[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 16.10.2007

COM(2007) 610 final

2007/0219 (COD)

Propunere de

DIRECTIVĂ A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUI

privind nivelul minim de formare a navigatorilor (reformare)

(prezentată de Comisie)

EXPUNERE DE MOTIVE

1. La 1 aprilie 1987, Comisia a dat instrucţiuni[1] serviciilor sale de a realiza codificarea tuturor actelor legislative cel mai târziu după a zecea lor modificare, menţionând că este vorba despre o cerinţă minimală şi că, în vederea clarităţii şi a bunei înţelegeri a legislaţiei comunitare, serviciile responsabile ar trebui să codifice textele la intervale şi mai scurte.

2. Codificarea Directivei 2001/25/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din 4 aprilie 2001 privind nivelul minim de formare a navigatorilor[2] a fost iniţiată de Comisie. Noua directivă trebuia să se substituie diverselor acte care îi sunt încorporate.[3]

3. Între timp Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor privind exercitarea competenţelor de executare conferite Comisiei[4] a fost modificată prin Decizia 2006/512/CE, care a introdus procedura de reglementare cu control pentru măsurile cu caracter general concepute în vederea modificării unor elemente neesenţiale ale unui act de bază adoptat în conformitate cu procedura menţionată la articolul 251 din tratat, inclusiv prin eliminarea unora dintre aceste elemente sau prin completarea actului prin adăugarea unor noi elemente neesenţiale.

4. În conformitate cu Declaraţia comună a Parlamentului European, a Consiliului şi a Comisiei[5] privind Decizia 2006/512/CE, pentru ca această nouă procedură să fie aplicabilă actelor deja în vigoare adoptate în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat, acestea trebuie să fie adoptate în conformitate cu procedurile aplicabile.

5. Prin urmare, este necesar să se transforme codificarea Directivei 2001/25/CE într-o reformare, în vederea inserării modificărilor necesare pentru adaptarea la procedura de reglementare cu control.

ê 2001/25/CE

2007/0219 (COD)

Propunere de

DIRECTIVĂ A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUI

privind nivelul minim de formare a navigatorilor

(Text cu relevanţă pentru SEE)

PARLAMENTUL EUROPEAN ŞI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul de instituire a Comunităţii Europene în special, articolul 80 alineatul (2),

având în vedere propunerea Comisiei,

având în vedere avizul Comitetului Economic şi Social European[6],

având în vedere avizul Comitetului Regiunilor[7]

hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat[8],

întrucât:

ò nou

(1) Directiva 2001/25/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din 4 aprilie 2001 privind nivelul minim de formare a navigatorilor[9] a fost modificată de mai multe ori şi în mod substanţial[10]. Din motive de claritate, ar trebui, cu ocazia noilor modificări, să se procedeze la reformarea directivei menţionate.

ê 2001/25/CE considerent 2

(2) Măsurile luate la nivelul Comunităţii în domeniul securităţii maritime şi al prevenirii poluării pe mare trebuie să fie în conformitate cu normele şi standardele adoptate la nivel internaţional.

ê 2003/103/CE considerent 2 (adaptat)

(3) Pentru a menţine şi dezvolta nivelul cunoştinţelor şi competenţelor navigatorilor din Ö Comunitate Õ, este important să se acorde atenţia corespunzătoare formării şi statutului navigatorilor în Ö Comunitate Õ.

ê 2001/25/CE considerent 6 (adaptat)

(4) Ö Pentru acordarea brevetelor de calificare profesională navigatorilor ar trebui asigurat Õ un nivel consecvent al formării necesare pentru siguranţa maritimă.

ê 2001/25/CE considerent 7 (adaptat)

(5) Directiva Ö 2005/36/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din 7 septembrie 2005 Õ privind Ö recunoaşterea calificărilor profesionale[11] Õ se aplică profesiilor din domeniul maritim, care intră în domeniul de applicare al prezentei directive Ö . Aceasta Õ contribuie la facilitarea respectării obligaţiilor instituite prin tratat, de desfiinţare a obstacolelor pentru libera circulaţie a persoanelor şi serviciilor între statele membre.

ê 2001/25/CE considerent 8 (adaptat)

(6) Recunoaşterea reciprocă a diplomelor şi certificatelor prevăzută de directiva Ö 2005/36/CE Õ nu garantează întotdeauna un nivel de formare standardizat pentru toţi navigatorii care servesc la bordul vaselor ce arborează pavilionul unui stat membru. Cu toate acestea, acest lucru este esenţial din punctul de vedere al securităţii maritime.

ê 2001/25/CE considerent 9 (adaptat)

(7) Este, prin urmare, esenţial să se definească un nivel minim de formare pentru navigatorii din Comunitate Ö . Acel nivel ar trebui Õ să se bazeze pe standardele de formare deja adoptate la nivel internaţional şi anume Convenţia din 1978 a Organizaţiei Maritime Internaţionale (OMI) privind standardele de pregătire a navigatorilor, de brevetare şi de efectuare a serviciului de cart (Convenţia STCW), astfel cum a fost revizuită în 1995; toate statele membre sunt părţi la această convenţie.

ê 2001/25/CE considerent 10

(8) Statele membre pot să stabilească standarde cu nivel mai ridicat decât standardele minime stabilite prin Convenţia STCW şi prin prezenta directivă.

ê 2001/25/CE considerent 11 (adaptat)

(9) Normele Convenţiei STCW, Ö anexate Õ la prezenta directivă, ar trebui să fie suplimentate cu prevederile obligatorii conţinute în partea A din Ö Codul privind pregătirea navigatorilor, brevetarea şi efectuarea serviciului de cart Õ (Codul STCW). Partea B din Codul STCW cuprinde recomandări de orientări destinate să ajute statele părţi la Convenţia STCW şi persoanele implicate în implementarea, aplicarea sau executarea măsurilor sale să ducă la îndeplinirea în întregime şi pe deplin a convenţiei într-un mod uniform.

ê 2001/25/CE considerent 12

(10) Pentru îmbunătăţirea siguranţei maritime şi prevenirea poluării pe mare, prin prezenta directivă trebuie stabilite dispoziţii privind perioadele minime de odihnă pentru personalul de cart, în conformitate cu Convenţia STCW. Aceste dispoziţii trebuie aplicate fără a aduce atingere prevederilor Directivei 1999/63/CE a Consiliului din 21 iunie 1999 referitoare la Acordul de organizare a timpului de lucru al navigatorilor, încheiat între Asociaţia Proprietarilor de Nave din Comunitatea Europeană (ECSA) şi Federaţia Sindicatelor Lucrătorilor din Transporturi din Uniunea Europeană (FST)[12].

ê 2001/25/CE considerent 13

(11) În scopul consolidării securităţii maritime şi prevenirii pierderilor de vieţi omeneşti şi a poluării maritime, este necesară îmbunătăţirea comunicării între membrii echipajului la bordul navelor care navighează în apele Comunităţii.

ê 2001/25/CE considerent 14

(12) Personalul de la bordul navelor de pasageri desemnat pentru a ajuta pasagerii în situaţii de urgenţă ar trebui să fie capabil să comunice cu pasagerii.

ê 2001/25/CE considerent 15 (adaptat)

(13) Echipajele care servesc la bordul navelor-tanc, care transportă încărcături nocive sau poluante, ar trebui să fie capabile să acţioneze în mod eficient pentru prevenirea accidentelor şi să facă faţă situaţiilor de urgenţă. Este foarte important ca între căpitan, ofiţeri şi ceilalţi marinari cu grade inferioare să se stabilească o comunicare corespunzătoare, în conformitate cu cerinţele prevăzute Ö de prezenta Directivă Õ.

ê 2003/103/CE considerent 3 (adaptat)

(14) Este, într-adevăr, esenţial să se asigure că navigatorii titulari ai unor brevete eliberate de ţări terţe şi care îşi efectuează serviciul pe vase comunitare au un nivel de calificare echivalent cu cel solicitat de Convenţia STCW. Ö Prezenta Õ Directivă Ö ar trebui să definească Õ proceduri şi criterii comune pentru recunoaşterea de către statele membre a brevetelor eliberate de ţări terţe Ö , pe baza standardelor privind formarea şi brevetarea adoptate în cadrul Convenţiei STCW Õ.

ê 2001/25/CE considerent 18

(15) În beneficiul securităţii pe mare, statele membre ar trebui să recunoască calificările care demonstrează nivelul cerut de formare, numai când acestea sunt emise de către sau în numele statelor participante la Convenţia STCW al cărei Comitet de Securitate Maritimă (CSM) al OMI a stabilit că au aplicat sau continuă să aplice în întregime standardele prezentate în acea convenţie. Pentru perioada intermediară, până când CSM va fi în măsură să efectueze o astfel de verificare, este necesară o procedură de recunoaştere preliminară a brevetelor.

ê 2001/25/CE considerent 19

(16) Atunci când este cazul, institutele maritime, programele şi cursurile de formare trebuie să fie inspectate. În consecinţă, este necesar să se stabilească criteriile pentru astfel de inspecţii.

ê 2001/25/CE considerent 20 (adaptat)

(17) Comisia Ö va trebui să fie asistată de către un comitet Õ în realizarea sarcinilor legate de acţiunea de recunoaştere a brevetelor emise de institutele de formare sau administraţiile dintr-un stat terţ.

ê 2001/25/CE considerent 21

(18) Statele membre, ca autorităţi portuare, sunt solicitate să consolideze siguranţa şi să prevină poluarea în apele teritoriale ale Comunităţii, cu prioritate prin inspecţii ale vaselor care arborează pavilionul unui stat terţ care nu a ratificat Convenţia STCW, asigurându-se că vasele care arborează pavilionul unui stat terţ nu mai beneficiază de un tratament mai favorabil.

ê 2001/25/CE considerent 22 (adaptat)

(19) Este indicat ca în prezenta directivă să fie incluse dispoziţii cu privire la controlul statului portului, până la modificarea [Directivei 95/21/CE a Consiliului din 19 iunie 1995 Ö privind controlul navelor de către statul de port Õ[13], cu scopul de a transfera directivei în cauză dispoziţiile pentru controlul statului portului care sunt incluse în prezenta directivă.

ê 2001/25/CE considerent 23

(20) Este necesară asigurarea procedurilor de adaptare a prezentei directive la schimbările din convenţiile şi codurile internaţionale.

ê 2001/25/CE considerent 24

(21) Măsurile necesare pentru aplicarea prezentei directive sunt adoptate în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor privind exercitarea competenţelor de executare conferite Comisiei[14]

ò nou

(22) Ar trebui, în special, să fie împuternicită Comisia să adapteze prezenta directivă cu scopul de a aplica, în sensul prezentei directive, modificările ulterioare la codurile internaţionale şi modificările adecvate ale legislaţiei comunitare. Întrucât măsurile respective au un domeniu general de aplicare şi sunt destinate să modifice elementele neesenţiale ale prezentei directive, acestea trebuie să fie adoptate în conformitate cu procedura de reglementare cu control prevăzută la articolul 5a din Decizia 1999/468/CE.

ê 2001/25/EC considerent 25 (adaptat)

(23) Ö Consiliul ar trebui să revizuiască anexa II, în lumina experienţei acumulate în urma aplicării prezentei directive, hotărând pe baza unei propuneri a Comisiei, care trebui prezentată până la la 25 mai 2008. Õ

ò nou

(24) Noile elemente introduse în prezenta directivă se referă numai la procedurile comitetelor. Prin urmare, acestea nu trebuie să fie transpuse de către statele membre.

