Inovarea este esențială în sectorul farmaceutic, societățile farmaceutice situându-se printre liderii în investițiile în cercetare și dezvoltare. Cu toate acestea, participanții pe piață pot adopta uneori un comportament care afectează stimulentele de inovare (brevetare, intervenții în fața autorităților, achiziții de tehnologii concurente etc.). Procedând astfel, aceștia pot încălca legislația în materie de concurență.

Mai mult, au avut loc mai multe investigații recente privind stabilirea prețurilor pentru anumite medicamente neprotejate de brevete (într-un singur exemplu, prețul a crescut cu până la 2 000 %), iar mai multe autorități au constatat că astfel de practici de stabilire a prețurilor sunt neloiale și abuzive, și anume în Italia (cazul Aspen), Regatul Unit (cazul Pfizer/Flynn) și Danemarca (cazul CD Pharma). În plus, autoritățile de concurență au urmărit în justiție mai multe forme clasice de abatere, cum ar fi înțelegerile de manipulare a procedurilor de cerere de ofertă sau strategiile de limitare a accesului concurenților la factorii de producție esențiali sau la clienți.

Autoritățile europene de concurență au investigat cu atenție și au sancționat practicile care conduc la creșterea prețurilor. Într-o serie de decizii care se întemeiază pe investigația sectorială a Comisiei din 2009, autoritățile au vizat comportamentul care limitează intrarea pe piață sau extinderea medicamentelor generice. Decizii de referință au fost adoptate atât de Comisie (cazurile Lundbeck, Fentanyl și Servier), cât și de autoritatea din Regatul Unit (cazul Paroxetine), împotriva acordurilor de plată pentru a întârzia intrarea pe piață a medicamentelor generice (pay for delay). În astfel de cazuri, societatea istorică producătoare de medicamente originale plătește societatea producătoare de medicamente generice să renunțe la planurile sale de a intra pe piață sau să le amâne. Astfel, societatea producătoare de medicamente generice „primește o parte din câștigurile încasate de [societatea producătoare de medicamente originale]” ca urmare a prețurilor ridicate în mod artificial (astfel cum a explicat o societate care face obiectul investigației, într-un document intern găsit de Comisie).

În plus, eforturile continue de a inova și de a investi în cercetare și dezvoltare sunt esențiale pentru dezvoltarea unor tratamente noi sau îmbunătățite care oferă pacienților și practicienilor posibilitatea de a alege un medicament de ultimă generație. Cu toate acestea, măsurile de stimulare a inovării pot fi limitate, de asemenea, atât de concentrările economice, cât și de practicile anticoncurențiale.

În plus, autoritățile europene din domeniul concurenței au efectuat, de asemenea, activități semnificative de investigare cu privire la probleme de concurență în peste 100 de cazuri (care nu au condus la o decizie de intervenție) și în prezent investighează peste 20 de cazuri în care sunt implicate produse farmaceutice. De asemenea, acestea au adoptat 17 decizii de constatare a unei încălcări a legislației sau de acceptare a unor angajamente în cazuri referitoare la dispozitivele medicale și 23 de decizii în cazuri legate de alte aspecte din domeniul asistenței medicale.

Atât Comisia, cât și ANC-urile pot efectua inspecții neanunțate (denumite uneori „controale inopinate”) și pot efectua verificări la sediile societăților pentru a colecta dovezi ale unor presupuse practici anticoncurențiale. Neprezentarea la o inspecție sau obstrucționarea acesteia, de exemplu prin ruperea unui sigiliu de inspecție al Comisiei, poate conduce la amenzi considerabile. Directiva privind REC+ asigură, printre altele, că toate ANC-urile dispun de competențele și instrumentele cheie de investigare, inclusiv competențe de inspecție mai eficace (de exemplu, dreptul de a căuta informații stocate pe dispozitive precum telefoane inteligente, tablete etc.).

