Raportul special Sistemul de identificare 
a parcelelor agricole este 
un instrument util pentru 
a stabili eligibilitatea 
terenurilor agricole, dar 
gestionarea sa ar mai putea 
fi îmbunătățită RO 2016  nr. 25
CURTEA DE
CONTURI
EUROPEANĂ

CURTEA EUROPEANĂ DE CONTURI  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBOURG
Tel. +352 4398-1
Întrebări:  eca.europa.eu/ro/Pages/ContactForm.aspx
Website:  eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditorsECA
Numeroase alte informații despre Uniunea Europeană sunt disponibile pe internet pe serverul Europa (http://europa.eu).
Luxemburg: Oficiul pentru Publicații al Uniunii Europene, 2016
Print ISBN 978-92-872-5953-0 ISSN 1831-0966 doi:10.2865/927527 QJ-AB-16-025-RO-C
PDF ISBN 978-92-872-5950-9 ISSN 1977-5806 doi:10.2865/940568 QJ-AB-16-025-RO-N
EPUB ISBN 978-92-872-5970-7 ISSN 1977-5806 doi:10.2865/3855 QJ-AB-16-025-RO-E
© Uniunea Europeană, 2016
Reproducerea textului este autorizată cu condiția menționării sursei.
Pentru utilizarea sau reproducerea în orice fel a imaginilor de la paginile 17, 18, 19, 22 și 23, care nu sunt proprietatea 
Curții de Conturi Europene, trebuie să se solicite acordul direct de la deținătorul drepturilor de autor.
Sistemul de identificare 
a parcelelor agricole este 
un instrument util pentru 
a stabili eligibilitatea 
terenurilor agricole, dar 
gestionarea sa ar mai 
putea fi îmbunătățită
[prezentat în temeiul articolului 287 alineatul (4)  
al doilea paragraf TFUE ]Raportul specialRO 2016  nr. 25
02
 Echipa de audit
Rapoartele speciale ale Curții de Conturi Europene prezintă rezultatele unor audituri de conformitate sau ale unor 
audituri ale performanței care au ca obiect domenii specifice ale bugetului sau aspecte specifice legate de gestiu -
ne. Curtea selectează și concepe aceste sarcini de audit astfel încât impactul lor să fie maxim, luând în considerare 
riscurile existente la adresa performanței sau a conformității, nivelul de venituri sau de cheltuieli implicat, schimbările 
preconizate și interesul existent în mediul politic și în rândul publicului larg.
Acest audit al performanței a fost efectuat de Camera de audit I – condusă de domnul Phil Wynn Owen, membru al 
Curții de Conturi Europene – cameră specializată pe domeniile aferente utilizării sustenabile a resurselor naturale. 
Auditul a fost condus de domnul Nikolaos Milionis, membru al Curții de Conturi Europene, acesta fiind sprijinit de 
o echipă formată din: Ioulia Papatheodorou, șef de cabinet; Kristian Sniter, atașat în cadrul cabinetului; Helder Faria 
Viegas, manager principal; Jan Huth, coordonator, și Ramona Bortnowschi, coordonator adjunct. Echipa de audit 
a fost formată din Marius Cerchez, Jindrich Dolezal, Blanka Happach, Christine Kleinsasser, Sven Kölling, Ioannis Papa -
dakis, Roberto Resegotti, Bruno Scheckenbach și Maciej Szymura, auditori. Sprijinul lingvistic a fost asigurat de Tom 
Everett și Michael Pyper, iar asistența în materie de secretariat a fost furnizată de Monika Schmidt.
De la stânga la dreapta : I. Papadakis, I. Papatheodorou, H. Faria Viegas, N. Milionis, M. Szymura, 