ê 2001/25/CE considerent 27 (adaptat)

(25) Prezenta directivă nu trebuie să aducă atingere obligaţiilor statelor membre în ceea ce priveşte termenele pentru transpunerea Ö în dreptul intern a Õ directivelor prezentate în anexa III partea B,

ê 2001/25/CE

ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:

Articolul 1

Definiţii

(1) prin „căpitan” se înţelege persoana care deţine comanda navei;

(2) prin „ofiţer” se înţelege un membru al echipajului, altul decât căpitanul, desemnat în această funcţie în conformitate cu actele cu putere de lege sau normele administrative naţionale sau, în absenţa unei astfel de desemnări, prin acord colectiv sau cutumă;

(3) prin „ofiţer de punte” se înţelege un ofiţer calificat în conformitate cu prevederile capitolului II din anexa I;

(4) prin „ofiţer secund” se înţelege ofiţerul următor în rang după căpitan, căruia îi revine comanda navei în cazul incapacităţii căpitanului;

(5) prin „ofiţer mecanic” se înţelege un ofiţer calificat în conformitate cu prevederile de la capitolul III al anexei I;

(6) prin „ofiţer mecanic şef” se înţelege ofiţerul mecanic principal, responsabil cu propulsia mecanică şi cu funcţionarea şi întreţinerea instalaţiilor mecanice şi electrice ale navei;

(7) prin „ofiţer mecanic secund” se înţelege ofiţerul mecanic următor în rang după ofiţerul mecanic şef, căruia îi revine responsabilitatea propulsiei mecanice, precum şi a funcţionării şi întreţinerii instalaţiilor mecanice şi electrice ale navei, în cazul incapacităţii ofiţerului mecanic şef;

(8) prin „ofiţer mecanic asistent” se înţelege o persoană care se instruieşte pentru a deveni ofiţer mecanic şi care este desemnat în conformitate cu actele cu putere de lege sau cu normele administrative naţionale;

(9) prin „radio-operator de bord” se înţelege o persoană care este titularul unui certificat corespunzător emis sau recunoscut de autorităţile competente, în baza prevederilor regulamentului radiocomunicaţiilor

(10) prin „marinar” se înţelege un membru al echipajului, altul decât căpitanul sau un ofiţer;

(11) prin „navă maritimă” se înţelege o navă, alta decât cele care navighează exclusiv în apele interioare sau foarte apropiate de apele protejate ori în zonele în care se aplică regulamentele portuare;

(12) prin „navă care arborează pavilionul unui stat membru” se înţelege o navă înregistrată într-un stat membru şi care arborează pavilionul acestuia în conformitate cu legislaţia sa; o navă care nu corespunde acestei definiţii este considerată ca o navă care arborează pavilionul unui stat terţ;

(13) prin „călătorii în apropierea coastei” se înţeleg călătoriile în vecinătatea unui stat membru aşa cum sunt definite de acel stat membru;

(14) prin „putere de propulsie” se înţelege puterea de ieşire nominală continuă maximă totală, în kilowaţi, a tuturor mecanismelor de propulsie principale ale navei, care este înscrisă pe certificatul de înmatriculare al navei sau pe un alt document oficial;

(15) prin „tanc petrolier” se înţelege o navă construită şi utilizată pentru transportul încărcăturilor de petrol şi de produse petroliere în vrac;

ê 2002/84/CE art. 11 pct. 1

(16) «tanc pentru transportul produselor chimice» înseamnă o navă construită sau adaptată şi utilizată la transportul în vrac al oricărui produs lichid enumerat în capitolul 17 din Codul internaţional al produselor chimice în vrac, în versiunea sa actualizată;

(17) «tanc pentru transportul gazelor lichefiate» înseamnă o navă construită sau adaptată şi utilizată la transportul în vrac al oricărui gaz lichefiat sau al oricărui produs enumerat în capitolul 19 din Codul internaţional al transportatorilor de gaze, în versiunea sa actualizată;

(18) «regulamentele radiocomunicaţiilor» înseamnă regulamentele radiocomunicaţiilor revizuite, adoptate la Conferinţa radio administrativă mondială pentru serviciul mobil, în versiunea lor actualizată;

ê 2001/25/CE

(19) prin „navă de pasageri” se înţelege o navă maritimă care transportă mai mult de 12 pasageri;

(20) prin „vas de pescuit” se înţelege un vas utilizat pentru prinderea peştelui sau a altor resurse vii marine;

ê 2002/84/CE art. 11 pct. 1

(21) «Convenţia STCW» înseamnă Convenţia organizaţiei maritime internaţionale privind standardele de pregătire a navigatorilor, brevetare/atestare şi efectuare a serviciului de cart şi se aplică în situaţiile relevante ţinându-se seama de dispoziţiile tranzitorii din articolul VII şi din regula I/15 din Convenţie şi include, după caz, dispoziţiile aplicabile din Codul STCW, toate aceste dispoziţii fiind aplicate în versiunea lor actualizată;

(22) «responsabilităţile radio» includ, după caz, efectuarea cartului şi întreţinerea tehnică şi reparaţiile tehnice realizate în conformitate cu regulamentele radiocomunicaţiilor, Convenţia internaţională pentru siguranţa vieţii pe mare (1974) (Convenţia SOLAS) şi, la latitudinea fiecărui stat membru, recomandările pertinente ale Organizaţiei Maritime Internaţionale (OMI), în versiunea lor actualizată;

(23) «navă de pasageri ro-ro» înseamnă o navă de pasageri cu spaţii pentru încărcătură ro-ro sau spaţii de categorie specială, astfel cum sunt definite în Convenţia SOLAS, în versiunea sa actualizată;

(24) «Codul STCW» înseamnă Codul privind standardele de pregătire a navigatorilor, brevetare/atestare şi efectuare a serviciului de cart (STCW), astfel cum a fost adoptat prin Rezoluţia 2 la Conferinţa STCW a Părţilor din 1995, în versiunea sa actualizată.

ê 2001/25/CE

(25) prin „funcţie” se înţelege un grup de sarcini, îndatoriri şi responsabilităţi, aşa cum sunt specificate în Codul STCW, necesare pentru funcţionarea navei, ocrotirea vieţii omeneşti pe mare sau protecţia mediului marin;

(26) prin „companie” se înţelege proprietarul navei sau orice altă organizaţie sau persoană, cum ar fi managerul sau navlositorul navei nude, care a preluat responsabilitatea în ceea ce priveşte funcţionarea navei de la armator şi care, prin asumarea unei astfel de responsabilităţi, a fost de acord să preia toate îndatoririle şi responsabilităţile impuse pentru companie de aceste regulamente;

(27) prin „brevet de conformitate” se înţelege un brevet emis şi aprobat în conformitate cu prezenta directivă şi care atestă capacitatea titularului legal al acestuia de a servi şi îndeplini funcţiile care decurg din nivelul de responsabilitate specificat în brevet, pe o navă care are tipul, tonajul, puterea şi mijloacele de propulsie specificate, în timp ce ea este angajată în călătoria specifică respectivă;

(28) prin „serviciu maritim” se înţelege serviciul la bordul unei nave relevant pentru emiterea unui brevet, a unui certificat sau a altei atestări;

(29) prin „aprobat” se înţelege aprobarea dată de un stat membru în conformitate cu normele de pregătire şi formare maritimă pentru serviciul pe navele care arborează pavilionul său;

(30) prin „stat terţ” se înţelege orice stat care nu este stat membru;

(31) prin „lună” se înţelege o lună calendaristică sau 30 de zile cumulate din perioade care sunt mai mici de o lună.

Articolul 2

Domeniul de aplicare

Prezenta directivă se aplică navigatorilor menţionaţi în această directivă, care servesc la bordul navelor maritime ce arborează pavilionul unui stat membru, cu excepţia:

(a) navelor de război, auxiliarelor navale sau a altor nave deţinute sau care sunt folosite de un stat membru şi angajate numai în servicii guvernamentale şi necomerciale;

(b) vaselor de pescuit;

(c) iahturilor de croazieră care nu sunt implicate în comerţ;

(d) navelor din lemn de construcţie primitivă.

Articolul 3

Formarea şi brevetarea

(1) Statele membre iau măsurile necesare pentru a garanta că navigatorii care servesc pe navele prevăzute la articolul 2 primesc o formare minimă în conformitate cu cerinţele Convenţiei STCW, aşa cum sunt formulate în anexa I a prezentei directive şi sunt titulari de brevete definite la articolul 4 sau de certificate de conformitate definite la punctul (27) al articolului 1.

(2) Statele membre iau măsurile necesare pentru a garanta că acei membri ai echipajului care trebuie să fie titulari ai unui brevet în conformitate cu Regula III/10.4 din Convenţia SOLAS sunt instruiţi şi dispun de un brevet în conformitate cu prezenta directivă.

ê 2005/45/CE art. 4 pct. 1

Articolul 4

Brevetul

Prin «brevet» se înţelege un document valabil, indiferent de denumirea sa, emis de autoritatea competentă a unui stat membru sau cu autorizarea acesteia, în conformitate cu articolul 5 şi cu cerinţele enunţate în anexa I.

ê 2001/25/CE

Articolul 5

Brevetele şi declaraţiile oficiale de aprobare

(1) Brevetele sunt emise în conformitate cu articolul 11.

(2) Brevetele pentru căpitani, ofiţeri şi radio-operatorii de bord sunt aprobate de statul membru aşa cum prevede prezentul articol.

ê 2003/103/CE art. 1 pct. 1 (a)

(3) Brevetele se eliberează în conformitate cu Regula I/2 alineatul (1) din Convenţia STCW.

ê 2001/25/CE

è1 2003/103/CE art. 1 pct. 1(b)

(4) În ceea ce priveşte radio-operatorii de bord, statele membre pot:

(a) să includă, în vederea examinării pentru eliberarea unui certificat conform regulamentului radiocomunicaţiilor, cunoştinţele suplimentare necesare prevăzute de regulile aplicabile;

(b) să emită un certificat separat care să indice că titularul are cunoştinţele suplimentare cerute de regulamentele aplicabile.

(5) La latitudinea unui stat membru, declaraţiile oficiale de aprobare pot fi incluse în formatul brevetelor eliberate, aşa cum prevede secţiunea A-I/2 din Codul STCW. Dacă este astfel inclus, formularul utilizat este cel prezentat în secţiunea A-I/2 alineatul (1). Dacă este emis în alt mod, formularul utilizat pentru declaraţiile oficiale de aprobare este cel prezentat la alineatul (2) din secţiunea respectivă. è1 Aprobările se eliberează în conformitate cu articolul VI alineatul (2) din Convenţia STCW. ç

(6) Un stat membru care recunoaşte un brevet conform procedurii prevăzute la articolul 19 alineatul (2) aprobă acel certificat pentru a atesta recunoaşterea sa. Formularul utilizat pentru declaraţia oficială de aprobare este cel prezentat în Codul STCW secţiunea A-I/2 alineatul (3).

(7) Declaraţiile oficiale de aprobare prevăzute la alineatele (5) şi (6):

(a) pot fi emise ca documente separate;

(b) au fiecare un număr unic atribuit, cu excepţia cazului în care declaraţiilor oficiale de aprobare care atestă emiterea unui brevet li se poate atribui acelaşi număr cu cel al brevetului respectiv, cu condiţia ca acel număr să fie unic.

şi

(c) expiră fiecare imediat ce brevetul aprobat a expirat sau a fost retras, suspendat sau anulat de statul membru sau statul terţ care l-a emis şi, în orice caz, într-o perioadă de cinci ani de la data emiterii lui.

(8) Calitatea în care titularul unui brevet este autorizat să servească la bordul navei este specificată în formularul declaraţiei oficiale de aprobare în termeni identici cu cei utilizaţi în cerinţele de siguranţă aplicabile privind angajarea personalului în statul membru respectiv.

(9) Un stat membru poate utiliza un formular diferit de formularul prezentat în secţiunea A-I/2 a Codului STCW, cu condiţia ca cel puţin informaţiile necesare să fie furnizate în caractere romane şi cifre arabe, ţinând seama de variaţiile permise conform secţiunii A-I/2.

(10) Sub rezerva articolului 19 alineatul (7), originalul oricărui brevet cerut de prezenta directivă trebuie să fie disponibil la bordul navei pe care serveşte titularul acestuia.

Articolul 6

Cerinţe privind formarea

Formarea impusă în temeiul articolului 3 are o formă care să permită dobândirea cunoştinţelor teoretice şi aptitudinilor practice prevăzute în anexa I, în special în privinţa utilizării echipamentului de salvare a vieţilor şi de stingere a incendiilor, şi este aprobată de autoritatea competentă sau de organismul desemnat de fiecare stat membru.

Articolul 7

Principii care guvernează călătoriile în apropierea coastei

(1) În definirea călătoriilor în apropierea coastei, statele membre nu impun cerinţe privind formarea, experienţa sau brevetarea navigatorilor care servesc la bordul navelor care au dreptul să arboreze pavilionul unui alt stat membru sau al unei alte părţi la Convenţia STCW şi care sunt angajate în astfel de călătorii într-un mod care are drept consecinţă cerinţe mai severe pentru aceşti navigatori decât pentru cei care servesc la bordul navelor care arborează pavilionul statului respectiv. În nici un caz, un stat membru nu impune, pentru navigatorii care servesc la bordul navelor care arborează pavilionul unui alt stat membru sau al unei alte părţi la Convenţia STCW, cerinţe mai severe în raport cu dispoziţiile prezentei directive cu privire la navele care nu sunt angajate în călătorii în apropierea coastei.

(2) În ceea ce priveşte navele autorizate să arboreze pavilionul unui stat membru, angajate în mod regulat în călătoriile în apropierea coastei unui alt stat membru sau a unei alte ţări participante la Convenţia STCW, statul membru al cărui pavilion o navă are dreptul să-l arboreze prescrie cerinţele pentru formarea, experienţa şi brevetarea navigatorilor care servesc pe astfel de nave la un nivel cel puţin egal cu cel al statului membru sau al părţii la Convenţia STCW lângă a cărei coastă este angajată nava, cu condiţia ca ele să nu fie mai severe în raport cu dispoziţiile prezentei directive cu privire la navele care nu sunt angajate în călătoriile din apropierea coastei. Navigatorii care servesc pe o navă care îşi prelungeşte călătoria peste ceea ce un stat membru defineşte ca fiind o călătorie în apropierea coastei şi care intră în apele care nu sunt prevăzute în această definiţie trebuie să îndeplinească cerinţele corespunzătoare din prezenta directivă.

(3) Un stat membru poate oferi unei nave care are dreptul să arboreze pavilionul său, avantajele prevederilor pentru călătoria în apropierea coastei din prezenta directivă, atunci când este angajată regulat în largul coastei unei ţări neparticipante la Convenţia STCW pentru călătoriile din apropierea coastei, aşa cum sunt acestea definite de acel stat membru.

(4) La decizia cu privire la definirea călătoriilor în apropierea coastei şi la condiţiile de pregătire şi formare cerute în acest domeniu în conformitate cu alineatele (1)-(3), Comisiei îi sunt comunicate de statele membre detaliile referitoare la dispoziţiile pe care le-au adoptat.