Printre principalele instrumente de investigare ale autorităților europene de concurență se numără inspecțiile neanunțate la fața locului, solicitările de informații și interviurile. Solicitările de informații pot fi instrumente puternice de investigare, întrucât societățile pot fi obligate să furnizeze informații complete și corecte sub amenințarea aplicării unor amenzi.

Societățile farmaceutice realizează în mod regulat fuziuni sau achiziții (denumite în continuare „concentrări economice”). Unele dintre aceste tranzacții au drept scop realizarea unor economii de scară, extinderea cercetării și dezvoltării către noi domenii terapeutice, atingerea unor obiective de profit mai mari etc.

Pentru a evita acest lucru, societățile pot propune modificarea concentrării pentru a elimina problemele de concurență. Astfel de modificări sunt denumite în mod obișnuit măsuri corective sau angajamente. În cazul în care măsurile corective propuse sunt adecvate scopului, Comisia efectuează un așa-numit test de piață prin solicitarea de opinii, în special din partea concurenților și a clienților, cu privire la faptul dacă angajamentele ar elimina efectiv problemele de concurență. Pe această bază, Comisia decide dacă să aprobe tranzacția sub rezerva condițiilor și obligațiilor de punere în aplicare a măsurilor corective fie înainte, fie după ce societățile fuzionează, în funcție de circumstanțele specifice ale cazului.

Cadrul juridic pentru examinarea concentrărilor economice de către Comisie constă în Regulamentul UE privind concentrările economice și în Regulamentul de punere în aplicare. În plus, există o serie de avize și orientări care servesc drept ghid privind modul în care Comisia va efectua examinarea concentrării în diferite circumstanțe.

Concurența pe piețele produselor farmaceutice depinde de mai mulți factori, inclusiv activitatea de cercetare și dezvoltare, cerințele privind autorizația de introducere pe piață, accesul la capital, drepturile de proprietate intelectuală, reglementarea prețurilor, eforturile de promovare, riscurile comerciale etc. O înțelegere aprofundată a acestor factori este necesară pentru a evalua dacă un anumit comportament sau o anumită tranzacție este anticoncurențial(ă). De asemenea, este esențial să se înțeleagă ce reprezintă piața relevantă - un concept esențial pentru examinarea în temeiul legislației în materie de concurență.

În cele din urmă, statele membre joacă, de asemenea, un rol semnificativ în acest sector puternic reglementat – diverse agenții gestionează comercializarea, stabilirea prețurilor, achizițiile și rambursarea produselor farmaceutice. Prin utilizarea reglementărilor, guvernele urmăresc atingerea mai multor obiective, cum ar fi: (i) menținerea unei calități ridicate a produselor farmaceutice, a siguranței, a eficienței și a eficacității; (ii) asigurarea faptului că produsele farmaceutice sunt accesibile din punct de vedere al prețurilor pentru orice persoană, prin negocierea prețurilor și crearea unor sisteme de asigurări de sănătate publice; (iii) promovarea inovării și a cercetării medicale etc.

-Producătorii de produse generice furnizează versiuni generice neinovatoare ale medicamentului original după ce producătorii de produse originale și-au pierdut exclusivitatea și, în mod normal, furnizează aceste versiuni la prețuri semnificativ mai mici. Un produs generic are aceeași compoziție calitativă și cantitativă de substanță activă și aceeași formă farmaceutică (de exemplu, tablete, substanță injectabilă) ca un produs original care a fost deja autorizat („medicamentul de referință”), iar bioechivalența sa cu medicamentul de referință trebuie demonstrată prin studii. Produsele generice sunt utilizate, în general, pentru tratarea aceleiași boli ca medicamentul de referință. Astfel, societățile de medicamente generice concurează pentru a câștiga piețe de la societățile de medicamente originale (sau de la alți producători de medicamente generice deja aflați pe piață).

-Sistemele de asigurări de sănătate private și publice sunt finanțate de membrii acestora (și/sau de stat) și acoperă costurile medicale ale pacienților în numele lor. Regimul de rambursare pentru medicamente într-o țară are un impact asupra cererii și influențează comportamentul medicilor prescriptori și al farmaciștilor.

