Prețurile cu amănuntul ale energiei electrice au crescut în ultimul deceniu. În perioada 2010-2019, prețurile energiei electrice pentru consumatorii casnici au crescut în medie cu 2,3 % pe an, iar prețurile generale de consum au crescut cu 1,4 % pe an. În ceea ce privește industria, prețurile energiei electrice au crescut cu o rată de 1,1 % pe an, iar prețurile la produsele industriale în general au crescut cu 1,3 % pe an. Prețurile în cazul marilor consumatori industriali au evoluat mai favorabil și au scăzut cu 5 % în cursul perioadei. Prețurile cu amănuntul au crescut aproape în fiecare an, cu o perioadă de stagnare între 2015-2016.

Figura 4 – Prețurile gazelor pentru consumatorii casnici în UE în 2019 (banda D2)

Sursă: Eurostat

Prețurile cu amănuntul ale gazelor pentru consumatorii casnici au crescut peste nivelul inflației cu 2,1 % pe an în acest deceniu. În schimb, pentru sectorul industrial, prețurile au crescut cu doar 0,1 % pe an pentru consumatorii medii de energie și chiar au scăzut cu 1,3 % pe an pentru marii consumatori. Prețurile au fluctuat în cursul perioadei și timp de câțiva ani au înregistrat o scădere până în 2018, când prețurile pentru sectorul industrial s-au stabilizat într-un interval restrâns înainte de a începe să crească anul trecut.

Prețurile cu amănuntul ale gazelor rămân în mare parte determinate de prețurile angro ale gazelor, care reprezintă cea mai mare parte a componentei energetice și se combină cu prețul cu amănuntul după câteva luni. În 2019, componenta energetică a variat de la 45 % din prețul pentru consumatorii casnici (care a ajuns la 68 EUR/MWh în 2019), la 67 % din prețul mediu de consum industrial (32 EUR/MWh) și la 78 % din prețul pentru marii consumatori industriali (22 EUR/MWh).

Cu toate acestea, variațiile tarifelor și impozitelor și taxelor de rețea ocupă o importanță din ce în ce mai mare atunci când se explică dinamica prețurilor la gaze. În perioada cuprinsă între 2010 și 2019, creșterea prețurilor pentru consumatorii casnici (2,1 % pe an) a fost stimulată de tarifele, taxele și impozitele de rețea, care au crescut la 2,6 % pe an și la 3,6 % pe an, respectiv, în timp ce componenta energetică nu a crescut decât la 0,8 % pe an. Pentru consumatorii industriali medii, creșterea tarifelor, a impozitelor și taxelor de rețea, 3,2 % pe an și, respectiv, 7,8 % pe an, a compensat semnificativ scăderea componentei energetice (1,7 % pe an), rezultând o creștere minoră a prețurilor totale (0,1 % pe an).

Impozitele și taxele reprezintă 32 % din prețurile pentru consumatorii casnici și doar 13 % și 16 % din prețurile plătite de consumatorii industriali medii și mari. Taxele de mediu, atât pentru consumatorii casnici, cât și pentru sectorul industrial, reprezintă cele mai mari cote din impozitele fără TVA.

Raportul dintre cel mai mic și cel mai mare preț cu amănuntul a rămas practic constant în ultimii ani în UE pentru consumatorii casnici, iar pentru consumatorii industriali s-a putut observa o ușoară convergență a prețurilor.

În ceea ce privește energia electrică, comparațiile la nivel internațional demonstrează faptul că prețurile cu amănuntul ale gazelor pentru consumatorii casnici sunt cu mult peste cele din majoritatea țărilor G20. În unele țări, prețurile gazelor pentru consumatorii casnici par a fi destul de scăzute în comparație cu prețurile angro și nu par a avea legătură cu evoluția prețurilor angro.

2.3 Prețurile petrolului

În ultimii ani s-au înregistrat noi episoade de volatilitate a prețurilor țițeiului. Prețurile țițeiului au scăzut în intervalul cuprins între 2014-2016, au crescut de la jumătatea anului 2017 până în 2018, ca urmare a cererii la nivel mondial, a tensiunilor geopolitice și a reducerii producției din țările OPEC, înainte de a se stabiliza în 2019 (la aproximativ 60-70 USD/baril), pe fondul încetinirii economiei mondiale și al creșterii producției de ulei de șist din SUA. În 2020, prețurile au scăzut în contextul scăderii cererii și al restricțiilor de mobilitate impuse ca urmare a pandemiei de COVID-19, până la jumătatea lunii aprilie 2020, când marii producători de petrol au convenit să reducă producția. Prețurile au început să crească de la momentul respectiv și pot continua să crească odată cu creșterea activității economice la nivel mondial. Cu toate acestea, se preconizează că prețurile petrolului nu vor mai reveni la valori apropiate de cele din 2019 înainte de 2021.

Incertitudinea și variabilitatea prețurilor țițeiului afectează prețurile din sistemul energetic, sporind riscurile și (crescând) costurile pentru furnizori și consumatori. Prin contractele de prețuri ale gazelor indexate în funcție de petrol, prețurile țițeiului influențează prețurile gazelor, care, la rândul lor, influențează prețurile de pe piața energiei electrice, întrucât centralele electrice alimentate cu gaz stabilesc adesea prețuri angro. Acest lucru sugerează că punerea în aplicare a Pactului verde european și ecologizarea transportului și a aprovizionării cu energie ar reduce volatilitatea legată de prețurile țițeiului.

Prețurile angro ale produselor petroliere au fost determinate în principal de creșterea și scăderea prețurilor țițeiului. Cu toate acestea, alți factori, cum ar fi echilibrul cererii și ofertei specifice de produse petroliere, întreținerea rafinăriilor și caracterul sezonier, au avut, de asemenea, o influență asupra acestora.

Prețurile cu amănuntul au crescut începând din 2016 atingând cele mai ridicate niveluri începând din 2012 și 2013 până în 2018 și 2019. În intervalul cuprins între 2016-2019, în termeni nominali, prețurile benzinei au crescut cu 12 % (creștere medie anuală de 3 %), ale motorinei cu 17 % (creștere medie anuală de 4,3 %) și ale păcurii cu 20,3 % (creștere medie anuală de 5,1 %) din cauza creșterii prețurilor petrolului/angro și într-o măsură mai mică a accizelor. Toate prețurile au evoluat în mod similar, fluctuând în paralel cu prețurile țițeiului, dar într-o măsură mult mai mică. Cota mare a impozitului (accize plus TVA), care poate reprezenta până la 70 % din preț, protejează prețurile la pompă împotriva variației prețurilor la țiței și împotriva ratelor de schimb valutar, în timp ce petrolul continuă să fie tranzacționat doar în dolari SUA.

De asemenea, accizele reprezintă cea mai mare parte a diferențelor de preț dintre produsele petroliere din UE.

3.Tendințe ale costurilor energiei