ê 2005/45/CE art. 4 pct. 2

Articolul 8

Prevenirea fraudei şi a altor practici ilegale

(1) Statele membre adoptă şi pun în aplicare măsurile necesare pentru prevenirea şi sancţionarea fraudei şi a altor practici ilegale privind procedura de certificare sau brevetele eliberate şi vizate de autorităţile lor competente şi prevăd sancţiuni care trebuie să fie eficiente, proporţionale şi disuasive.

(2) Statele membre desemnează autorităţile naţionale competente pentru a depista şi a combate frauda şi alte practici ilegale şi pentru a face schimb de informaţii cu autorităţile competente ale celorlalte state membre şi ale ţărilor terţe cu privire la eliberarea brevetelor pentru navigatori.

Statele membre informează de îndată celelalte state membre şi Comisia cu privire la coordonatele respectivelor autorităţi naţionale competente.

Statele membre informează, de asemenea, de îndată, orice ţară terţă cu care au încheiat un acord în conformitate cu norma I/10 punctul 1.2 din Convenţia STCW cu privire la coordonatele respectivelor autorităţi naţionale competente.

(3) La cererea statului membru gazdă, autorităţile competente ale unui alt stat membru prezintă o confirmare sau o infirmare scrisă a autenticităţii brevetelor navigatorilor, a vizelor corespunzătoare sau a oricărui alt titlu de calificare, eliberate în respectivul alt stat membru.

ê 2001/25/CE (adaptat)

Articolul 9

Sancţiunile penale sau disciplinare

(1) Statele membre stabilesc procesele şi procedurile pentru investigarea imparţială a oricăror incompetenţe, fapte sau omisiuni raportate, care pot constitui ameninţări directe la siguranţa vieţii sau proprietăţii pe mare sau a mediului marin, din partea titularilor de brevete sau declaraţii oficiale de aprobare emise de acel stat membru în legătură cu performanţa lor în îndeplinirea sarcinilor legate de brevetele lor şi pentru retragerea, suspendarea şi anularea unor astfel de brevete din acest motiv şi pentru prevenirea fraudei.

(2) Fiecare stat membru prevede sancţiunile penale sau disciplinare pentru cazurile în care prevederile legislaţiei naţionale care conferă valabilitate prezentei directive nu sunt respectate în ceea ce priveşte navele care au drept să arboreze pavilionul său sau navigatorii brevetaţi corespunzător de acesta.

(3) Asemenea sancţiuni penale sau disciplinare sunt prevăzute şi aplicate îndeosebi în cazurile în care:

(a) o companie sau un căpitan a angajat o persoană care nu este titulara brevetului prevăzut de prezenta directivă;

(b) un căpitan a autorizat ca o persoană care nu este titulară a brevetului cerut, a dispensei valabile sau care nu are documentul cerut de articolul 19 alineatul (7) să exercite o funcţie sau să servească într-o calitate care, conform prezentei directive, trebuie încredinţată unei persoane titulare a unui brevet de conformitate;

sau

(c) o persoană a obţinut prin fraudă sau documente falsificate un angajament pentru a îndeplini orice funcţie sau serviciu la orice nivel de competenţă, care conform prezentei directive trebuie să fie îndeplinită de o persoană care deţine un brevet sau o dispensă.

(4) Statele membre în jurisdicţia cărora se află o companie sau o persoană care este considerată în mod clar ca fiind responsabilă sau având cunoştinţă despre orice neconformitate aparentă cu prezenta directivă prevăzută la alineatul (3) cooperează cu oricare alt stat membru sau alte părţi la Convenţia STCW care le informează despre intenţia sa de a formula o acţiune în cadrul jurisdicţiei sale.

Articolul 10

Standarde de calitate

(1) Fiecare stat membru garantează că:

(a) toate activităţile de formare, evaluare a competenţei, eliberare a brevetelor şi a aprobărilor şi de revalidare efectuate prin organisme neguvernamentale sau entităţi aflate sub autoritatea acestora sunt supravegheate continuu printr-un sistem de standarde de calitate pentru a asigura îndeplinirea unor obiective definite, inclusiv cele referitoare la calificările şi experienţa instructorilor şi evaluatorilor;

(b) atunci când organismele sau entităţile guvernamentale realizează astfel de activităţi, există un sistem de standarde de calitate;

(c) obiectivele pregătirii şi formării, precum şi standardele de competenţă aferente şi care urmează să fie îndeplinite sunt clar definite şi sunt identificate niveluri de cunoştinţe, înţelegere sau calificare corespunzătoare pentru examinările şi evaluările impuse conform Convenţiei STCW;

(d) domeniile de aplicare ale standardelor de calitate cuprind administrarea sistemelor de brevetare, toate cursurile şi programele de formare, examinările şi evaluările efectuate de către sau sub autoritatea fiecărui stat membru, precum şi calificările şi experienţa cerute instructorilor şi evaluatorilor, având în vedere principiile, sistemele, controalele şi revizuirile asigurării interne a calităţii stabilite pentru a garanta atingerea obiectivelor definite.

Obiectivele şi standardele de calitate aferente Ö menţionate la primul praragraf litera (c) Õ pot fi specificate separat pentru diversele cursuri sau programe de formare şi cuprinf administrarea sistemului de brevetare.

(2) Statele membre garantează, de asemenea, că evaluările independente ale acumulării de cunoştinţe, înţelegere, aptitudini şi competenţă şi ale activităţilor de evaluare precum şi ale conducerii sistemelor de brevetare sunt efectuate la intervale de cel mult cinci ani, de persoane calificate care nu sunt implicate în activităţile respective, pentru a verifica dacă:

(a) toate măsurile pentru controlul supravegherea la nivel intern, precum şi acţiunile de urmărire respectă dispoziţiile prevăzute şi procedurile documentate şi dacă sunt eficiente pentru a asigura atingerea obiectivelor definite;

(b) rezultatele fiecărei evaluări independente sunt înregistrate în documente şi prezentate celor responsabili cu domeniul de evaluare;

(c) au fost luate măsuri la timp pentru a corecta deficienţele.

(3) Un raport pentru fiecare evaluare efectuată în conformitate cu alineatul (2) este transmis Comisiei de către statul membru implicat, într-o perioadă de şase luni de la data evaluării.

ê 2001/25/CE

Articolul 11

Standardele medicale. Emiterea şi înregistrarea brevetelor

(1) Statele membre stabilesc standarde pentru starea sănătăţii navigatorilor, în special în ceea ce priveşte acuitatea vizuală şi auzul.

(2) Statele membre garantează că brevetele sunt eliberate numai candidaţilor care respectă cerinţele prezentului articol.

(3) Fiecare candidat la brevetare trebuie să dovedească în mod satisfăcător:

(a) identitatea sa;

(b) faptul că vârsta sa nu este mai mică decât cea prevăzută în regulamentele din anexa I, care au relevanţă pentru brevetul solicitat;

(c) îndeplinirea standardelor privind stare de sănătate, stabilite de statul membru, în special în ceea ce priveşte acuitatea vizuală şi auzul şi faptul că posedă un document valabil care să ateste starea sa de sănătate, emis de un medic calificat, recunoscut de autoritatea competentă a statului membru;

(d) încheierea serviciul maritim şi formările obligatorii respective prevăzute în regulamentele din anexa I, care se referă la brevetul solicitat;

(e) respectarea standardelor de competenţă prevăzute în regulamentele din anexa I, care se referă la aptitudinile, funcţiile şi nivelurile care urmează să fie identificate în declaraţia oficială de aprobare a brevetului.

(4) Fiecare stat membru îşi asumă răspunderea:

(a) pentru păstrarea unui registru sau a unor registre cu toate brevetele şi declaraţiile oficiale de aprobare pentru căpitani şi ofiţeri şi, dacă este cazul, pentru marinari, care sunt emise, au expirat sau au fost revalidate, suspendate, anulate sau declarate pierdute sau distruse şi cu dispensele emise;

(b) pentru ca informaţiile referitoare la statutul unor astfel de brevete, declaraţii oficiale de aprobare şi dispense să fie puse la dispoziţia altor state membre sau altor părţi la Convenţia STCW şi companii care solicită verificarea autenticităţii şi valabilităţii brevetelor care le sunt prezentate de navigatorii care doresc recunoaşterea acestora sau angajarea la bordul unei nave.

Articolul 12

Revalidarea brevetelorşi certificatelor

(1) Fiecare căpitan, ofiţer sau radio-operator de bord care este titularul unui brevet eliberat sau recunoscut conform oricăruia dintre capitolele anexei I cu excepţia capitolului VI, care este în serviciul maritim sau intenţionează să se întoarcă pe mare după o perioadă petrecută pe uscat, este verificat dacă îndeplineşte în continuare condiţiile pentru serviciul maritim, la intervale de maxim cinci ani astfel încât:

(a) să respecte standardele de sănătate medicală prevăzute de articolul 11;

(b) să dovedească competenţa sa profesională continuă în conformitate cu secţiunea A-I/11 din Codul STCW.

(2) Pentru continuarea serviciului maritim la bordul navelor pentru care au fost stabilite prin acord la nivel internaţional cerinţe de formare speciale, fiecare căpitan, ofiţer sau radio-operator de bord îşi finalizează cu succes formarea corespunzătoare aprobată.

(3) Fiecare stat membru compară standardele de competenţă impuse candidaţilor pentru brevetele emise înainte de 1 februarie 2002, cu cele specificate pentru brevetul de conformitate din partea A din Codul STCW şi stabileşte necesitatea de a solicita titularilor unor astfel de brevete să efectueze o perfecţionare corespunzătoare şi o formare sau evaluare actualizată.

Cursurile de perfecţionare şi actualizare sunt aprobate şi includ schimbările din regulamentele relevante naţionale şi internaţionale, care se referă la siguranţa vieţii pe mare şi la protecţia mediului marin şi ţin seama de orice actualizare a standardelor respective de competenţă.

(4) Fiecare stat membru, în colaborare cu cei implicaţi, elaborează sau susţin elaborarea structurii cursurilor de perfecţionare şi actualizare, aşa cum prevede secţiunea A-I/11 din Codul STCW.

(5) În scopul actualizării cunoştinţelor căpitanilor, ofiţerilor şi radio-operatorilor de bord, fiecare stat membru garantează că textele modificărilor recente aduse regulamentelor naţionale şi internaţionale referitoare la siguranţa vieţii pe mare şi la protecţia mediului marin sunt disponibile pentru navele care au dreptul să arboreze pavilionul său.

Articolul 13

Utilizarea simulatoarelor

(1) Standardele de performanţă şi celelalte prevederi prezentate în secţiunea A-I/12 din Codul STCW şi alte astfel de cerinţe prevăzute în partea A din Codul STCW pentru brevetul respectiv, sunt respectate cu privire la:

(a) toate formările obligatorii, pe bază de simulator;

(b) orice evaluare a competenţei impusă de partea A din Codul STCW care este efectuată prin intermediul unui simulator;

(c) orice demonstraţie, prin intermediul unui simulator, a competenţei continue impuse de partea A din Codul STCW.

(2) Simulatoarele instalate sau puse în funcţiune înainte de 1 februarie 2002, la latitudinea fiecărui stat membru, pot fi scutite de conformitatea integrală cu standardele de performanţă prevăzute la alineatul (1).

Articolul 14

Responsabilităţile companiilor

(1) În conformitate cu alineatele (2) şi (3), statele membre consideră companiile responsabile pentru repartizarea navigatorilor pentru serviciul pe navele lor, în conformitate cu prezenta directivă, şi impun fiecărei companii să garanteze că:

(a) fiecare navigator repartizat pe oricare dintre navele sale este titularul unui brevet de conformitate, corespunzător prevederilor prezentei directive şi aşa cum a fost stabilit de statul membru;

(b) navele sale sunt echipate cu personal în conformitate cu cerinţele aplicabile ale unui stat membru referitoare la normele de siguranţă pentru angajarea personalului;

(c) documentaţia şi datele relevante pentru toţi navigatorii angajaţi pe navele sale sunt actualizate şi uşor accesibile şi includ, fără să fie limitate la aceasta, documentaţia şi datele referitoare la experienţa, formarea, starea sănătăţii şi competenţa lor în ceea ce priveşte responsabilităţile încredinţate;

(d) la repartizarea lor pe oricare dintre navele sale, navigatorii sunt familiarizaţi cu sarcinile lor specifice şi cu toate dispozitivele, instalaţiile, echipamentul, procedurile şi caracteristicile navei care sunt importante pentru responsabilităţile curente sau în caz de urgenţă;

(e) echipajul navei poate să-şi coordoneze în mod eficient activităţile într-o situaţie de urgenţă şi să îndeplinească funcţiile vitale pentru siguranţă sau pentru prevenirea sau diminuarea poluării.

(2) Companiile, căpitanii şi membrii echipajului au, fiecare în parte, responsabilitatea de a se asigura că obligaţiile prezentate în acest articol sunt duse la îndeplinire în întregime şi că alte astfel de măsuri, dacă este necesar, sunt luate pentru a garanta că fiecare membru al echipajului poate, prin cunoştinţele şi informaţiile sale, să aibă o contribuţie însemnată la funcţionarea navei în deplină siguranţă.