În timp ce medicamentul este pe piață, producătorii continuă, de regulă, să își îmbunătățească procesul de producție, forma farmaceutică și/sau compoziția (săruri diferite, esteri, forme cristaline etc.). Aceste îmbunătățiri pot rezulta în urma inovărilor care pot fi brevetate. Astfel de brevete, denumite adesea „brevete secundare”, pot îngreuna intrarea rapidă pe piață a medicamentelor generice, chiar dacă ingredientul activ nu mai este brevetat și poate fi utilizat pentru producerea de medicamente generice.

Ciclurile de dezvoltare pentru medicamentele inovatoare sunt, în general, riscante și de lungă durată și presupun costuri de dezvoltare ridicate. În plus, doar un număr mic de molecule candidate trec de etapa de dezvoltare și, în cele din urmă, ajung pe piață.

Printre activitățile de asigurare a respectării legislației în materie de concurență, care contribuie la eforturile continue de furnizare a medicamentelor la prețuri accesibile pacienților și sistemelor de sănătate, se numără, în special, activitățile împotriva practicilor care împiedică sau întârzie intrarea pe piață a medicamentelor generice și concurența în materie de prețuri care rezultă din aceasta (secțiunea 4.1), precum și împotriva prețurilor excesiv de mari ale medicamentelor atunci când acestea reprezintă un abuz de poziție dominantă de către o societate farmaceutică (prețuri „neloiale”) (secțiunea 4.2). În plus, autoritățile europene de concurență au abordat, de asemenea, o serie de alte practici anticoncurențiale (de exemplu, manipularea ofertelor în cadrul procedurilor de cerere de ofertă organizate de spitale, împărțirea pieței între farmacii, restricțiile privind comerțul paralel etc.), care conduc fie direct, fie indirect la creșterea prețurilor medicamentelor (secțiunea 4.3). În cele din urmă, controlul concentrărilor economice efectuat de Comisie în sectorul farmaceutic s-a concentrat pe facilitarea și protejarea intrării pe piață a medicamentelor generice și biosimilare, în special prin măsuri corective (secțiunea 4.4).

Pe lângă stimularea concurenței prețurilor, intrarea pe piață a medicamentelor generice și a celor biosimilare contribuie, de asemenea, la stimularea inovării. În primul rând, după expirarea protecției, cunoștințele care stau la baza inovării (și care sunt prezentate în cererile de brevet și în dosarele autorizației de introducere pe piață) pot fi utilizate în mod liber de alți inovatori pentru a dezvolta produse noi similare sau independente. În al doilea rând, intrarea pe piață a produselor generice sau biosimilare mai ieftine perturbă capacitatea inovatorilor de a beneficia de venituri ridicate datorită exclusivității pe piață și, prin urmare, va încuraja societatea producătoare de medicamente originale să continue să investească în cercetare și dezvoltare pentru produsele în curs de dezvoltare în scopul de a asigura fluxuri de venituri viitoare. Prin urmare, concurența medicamentelor generice/biosimilare nu doar are ca rezultat scăderea prețurilor pentru medicamentele mai vechi, ci și funcționează ca o forță disciplinară care obligă societățile producătoare de medicamente originale să continue să inoveze.

Un medicament biosimilar este un medicament biologic foarte similar cu un alt medicament biologic deja aprobat (medicamentul de referință). Spre deosebire de moleculele medicamentelor clasice, care sunt mai mici și obținute prin sinteză chimică, produsele biosimilare mult mai complexe sunt extrase sau sintetizate din surse biologice în condiții care nu permit reproducerea completă a produsului de referință (din cauza diferitelor culturi celulare, a know-how-ului în materie de procese secrete etc.). Prin urmare, medicamentele biosimilare nu sunt copii exacte ale medicamentelor de referință și nu îndeplinesc condițiile pentru a fi considerate medicamente generice.