J. Huth, K. Sniter, R. Bortnowschi, R. Resegotti.
03
 Cuprins
Puncte
 Glosar
I-IV Sinteză
1-7 Introducere
1-3 Prezentare generală
4-7 Specificațiile sistemului LPIS
8-12 Sfera, obiectivele și abordarea auditului
13-33 Partea I - În pofida bunelor rezultate obținute în implementarea sistemelor LPIS, 
există în continuare loc de ameliorare
14-15 S-au obținut rezultate bune în implementarea sistemelor LPIS
16-20 În cea mai mare parte, imaginile ortofoto erau actualizate
21-25 Fotointerpretarea nu era întotdeauna fiabilă sau concludentă
26-28 Sistemul proporțional nu a fost întotdeauna aplicat în mod fiabil
29 Instrumente semi-automate de detecție erau în curs de testare, dar nu erau încă operaționale
30-31 Unele sisteme LPIS conțineau informații care arătau dacă terenul se afla efectiv la dispoziția 
fermierului
32-33 Nu existau informații suficiente pentru o evaluare completă a raportului cost-eficacitate aferent 
implementării sistemelor LPIS
34-55 Partea II - Sistemele LPIS erau în curs de adaptare în vederea îndeplinirii cerințelor 
prevăzute de reforma PAC
35-43 Adaptarea sistemelor LPIS de către statele membre la cerințele în materie de „înverzire” 
a înregistrat progrese, dar nu era încă finalizată
44-55 Simplificarea este în curs, dar reprezintă în continuare o provocare
04 Cuprins 
56-72 Partea III - Modul în care Comisia monitorizează sistemele LPIS s-a îmbunătățit, 
dar nu se pune un accent suficient pe performanța sistemului
57-59 Orientările Comisiei referitoare la LPIS s-au îmbunătățit comparativ cu perioada PAC anterioară
60-64 Planurile de acțiune și corecțiile financiare au abordat deficiențele din sistemele LPIS
65-69 Fiabilitatea rezultatelor obținute în urma exercițiilor de evaluare a calității LPIS a fost afectată de 
deficiențe metodologice și de aplicare
70-72 Rezultatele obținute în urma evaluării calității nu au fost utilizate într-o măsură suficientă pentru 
a îmbunătăți calitatea datelor din sistemele LPIS
73-80 Concluzii și recomandări
 Anexa  I —  Straturile din LPIS, așa cum sunt indicate la articolul 5 alineatele (1) și (2) din 
Regulamentul (UE) nr. 640/2014
 Anexa  II —  Exercițiul de evaluare a calității din 2015: elemente de calitate per clasă de 
conformitate
 Răspunsurile Comisiei
05
 Glosar
Activitate agricolă : (i) producția, creșterea sau cultivarea de produse agricole și deținerea de animale în scopuri 
agricole; (ii) menținerea unei suprafețe agricole într-o stare care o face adecvată pentru pășunat sau cultivare sau 
(iii) desfășurarea unei activități minime, definite de către statele membre, pe suprafețele agricole menținute în mod 
natural într-o stare adecvată pentru pășunat sau pentru cultivare.
Actualizarea sistemelor LPIS : activitățile legate de sistemele LPIS întreprinse de statele membre pentru 
a înregistra schimbările de pe teren de-a lungul timpului, de exemplu prin delimitarea corectă a parcelelor agricole, 
prin determinarea gradului de eligibilitate a terenului agricol, prin delimitarea suprafețelor neeligibile, prin definirea 
categoriilor cărora li se aplică sistemul proporțional pentru fiecare parcelă de referință etc. Sunt incluse aici și 
activitățile întreprinse de către statele membre pentru a se asigura că sistemele lor LPIS îndeplinesc cele mai recente 
cerințe tehnice și de reglementare.
Agenție de plăți : un organism dintr-un stat membru, responsabil de gestionarea subvențiilor agricole.
Centrul Comun de Cercetare al Comisiei Europene (JRC) : serviciul științific intern al Comisiei Europene, în cadrul 
căruia oameni de știință desfășoară activități de cercetare și oferă consultanță științifică independentă și asistență 
pentru politicile urmărite de UE. „Unitatea MARS” din cadrul JRC elaborează și actualizează metodologia de evaluare 
a calității.
Cerere de ajutor în format electronic cu informații geospațiale : un formular de cerere de ajutor prestabilit 
și materialele grafice corespunzătoare pentru fermieri, puse la dispoziție prin intermediul unei interfețe 
computerizate bazate pe informații geografice, astfel cum se prevede la articolul 72 alineatul (3) din Regulamentul 
(UE) nr. 1306/20131, formularul fiind folosit pentru prelucrarea datelor spațiale și alfanumerice privind suprafețele 
declarate.