(3) Compania asigură instrucţiuni scrise pentru căpitanii fiecărei nave la care se aplică prezenta directivă, care să prezinte politicile şi procedurile ce trebuie urmate pentru ca tuturor navigatorilor care sunt recent angajaţi la bordul navei să li se acorde o posibilitate de a se familiariza cu echipamentul de la bord, cu procedurile de lucru şi cu alte aranjamente necesare pentru o îndeplinire corectă a îndatoririlor lor, înainte de a li se repartiza sarcinile. Astfel de politici şi proceduri includ:

(a) alocarea unei perioade rezonabile de timp, în care fiecare navigator nou angajat va avea posibilitatea de a se familiariza cu:

(i) echipamentul specific pe care navigatorul îl va utiliza sau cu care va lucra şi

(ii) efectuarea cartului, siguranţa, protecţia mediului specifice navei şi procedurile şi pregătirile de urgenţă pe care un navigator trebuie să le cunoască pentru a-şi îndeplini în mod corespunzător îndatoririle şi

(b) desemnarea unui membru bine informat al echipajului, care va fi responsabil şi va garanta că fiecărui navigator recent angajat i se acordă posibilitatea de a primi informaţiile esenţiale într-o limbă pe care navigatorul o înţelege.

Articolul 15

Compatibilitatea cu regimul de lucru

(1) În scopul prevenirii oboselii, statele membre stabilesc şi impun perioade de odihnă pentru personalul care efectuează cartul şi solicită ca organizarea cartului să fie aranjată astfel încât eficienţa personalului respectiv să nu fie afectată de oboseală şi responsabilităţile să fie organizate astfel încât pentru primul cart de la începutul unei călătorii şi pentru următoarele carturi de schimb persoanele să fie suficient de odihnite şi în formă pentru datorie din alte puncte de vedere.

(2) Toate persoanele care sunt desemnate în schimburi ca ofiţer responsabil al unui cart sau ca marinar care face parte dintr-un cart trebuie să poată avea cel puţin 10 ore de odihnă într-o perioadă de 24 de ore.

(3) Orele de odihnă pot fi împărţite în cel mult două perioade, una dintre ele fiind de cel puţin 6 ore.

(4) Cerinţele pentru perioadele de odihnă, formulate la alineatele (1) şi (2), nu trebuie aplicate în cazul unei urgenţe sau al unei formări sau în alte condiţii operaţionale excepţionale.

(5) Fără a aduce atingere alineatelor (2) şi (3), perioada minimă de 10 ore poate fi redusă la minim şase ore consecutive, cu condiţia ca o astfel de reducere să nu se extindă peste două zile şi ca la fiecare perioadă de şapte zile să fie prevăzute cel puţin 70 de ore de odihnă.

(6) Statele membre impun ca orarele cartului să fie afişate într-un loc uşor accesibil.

Articolul 16

Dispensa

ê 2001/25/CE (adaptat)

(1) În condiţii excepţionale, autorităţile competente pot, dacă în opinia lor acest lucru nu pune în pericol persoanele, bunurile sau mediul înconjurător, să emită o dispensă care să Ö permită unui anumit navigator să lucreze pe o anumită navă pe durata unei Õ perioade specificate de cel mult şase luni într-un post, altul decât cel de radio-operator de bord, cu excepţia cazurilor prevăzute în Regulamentele radiocomunicaţiilor, post pentru care nu deţine un brevet de conformitate, cu condiţia ca acea persoană pentru care este emisă dispensa să fie calificată în mod adecvat pentru a putea să ocupe postul vacant în condiţii de siguranţă acceptabile pentru autorităţile competente. Cu toate acestea, dispensele nu se acordă pentru postul de căpitan sau de ofiţer mecanic şef, cu excepţia cazurilor de forţă majoră şi atunci numai pe perioade cât mai scurte posibil.

(2) Orice dispensă acordată pentru un post se acordă numai unei persoane brevetate corespunzător pentru ocuparea postului imediat inferior. Atunci când pentru postul inferior nu se cere brevetarea, poate fi emisă o dispensă unei persoane a cărei calificare şi experienţă sunt, în opinia autorităţilor competente, echivalente în mod clar cu cerinţele pentru postul ce urmează a fi ocupat, cu condiţia ca, dacă o astfel de persoană nu posedă un brevet de conformitate, să fie obligată să treacă un test acceptat de autorităţile competente şi care să demonstreze că o astfel de dispensă poate fi emisă fără probleme. În plus, autorităţile competente se asigură că postul în discuţie este ocupat cât mai curând posibil de titularul unui brevet de conformitate.

ê 2001/25/CE

Articolul 17

Responsabilităţile statelor membre cu privire la formare şi evaluare

(1) Statele membre desemnează autorităţile sau organismele care:

(a) oferă formarea prevăzută la articolul 3;

(b) organizează şi supraveghează examinările eventuale necesare;

(c) emit brevetele prevăzute la articolul 11;

(d) acordă dispensele prevăzute la articolul 16.

(2) Statele membre se asigură că:

(a) toate formările şi evaluările navigatorilor sunt:

(i) structurate în conformitate cu programe scrise care includ metodele şi mijloacele de distribuire, procedurile şi materialele de curs care sunt necesare pentru a atinge standardele de competenţă prevăzute şi

(ii) conduse, monitorizate, evaluate şi susţinute de persoane calificate în conformitate cu literele (d)-(f);

(b) persoanele care conduc formarea sau evaluarea la bordul navei în funcţiune, o efectuează numai când o astfel de formare sau evaluare nu afectează negativ funcţionarea normală a navei şi când aceste persoane îşi pot dedica timpul şi atenţia pentru formare sau evaluare;

(c) instructorii, supraveghetorii şi evaluatorii sunt calificaţi corespunzător pentru tipurile şi nivelurile speciale de formare sau evaluare a competenţei navigatorilor la bord sau pe uscat;

(d) orice persoană care conduce o formare a unui navigator la locul de muncă la bord sau pe uscat, care este destinată să îi permită navigatorului dobândirea cunoştinţelor necesare pentru obţinerea unui brevet în temeiul prezentei directive:

(i) cunoaşte programul de formare şi înţelege obiectivele specifice ale formării pentru un anumit tip de formare realizat;

(ii) este calificată pentru sarcinile pentru care a fost făcută formarea;

(iii) dacă efectuează formarea folosind un simulator:

- a primit recomandările pedagogice adecvate în ceea ce priveşte tehnicile de formare pe care le implică utilizarea simulatoarelor;

- a dobândit experienţă operaţională practică pe un anumit tip de simulator ce urmează să fie utilizat;

(e) orice persoană responsabilă cu supravegherea formării unui navigator la locul de muncă, formare destinată să îi permită navigatorului dobândirea calificărilor necesare pentru obţinerea unui brevet, înţelege perfect programul de formare şi a obiectivele specifice pentru fiecare tip de formare care urmează să se desfăşoare;

(f) orice persoană care conduce o evaluare a competenţei unui navigator la locul de muncă, la bordul navei sau pe uscat, pentru a stabili dacă acesta dispune de calificările necesare pentru obţinerea unui brevet:

(i) are un nivel corespunzător de cunoştinţe şi înţelegere a competenţei ce urmează să fie evaluată;

(ii) este calificată pentru sarcinile pentru care a fost făcută evaluarea;

(iii) a primit indicaţii corespunzătoare privind metodele şi practica de evaluare;

(iv) a dobândit experienţă practică în domeniul evaluării;

(v) dacă evaluarea ce trebuie condusă implică utilizarea simulatoarelor, a dobândit experienţă practică în evaluarea pe anumite tipuri de simulatoare utilizate sub supravegherea unui evaluator experimentat, care s-a declarat mulţumit;

(g) în cazul în care un stat membru recunoaşte un curs de formare, o instituţie de formare sau o calificare acordată de o instituţie de formare, ca făcând parte din cerinţele sale pentru emiterea unui brevet, calificările şi experienţa instructorilor şi evaluatorilor sunt respectate la aplicarea prevederilor cu privire la standardele de calitate din articolul 10. Astfel de calificări, experienţe şi aplicări ale standardelor de calitate includ formarea corespunzătoare cu privire la tehnicile de predare, metodele şi practicile de formare şi evaluare şi respectă toate cerinţele aplicabile de la literele (d)-(f).

Articolul 18

Comunicarea la bord

Statele membre asigură că:

(a) fără a aduce atingere literelor (b) şi (d), la bordul tuturor navelor care arborează pavilionul unui stat membru există, în permanenţă, mijloace locale pentru comunicarea verbală eficientă între toţi membrii echipajului navei în legătură cu siguranţa, în special cu privire la recepţia corectă şi la timp şi înţelegerea mesajelor şi instrucţiunilor;

(b) la bordul tuturor navelor de pasageri care arborează pavilionul unui stat membru şi la bordul tuturor navelor de pasageri care încep sau termină o călătorie într-un port al unui stat membru, cu scopul de a asigura eficienţa echipajului în probleme de siguranţă, este stabilită o limbă comună de lucru care este înregistrată în jurnalul de bord;

compania sau căpitanul, după caz, stabileşte limba de lucru adecvată. Este obligatoriu ca fiecare navigator să o înţeleagă şi, când este cazul, să dea ordine, instrucţiuni şi să raporteze în acea limbă;

dacă limba de lucru nu este o limbă oficială a statului membru, toate planurile şi listele care trebuie să fie afişate includ traducerile în limba de lucru;

(c) la bordul navelor de pasageri, personalul desemnat cu rolul de a ajuta pasagerii în situaţii de urgenţă este uşor de identificat şi are abilităţi de comunicare suficiente pentru scopul respectiv, luându-se în considerare combinaţia potrivită a următorilor factori:

(i) limba sau limbile corespunzătoare principalelor cetăţenii ale pasagerilor care efectuează o anume călătorie;

(ii) probabilitatea ca o capacitate de utilizare a vocabularului elementar al limbii engleze pentru instrucţiunile de bază să poată asigura un mijloc de comunicare cu un pasager care are nevoie de ajutor, chiar dacă pasagerul şi membrul echipajului vorbesc sau nu o limbă comună;

(iii) posibila necesitate de a comunica pe perioada unei urgenţe prin alte mijloace (de exemplu, prin demonstraţie, semne sau atragerea atenţiei asupra amplasării instrucţiunilor, staţiilor de convocare, dispozitivelor de salvare sau căilor de evacuare), atunci când comunicarea verbală este imposibilă;

(iv) măsura în care pasagerilor le-au fost furnizate instrucţiunile de siguranţă complete în limba sau limbile natale;

(v) limbile în care pot fi transmise anunţurile de urgenţă în timpul unei urgenţe sau al unui antrenament pentru a comunica pasagerilor indicaţiile pentru situaţii critice şi pentru a permite membrilor responsabili ai echipajului să ajute pasagerii;

(d) la bordul tancurilor petroliere, tancurilor chimice şi tancurilor cu gaze lichefiate, care arborează pavilionul unui stat membru, căpitanul, ofiţerii şi marinarii sunt capabili să comunice unul cu celălalt în una sau mai multe limbi de lucru comune;

ê 2003/103/CE art. 1 pct. 2

(e) există mijloace adecvate de comunicare între navă şi autorităţile de pe mal. Aceste comunicaţii se realizează în conformitate cu capitolul V, regla 14 alineatul (4) din Convenţia SOLAS;

ê 2001/25/CE

(f) atunci când se efectuează controlul portuar statal, în conformitate cu Directiva [95/21/CE], statele membre verifică, de asemenea, dacă navele care arborează pavilionul unui stat terţ se conformează prezentului articol.

Articolul 19

Recunoaşterea brevetelor

ê 2003/103/CE art. 1 pct. 3 (adaptat)

(1) Navigatorii care nu sunt titulari ai brevetelor prevăzute la articolul 4 pot fi autorizaţi să lucreze pe nave sub pavilionul unui stat membru, dacă s-a adoptat o decizie privind recunoaşterea brevetelor respective ale acestora în conformitate cu procedura Ö prevăzută la alineatele (2) – (6) ale prezentului articol Õ:

Ö (2) Õ un stat membru care intenţionează să recunoască, prin aprobare, brevetele adecvate eliberate de o ţară terţă unui căpitan, ofiţer sau operator radio, pentru a lucra pe o navă sub pavilionul respectivului stat membru, prezintă Comisiei o cerere motivată de recunoaştere a acelei ţări terţe.

Comisia, sprijinită de Agenţia Europeană pentru Securitate Maritimă (denumită în continuare „agenţia”) instituită prin Regulementul (CE) nr. 1406/2002 al Parlamentului European şi al Consiliului[15] şi cu posibila implicare a oricărui stat membru interesat, colectează informaţiile prevăzute în anexa II şi realizează o evaluare a sistemelor de formare şi de brevetare ale ţării terţe pentru care a fost introdusă cererea de recunoaştere, pentru a verifica dacă ţara în cauză respectă toate dispoziţiile Convenţiei STCW şi dacă s-au luat măsurile corespunzătoare pentru prevenirea fraudei în materie de brevete;

Ö (3) Õ decizia de recunoaştere a unei ţări terţe se adoptă de către Comisie în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 28 alineatul (2) în termen de trei luni de la data introducerii cererii de recunoaştere.

Dacă se acordă, recunoaşterea este valabilă sub rezerva dispoziţiilor articolului 20;

dacă în termenul prevăzut la Ö primul praragraf Õ nu se ia nici o decizie privind recunoaşterea ţării terţe în cauză, statul membru care prezintă cererea poate decide să recunoască ţara terţă în mod unilateral până când se ia o decizie în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 28 alineatul (2);

Ö (4) Õ un stat membru poate decide, în ceea ce priveşte navele aflate sub pavilionul său, să aprobe brevetele eliberate de ţări terţe recunoscute de către Comisie, luându-se în considerare dispoziţiile anexei II alineatele (4) şi (5);

Ö (5) Õ recunoaşterile brevetelor eliberate de ţări terţe recunoscute şi publicate în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene , seria C, înainte de Ö 14 iunie 2005 Õ rămân valabile.