Johnson & Johnson au dezvoltat fentanilul, un analgezic puternic utilizat în special pentru pacienții care suferă de cancer, și l-a comercializat sub diferite forme, inclusiv sub formă de plasture. În 2005, brevetele deținute de Johnson & Johnson pentru plasturele cu fentanil a expirat în Țările de Jos, iar filiala societății Novartis, Sandoz, era pe punctul de a lansa propria sa versiune generică de plasture cu fentanil.

Întrucât acordurile de plată pentru a întârzia intrarea pe piață a medicamentelor generice implică coordonarea între societățile concurente, acestea intră sub incidența articolului 101 din TFUE (și a dispozițiilor echivalente din legislația națională în materie de concurență). Caracterul anticoncurențial al acordurilor de plată pentru a întârzia intrarea pe piață a medicamentelor generice nu depinde de forma în care acestea sunt încheiate. Astfel de acorduri sunt adesea încheiate în contextul litigiilor în materie de brevete între societățile producătoare de medicamente originale și de medicamente generice. Cu toate acestea, ele pot lua forma oricărui alt acord comercial. Un exemplu în acest sens îl constituie cazul Fentanyl, în care Johnson & Johnson și Novartis (prin filialele lor din Țările de Jos) au căzut de acord asupra întârzierii – contra cost – a intrării pe piață a versiunii generice a analgezicului fentanil, prin încheierea unui acord de copromovare .

La fel ca acordurile de plată pentru a întârzia intrarea pe piață a medicamentelor generice, practicile de descurajare sunt, adesea, doar o parte a unei strategii mai ample care vizează împiedicarea concurenței medicamentelor generice. În decembrie 2013, ANC din Franța a amendat societatea Schering-Plough cu 15,3 milioane EUR pentru că a împiedicat în mod abuziv intrarea pe piață a versiunilor generice de buprenorfină (un opioid utilizat pentru tratamentul dependenței și vândut de Schering-Plough ca Subutex) . Aceasta a constat în: (i) acordarea de avantaje comerciale (în special reduceri) în favoarea farmaciștilor care să stimuleze loialitatea față de marcă și (ii) denigrarea concurenților producători de medicamente generice. De exemplu, Schering-Plough a organizat seminarii și conferințe telefonice și a informat echipele sale de vânzări și reprezentanții farmaceutici, astfel încât aceștia să poată răspândi mesaje alarmiste în rândul medicilor și farmaciștilor cu privire la riscurile de prescriere sau de eliberare a produsului generic al Arrow Generique. Acest lucru a avut loc în pofida faptului că Schering-Plough nu a avut studii medicale specifice la dispoziția sa care ar fi putut să justifice argumentele sale. ANC a aplicat, de asemenea, o amendă societății-mamă a Schering-Plough, Merck & Co (414 000 EUR), pentru încheierea unui acord menit să pună în aplicare strategia abuzivă cu furnizorul său Reckitt Benckiser, care, la rândul său, a fost amendat cu 318 000 EUR. Decizia ANC din Franța a fost confirmată de Curtea de Apel din Paris și de Curtea Supremă .

În plus, în ianuarie 2011, ANC din Italia a amendat Pfizer cu 10,7 milioane EUR pentru adoptarea unei strategii juridice complexe pentru solicitarea și obținerea de drepturi de proprietate intelectuală (brevete divizionare, AIP-uri și extinderi pediatrice). ANC a constatat că această strategie a urmărit să întârzie intrarea pe piață a medicamentelor generice . Pfizer a contestat decizia ANC, iar procedura de apel a fost închisă în cele din urmă prin hotărârea definitivă a Consiliului de Stat italian , care a susținut decizia ANC.