Controale administrative : controale formalizate și automate, desfășurate de agențiile de plăți cu privire la toate 
cererile, cu scopul de a verifica eligibilitatea și de a detecta eventualele nereguli.
Control la fața locului : verificare efectuată de inspectorii agenției de plăți cu privire la legalitatea și regularitatea 
operațiunilor de ajutor pe suprafață; aceasta implică o vizită la solicitanți sau examinarea unor imagini satelitare 
recente ale parcelelor (teledetecția). Aceste controale sunt efectuate anual și în mod sistematic pe un anumit 
eșantion de exploatații agricole. În ceea ce privește principalele scheme de plăți și cerințele aferente acestora, de 
exemplu pentru schema de plată de bază, pentru schema de plată unică pe suprafață sau pentru cea mai mare parte 
a măsurilor de dezvoltare rurală, 5 % din totalul beneficiarilor fac obiectul controalelor la fața locului.
Declarația de asigurare : rezultatul exercițiului anual de audituri financiare și de conformitate prin care Curtea 
examinează fiabilitatea conturilor UE și regularitatea operațiunilor subiacente acestora. Constatările și concluziile 
declarației de asigurare sunt publicate în raportul anual al Curții.
Direcția Generală Agricultură și Dezvoltare Rurală din cadrul Comisiei Europene (DG Agricultură și 
Dezvoltare Rurală) : această direcție este responsabilă pentru punerea în aplicare a politicii agricole și de 
dezvoltare rurală, inclusiv pentru sprijinul acordat exploatațiilor agricole, măsurile de piață, dezvoltarea rurală, 
politica privind calitatea, chestiuni financiare și juridice, analiză și evaluare, precum și pentru relațiile internaționale 
legate de agricultură.
Ecocondiționalitate : un mecanism care obligă fermierii să respecte o serie de norme de bază legate de mediu, 
de sănătatea publică, de sănătatea și de bunăstarea animalelor și/sau de gospodărirea terenurilor dacă doresc să 
primească valoarea integrală a plăților.
1 Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 privind finanțarea, gestionarea și monitorizarea 
politicii agricole comune și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 352/78, (CE) nr. 165/94, (CE) nr. 2799/98, (CE) nr. 814/2000, (CE) nr. 1290/2005 și (CE) 
nr. 485/2008 ale Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 549).
06 Glosar 
Element de calitate : una dintre cele șase componente specifice utilizate pentru a evalua calitatea unui sistem LPIS 
și pentru a identifica deficiențele acestuia [articolul 6 din Regulamentul (UE) nr. 640/2014].
Exercițiul de evaluarea a calității : un exercițiu anual prin care statele membre sau regiunile testează fiabilitatea 
datelor din LPIS pe baza anumitor elemente de calitate. Metodologia de evaluare a calității este elaborată și 
perfecționată de JRC. Rezultatele acestui exercițiu sunt monitorizate de DG Agricultură și Dezvoltare Rurală.
Fondul european de garantare agricolă (FEGA) : acest fond pune la dispoziție finanțare pentru plățile directe 
către fermieri, pentru gestionarea piețelor agricole și pentru o serie de alte obiective, cum ar fi măsuri veterinare și 
fitosanitare, programe alimentare și activități de informare.
Iarbă sau alte plante furajere erbacee : toate plantele erbacee care se găsesc în mod obișnuit pe pășunile naturale 
sau care, în statul membru în cauză, sunt incluse în mod normal în amestecurile de semințe pentru pășuni sau 
pajiști, indiferent dacă acestea sunt sau nu utilizate pentru pășunatul animalelor.
Imagini ortofoto : imagini aeriene sau satelitare orto-rectificate (distorsiuni corectate).
Măsuri de agromediu și climă : măsurile de agromediu și climă se numără printre cele mai importante măsuri de 
dezvoltare rurală dacă se iau în considerare alocările financiare de care acestea beneficiază din Fondul european 
agricol pentru dezvoltare rurală și au drept scop obținerea unor beneficii publice în materie de mediu și climă.