Aceste recunoaşteri pot fi folosite de către toate statele membre, dacă nu au fost revocate de către Comisie în conformitate cu articolul 20;

Ö (6) Õ Comisia întocmeşte şi actualizează o listă a ţărilor terţe care au fost recunoscute. Lista se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene , seria C.

ê 2001/25/CE

(7) Fără a aduce atingere articolului 5 alineatul (6), un stat membru poate, dacă circumstanţele o cer, să permită unui navigator să servească într-un post, altul decât cel de ofiţer radio sau de radio-operator de bord, cu excepţia celor prevăzute în regulamentul radiocomunicaţiilor, pe o perioadă care să nu depăşească trei luni, la bordul unei nave care arborează pavilionul său, cât timp deţine un brevet de conformitate valabil, emis şi aprobat după cum impune un stat terţ, dar care nu este încă aprobat pentru recunoaştere de către statul membru respectiv, astfel încât să-i confere calitatea corespunzătoare pentru serviciu la bordul unei nave care arborează pavilionul său.

Documente doveditoare sunt menţinute disponibile cu promptitudine, care să ateste că a fost înaintată autorităţilor competente o cerere pentru o declaraţie oficială de aprobare.

ê 2003/103/CE art. 1 pct. 4 (adaptat)

Articolul 20

Ö Nerespectarea dispoziţiilor Convenţiei STCW Õ

(1) Sub rezerva criteriilor definite în anexa II, în cazul în care un stat membru consideră că o ţară terţă recunoscută nu se mai conformează cerinţelor Convenţiei STCW, acesta informează imediat Comisia, prezentând motive întemeiate.

Comisia sesizează de îndată comitetul prevăzut în articolul 28 alineatul (1).

(2) Sub rezerva criteriilor definite în anexa II, în cazul în care Comisia consideră că o ţară terţă recunoscută nu se mai conformează cerinţelor Convenţiei STCW, aceasta informează de îndată statele membre, prezentând motive întemeiate.

Comisia sesizează imediat comitetul prevăzut la articolul 28 alineatul (1).

(3) Dacă un stat membru intenţionează să revoce aprobările tuturor brevetelor eliberate de o ţară terţă, acesta informează imediat Comisia şi celelalte state membre cu privire la intenţia sa, prezentând motive întemeiate.

(4) Comisia, asistată de agenţie, reevaluează recunoaşterea ţării terţe în cauză pentru a verifica dacă respectiva ţară a neglijat să se conformeze cerinţelor Convenţiei STCW.

(5) Dacă există indicii că o unitate de formare maritimă nu se mai conformează cerinţelor Convenţiei STCW, Comisia notifică ţării în cauză că recunoaşterea brevetelor acelei ţări este revocată în termen de două luni, dacă nu se iau măsuri pentru a se asigura respectarea tuturor cerinţelor Convenţiei STCW.

(6) Decizia de revocare a recunoaşterii se ia, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 28 alineatul (2), în termen de două luni de la data notificării transmise de statul membru.

Statele membre respective iau măsurile adecvate pentru punerea în aplicare a deciziei.

(7) Aprobările care atestă recunoaşterea brevetelor eliberate în conformitate cu articolul 5 alineatul (6) înainte de data la care se ia decizia de revocare a recunoaşterii ţării terţe rămân valabile. Cu toate acestea, navigatorii titulari ai unei astfel de aprobări nu pot pretinde o aprobare care să recunoască o calificare superioară, decât dacă aceasta se bazează numai pe experienţa suplimentară acumulată pe mare.

Articolul 21

Ö Reevaluare Õ

(1) Ţările terţe recunoscute în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 19 alineatul (3) primul paragraf, inclusiv cele menţionate la articolul 19 alineatul (6) fac obiectul unei reevaluări periodice, cel puţin la fiecare cinci ani, de către Comisie, cu scopul de a verifica dacă acestea îndeplinesc criteriile adecvate prevăzute în anexa II şi dacă s-au luat măsurile adecvate de prevenire a fraudelor în materie de brevete.

(2) Comisia defineşte criteriile de prioritate pentru evaluarea ţărilor terţe pe baza datelor furnizate de controlul efectuat de statul port în conformitate cu articolul 23, precum şi pe baza informaţiilor privind rapoartele referitoare la evaluările independente efectuate de ţările terţe în conformitate cu secţiunea A-1/7 din Codul STCW.

(3) Comisia transmite statelor membre un raport privind rezultatele evaluării.

ê 2001/25/CE

Articolul 22

Controlul statului portului

(1) Fără a ţine seama de pavilionul care este arborat, fiecare navă, cu excepţia acelor tipuri de nave excluse în temeiul articolului 2, se supune controlului statului portului pe perioada în care se găseşte în porturile unui stat membru, de către ofiţerii autorizaţi în mod corespunzător de acel stat membru pentru a verifica dacă toţi navigatorii care servesc la bord care sunt obligaţi să fie titulari ai unor brevete în conformitate cu Convenţia STCW deţin asemenea brevete sau dispense corespunzătoare.

(2) Atunci când efectuează controlul portuar statal conform prezentei directive, statele membre se asigură că se aplică toate prevederile şi procedurile relevante prezentate în Directiva [95/21/CE].

Articolul 23

Procedurile pentru controlul statului portului

(1) Fără a aduce atingere [Directivei 95/21/CE], controlul statului portului în temeiul articolului 22 se limitează la următoarele:

(a) se verifică dacă fiecare navigator care serveşte la bord şi care trebuie să fie brevetat în conformitate cu Convenţia STCW deţine un brevet de conformitate sau o dispensă valabilă ori furnizează documente doveditoare că o cerere pentru o declaraţie oficială de aprobare care să ateste recunoaşterea a fost înaintată autorităţilor statului sub al cărui pavilion navighează;

(b) să verifice dacă numărul şi brevetelor navigatorilor care servesc la bord sunt în conformitate cu cerinţele autorităţilor statului sub al cărui pavilion navighează privind siguranţa personalului.

(2) Capacitatea navigatorilor de pe navă de a respecta standardele de efectuare a cartului impuse de Convenţia STCW este evaluată în conformitate cu partea A din Codul STCW, dacă există motive clare de a crede că aceste standarde nu sunt respectate, deoarece a survenit una din următoarele probleme:

(a) nava a fost implicată într-o coliziune, punere pe uscat sau naufragiere;

ê 2001/25/CE (adaptat)

(b) a avut loc o scurgere de substanţe din navă, atunci când se afla în mers, pe ancoră sau pe dană, fapt ilegal conform Ö unei Õ convenţii internaţionale;

ê 2001/25/CE

(c) nava a fost manevrată într-un mod greşit sau periculos, deoarece măsurile pentru trasee adoptate de OMI, fără să fie respectate practicile şi procedurile pentru siguranţa navei;

(d) nava este, pe de altă parte, condusă într-un asemenea mod încât pune în pericol persoanele, bunurile sau mediul înconjurător;

(e) un brevet a fost obţinut în mod fraudulos sau posesorul unui brevet nu este persoana pentru care a fost emis iniţial acel brevet;

(f) nava arborează pavilionul unei ţări care nu a ratificat Convenţia STCW sau are un căpitan, ofiţer sau marinar care deţine un brevet emis de o ţară terţă care nu a ratificat Convenţia STCW.

(3) Fără a aduce atingere verificării brevetului, evaluarea în conformitate cu alineatul (2) poate obliga navigatorul să-şi demonstreze competenţa adecvată la locul de muncă. O astfel de demonstraţie poate include în special verificarea prin care se arată dacă cerinţele operaţionale cu privire la standardele de efectuare a cartului au fost îndeplinite şi dacă există o reacţie promptă în situaţii de urgenţă la nivelul de competenţă al navigatorului.

Articolul 24

Detenţia

Fără a aduce atingere Directivei [95/21/CE], următoarele deficienţe, în măsura în care ofiţerul care efectuează controlul statului portului decide că pun în pericol persoanele, bunurile sau mediul înconjurător, sunt singurele justificări, în temeiul prezentei directive, pe baza cărora un stat membru poate să reţină o navă:

(a) navigatorii nu deţin brevete, nu au brevete de conformitate, nu au dispense valabile sau nu oferă documente doveditoare în sensul că a fost înaintată autorităţilor statului sub al cărui pavilion navighează o cerere pentru o declaraţie oficială de aprobare care să ateste recunoaşterea;

(b) nerespectarea cerinţelor impuse de statul sub al cărui pavilion navighează, aplicabile pentru siguranţa personalului;

(c) nereguli ale pregătirilor de navigaţie sau de supraveghere tehnică, în ceea ce priveşte conformitatea cu cerinţele specificate pentru navă de statul sub al cărui pavilion navighează;

(d) absenţa într-un cart a unei persoane calificate pentru a acţiona echipamentul esenţial pentru siguranţa navigaţiei, siguranţa radiocomunicaţiilor sau pentru prevenirea poluării marine;

(e) nereguli în furnizarea dovezii competenţei profesionale a navigatorilor pentru sarcinile desemnate, în ceea ce priveşte siguranţa navei şi prevenirea poluării;

(f) incapacitatea de a asigura pentru primul cart de la începutul unei călătorii şi pentru următoarele carturi de schimb persoane suficient de odihnite şi în formă din toate punctele de vedere pentru datorie.

ê 2005/45/CE art. 4 pct. 4 (adaptat)

Articolul 25

Controlul periodic al conformităţii

Fără a se aduce atingere competenţelor care îi sunt conferite în temeiul articolului 226 din tratat, Comisia, asistată de agenţie , verifică, periodic şi cel puţin la fiecare cinci ani, dacă statele membre respectă cerinţele minime prevăzute de prezenta directivă.

Articolul 26

Ö Rapoarte Õ

ê 2003/103/CE art. 2 al treilea paragraf (adaptat)

(1) Până la 14 decembrie 2008, Comisia prezintă Parlamentului European şi Consiliului un raport de evaluare bazat pe o analiză şi o evaluare detaliată a dispoziţiilor Convenţiei Ö STCW Õ, a punerii în aplicare a acestora şi a cunoştinţelor dobândite cu privire la corelarea între securitate şi nivelul de formare a membrilor echipajului.

ê 2005/45/CE art. 4 pct. 4

(2) Până la 20 octombrie 2010, Comisia prezintă Parlamentului European şi Consiliului un raport de evaluare întocmit pe baza informaţiilor obţinute în conformitate cu articolul 25. În cadrul respectivului raport, Comisia verifică respectarea de către statele membre a dispoziţiilor prezentei directive şi propune, după caz, măsuri suplimentare.

ê 2001/25/CE

è1 2003/103/CE art. 1 pct. 5

Articolul 27

Modificarea

(1) Prezenta directivă poate fi modificată în conformitate cu procedurile prevăzute la articolul 28 alineatul (2), cu scopul de a aplica, în sensul prezentei directive, modificările ulterioare la codurile internaţionale prevăzute la articolul 1 alineatele (16)-(18), (23) şi (24) care au intrat în vigoare.

è1 Prezenta directivă poate fi, de asemenea, modificată în vederea aplicării, în sensul prezentei directive, a oricărei modificări adecvate a legislaţiei comunitare. ç

ò nou

Măsurile fiind destinate să modifice elemente neesenţiale ale prezentei directive vor fi adoptate în conformitate cu procedura de reglementare cu control prevăzută la articolul 28 alineatul (3).

ê 2001/25/CE (adaptat)

(2) Consiliul decide asupra eventualei modificări a anexei II, hotărând pe baza unei propuneri pe care Comisia trebuie să o prezinte până la Ö 25 mai 2008 Õ, având în vedere experienţa dobândită în aplicarea prezentei directive.

ê 2001/25/CE

(3) După adoptarea noilor documente oficiale sau protocoale ale Convenţiei STCW, Consiliul, hotărând pe baza unei propuneri a Comisiei, decide, ţinând seama de procedurile parlamentare ale statelor membre, precum şi de procedurile adecvate ale OMI cu privire la măsurile detaliate pentru ratificarea acestor noi documente oficiale sau protocoale, în acelaşi timp asigurându-se că acestea se vor aplica uniform şi simultan în statele membre.

ê 2002/84/CE art. 11 pct. 2 (adaptat)

(4) Modificările aduse instrumentelor internaţionale menţionate la articolul 1 Ö alineatele (16), (17), (18), (21), (22), (24) Õ pot fi excluse din domeniul de aplicare al prezentei directive, în temeiul articolului 5 din Regulamentul (CE) nr. 2099/2002 al Parlamentului European şi al Consiliului[16]

ê 2001/25/CE

Articolul 28

Procedura comitetului

ê 2002/84/CE art. 11 pct. 3

(1) Comisia este sprijinită de Comitetul pentru siguranţa maritimă şi prevenirea poluării de către nave (COSS) instituit în temeiul articolului 3 din Regulamentul (CE) nr. 2099/2002.

ê 2001/25/CE (adaptat)

(2) În cazurile în care se face referire la prezentul alineat, se aplică articolele 5 şi 7 din Decizia 1999/468/CE, Ö cu respectarea dispoziţiilor Õ articolului 8 al acesteia.