Aceste hotărâri au susținut în mare parte constatarea Comisiei conform căreia AstraZeneca a abuzat de poziția sa dominantă pe piață prin blocarea sau amânarea accesului pe piață al versiunilor generice de Losec, un medicament utilizat pentru a trata afecțiunile gastrointestinale. Comisia a constatat că AstraZeneca a prezentat informații înșelătoare oficiilor de brevete pentru a prelungi perioada de protecție prin brevet pentru Losec. În plus, AstraZeneca a utilizat în mod necorespunzător normele și procedurile aplicate de agențiile naționale pentru medicamente prin retragerea selectivă a autorizațiilor de introducere pe piață pentru capsulele de Losec. La momentul respectiv, produsele generice și cele importate în paralel puteau fi comercializate într-un anumit stat membru numai dacă AIP pentru produsul inovator era încă valabilă. Retragerea strategică de către AstraZeneca a autorizației de introducere pe piață pentru Losec a împiedicat, prin urmare, concurenții producători de medicamente generice și importatorii paraleli să concureze cu AstraZeneca. Comisia a amendat AstraZeneca cu 60 de milioane EUR (Tribunalul a anulat o parte din decizia Comisiei privind al doilea abuz, având ca rezultat o scădere a amenzii, de la 60 de milioane EUR la 52,5 milioane EUR).

În cele din urmă, cererea de produse generice poate fi limitată, de asemenea, în mod nejustificat de alți participanți de pe piață care luptă să își păstreze interesele specifice. În martie 2009, ANC din Spania a intervenit împotriva mai multor asociații de farmaciști cu privire la recomandările lor împotriva produselor generice ale Laboratorios Davur . În urma introducerii și comercializării de produse generice mai ieftine de către Laboratorios Davur, asociațiile au inițiat boicotarea colectivă a produselor sale de către farmaciști. Un farmacist a explicat în mod deschis societății Laboratorios Davur că „strategia comercială a [Laboratorios Davur] de aplicare a unor prețuri scăzute îmi produce sau îmi poate produce daune economice importante, având în vedere că, în calitate de farmacist, beneficiez de un procent din prețul de vânzare final” și că „ în viitor, niciun alt produs al Laboratorios Davur nu va fi prezent în farmacie” (versiune originală în limba spaniolă). Decizia a impus o amendă totală în valoare de 1 milion EUR pentru mai multe asociații. Decizia a fost atacată și a fost confirmată de instanțe în cazul a trei dintre cele patru asociații amendate, însă cuantumul amenzilor a fost redus .

4.2.Măsuri de asigurare a respectării legislației pentru societățile dominante care percep prețuri nejustificat de ridicate (prețuri excesive)

Practicile tarifare neloiale vizează, în esență, un abuz de poziție dominantă prin impunerea unor prețuri excesive pacienților și sistemelor de sănătate.

4.2.1.Interzicerea practicilor tarifare neloiale ale societăților dominante și limitările acesteia

Exploatările abuzive prin practicele tarifare neloiale (denumite uneori „practici de stabilire de prețuri excesive”) sunt interzise în temeiul normelor UE în materie de concurență [articolul 102 litera (a) din TFUE]. Curtea de Justiție a stabilit un set de condiții în care prețurile unei societăți dominante pot fi considerate neloiale și, prin urmare, încalcă articolul 102 din TFUE, care interzice abuzurile de poziție dominantă.

În ceea ce privește investigarea posibilelor prețuri neloiale, autoritățile de concurență echilibrează cu atenție necesitatea de a recompensa eficiența dinamică și inovarea în raport cu prejudiciul pe care îl au astfel de prețuri asupra consumatorilor și asupra societății. În plus, acestea analizează dacă prețurile și profiturile pot rezulta din excelență, asumarea de riscuri și inovare și dacă prețurile pot fi ținute sub control de forțele pieței, și anume amenințarea unei noi intrări pe piață sau a unei extinderi, atrasă de prețurile ridicate.

Având în vedere acestea, autoritățile de concurență nu au ezitat să intervină atunci când a fost necesar pentru a asigura o concurență efectivă. Investigațiile recente din UE arată că, în ceea ce privește practicile tarifare din sectorul farmaceutic, este necesar să se manifeste un grad ridicat de vigilență în temeiul legislației în materie de concurență.

4.2.2.Exemple de cazuri privind prețurile neloiale

Autoritățile europene de concurență au urmărit o serie de cazuri de practici tarifare neloiale în sectorul farmaceutic în ceea ce privește medicamentele care nu mai sunt protejate prin brevet.