Nivelul de eroare estimat : cea mai bună estimare anuală a Curții cu privire la nivelul de eroare care afectează 
o clasă de plăți. Ea se calculează pe baza rezultatelor testelor efectuate pe un eșantion reprezentativ de operațiuni 
și este exprimată ca procent al plăților eronate din valoarea totală a plăților. Acest procent se situează, cu un grad de 
probabilitate de 95 %, într-un interval de încredere definit de o limită inferioară și de o limită superioară.
Parcelă agricolă : o suprafață continuă de pământ, care face obiectul unei declarații din partea unui singur fermier 
și pe care se cultivă o singură grupă de culturi.
Parcelă de referință : o suprafață delimitată din punct de vedere geografic, având un identificator unic, înregistrată 
în sistemul de identificare a parcelelor agricole menționat la articolul 70 din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013, cu un 
număr implicit de hectare potențial eligibile în cadrul unei anumite scheme de ajutor sau al unei anumite măsuri de 
sprijin.
Pășuni permanente și fânețe permanente (denumite împreună „pășuni permanente”) : terenuri consacrate 
producției de iarbă sau de alte plante furajere erbacee (cultivate sau spontane) care nu au făcut parte din sistemul 
de rotație a culturilor din exploatație timp de cel puțin cinci ani. Această noțiune poate include și alte specii, 
precum arbuștii și/sau arborii, bune pentru pășunat, cu condiția ca iarba și alte plante furajere erbacee să rămână 
predominante. Statele membre pot decide să includă în această definiție și terenurile bune pentru pășunat care 
fac parte din practici ancorate în obiceiurile locului, dar unde, în mod obișnuit, suprafețele de pășunat nu sunt 
predominant acoperite cu iarbă și cu alte plante furajere erbacee.
Schema de plată de bază : schemă agricolă care funcționează pe baza drepturilor la plată alocate fermierilor în 
primul an de aplicare a schemei și activate de aceștia în fiecare an.
07 Glosar 
Sistemul de identificare a parcelelor agricole (LPIS - Land Parcel Identification System ): un sistem de informații 
geografice care permite IACS să geolocalizeze, să afișeze și să integreze la nivel geografic datele sale constitutive, 
astfel cum se prevede la articolul 70 din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 și la articolul 5 din Regulamentul (UE) 
nr. 640/20142. Sistemul LPIS conține diferite seturi de date geografice provenind din surse multiple, care, împreună, 
formează un registru al tuturor suprafețelor agricole (parcelele de referință) dintr-un anumit stat membru și al 
suprafețelor maxime eligibile pentru diferitele scheme de sprijin ale UE din cadrul pilonilor 1 și 2 ai PAC. Un sistem 
LPIS conține elemente alfanumerice și grafice.
Sistemul integrat de administrare și control (IACS -  Integrated Administration and Control System ): un sistem 
integrat format din baze de date conținând informații privind exploatațiile, cererile, suprafețele agricole și drepturile 
la plată (în statele membre care aplică schema de plată unică). Aceste baze de date sunt utilizate pentru controalele 
administrative încrucișate cu privire la toate cererile de ajutor pentru majoritatea măsurilor FEGA (de exemplu: 
schema de plată unică, schema de plată unică pe suprafață sau alte plăți directe).
Strat din cadrul LPIS : reprezentarea vizuală a unui set de date geografice în orice interfață de hartă digitală. Din 
punct de vedere conceptual, un strat este un nivel de realitate geografică dintr-o anumită zonă.
Suită de teste executabile (ETS - Executable Test Suite ): o serie de secvențe de testare (elementele de calitate) 
care urmează să fie utilizate la testarea LPIS pentru a demonstra că sistemul prezintă un set specificat de 
comportamente.
Suprafața maximă eligibilă : numărul de hectare potențial eligibile în cadrul unei anumite scheme de ajutor sau al 
unei măsuri de sprijin. În contextul sistemelor LPIS, această suprafață este limitată, printre alți factori, de suprafața 
de referință a parcelei de referință.
Suprafață agricolă : orice suprafață de teren arabil, de pășune permanentă și de fâneață permanentă sau cultivată 
cu culturi permanente.
Suprafață declarată : suprafața totală declarată (de către toți fermierii) pe o parcelă de referință, care este utilizată 
pentru prelucrarea ulterioară de către agenția de plăți.
