieze de PCCL, se realizează o evaluare globală, pe baza următoarelor criterii de eligibilitate: (a) Respectarea recomandărilor Consiliului și a deciziilor Consiliului adoptate pe baza articolelor 121 și 126 din tratat. Statele membre care fac obiectul procedurii de deficit excesiv au totuși acces la PCCL cu condiția să respecte integral recomandările Consiliului emise în temeiul articolului 126 alineatul (7) din tratat. (b) O datorie publică sustenabilă. (c) Respectarea angajamentelor asumate în cadrul procedurii de dezechilibru excesiv. Țările care fac obiectul EIP au totuși acces la PCCL dacă se stabilește că s-au angajat să corecteze dezechilibrele identificate de Consiliu. (d) Un istoric în ceea ce privește accesul la piețele de capital în condiții rezonabile. (e) O poziție externă sustenabilă. (f) Absența problemelor de solvabilitate bancară care ar constitui riscuri sistemice la adresa stabilității sistemului bancar. 2. Accesul la ECCL este deschis pentru statele membre care nu respectă anumite criterii de eligibilitate necesare pentru accesarea PCCL, dar a căror situație economică și financiară generală este în continuare solidă. Statul membru în cauză procedează, după consultarea Comisiei și a BCE, la elaborarea unor măsuri corective al căror scop este de a-i permite: (a) să îndeplinească criteriile de eligibilitate menționate la alineatul (1) considerate a nu fi respectate și (b) să asigure respectarea în permanență a celorlalte criterii de eligibilitate menționate la alineatul (1). Articolul 5 Procedura de acordare a liniilor de credit 1. Statul membru care dorește să acceseze o linie de credit informează Comisia, BCE și CEF în legătură cu acest lucru. 2. Comisia evaluează, în cooperare cu BCE și, ori de câte ori este posibil, cu FMI, sustenabilitatea datoriei publice și necesitățile financiare actuale sau potențiale ale statului membru în cauză și transmite această evaluare către CEF. 3. Comisia va evalua, în cooperare cu BCE, dacă statul membru în cauză îndeplinește condițiile stabilite la articolul 4 pentru accesarea PCCL sau ECCL. 4. Consiliul, hotărând cu majoritate calificată pe baza unei recomandări din partea Comisiei, decide acordarea PCCL sau ECCL pe o perioadă inițială de un an. Decizia de acordare a unei linii de credit menționează suma, comisionul pentru disponibilitatea liniei de credit, prețul aplicabil pentru eliberarea fondurilor, perioada de disponibilitate, scadența medie maximă a împrumutului și alte dispoziții necesare pentru implementarea asistenței. Decizia de acordare a ECCL include, de asemenea, o descriere a măsurilor corective care urmează să fie adoptate în conformitate cu articolul 4 alineatul (2). 5. Comisia și statul membru în cauză încheie un memorandum în care detaliază condițiile aferente liniei de credit. 6. La cererea statului membru în cauză, Comisia poate decide să reînnoiască linia de credit de două ori, de fiecare dată pentru o perioadă de șase luni, după ce a informat în prealabil CEF cu privire la evaluarea sa în ceea ce privește respectarea condițiilor de eligibilitate. 7. În cazul în care se acordă o linie de credit, Comisia monitorizează dacă se respectă în continuare criteriile de eligibilitate și informează CEF o dată la trei luni cu privire la constatările sale. Comisia reevaluează caracterul adecvat al liniei de credit dacă aceasta este utilizată. În cazul în care în urma acestei evaluări Comisia ajunge la concluzia că linia de credit nu mai este adecvată pentru soluționarea dificultăților cu care se confruntă statul membru în cauză, Consiliul, hotărând la recomandarea Comisiei, poate decide să pună capăt disponibilității liniei de credit și să recomande statului membru în cauză să depună o cerere de împrumut în conformitate cu procedura stabilită la articolul 3. 