Caseta 9: Cazul Aspen din Italia În septembrie 2016, ANC din Italia a aplicat o amendă de 5,2 milioane EUR societății farmaceutice Aspen pentru că a abuzat de poziția sa dominantă prin stabilirea unor prețuri neloiale pentru medicamentele importante în Italia . Printre aceste medicamente neprotejate prin brevet se numără Leukeran, Alkeran, Purinethol și Tioguanine, care erau utilizate pentru tratarea cancerului. Acestea au fost incluse într-un pachet mai larg de produse farmaceutice, pentru care Aspen a achiziționat drepturile de comercializare de la societatea producătoare de medicamente originale GlaxoSmithKline în 2009. ANC a constatat că Aspen a abuzat de poziția sa dominantă în Italia prin impunerea unor creșteri de prețuri între 300 % și 1 500 % și prin aplicarea unor tactici deosebit de agresive față de Agenția italiană pentru medicamente în negocierea acestor prețuri. Aspen a amenințat că „va iniția o încetare a furnizării”, și anume că va retrage medicamentele în cazul în care agenția nu acceptă prețurile mai ridicate solicitate. În urma acceptării creșterii prețurilor, consultantul Aspen a concluzionat: „Nu m-aș fi așteptat să închei negocierile în mod atât de favorabil, însă îmi aduc aminte când mi-ați spus la Roma că peste tot, la început, pare să fie «misiune imposibilă», iar apoi creșterea prețurilor a fost întotdeauna autorizată... Să sărbătorim!”. De asemenea, ANC a dispus societății Aspen să instituie măsuri care să vizeze, printre altele, stabilirea de noi prețuri echitabile pentru medicamentele în cauză. În urma ordinului ANC și după negocieri prelungite, Aspen a ajuns la un acord privind stabilirea prețurilor cu Agenția italiană pentru medicamente. La 13 iunie 2018, ANC a stabilit că societatea Aspen a respectat ordinul său și a estimat că acordul încheiat ar conduce la o economie pentru Serviciul național de sănătate din Italia de 8 milioane EUR pe an. Decizia ANC a fost confirmată de Tribunalul administrativ regional . Un recurs împotriva acestei hotărâri este pendinte în fața Consiliului de Stat italian.

În mai 2017, Comisia a deschis, de asemenea, o procedură oficială de investigare privind faptul că societatea Aspen Pharma s-ar fi angajat în practici tarifare neloiale în ceea ce privește stabilirea prețurilor pentru medicamentele pentru tratarea cancerului menționate mai sus în restul SEE (cu excepția Italiei) .

În decembrie 2016, ANC din Regatul Unit a constatat că Pfizer și Flynn au abuzat fiecare în parte de poziția dominantă, prin impunerea de prețuri neloiale pentru capsulele de fenitoină sodică (un medicament antiepileptic), fabricate de Pfizer în Regatul Unit . Într­un document intern, Pfizer a explicat la momentul respectiv: „Trebuie să depunem eforturi pentru ca aceasta să nu fie considerată o schimbare pentru pacienți și medici; și, în același timp, să fie o schimbare pentru DH [Ministerul Sănătății din Regatul Unit] și contribuabili fără a fi acuzați de ipocrizie, prin urmărirea unei agende de încredere, dar totuși profitând de oportunitatea de a obține câștiguri de la NHS [Serviciul național de sănătate] în timpul unei crize de finanțare”.