Perioada prevăzută la articolul 5 alineatul (6) din Decizia 1999/468/CE este de opt săptămâni.

ò nou

(3) Atunci când se face referire la prezentul alineat, articolul 5a alineatele (1) – (4) şi articolul 7 din Decizia 1999/468/CE se aplică, cu respectarea dispoziţiilor articolului 8.

ê 2001/25/EC (adaptat)

(3). Comitetul îşi stabileşteregulamentul de procedură.-

Articolul 29

Dispoziţii tranzitorii

ê 2001/25/EC

În cazul în care, în temeiul articolului 12, un stat membru emite din nou sau extinde valabilitatea brevetelor care au fost emise iniţial conform prevederilor care se aplicau înainte de 1 februarie 1997, statul membru poate, la latitudinea sa, să înlocuiască limitele privind tonajul care apar în brevetul iniţial, după cum urmează:

(a) textul „tonaj brut mai mare sau egal cu 200 tone” poate fi înlocuit cu textul „tonaj brut mai mare sau egal cu 500 tone”;

(b) textul „tonaj brut mai mare sau egal cu 1600 tone” poate fi înlocuit cu textul „tonaj brut mai mare sau egal cu 3000 tone”.

Articolul 30

Sancţiunile penale

Statele membre stabilesc sistemul sancţiunilor penale prin care este pedepsită încălcarea dispoziţiilor de drept intern adoptate în temeiul articolelor 1, 3, 5, 7, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 17, 18, 19, 22, 23, 24 şi 29 şi al anexelor I şi II şi adoptă toate măsurile necesare pentru a se asigura că sunt puse în aplicare. Sancţiunile penale prevăzute trebuie să fie eficiente, proporţionale şi descurajante.

Articolul 31

Comunicarea

Comisiei îi sunt comunicate, de îndată, de statele membre, textele tuturor dispoziţiilor pe care le-au adoptat în domeniul guvernat de prezenta directivă.

Comisia informează de îndată celelalte state membre cu privire la aceasta.

Articolul 32

ê

Abrogare

Directiva 2001/25/CE, astfel cum a fost modificată prin directivele enumerate în anexa III partea A, se abrogă, fără a aduce atingere obligaţiilor statelor membre cu privire la termenele de transpunere în dreptul intern a directivelor menţionate în anexa III partea B.

Trimiterile la directiva abrogată se înţeleg ca trimiteri la prezenta directivă şi se citesc în conformitate cu tabelul de corespondenţă din anexa IV.

ê 2001/25/EC

Articolul 33

Intrarea în vigoare

Prezenta directivă intră în vigoare la […]

ê 2001/25/CE

Articolul 34

Destinatari

Prezenta directivă se adresează statelor membre.

Adoptată la Bruxelles, [...]

Pentru Parlamentul European, Pentru Consiliu,

Preşedintele Preşedintele

ANEXA I

CERINŢE DE FORMARE ALE CONVENŢIEI STCW, PREVĂZUTĂ LA ARTICOLUL 3

CAPITOLUL I

DISPOZIŢII GENERALE

1. Regulamentele prevăzute în prezenta anexă sunt completate cu prevederile obligatorii care sunt cuprinse în partea A din Codul STCW, cu excepţia capitolului VIII, Regulamentul VIII/2.

Orice trimitere la o cerinţă dintr-un regulament constituie de asemenea o trimitere la secţiunea corespunzătoare din partea A din Codul STCW.

ê 2005/45/CE art. 4 pct. 5

2. Statele membre se asigură că navigatorii posedă cunoştinţe lingvistice adecvate, astfel cum sunt definite la capitolele A-II/1, A-III/1, A-IV/2 şi A-II/4 din Codul STCW, care le permit să exercite funcţiile specifice la bordul unei nave care arborează pavilionul unui stat membru gazdă.

ê 2001/25/CE

3. Partea A din Codul STCW cuprinde standarde de competenţă pe care candidaţii trebuie să le îndeplinească pentru emiterea şi revalidarea brevetelor şi a certificatelor de competenţă în conformitate cu prevederile Convenţiei STCW. Pentru a clarifica legătura dintre prevederile pentru eliberarea altor brevete din capitolul VII şi prevederile privind brevetarea din capitolele II, III şi IV, capacităţile specificate în standardele de competenţă sunt regrupate în mod adecvat în următoarele şapte funcţii:

1. navigaţie;

2. încărcare şi stivuire;

3. controlarea funcţionării navei şi preocuparea pentru persoanele aflate la bord;

4. inginerie navală;

5. inginerie electrică, electronică şi de control;

6. întreţinere şi reparaţii;

7. radiocomunicaţii,

la următoarele nivele de responsabilitate:

1. nivel managerial;

2. nivel operaţional;

3. nivel suport.

Funcţiile şi nivelele de responsabilitate sunt identificate prin subtitluri în tabelele cu standardele de competenţă specificate în capitolele II, III şi IV din partea A din Codul STCW.

CAPITOLUL II

CAPITANUL SI SERVICIUL DE PUNTE

Regula ΙI/1

Cerinţe minime obligatorii pentru brevetarea ofiţerilor responsabili cu supravegherea navigaţiei pe navele cu tonaj brut mai mare sau egal cu 500

1. Fiecare ofiţer responsabil cu supravegherea navigaţiei pe o navă maritimă cu tonaj brut mai mare sau egal cu 500 trebuie să deţină un brevet de conformitate.

2. Fiecare candidat la brevetare trebuie:

2.1. să aibă cel puţin 18 ani;

2.2. să aibă serviciul maritim aprobat pentru cel puţin un an, ca parte a unui program de formare aprobat, care include formare la bordul navei, care respectă cerinţele din secţiunea A-II/1 din Codul STCW şi care este înscris într-un carnet de înregistrare a formărilor sau, în caz contrar, să aibă un serviciu maritim aprobat de cel puţin trei ani;

2.3. să fi îndeplinit, în timpul serviciului maritim impus, sarcini de efectuare a cartului pe punte, pe o perioadă de cel puţin şase luni, sub supravegherea căpitanului sau a unui ofiţer calificat;

2.4. să respecte cerinţele regulamentelor din capitolul IV, după caz, pentru îndeplinirea de sarcini pentru serviciul radio, în conformitate cu Regulamentele radiocomunicaţiilor;

2.5. să aibă încheiată pregătirea şi formarea aprobată şi să respecte standardele de competenţă specificate în secţiunea A-II/1 din Codul STCW.

Regula II/2

Cerinţe minime obligatorii pentru brevetarea căpitanilor şi ofiţerilor secunzi pe navele cu tonaj brut de 500 sau mai mult

Căpitan şi ofiţer secund pe navele cu tonaj brut mai mare sau egal cu 3000

1. Fiecare căpitan şi ofiţer secund de pe o navă maritimă cu tonaj brut mai mare sau egal cu 3000 trebuie să deţină un brevet de conformitate.

2. Fiecare candidat la brevetare trebuie:

2.1. să respecte cerinţele pentru brevetarea ca ofiţer responsabil cu supravegherea navigaţiei pentru navele cu tonaj brut mai mare sau egal cu 500 şi să aibă un serviciu maritim aprobat pentru acest post:

2.1.1. pentru brevetarea ca ofiţer secund, cel puţin 12 luni şi

2.1.2. pentru brevetarea în calitate de căpitan, cel puţin 36 de luni; cu toate acestea, această perioadă poate fi redusă până la cel puţin 24 de luni, atunci când a servit ca ofiţer secund cel puţin 12 luni dintr-un astfel de serviciu maritim;

2.2. să aibă încheiată pregătirea şi formarea aprobată şi să respecte standardele de competenţă specificate în secţiunea A-II/2 din Codul STCW pentru căpitani şi ofiţeri secunzi pe navele cu tonaj brut mai mare sau egal cu 3000.

Căpitan şi ofiţer secund pe navele cu tonaj brut cuprins între 500 şi 3000

3. Fiecare căpitan şi ofiţer secund de pe o navă maritimă cu tonaj brut cuprins între 500 şi 3000 trebuie să deţină un brevet de conformitate.

4. Fiecare candidat la brevetare trebuie:

4.1. pentru brevetarea ca ofiţer secund, să îndeplinească cerinţele ca ofiţer responsabil cu supravegherea navigaţiei pe navele cu tonaj brut mai mare sau egal cu 500;

4.2. pentru brevetarea în calitate de căpitan, să îndeplinească cerinţele ca ofiţer responsabil cu supravegherea navigaţiei pe navele cu tonaj brut mai mare sau egal cu 500 şi să aibă un serviciu maritim aprobat de cel puţin 36 de luni în acest post; cu toate acestea, această perioadă poate fi redusă până la cel puţin 24 de luni, atunci când cel puţin 12 luni dintr-un astfel de serviciu maritim a servit ca ofiţer secund;

4.3. să aibă încheiată formarea aprobată şi să respecte standardele de competenţă specificate în secţiunea A-II/2 din Codul STCW pentru căpitani şi ofiţeri secunzi pe navele cu tonaj brut între 500 şi 3000.

Regula II/3

Cerinţe minime obligatorii pentru brevetarea ofiţerilor responsabili cu supravegherea navigaţiei pe navele cu tonaj brut mai mic de 500

Nave care nu sunt angajate în călătorii în apropierea coastei

1. Fiecare ofiţer responsabil cu supravegherea navigaţiei, care serveşte pe o navă maritimă cu tonaj brut mai mare sau egal cu 500, care nu este angajată în călătorii în apropierea coastei, trebuie să deţină un brevet de conformitate pentru nave cu tonaj brut de 500 sau mai mult.

2. Fiecare căpitan care serveşte pe o navă maritimă cu tonaj brut mai mic de 500, care nu este angajată în călătorii în apropierea coastei, trebuie să deţină un brevet de conformitate pentru serviciul de căpitan pe nave cu tonaj brut cuprins între 500 şi 3000.

Nave care sunt angajate în călătorii în apropierea coastei

Ofiţerul responsabil cu supravegherea navigaţiei

3. Fiecare ofiţer responsabil cu supravegherea navigaţiei pe o navă maritimă cu tonaj brut mai mic de 500, angajată în călătorii în apropierea coastei, trebuie să deţină un brevet de conformitate.

4. Fiecare candidat la brevetare ca ofiţer responsabil cu supravegherea navigaţiei pe o navă maritimă cu tonaj brut mai mic de 500, angajată în călătorii în apropierea coastei, trebuie:

4.1. să aibă 18 ani cel puţin;

4.2. să fi încheiat:

4.2.1. formarea specială, inclusiv perioada adecvată de serviciu maritim corespunzător, aşa cum impune administraţia, sau

4.2.2. un serviciu maritim aprobat în sectorul de punte de cel puţin trei ani;

4.3. să respecte cerinţele aplicabile din regulamentele din capitolul IV, după caz, pentru îndeplinirea de sarcini pentru serviciul radio, în conformitate cu Regulamentele radiocomunicaţiilor;

4.4. să aibă încheiată pregătirea şi formarea aprobată şi să respecte standardele de competenţă specificate în secţiunea A-II/3 din Codul STCW pentru ofiţeri responsabili cu supravegherea navigaţiei pe navele cu tonaj brut mai mic de 500, angajate în călătorii în apropierea coastei.

Căpitanul

5. Fiecare căpitan care serveşte pe o navă maritimă cu tonaj brut mai mic de 500, angajată în călătorii în apropierea coastei, trebuie să deţină un brevet de conformitate.

6. Fiecare candidat la brevetare în calitate de căpitan pe o navă maritimă cu tonaj brut mai mic de 500, angajată în călătorii în apropierea coastei, trebuie:

6.1. să aibă 20 de ani cel puţin;

6.2. să aibă un serviciu maritim aprobat de cel puţin 12 luni ca ofiţer responsabil cu supravegherea navigaţiei;

6.3. să aibă încheiată pregătirea şi formarea aprobată şi să respecte standardele de competenţă specificate în secţiunea A-II/3 din Codul STCW pentru căpitani pe navele cu tonaj brut mai mic de 500, angajate în călătorii în apropierea coastei.

7. Excepţii

Dacă Administraţia consideră că dimensiunea unei nave şi condiţiile sale de călătorie sunt de aşa natură încât să demonstreze că aplicarea în întregime a cerinţelor acestui regulament şi ale secţiunii A-II/3 din Codul STCW este nerezonabilă şi impracticabilă, poate, în aceeaşi măsură, să scutească pe căpitan şi pe ofiţerul responsabil cu supravegherea navigaţiei pe o asemenea navă sau clasă de nave de unele cerinţe, având în vedere siguranţa tuturor navele care pot naviga în aceleaşi ape.

Regula ΙI/4

Cerinţe minime obligatorii pentru brevetarea marinarilor care participă la supravegherea navigaţiei

1. Fiecare marinar care îşi aduce contribuţia la supravegherea navigaţiei pe o navă maritimă cu tonaj brut de 500 sau mai mult, în afara celor aflaţi în formare sau ale căror îndatoriri în timpul cartului nu necesită o calificare, trebuie să fie brevetaţi corespunzător pentru a îndeplini astfel de îndatoriri.

