[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 8.9.2008

COM(2008)542 final

RAPORT AL COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CĂTRE CONSILIU

AL ȘASELEA RAPORT PRIVIND SITUAȚIA GESTIONĂRII DEȘEURILOR RADIOACTIVE ȘI A COMBUSTIBILULUI UZAT ÎN UNIUNEA EUROPEANĂ

SEC(2008)2416

RAPORT AL COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CĂTRE CONSILIU

AL ȘASELEA RAPORT PRIVIND SITUAȚIA GESTIONĂRII DEȘEURILOR RADIOACTIVE ȘI A COMBUSTIBILULUI UZAT ÎN UNIUNEA EUROPEANĂ

1. Introducere

În comunicarea sa intitulată „O politică energetică pentru Europa”[1] din 10 ianuarie 2007, Comisia a subliniat faptul că energia nucleară ridică probleme importante în ceea ce privește deșeurile și că acestea ar trebui abordate în cadrul activităților viitoare ale Comisiei. Astfel cum s-a stabilit în Programul nuclear cu caracter informativ[2], parte integrantă a pachetului prezentat împreună cu comunicarea, „deșeurile constituie, în principal, o problemă pentru mediul înconjurător și pentru sănătate; de aceea, gestionarea și depozitarea deșeurilor radioactive trebuie supuse procedurilor aplicabile tuturor proiectelor care ar putea avea un impact asupra omului și a mediului”, iar discuția ar trebui să se axeze pe „garantarea faptului că statele membre înființează planuri naționale de gestiune a deșeurilor radioactive”.

În concluziile prezentate la 8 mai 2007 cu privire la siguranța nucleară și la gestionarea în siguranță a combustibilului nuclear uzat și a deșeurilor radioactive, Consiliul precizează că este necesar ca fiecărui stat membru să i se ceară „să stabilească și să reactualizeze în permanență un program național de gestionare în siguranță a deșeurilor radioactive și a combustibilului uzat, care să includă toate tipurile de deșeuri radioactive din jurisdicția statului respectiv și să prevadă toate etapele gestionării”.

După 30 de ani de cercetare, s-a demonstrat în mod suficient că depozitarea geologică reprezintă, în prezent, opțiunea cea mai sigură și mai durabilă în ceea ce privește gestionarea pe termen lung a deșeurilor de înaltă activitate și a combustibilului uzat destinat eliminării directe, deși este necesar să se continue cercetarea și dezvoltarea în vederea găsirii unor soluții practice de implementare în sectoarele identificate de principalele organisme de cercetare din domeniu și coordonate în cadrul celui de-al șaptelea Program-cadru Euratom.

Prezentul raport oferă o imagine de ansamblu a situației actuale a gestionării deșeurilor radioactive și a combustibilului uzat în UE, bazându-se pe cel de-al șaselea raport privind „gestionarea deșeurilor radioactive și a combustibilului uzat în Uniunea Europeană”[3]. De asemenea, raportul propune acțiuni la nivel comunitar și național pentru a asigura progresul în ceea ce privește punerea în funcțiune a unor instalații de eliminare a deșeurilor radioactive și a combustibilului uzat.

2. Gestionarea de Ș EURILOR RADIOACTIVE Ș I A COMBUSTIBILULUI UZAT

2.1. Politici și practici

Politicile și practicile statelor membre cu privire la gestionarea deșeurilor radioactive și a combustibilul uzat reflectă dezvoltarea istorică, științifică și tehnologică a acestora. În prezent, cinci state au optat pentru reprelucrare, iar două state sunt angajate în mod activ în direcția eliminării directe a combustibilului uzat. În majoritatea statelor nu există o politică definitivă în ceea ce privește combustibilul uzat, ci doar dispoziții pentru asigurarea unei depozitări sigure pe o perioadă lungă de timp (50-100 de ani).

În ceea ce privește categoria cea mai periculoasă de deșeuri, deșeurile de înaltă activitate și combustibilul uzat destinat eliminării directe, doar în câteva state membre se poate observa un progres în privința proiectelor de eliminare, și anume în Finlanda, Suedia și Franța. Probabil că aceste țări vor dispune de instalații de eliminare funcționale până în 2025. Este posibil ca și Germania și Belgia să realizeze acest obiectiv până în 2040. Celelalte țări sunt mai puțin avansate. Multe dintre aceste țări nu au făcut astfel de progrese din motive legate de sensibilitatea politică a acestei probleme, de insuficiența resurselor științifice, tehnice și financiare și/sau din alte rațiuni istorice și sociale.

Finlanda demonstrează că până și programele nucleare de proporții reduse pot dispune de propriul depozit național. În acest caz, cooperarea cu programul nuclear suedez a permis reducerea costurilor. În vederea optimizării aspectului financiar, se dezvoltă tot mai multe inițiative multinaționale de sprijinire a soluțiilor naționale prin colaborare, prin transfer de programe și cunoștințe, precum și prin reflecții asupra soluțiilor regionale, atât la nivel internațional, cât și la nivel comunitar. Cercetarea și demonstrațiile din cadrul programelor-cadru europene au contribuit la obținerea unor progrese în domeniu. O situație similară există și în sectorul deșeurilor de joasă și medie activitate și cu durată lungă de viață, de vreme ce și pentru acest tip de deșeuri se preferă metoda depozitării geologice la adâncime, fie utilizând același depozit, ca pentru deșeurile de înaltă activitate/combustibilul uzat, fie depozitându-le separat. În ceea ce privește această categorie de deșeuri, este posibil ca, până în 2014, Germania să dispună de un depozit geologic la adâncime funcțional.