În 2012, Pfizer și Flynn au încheiat acorduri conform cărora Pfizer a transferat societății Flynn autorizațiile sale de introducere pe piață pentru fenitoina sodică (vândută sub denumirea comercială Epanutin), însă a continuat să producă și să furnizeze produsul către societatea Flynn pentru a fi distribuit în Regatul Unit. Cu toate acestea, prețurile de aprovizionare către Flynn au fost cu 780 % - 1 600 % mai mari decât prețurile percepute de Pfizer pentru distribuitorii anteriori. În urma transferului, Flynn a pus la dispoziție versiunea generică a Epanutin (aceasta a început să vândă medicamentul sub denumirea sa generică, fenitoină sodică, fără denumirea comercială), profitând de o lacună în legislația în vigoare la momentul respectiv, care nu a prevăzut ca medicamentele generice să facă obiectul unor limite de preț (spre deosebire de medicamentele de marcă). Flynn a crescut prețurile pentru distribuitori cu până la 2 600 %, în comparație cu nivelurile prețurilor anterioare în momentul în care medicamentul a fost vândut sub marcă. ANC a aplicat societății Pfizer amenzi în valoare de 84,2 milioane GBP (103 milioane EUR) și societății Flynn, în valoare de 5,16 milioane GBP (6,32 milioane EUR). La 7 iunie 2018, Tribunalul specializat în dreptul concurenței din Regatul Unit a pronunțat o hotărâre în care a confirmat mai multe constatări ale CMA (și anume, definiția restrânsă a pieței și faptul că Pfizer și Flynn dețin fiecare o poziție dominantă). Totuși, acesta a considerat eronate concluziile CMA privind abuzul de poziție dominantă, luând, în cele din urmă, decizia de a trimite cauza înapoi la ANC pentru o examinare aprofundată. ANC a solicitat permisiunea de a introduce un recurs împotriva hotărârii Tribunalului specializat în dreptul concurenței.

Prin decizia din ianuarie 2018, ANC din Danemarca a constatat că CD Pharma (un distribuitor de produse farmaceutice) a abuzat de poziția sa dominantă în Danemarca prin perceperea unor prețuri neloiale de la Amgros (un cumpărător cu ridicata pentru spitalele publice) pentru Syntocinon. Acest medicament conține ingredientul activ oxitocină, care este administrat femeilor însărcinate în timpul nașterii. Din aprilie 2014 și până în octombrie 2014, CD Pharma a crescut prețul pentru Syntocinon cu 2 000 %, de la 45 DKK (6 EUR) la 945 DKK (127 EUR). ANC a stabilit că diferența dintre costurile suportate efectiv și prețul perceput de CD Pharma a fost excesivă. În plus, ANC a comparat prețul medicamentelor CD Pharma cu valoarea economică a Syntocinon, prețurile istorice pentru Syntocinon, prețurile percepute de concurenții societății CD Pharma și prețurile practicate în afara Danemarcei. Prin urmare, ANC a constatat că prețurile pentru Syntocinon erau abuzive și, prin urmare, CD Pharma a abuzat de poziția sa dominantă. La 29 noiembrie 2018, instanța de apel în materie de concurență din Danemarca a confirmat decizia adoptată de către ANC din Danemarca.

4.3.Alte practici anticoncurențiale care pot conduce la creșterea prețurilor

Pe lângă practicile de întârziere a intrării pe piață a medicamentelor generice și de impunere a unor prețuri neloiale pentru medicamente, autoritățile europene de concurență au intervenit împotriva altor practici anticoncurențiale diverse care măresc prețurile medicamentelor sau le mențin foarte ridicate. Unele dintre aceste practici sunt specifice sectorului farmaceutic și sunt determinate de caracteristicile sale economice și de reglementare, în timp ce altele sunt cunoscute, de asemenea, din alte sectoare, dar pot avea totuși efecte puternice asupra prețurilor medicamentelor.

În unele cazuri, societățile au redus în mod artificial presiunile concurențiale care, în mod normal, limitează puterea lor de stabilire a prețurilor. Practicile în cauză variază de la înțelegeri de tip cartel sau încălcări ale dreptului concurenței asemănătoare înțelegerilor de tip cartel (de exemplu, manipularea procedurilor de cerere de oferte, stabilirea prețurilor și împărțirea pieței) la abuzuri de poziție dominantă, precum și la restricții în relațiile dintre furnizori și clienții lor. Aceste practici, ilustrate prin exemplele de mai jos, au în comun faptul că au un impact direct asupra prețurilor medicamentelor plătite de pacienții și de sistemele de sănătate din Europa.