2. Fiecare candidat la brevetare trebuie:

2.1. să aibă 16 de ani cel puţin;

2.2. să fi încheiat:

2.2.1. un serviciu maritim aprobat care să includă cel puţin şase luni de formare şi experienţă;

2.2.2. o formare specială, fie înainte de a pleca pe mare, fie la bordul navei, care să includă o perioadă de serviciu maritim aprobat, care să nu fie mai mică de două luni;

2.3. să respecte standardele de competenţă specificate în secţiunea A-II/4 din Codul STCW.

3. Serviciul maritim, formarea şi experienţa cerute la punctul 2.2.1 şi 2.2.2 se asociază cu funcţii de efectuare a supravegherii navigaţiei şi implică îndeplinirea sarcinilor efectuate sub directa supraveghere a unui căpitan, a unui ofiţer responsabil cu supravegherea navigaţiei sau a unui marinar calificat.

4. Statul membru poate considera că navigatorii îndeplinesc cerinţele din prezentul regulament dacă au servit într-un post adecvat din serviciul de punte, pe o perioadă de cel puţin un an, în perioada ultimilor cinci ani care preced intrarea în vigoare a Convenţiei STCW, pentru acel stat membru.

CAPITOLUL III

SERVICIUL MECANIC

Regula ΙII/1

Cerinţe minime obligatorii pentru brevetarea ofiţerilor responsabili cu supravegherea tehnică într-un compartiment a maşinilor cu personal permanent sau a ofiţerilor mecanici desemnaţi pentru schimb într-un compartiment al maşinilor fără personal permanent

1. Fiecare ofiţer responsabil cu supravegherea tehnică într-un compartiment al maşinilor cu personal permanent sau fiecare ofiţer mecanic desemnat pentru schimb într-un compartiment al maşinilor fără personal permanent, pe o navă maritimă care primeşte energie de la un mecanism de propulsie principal cu o putere de propulsie de cel puţin 750 KW trebuie să deţină un brevet de conformitate.

2. Fiecare candidat la brevetare trebuie:

2.1. să aibă 18 de ani cel puţin;

2.2. să aibă încheiate cel puţin şase luni de serviciu maritim în secţia motoarelor în conformitate cu secţiunea A-III/1 din Codul STCW;

2.3. să aibă încheiate pregătirea şi formarea aprobată de cel puţin 30 de luni, care include formarea la bord, înscrisă într-un carnet de formare aprobat şi să respecte standardele de competenţă specificate în secţiunea A-III/1 din Codul STCW.

Regula ΙII/2

Cerinţe minime obligatorii pentru brevetarea ofiţerilor mecanici şefi şi ofiţerilor mecanici secunzi pe nave care primesc energie de la un mecanism de propulsie principal cu o putere de propulsie mai mare sau egală cu 3000 KW

1. Fiecare ofiţer mecanic şef şi ofiţer mecanic secund de pe o navă maritimă care primeşte energie de la un mecanism de propulsie principal cu o putere de propulsie mai mare sau egală cu 3 000 KW trebuie să deţină un brevet de conformitate.

2. Fiecare candidat la brevetare trebuie:

2.1. să îndeplinească cerinţele de brevetare ca ofiţer responsabil cu supravegherea tehnică şi:

2.1.1. pentru brevetarea ca ofiţer mecanic secund, să aibă cel puţin 12 luni de serviciu maritim aprobat ca ofiţer mecanic asistent sau ca ofiţer mecanic şi

2.1.2. pentru brevetarea ca ofiţer mecanic şef să aibă cel puţin 36 de luni de serviciu maritim aprobat, din care cel puţin 12 luni trebuie să fi servit ca ofiţer mecanic într-un post cu responsabilitate, având calificare ca ofiţer mecanic secund;

2.2. să aibă încheiată pregătirea şi formarea aprobată şi să respecte standardele de competenţă specificate în secţiunea A-III/2 din Codul STCW.

Regula ΙII/3

Cerinţe minime obligatorii pentru brevetarea ofiţerilor mecanici şefi şi ofiţerilor mecanici secunzi pe nave care primesc energie de la un mecanism de propulsie principal cu o putere de propulsie între 750 KW şi 3000 KW

1. Fiecare ofiţer mecanic şef şi ofiţer mecanic secund de pe o navă maritimă care primeşte energie de la un mecanism de propulsie principal cu o putere de propulsie între 750 KW şi 3 000 KW trebuie să deţină un brevet de conformitate.

2. Fiecare candidat la brevetare trebuie:

2.1. să îndeplinească cerinţele de brevetare ca ofiţer responsabil cu supravegherea tehnică şi:

2.1.1. pentru brevetarea ca ofiţer mecanic secund, să aibă cel puţin de 12 luni de serviciu maritim aprobat ca ofiţer mecanic asistent sau ofiţer mecanic;

2.1.2. pentru brevetarea ca ofiţer mecanic şef să aibă cel puţin de 24 de luni de serviciu maritim aprobat, din care cel puţin 12 luni trebuie să fi servit având calificare ca ofiţer mecanic secund;

2.2. să aibă încheiată pregătirea şi formarea aprobată şi să respecte standardele de competenţă specificate în secţiunea A-III/3 din Codul STCW.

3. Fiecare ofiţer mecanic care este calificat pentru a servi ca ofiţer mecanic secund pe navele care primesc energie de la un mecanism de propulsie principal cu o putere de propulsie de minim 3000 KW poate servi ca ofiţer mecanic şef pe navele care primesc energie de la un mecanism de propulsie principal cu o putere de propulsie mai mică de 3000 KW, cu condiţia ca timp de cel puţin 12 luni de serviciu maritim aprobat să fi servit ca ofiţer mecanic într-un post cu responsabilitate şi ca brevetul să fie aprobat astfel.

Regula ΙII/4

Cerinţe minime obligatorii pentru brevetarea marinarilor care iau parte la supravegherea tehnică într-un compartiment al maşinilor cu personal permanent sau îndeplinesc sarcini într-un compartiment al maşinilor fără personal permanent

1. Fiecare marinar care îşi aduce contribuţia la supravegherea tehnică într-un compartiment al maşinilor cu personal permanent sau care îndeplineşte sarcini într-un compartiment al maşinilor fără personal permanent, pe o navă maritimă care primeşte energie de la un mecanism de propulsie principal cu o putere de propulsie de minim 750 KW, cu excepţia celor aflaţi în formare sau ale căror îndatoriri nu necesită o calificare, este brevetat corespunzător pentru a îndeplini astfel de îndatoriri:

2. Fiecare candidat la brevetare trebuie:

2.1. să aibă 16 de ani cel puţin;

2.2. să fi încheiat:

2.2.1. un serviciu maritim aprobat care să includă cel puţin şase luni de formare şi experienţă sau

2.2.2. o formare specială, fie înainte de îmbarcare, fie la bordul navei, care să includă o perioadă de serviciu maritim aprobat, care să nu fie mai mică de două luni;

2.3. să respecte standardele de competenţă specificate în secţiunea A-III/4 din Codul STCW.

3. Serviciul maritim, formarea şi experienţa cerute la punctele 2.2.1 şi 2.2.2 sunt asociate cu funcţii de supraveghere a compartimentului motoarelor şi implică îndeplinirea sarcinilor efectuate sub directa supraveghere a unui căpitan, a unui ofiţer mecanic calificat sau a unui marinar calificat.

4. Statul membru poate considera că navigatorii îndeplinesc cerinţele din prezentul regulament dacă au servit într-un post adecvat în secţia motoarelor pe o perioadă de cel puţin un an, în perioada ultimilor cinci ani care au precedat intrarea în vigoare a Convenţiei STCW, pentru acel stat membru.

CAPITOLUL IV

RADIOCOMUNICATIE SI PERSONAL DE RADIOCOMUNICATIE

Notă explicativă

Dispoziţiile obligatorii referitoare la efectuarea cartului în ceea ce priveşte radiocomunicaţia sunt detaliate în Regulamentele radiocomunicaţiilor şi în Convenţia SOLAS, modificată şi completată. Dispoziţiile pentru întreţinerea echipamentului radio sunt detaliate în Convenţia SOLAS, după modificare, şi în directivele adoptate de Organizaţia Maritimă Internaţională.

Regula ΙV/1

Aplicare

1. Sub rezerva dispoziţiilor de la punctul 2, prevederile din prezentul capitol se aplică pentru personalul de radiocomunicaţie de pe navele care navighează în sistemul mondial pentru caz de sinistru şi siguranţa navigaţiei pe mare (GMDSS), aşa cum prevede Convenţia SOLAS, modificată şi completată.

2. Personalului de radiocomunicaţie de pe navele care nu trebuie să respecte prevederile GMDSS din capitolul IV al Convenţiei SOLAS nu i se cere să îndeplinească prevederile din acest capitol. Cu toate acestea, personalului de radiocomunicaţie de pe aceste nave i se cere să respecte prevederile Regulamentelor radiocomunicaţiilor. Administraţia se asigură că, pentru acest personal de radiocomunicaţie, este emis sau recunoscut un brevet de conformitate, aşa cum prevede regulamentul radiocomunicaţiilor.

Regula ΙV/2

Cerinţe minime obligatorii pentru emiterea brevetelor pentru personalul de radiocomunicaţie GMDSS

1. Fiecare persoană responsabilă sau care îndeplineşte sarcini radio pe o navă căreia i se impune să participe la GMDSS deţine un brevet de conformitate raportat la GMDSS, emis sau recunoscut de administraţie conform dispoziţiilor Regulamentelor radiocomunicaţiilor.

2. În plus, fiecare candidat la brevetare conform prezentului regulament, pentru serviciu pe o navă care, conform Convenţiei SOLAS, modificată şi completată, trebuie să folosească o instalaţie radio:

2.1. are cel puţin 18 de ani şi

2.2. are încheiată pregătirea şi formarea aprobată şi respectă standardele de competenţă specificate în secţiunea A-IV/2 din Codul STCW.

CAPITOLUL V

CERINTE SPECIALE DE FORMARE PENTRU PERSONALUL DE PE ANUMITE TIPURI DE NAVE

Regula V/1

Cerinţe minime obligatorii pentru formarea şi calificarea căpitanilor, ofiţerilor şi marinarilor de pe navele-tanc

1. Ofiţerii şi marinarii cărora le sunt repartizate sarcini şi responsabilităţi specifice referitoare la încărcăturile sau echipamentele de încărcare de pe navele-tanc au încheiat pe uscat un curs aprobat de luptă contra incendiilor pe mare, în plus faţă de formarea impusă de regulamentul VI/1 şi au încheiat:

1.1. cel puţin trei luni de serviciu maritim aprobat pe navele-tanc, în scopul dobândirii de cunoştinţe adecvate pentru practicile operaţionale de siguranţă sau

1.2. un curs aprobat pentru familiarizare cu navele-tanc, care să cuprindă cel puţin programul prezentat pentru acel curs în secţiunea A-V/1 a Codului STCW.

Cu toate acestea, administraţia poate accepta o perioadă de serviciu maritim supravegheat mai scurtă decât cea prevăzută în punctul 1.1, cu condiţia ca:

1.3. perioada astfel acceptată să nu fie mai mică de o lună;

1.4. nava-tanc să aibă un tonaj brut mai mic de 3000;

1.5. durata fiecărei călătorii pe care o efectuează nava-tanc, de la începutul până la sfârşitul perioadei, să nu depăşească 72 de ore;

1.6. caracteristicile operaţionale ale navei-tanc şi numărul de călătorii şi operaţiile de încărcare şi descărcare îndeplinite în timpul perioadei permit acumularea aceluiaşi nivel de cunoştinţe şi experienţă.

2. Căpitanii, ofiţerii mecanici şefi, ofiţerii secunzi, ofiţerii mecanici secunzi şi orice altă persoană cu responsabilităţi directe pentru încărcare, descărcare şi îngrijirea în tranzit sau manipularea încărcăturii trebuie, în plus faţă de respectarea cerinţelor de la punctul 1.1 şi 1.2, să aibă:

2.1. experienţă adecvată pentru sarcinile lor de pe tipul de navă-tanc pe care servesc şi

2.2. un program aprobat şi încheiat de formare pentru specializare, care trebuie să cuprindă cel puţin subiectele prezentate în secţiunea A-V/1 din Codul STCW, care sunt adecvate sarcinilor ce le revin pe tancul petrolier, pe tancul chimic sau pe tancul cu gaze lichefiate pe care servesc.

3. În timpul celor doi ani de la intrarea în vigoare a Convenţiei STCW pentru un stat membru, se poate considera că navigatorii respectă cerinţele din punctul 2.2 dacă au servit într-un post corespunzător la bord, pe tipul de navă-tanc respectiv, pe o perioadă de cel puţin un an, în timpul ultimilor cinci ani precedenţi.

4. Administraţia se asigură că a fost emis un brevet de conformitate pentru căpitanii şi ofiţerii care sunt calificaţi în conformitate cu punctele 1 şi 2, după caz sau că un brevet existent este aprobat la timp. Fiecare marinar care este calificat astfel este brevetat în timp util.

Regula V/2

Cerinţe minime obligatorii pentru formarea şi calificarea căpitanilor, ofiţerilor, marinarilor şi a altor membri ai personalului de pe navele de pasageri ro-ro

1. Prezentul regulament se aplică în cazul căpitanilor, ofiţerilor, marinarilor şi restului personalului de la bordul navelor de pasageri ro-ro angajate în călătorii internaţionale. Administraţiile stabilesc aplicabilitatea acestor cerinţe în cazul personalului de pe navele de pasageri ro-ro angajate în călătorii interne.