În cazul categoriilor mai puțin periculoase de deșeuri, și anume deșeurile de joasă și medie activitate și cu durată scurtă de viață, precum și deșeurile de foarte joasă activitate, în 7 din cele 16 state membre care dispun de centrale nucleare funcționează, în prezent, instalații de eliminare a acestor categorii de deșeuri. Cu toate acestea, în cazul în care planurile actuale sunt puse în aplicare, toate statele membre, cu excepția Țărilor de Jos, ar putea dispune, până în 2020, de instalații funcționale de eliminare a acestor tipuri de deșeuri.

2.2. Acceptarea din partea opiniei publice

Ultimul Eurobarometru[4] privind deșeurile radioactive a arătat că 93% dintre cetățenii UE doresc implementarea imediată a unor soluții de gestionare pe termen lung a deșeurilor cu un înalt nivel de radioactivitate, dar că numai 43% consideră că depozitarea subterană la adâncime a acestora reprezintă soluția cea mai adecvată. Acest sondaj, ca și ultimul Eurobarometru[5] privind siguranța nucleară, a arătat că problema nerezolvată a deșeurilor radioactive constituie una dintre principalele temeri ale cetățenilor europeni în ceea ce privește energia nucleară.

Implementarea depozitării geologice presupune un angajament politic pe termen lung, concepte moderne de guvernanță bazate pe o abordare etapizată și implicarea de la bun început a părților interesate de pe plan local și național care să asigure consultații de calitate și acceptarea din partea opiniei publice. Astfel de concepte moderne de guvernanță au contribuit la succesul inițiativei finlandeze și suedeze.

3. Concluzii

Comisia consideră că multe domenii științifice și tehnice relevante pentru depozitarea geologică au atins stadiul maturității și că este necesară încurajarea și facilitarea procesului de implementare.

Amânarea adoptării unor soluții definitive, sau politica „de expectativă” („ wait-and-see” policy ), este inacceptabilă, având în vedere consecințele pe care gestionarea deșeurilor radioactive și a combustibilului uzat le-ar putea avea asupra sănătății și siguranței, precum și opinia cetățenilor europeni. Sunt binevenite toate inițiativele destinate să încurajeze și să faciliteze progresul în direcția identificării și punerii în funcțiune a unor depozite sigure de deșeuri.

Comisia consideră că, prin cooperare la nivel regional și internațional, s-ar putea accelera adoptarea unor soluții definitive de eliminare a deșeurilor. Cu toate acestea, deși soluțiile la nivel regional sunt atractive din punct de vedere al economiei de scară, permițând economisirea substanțială, atât a costurilor, cât și a resurselor, trebuie ca o țară să fie dispusă să găzduiască un astfel de centru regional, ceea ce presupune acceptare la nivel politic și social.

De asemenea, Comisia consideră că, din rațiuni tehnice, economice, dar și din motive de siguranță și de securitate, nu ar trebui încurajate propunerile venite din partea unor țări terțe privind eliminarea deșeurilor radioactive și a combustibilului uzat. Acest lucru este valabil în special atunci când în potențialul stat depozitar nu se aplică aceleași cerințe și condiții tehnice, politice și sociale ca cele impuse la nivelul UE.

Gestionarea deșeurilor radioactive și a combustibilului uzat face parte din procesul de dezvoltare durabilă a programelor nucleare naționale, care include planificarea, construirea și dezafectarea instalațiilor nucleare. În contextul utilizării energiei nucleare în viitor, politica privind gestionarea deșeurilor este un subiect extrem de important.

Grupul european la nivel înalt pentru siguranța nucleară și gestionarea deșeurilor[6], recent înființat, a instituit, printre altele, un Grup de lucru pentru gestionarea deșeurilor însărcinat să lucreze, în numele Grupului la nivel înalt, pentru a îmbunătăți gestionarea combustibilului uzat, a deșeurilor radioactive și dezafectarea, în interesul cetățenilor europeni.

Cel de-al șaselea raport privind „gestionarea deșeurilor și a combustibilului uzat în Uniunea Europeană” formează o bază concretă pe care Grupul de lucru va putea să dezvolte o înțelegere comună și, dacă este cazul, să sugereze o abordare comună în ceea ce privește siguranța gestionării combustibilului uzat și a deșeurilor radioactive.

Prezentul raport ar trebui să faciliteze o reluare a discuțiilor în cadrul Consiliului și al Parlamentului European cu privire la o legislație la nivelul Uniunii Europene.

[1] COM(2007) 1 final

[2] COM(2006) 844 final

[3] COM ([….]), […] final

[4] Eurobarometru special 297 (2008)

[5] Eurobarometru special 271 (2007)

[6] Decizia Comisiei din 17 iulie 2007 (2007/530/Euratom), JO L 195, p. 44