8. Un stat membru căruia i s-a acordat ECCL sau care a utilizat PCCL face obiectul supravegherii mai stricte, în conformitate cu articolul 6, pe perioada de disponibilitate a liniei de credit. Articolul 6 Supraveghere mai strictă 1. Un stat membru care face obiectul unei supravegheri mai stricte adoptă, în consultare și cooperare cu Comisia, acționând în colaborare cu BCE, autoritățile europene de supraveghere (AES) și Comitetul european pentru risc sistemic (CERS) și, dacă este cazul, cu FMI, măsuri pentru asigurarea sustenabilității balanței sale de plăți și pentru evitarea oricăror probleme viitoare de acces la finanțarea pe piață. 2. La cererea Comisiei, statul membru care face obiectul unei supravegheri mai stricte trebuie: (a) să comunice Comisiei, BCE și AES corespunzătoare, la intervalele de timp impuse, informații dezagregate cu privire la evoluțiile din sistemul său financiar. Comisia, BCE și AES corespunzătoare păstrează confidențialitatea datelor dezagregate primite; (b) să efectueze, sub supravegherea AES corespunzătoare, simulările de criză (stress tests) sau analizele de senzitivitate necesare pentru a evalua reziliența sectorului financiar în fața diferitelor șocuri macroeconomice și financiare, conform precizărilor Comisiei și BCE, în colaborare cu AES corespunzătoare și CERS, și să le prezinte acestora rezultatele detaliate; (c) să facă obiectul unor evaluări periodice ale capacităților sale de supraveghere a sectorului bancar în cadrul unor evaluări inter pares specifice efectuate de AES corespunzătoare; (d) să comunice orice informații necesare pentru monitorizarea dezechilibrelor macroeconomice prevăzută de Regulamentul nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice; (e) să efectueze, coordonându-se cu instituțiile naționale superioare din domeniul auditului, un audit independent detaliat al conturilor administrației publice și să prezinte un raport în legătură cu acesta, cu scopul de a stabili dacă aceste conturi publice sunt fiabile, complete și corecte în scopul procedurii de deficit excesiv. În acest context, Comisia (Eurostat) evaluează calitatea datelor raportate de statul membru vizat în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 679/2010; (f) să furnizeze informații suplimentare în scopul monitorizării progreselor în direcția corectării deficitului excesiv, dacă face obiectul unei decizii a Consiliului în conformitate cu articolul 126 alineatul (6) din tratat. 3. Statul membru care face obiectul unei supravegheri mai stricte trebuie: (a) să efectueze de îndată o evaluare detaliată a execuției bugetare de pe parcursul anului pentru administrația publică și subsectoarele acesteia. Riscurile financiare asociate entităților deținute public și contractelor publice fac la rândul lor obiectul evaluării în măsura în care pot contribui la existența unui deficit excesiv. Rezultatul acestei evaluări se transmite Comisiei și CEF; (b) să prezinte în mod regulat Comisiei și CEF, pentru administrația publică și subsectoarele acesteia, un raport privind execuția bugetară de pe parcursul anului, impactul bugetar al măsurilor discreționare luate atât în privința cheltuielilor, cât și a veniturilor, țintele de venituri și cheltuieli publice, precum și informații cu privire la măsurile adoptate și la natura măsurilor avute în vedere pentru atingerea țintelor. Raportul se publică. 4. Comisia efectuează, în colaborare cu BCE și AES și, dacă este cazul, cu FMI, misiuni periodice de evaluare în statul membru aflat sub supraveghere pentru a verifica progresele realizate în punerea în aplicare a măsurilor menționate la alineatele (1), (2) și (3). Ea comunică o dată la trei luni constatările sale Comitetului economic și financiar și evaluează în special dacă sunt necesare măsuri suplimentare. Aceste misiuni de evaluare înlocuiesc monitorizarea la fața locului prevăzută la articolul 10a alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului. 5. În cazul în care, pe baza evaluării prevăzute la alineatul (4), se constată că sunt necesare măsuri suplimentare și că situația financiară din statul membru în cauză are efecte negative semnificative asupra stabilității financiare a Uniunii, Consiliul, hotărând cu majoritate calificată pe baza unei propuneri din partea Comisiei, poate recomanda statului membru în cauză să depună o cerere de împrumut în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 3. Recomandarea și lucrările pregătitoare efectuate în perioada premergătoare adoptării sale sunt considerate confidențiale, cu excepția cazului în care Consiliul decide să le facă publice. 