1.Introducere

În orientările sale politice, Comisia s-a angajat să promoveze o piață internă mai profundă și mai echitabilă. Uniunea a creat o piață internă bazată pe o economie socială de piață extrem de competitivă, ale cărei obiective sunt ocuparea integrală a forței de muncă și progresul social, și asigură funcționarea acesteia.

În acest context și în conformitate cu programul de lucru al Comisiei pentru 2016, la 8 martie 2016 Comisia a adoptat o propunere de revizuire specifică a Directivei 96/71/CE privind detașarea lucrătorilor. Motivele acțiunii și ale opțiunilor de politică cuprinse în propunere sunt dezvoltate în expunerea de motive, în considerentele propunerii de directivă și în raportul de evaluare a impactului care însoțește propunerea.

În esență, obiectivul propunerii este de a asigura faptul că implementarea libertății de a presta servicii în Uniune are loc în condiții care garantează egalitatea de tratament pentru întreprinderi și respectarea drepturilor lucrătorilor. După 20 ani de la adoptarea Directivei 96/71/CE, Comisia consideră că aceasta nu mai asigură astfel de condiții în contextul actualei situații economice și sociale din statele membre. Prin urmare, Comisia a prezentat o propunere de acțiune legislativă. Propunerea Comisiei urmărește să remedieze problemele specifice identificate printr-un număr limitat de modificări specifice ale Directivei 96/71/CE.

Protocolul nr. 2 la tratate, referitor la aplicarea principiilor subsidiarității și proporționalității, permite parlamentelor naționale să emită avize motivate în cazul în care consideră că o propunere legislativă nu respectă principiul subsidiarității. În cazul în care avizele motivate emise de parlamentele naționale reprezintă cel puțin o treime din toate voturile alocate acestora, propunerea trebuie să fie reexaminată de Comisie. Pe baza acestei reexaminări, Comisia poate decide să mențină, să modifice sau să retragă propunerea și trebuie să precizeze motivele care au stat la baza deciziei sale.

În termenul prevăzut la articolul 6 din Protocolul nr. 2, paisprezece camere de parlamente naționale au trimis Comisiei avize motivate în care afirmă că propunerea prezentată de Comisie la data de 8 martie 2016 nu este conformă cu principiul subsidiarității, declanșând astfel procedura prevăzută la articolul 7 alineatul (2) din protocolul susmenționat. Scopul prezentei comunicări este să răspundă acestor preocupări, în măsura în care acestea au legătură cu principiul subsidiarității.

În acest sens, Comisia ar dori să reamintească faptul că una dintre prioritățile sale este întărirea legăturilor și crearea unui nou parteneriat cu parlamentele naționale ca modalitate de a aduce Uniunea Europeană mai aproape de cetățenii săi. Comisia acordă o importanță deosebită aprofundării cunoștințelor specifice fiecărei țări în cadrul instituției, precum și creării unui climat de înțelegere reciprocă și a unor canale eficace de comunicare între nivelul național și cel european.

2.Procedură

Procedura prevăzută la articolul 7 alineatul (2) din Protocolul nr. 2 se axează exclusiv pe principiul subsidiarității, astfel cum este definit la articolul 5 alineatul (3) din Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE). Astfel, în avizele motivate în sensul articolului 6 din Protocolul nr. 2, parlamentele naționale trebuie să precizeze motivele pentru care consideră că un proiect de act legislativ nu respectă acest principiu.

În termenul prevăzut la articolul 6 din Protocolul nr. 2, paisprezece camere de parlamente din unsprezece state membre au emis avize motivate, declanșând astfel procedura prevăzută la articolul 7 alineatul (2) din Protocolul nr. 2. Este vorba despre următoarele camere (numărul de voturi între paranteze): Camera Deputaților din România (1), Senatul României (1), Camera Deputaților din Cehia (1), Senatul Cehiei (1), Seimul Poloniei (1), Senatul Poloniei (1), Seimas din Republica Lituania (2), Parlamentul Danemarcei (2), Parlamentul Croației (2), Saeima din Letonia (2) Adunarea Națională a Bulgariei (2), Adunarea Națională a Ungariei (2), Parlamentul Estoniei (2) și Consiliul național al Republicii Slovace (2). Aceste avize motivate reprezintă 22 de voturi.

În plus, șase parlamente naționale (Cortes Generales din Spania, Camera dei Deputati din Italia, Assembleia da República din Portugalia, Camera Comunelor din Regatul Unit, Sénat din Franța și Senato della Repubblica din Italia) au trimis avize în cadrul dialogului politic, considerând, în principal, că propunerea este compatibilă cu principiul subsidiarității.

La 11 mai 2016, ziua următoare expirării termenului prevăzut la articolul 6 din Protocolul nr. 2, Comisia a confirmat public declanșarea procedurii prevăzute la articolul 7 alineatul (2) din Protocolul nr. 2.

În conformitate cu angajamentul său de a garanta că parlamentele naționale au un cuvânt important de spus în procesul decizional european, Comisia a analizat cu atenție avizele motivate Înainte de a-și formula concluziile, Comisia a purtat discuții directe cu parlamentele naționale cu privire la chestiunile ridicate, în special cu ocazia unor reuniuni ale Conferinței organelor specializate în afaceri comunitare (COSAC), mai precis cea din 13 iunie 2016, în cadrul căreia a avut loc un schimb preliminar axat pe aspecte procedurale, și cea din 11 iulie 2016, în cadrul căreia a avut loc o discuție de fond în contextul unei dezbateri mai largi cu privire la dimensiunea socială a UE.

3.Propunere de directivă a Comisiei de modificare a Directivei privind detașarea lucrătorilor

Propunerea de directivă a Comisiei din 8 martie 2016 de modificare a Directivei din 1996 privind detașarea lucrătorilor are ca temei juridic anumite dispoziții privind piața internă, și anume articolul 53 alineatul (1) și articolul 62 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE). Detașarea are, prin definiție, un caracter transfrontalier. Orice activitate de detașare are efecte în cel puțin două state membre. Normele privind detașarea creează, cu necesitate, drepturi și obligații între persoane din state membre diferite, adică între un angajator din statul membru de origine și un lucrător care locuiește temporar într-un alt stat membru. În anumite circumstanțe, destinatarul serviciilor din acest din urmă stat membru poate, în plus, să fie considerat responsabil în solidar.

Prin urmare, detașarea lucrătorilor joacă un rol esențial în cadrul pieței interne, în special în ceea ce privește prestarea de servicii la nivel transfrontalier. Comisia s-a angajat să consolideze piața internă, ceea ce înseamnă, printre altele, că trebuie facilitată libertatea de a presta servicii, în general, și libertatea de a presta servicii a întreprinderilor care detașează lucrători, în special. Acest lucru este posibil numai în cazul în care cadrul legislativ ce reglementează detașarea lucrătorilor prevede norme clare, echitabile și aplicabile.

Propunerea Comisiei aduce trei schimbări principale Directivei din 1996:

- În primul rând, propunerea prevede că toate normele privind remunerarea din statul membru-gazdă se aplică lucrătorilor detașați în statul membru respectiv. Normele stabilite prin lege sau prin contractele colective de muncă universal aplicabile devin obligatorii pentru lucrătorii detașați în toate sectoarele economice. În cazul în care statele membre, în conformitate cu normele și practicile lor naționale, impun întreprinderilor să încheie subcontracte numai cu întreprinderi care le oferă lucrătorilor aceleași condiții de remunerare care se aplică și în cazul contractantului, propunerea le permite statelor membre să aplice aceste norme și întreprinderilor care detașează lucrători pe teritoriul lor.