ê 2001/25/CE (adaptat)

è1 2005/23/CE art. 1 pct. 1

2. Înainte de a li se repartiza sarcinile la îmbarcarea pe navele de pasageri ro-ro, navigatorii trebuie să fi încheiat formarea cerută la punctele 4 şi 8, în conformitate cu capacităţile, sarcinile şi responsabilităţile lor.

3. Navigatorii cărora li se impune să fie instruiţi în conformitate cu punctele 4, 7 şi 8 efectuează formări de perfecţionare la intervale care să nu depăşească cinci ani è1 sau Ö trebuie Õ să dovedească faptul că au atins standardul de competenţă necesar în cursul ultimilor cinci ani. ç.

ê 2001/25/CE

4. Căpitanii, ofiţerii şi restul personalului desemnat pe rolul general al navei să ajute pasagerii în situaţii de urgenţă la bordul navelor de pasageri ro-ro, au încheiat formarea în managementul mulţimilor, aşa cum se specifică în secţiunea A-V/2 alineatul (1) din Codul STCW.

5. Căpitanii, ofiţerii şi restul personalului căruia i se repartizează sarcini şi responsabilităţi specifice la bordul navelor de pasageri ro-ro au făcută formarea de familiarizare specificată în secţiunea A-V/2 alineatul (2) din Codul STCW.

6. Personalul care asigură serviciul direct pentru pasageri, în spaţiile destinate pasagerilor de la bordul navelor de pasageri ro-ro, au făcută formarea pentru siguranţă specificată în secţiunea A-V/2 alineatul (3) din Codul STCW.

7. Căpitanii, ofiţerii secunzi, ofiţerii mecanici şefi, ofiţerii mecanici secunzi şi toate persoanele cărora li se repartizează responsabilităţi directe pentru îmbarcarea şi debarcarea pasagerilor, încărcarea, descărcarea şi securizarea încărcăturilor sau cu închiderea cavităţilor din carenă, la bordul navelor de pasageri ro-ro, au încheiată formarea pentru siguranţa pasagerilor, securizarea încărcăturii şi integritatea carenei, aşa cum se specifică în secţiunea A-V/2 alineatul (4) din Codul STCW.

8. Căpitanii, ofiţerii secunzi, ofiţerii mecanici şefi, ofiţerii mecanici secunzi şi toate persoanele care au ca responsabilitate siguranţa pasagerilor în situaţii de urgenţă, la bordul navelor de pasageri ro-ro, au încheiată formarea pentru managementul în situaţii de criză şi pentru comportamentul uman, aşa cum se specifică în secţiunea A-V/2 alineatul (5) din Codul STCW.

9. Administraţiile se asigură că, pentru fiecare persoană calificată în conformitate cu prevederile prezentului regulament, există o dovadă documentară referitoare la formarea care a fost efectuată complet.

ê 2005/23/CE art. 1 pct. 2

Norma V/3

Cerinţe minime obligatorii privind formarea şi calificările căpitanilor, ofiţerilor, mateloţilor şi altor membri ai personalului de pe navele de pasageri, altele decât navele de pasageri de tip Ro-Ro

1. Prezenta normă este aplicabilă căpitanilor, ofiţerilor, mateloţilor şi altor membri ai personalului de pe navele de pasageri, altele decât navele de pasageri de tip Ro-Ro, care efectuează călătorii internaţionale. Administraţiile decid dacă aceste cerinţe trebuie să se aplice personalului în serviciu la bordul navelor de pasageri care efectuează călătorii naţionale.

ê 2005/23/CE art. 1 pct. 2

2. Înainte de a li se repartiza sarcini la bordul unei nave de pasageri, navigatorii trebuie să fi primit formarea prevăzută la punctele (4)-(8), care corespunde capacităţii, sarcinilor şi responsabilităţilor acestora.

3. Navigatorii care au obligaţia de a fi primit formarea prevăzută la punctele (4), (7) şi (8) trebuie, la intervale care nu depăşesc cinci ani, să urmeze o formare corespunzătoare pentru actualizarea cunoştinţelor sau să dovedească faptul că au atins standardul de competenţă necesar în cursul ultimilor cinci ani.

4. Personalul desemnat pentru rolul de echipaj destinat asistenţei pasagerilor în caz de situaţie de urgenţă la bordul navelor de pasageri trebuie să fi urmat formarea în gestionarea operaţiunilor de salvare a pasagerilor, prevăzută la secţiunea A-V/3 alineatul (1) din codul STCW.

5. Căpitanii, ofiţerii şi alţi membri ai personalului cărora le sunt încredinţate sarcini şi responsabilităţi specifice la bordul navelor de pasageri trebuie să fi urmat o formare de familiarizare, prevăzută la secţiunea A-V/3 alineatul (2) din codul STCW.

6. Personalul care asigură direct un serviciu pasagerilor, în spaţiile rezervate pasagerilor, la bordul navelor de pasageri, trebuie să fi urmat o formare în domeniul siguranţei, prevăzută la secţiunea A-V/3 alineatul (3) din codul STCW.

7. Căpitanii, secunzii şi orice persoană desemnată ca fiind direct răspunzătoare de îmbarcarea şi debarcarea pasagerilor trebuie să fi urmat o formare recunoscută în domeniul siguranţei pasagerilor, astfel cum se prevede la secţiunea A-V/3 alineatul (4) din codul STCW.

8. Căpitanii, secunzii, mecanicii şefi, mecanicii secunzi şi orice persoană răspunzătoare de siguranţa pasagerilor în situaţii de urgenţă la bordul navelor de pasageri trebuie să fi urmat o formare recunoscută în domeniul gestionării situaţiilor de criză şi comportamentului uman, astfel cum se prevede la secţiunea A-V/3 alineatul (5) din codul STCW.

9. Administraţiile trebuie să se asigure ca un document care să ateste formarea efectuată să fie eliberat oricărei persoane care are calificările necesare în temeiul prezentei norme.

ê 2001/25/CE

CAPITOLUL VI

FUNCTII PENTRU URGENTA, SIGURANTA PROFESIONALA, INGRIJIRE MEDICALA SI SUPRAVIETUIRE

Regula VI/1

Cerinţe minime obligatorii pentru familiarizarea, formarea pentru siguranţă elementară şi instrucţiuni pentru toţi navigatorii

Navigatorii primesc formare de familiarizare şi formare privind siguranţa elementară, în conformitate cu secţiunea A-VI/1 din Codul STCW şi respectă standardele corespunzătoare de competenţă specificate în aceasta.

Regula VI/2

Cerinţe minime obligatorii pentru emiterea de certificate de competenţă pe navele de supravieţuire, bărcile de salvare şi bărcile de salvare rapidă

1. Fiecare candidat pentru un certificat de competenţă pe navele de supravieţuire şi bărcile de salvare, altele decât bărcile de salvare rapidă, trebuie:

1.1. să nu aibă vârstă mai mică de 18 de ani;

1.2. să aibă un serviciu maritim aprobat de cel puţin 12 luni sau să fi frecventat un curs de formare aprobat şi să aibă un serviciu maritim aprobat de cel puţin şase luni;

1.3. să respecte standardele de competenţă pentru certificatele de competenţă pe navele de supravieţuire şi bărcile de salvare, prezentate în secţiunea A-VI/2 alineatele (1)-(4) din Codul STCW.

2. Fiecare candidat pentru un certificat de competenţă pe bărcile de salvare rapidă trebuie:

2.1. să deţină un certificat de competenţă pe navele de supravieţuire şi bărcile de salvare, altele decât bărcile de salvare rapidă;

2.2. să fi frecventat un curs de formare aprobat;

2.3. să respecte standardele de competenţă pentru certificatele de competenţă pe bărcile de salvare rapidă, prezentate în secţiunea A-VI/2 alineatele (5)–(8) din Codul STCW.

Regula VI/3

Cerinţe minime obligatorii pentru formarea destinată stingerii incendiilor cu tehnici avansate

1. Navigatorii desemnaţi pentru controlul operaţiilor de stingere a incendiilor au încheiat cu succes o formare avansată din domeniul tehnicilor de stingere a incendiilor cu accent în special pe organizare, tactici şi comandă în conformitate cu prevederile din secţiunea A-VI/3 din Codul STCW şi respectă standardele de competenţă specificate în aceasta.

2. Atunci când formarea pentru stingerea incendiilor cu tehnici avansate nu este inclusă în calificările pentru brevetul corespunzător ce urmează să fie emis, se emite un certificat special sau o dovadă documentară, după caz, care să indice că posesorul acestuia a frecventat cursul de formare pentru stingerea incendiilor cu tehnici avansate.

Regula VI/4

Cerinţe minime obligatorii referitoare la primul ajutor medical şi îngrijirea medicală

1. Navigatorii desemnaţi să acorde primul ajutor medical la bordul navelor respectă standardele de competenţă din domeniul primului ajutor medical specificate în secţiunea A-VI/4 alineatele (1)-(3) din Codul STCW.

2. Navigatorii desemnaţi să acorde îngrijire medicală la bordul navei respectă standardele de competenţă din domeniul îngrijirii medicale la bordul navelor specificate în secţiunea A-VI/4 alineatele (4)-(6) din Codul STCW.

3. Atunci când formarea în domeniul primului ajutor medical sau al îngrijirii medicale nu este inclusă în calificările pentru brevetul corespunzător ce urmează să fie emis, se emite un certificat special sau o dovadă documentară, după caz, care să indice că posesorul acestuia a frecventat cursul de formare din domeniul primului ajutor sau al îngrijirii medicale.

CAPITOLUL VII

ALTE BREVETE

Regula VII/1

Emiterea altor brevete

1. Fără a aduce atingere cerinţelor pentru brevetare prezentate în capitolele II şi III din prezenta anexă, statele membre pot opta pentru emiterea sau autorizarea altor tipuri de brevete, diferite de cele menţionate în regulamentele acestor capitole, cu condiţia ca:

1.1. funcţiile şi nivelele de responsabilitate corespunzătoare ce urmează să fie precizate în brevetele şi în declaraţiile oficiale de aprobare să fie selectate dintre şi identice cu cele care apar în secţiunile A-II/1, A-II/2, A-II/3, A-II/4, A-III/1, A-III/2, A-III/3, A-III/4 şi A-IV/2 din Codul STCW;

1.2. candidaţii să fi încheiat pregătirea şi formarea aprobată şi să respecte standardele de competenţă prevăzute în secţiunile corespunzătoare din Codul STCW şi aşa cum sunt prezentate în secţiunea A-VII/1 din acest cod, pentru funcţiile şi nivelurile care urmează să fie precizate în brevetele şi declaraţiile oficiale de aprobare;

1.3. candidaţii să fi încheiat serviciul maritim aprobat corespunzător îndeplinirii funcţiilor şi nivelelor ce urmează să fie precizate în brevet. Durata minimă pentru serviciul maritim este echivalentă cu durata serviciului maritim prevăzut în capitolele II şi III din prezenta anexă. Cu toate acestea, durata minimă a serviciului maritim nu este mai mică decât cea prevăzută în secţiunea A-VII/2 din Codul STCW;

1.4. candidaţii pentru brevetare care urmează să îndeplinească funcţii de navigaţie la nivel operaţional, trebuie să îndeplinească cerinţele aplicabile din regulamentele capitolului IV, după caz, pentru îndeplinirea de servicii radio în conformitate cu Regulamentele radiocomunicaţiilor;

1.5. brevetele să fie emise în conformitate cu cerinţele articolului 11 şi cu prevederile capitolului VII al Codului STCW.

2. Nici un brevet nu trebuie emis în conformitate cu prezentul capitol dacă statul membru nu a comunicat Comisiei informaţia cerută de Convenţia STCW.

Regula VII/2

Brevetarea navigatorilor

Fiecare navigator care îndeplineşte o funcţie sau un grup de funcţii specificate în tabelele A-II/1, A-II/2, A-II/3 şi A-II/4 din capitolul II sau în tabelele A-III/1, A-III/2 şi A-III/4 din capitolul III sau A-IV/2 din capitolul IV din Codul STCW trebuie să fie titularii unui brevet corespunzător.

Regula VII/3

Principii care guvernează emiterea altor brevete

1. Un stat membru care optează pentru emiterea sau autorizarea unui alt brevet asigură respectarea următoarelor principii:

1.1. un sistem de emitere a altor brevete se aplică numai dacă asigură un grad de siguranţă pe mare şi are un efect preventiv cu privire la poluare, cel puţin echivalente cu cele specificate în celelalte capitole;

1.2. orice pregătire pentru emiterea altor brevete conform prezentului capitol asigură posibilitatea de înlocuire reciprocă a brevetelor cu cele emise în conformitate cu celelalte capitole.

2. Principiul înlocuirii reciproce de la punctul 1 trebuie să garanteze că:

2.1. navigatorii brevetaţi în temeiul capitolului II sau III şi cei brevetaţi în temeiul capitolului VII pot să servească pe navele a căror organizare de bord este de tip clasic sau de un alt tip;

2.2. navigatorii nu sunt instruiţi pentru o organizare la bord specifică într-un asemenea mod încât să le afecteze capacitatea de a-şi utiliza calificările în altă parte.

3. La emiterea unui brevet conform prevederilor din prezentul capitol se ţine seama de următoarele principii:

3.1. emiterea altor brevete nu este utilizată în sine:

3.1.1. p