6. În cazul în care o recomandare adoptată în conformitate cu alineatul (5) este făcută publică: (a) comisia de specialitate a Parlamentului European poate invita statul membru în cauză să participe la un schimb de opinii; (b) parlamentul statului membru în cauză poate invita reprezentanți ai Comisiei să participe la un schimb de opinii. Articolul 7 Coerența cu procedura de deficit excesiv 1. Se consideră că programul de ajustare macroeconomică, cu modificările ulterioare, prevăzut la articolul 3 alineatele (4) și (8) din prezentul regulament, înlocuiește programele de convergență care trebuie prezentate în conformitate cu articolul 8 din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului. 2. Dacă statului membru în cauză i-a fost adresată o recomandare în conformitate cu articolul 126 alineatul (7) din tratat în vederea corectării unui deficit excesiv: (a) se consideră că programul de ajustare macroeconomică prevăzut la articolul 3 alineatele (4) și (8) din prezentul regulament înlocuiește de asemenea, dacă este cazul, rapoartele prevăzute la articolul 3 alineatul (4a) din Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului; (b) se consideră că țintele bugetare anuale din programul de ajustare macroeconomică prevăzut la articolul 3 din prezentul regulament înlocuiesc țintele bugetare anuale stabilite, în conformitate cu articolul 3 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1467/97, în recomandarea adresată în conformitate cu articolul 126 alineatul (7) din tratat; (c) se consideră că monitorizarea prevăzută la articolul 3 alineatul (7) din prezentul regulament înlocuiește monitorizarea prevăzută la articolul 10 alineatul (1) și la articolul 10a din Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului și monitorizarea pe care se bazează luarea oricărei decizii prevăzute la articolul 4 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1467/97. Articolul 8 Coerența cu procedura privind dezechilibrele macroeconomice Aplicarea Regulamentului (UE) nr. 1176/2011 se suspendă pentru statele membre care fac obiectul unui program de ajustare macroeconomică aprobat de Consiliu în conformitate cu articolul 3 din prezentul regulament. Această suspendare este aplicabilă pe durata programului de ajustare macroeconomică. Articolul 9 Coerența cu Semestrul european pentru coordonarea politicilor economice Se consideră că monitorizarea prevăzută la articolul 3 din prezentul regulament înlocuiește monitorizarea și evaluarea Semestrului european pentru coordonarea politicilor economice, prevăzută la articolul 2a din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice. Articolul 10 Plata împrumutului 1. În principiu, împrumuturile sunt puse la dispoziție în tranșe. 2. Fără a aduce atingere articolului 3 alineatul (9), Comisia decide cu privire la eliberarea tranșelor pe baza monitorizării prevăzute la articolul 3 alineatul (7). Articolul 11 Eliberarea fondurilor dintr-o linie de credit 1. Statul membru în cauză trebuie să informeze Comisia în legătură cu intenția de a trage fonduri din linia sa de credit cu cel puțin 45 de zile calendaristice în avans. Decizia menționată la articolul 5 alineatul (5) prevede reguli detaliate în acest sens. 2. Comisia decide cu privire la eliberarea fondurilor pe baza monitorizării prevăzute la articolul 5 alineatul (7) și la articolul 6 alineatul (4). Articolul 12 Operațiuni de luare și acordare de împrumut 1. Operațiunile de luare și acordare de împrumut menționate la articolul 2 se desfășoară în euro. 2. Caracteristicile tranșelor succesive eliberate de Uniune în cadrul mecanismului de asistență financiară se negociază între statul membru în cauză și Comisie. 3. Odată ce Consiliul a decis acordarea unui împrumut, Comisia este autorizată să împrumute de pe piețele de capital sau de la instituțiile financiare la momentul cel mai indicat între plățile planificate, astfel încât să optimizeze costul finanțării și să își păstreze reputația ca emitent al Uniunii pe piețe. Fondurile astfel obținute, dar care încă nu au fost puse la dispoziție sunt păstrate permanent într-un cont special de lichidități sau de titluri, gestionat în conformitate cu normele aplicabile operațiunilor extrabugetare, și nu pot fi utilizate în alt scop decât acordarea de asistență financiară statelor membre în cadrul prezentului mecanism. 4. În cazul în care un stat membru primește un împrumut care include o clauză de rambursare anticipată și decide să exercite această opțiune, Comisia ia măsurile necesare. 5. La solicitarea statului membru în cauză și dacă circumstanțele și contractele de luare de împrumut permit reducerea ratei dobânzii împrumutului, Comisia poate refinanța împrumutul inițial în totalitate sau parțial sau poate restructura condițiile financiare aferente. 6. Comisia informează CEF cu privire la derularea operațiunilor menționate la alineatul (5). Articolul 13 Costuri Costurile asumate de Uniune pentru contractarea și desfășurarea fiecărei operațiuni sunt suportate de statul membru în cauză. Articolul 14 Administrarea împrumuturilor 1. Comisia ia măsurile necesare pentru administrarea împrumuturilor împreună cu BCE. 2. Statul membru în cauză deschide un cont special la banca sa centrală națională în vederea gestionării asistenței financiare din partea Uniunii. De asemenea, statul membru respectiv transferă principalul și dobânda datorată aferente împrumutului într-un cont deschis la BCE cu paisprezece zile lucrătoare TARGET2 înainte de data scadentă corespunzătoare. 3. Fără a aduce atingere articolului 27 din Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, Curtea de Conturi Europeană are dreptul de a desfășura în statul membru în cauză orice controale sau audituri financiare pe care le consideră necesare pentru gestionarea asistenței financiare. Comisia, inclusiv Oficiul European de Luptă Antifraudă, are îndeosebi dreptul de a-și trimite personalul propriu sau reprezentanți autorizați în mod corespunzător pentru a efectua în statul membru în cauză orice controale sau audituri tehnice sau financiare pe care le consideră necesare în legătură cu asistența respectivă. Articolul 15 Supravegherea post-asistență 1. Un stat membru care a primit asistență financiară din partea Uniunii în temeiul prezentului regulament face obiectul unei supravegheri post-asistență până la rambursarea unui procent minim de 75% din valoarea principalului asistenței financiare. Consiliul, hotărând cu majoritate calificată la propunerea Comisiei, poate prelungi durata supravegherii post-asistență. 2. Statul membru aflat sub supraveghere post-asistență trebuie să respecte obligațiile prevăzute în articolul 6 alineatul (2). 3. Comisia desfășoară, în colaborare cu BCE, misiuni periodice de evaluare în statele membre care fac obiectul supravegherii post-asistență, pentru a evalua situația economică, bugetară și financiară din aceste state. Ea comunică în fiecare semestru constatările sale Comitetului economic și financiar și evaluează în special dacă sunt necesare măsuri corective. 4. Consiliul, hotărând cu majoritate calificată la propunerea Comisiei, poate să recomande statului membru care face obiectul supravegherii post-asistență să adopte măsuri corective. Articolul 16 Abrogare Regulamentul (CE) nr. 332/2002 se abrogă. Asistența acordată pe baza acestui regulament face în continuare obiectul aplicării sale atât timp cât perioada de disponibilitate nu a expirat și există sume restante. Articolul 17 Dispoziție tranzitorie Articolul 15 nu se aplică statelor membre care, la data intrării în vigoare a prezentului regulament, fac deja obiectul unei supravegheri post-program după ce au primit o asistență financiară în temeiul Regulamentului (CE) nr. 332/2002. Articolul 18 Intrarea în vigoare Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene. Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre. Adoptat la Bruxelles, Pentru Consiliu Președintele