Vizite pe teren : vizite ad-hoc pe teren, desfășurate ca parte a unei actualizări sau a unei evaluări de calitate 
a sistemului LPIS, cu scopul de a se obține clarificări în cazul în care interpretarea imaginilor nu este suficientă 
pentru a evalua măsura în care o parcelă de referință este eligibilă.
Zonă de control în vederea evaluării calității sistemului LPIS : zonă selecționată în mod aleatoriu pentru 
inspecția realizată în cadrul evaluării de calitate, pentru care sunt disponibile imagini ortofoto naționale actualizate 
sau date cu o foarte înaltă rezoluție obținute prin teledetecție.
Zonă de interes ecologic : zonă desemnată în temeiul articolului 46 din Regulamentul (UE) nr. 1307/20133 în 
vederea obținerii unor beneficii pentru mediu, a îmbunătățirii biodiversității și a menținerii atractivității peisajelor. 
Zonele de acest tip pot include elemente de peisaj, fâșii de protecție, zone împădurite, pârloage, zone cu culturi 
fixatoare de azot etc.
2 Regulamentul delegat (UE) nr. 640/2014 al Comisiei din 11 martie 2014 de completare a Regulamentului (UE) nr. 1306/2013 al Parlamentului European și al 
Consiliului în ceea ce privește sistemul integrat de administrare și control și condițiile pentru refuzarea sau retragerea plăților și pentru sancțiunile 
administrative aplicabile în cazul plăților directe, al sprijinului pentru dezvoltare rurală și al ecocondiționalității (JO L 181, 20.6.2014, p. 48).
3 Regulamentul (UE) nr. 1307/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor norme privind plățile directe 
acordate fermierilor prin scheme de sprijin în cadrul politicii agricole comune și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 637/2008 al Consiliului și 
a Regulamentului (CE) nr. 73/2009 al Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 608).
08
 Sinteză
I
Un sistem de identificare a parcelelor agricole (LPIS - Land Parcel Identification System ) este un sistem informatic 
bazat pe imagini aeriene sau satelitare care înregistrează toate parcelele agricole dintr-un stat membru. Este vorba 
de un mecanism de control esențial în cadrul politicii agricole comune (PAC), conceput pentru a verifica eligibilita -
tea pentru subvențiile pe suprafață, care s-au ridicat la aproximativ 45,5 miliarde de euro în 2015. În declarația de 
asigurare a Curții de Conturi Europene (cunoscută și după acronimul său în limba franceză: DAS - déclaration d’assu -
rance ), s-a estimat că nivelul de eroare pentru Fondul european de garantare agricolă (FEGA) a fost de 2,9 % pentru 
exercițiul 2014 (2,2 %, dacă se exclud erorile legate de ecocondiționalitate). Aproape jumătate dintre erori erau 
legate de suprafață. De asemenea, sistemul LPIS joacă un rol din ce în ce mai important în verificarea conformității 
cu diferitele obligații legate de mediu. În cele 28 de state membre, funcționează în prezent 44 de sisteme LPIS națio -
nale sau regionale, acestea acoperind peste 135 de milioane de parcele de referință.
II
Curtea a examinat dacă sistemele LPIS erau bine gestionate de statele membre și dacă ele erau monitorizate în mod 
corespunzător de către Comisie. Au fost desfășurate vizite de audit la Comisia Europeană și în cinci state membre 
(acoperind șase sisteme LPIS). De asemenea, Curtea a trimis un chestionar tuturor statelor membre.
III
Concluzia Curții a fost că LPIS este un instrument util pentru a stabili eligibilitatea terenurilor agricole, dar că mai 
este loc de îmbunătățiri în ceea ce privește gestionarea sa. În ultimii ani, rezultatele declarațiilor de asigurare ale 
Curții au arătat că planurile de acțiune și corecțiile financiare au abordat deficiențele sistemelor LPIS în statele mem -
bre afectate. Există însă în continuare loc de îmbunătățiri. Astfel:
- Curtea a identificat o serie de deficiențe la nivelul proceselor LPIS, care afectează capacitatea statelor membre 
de a verifica în mod fiabil eligibilitatea terenurilor. Deși imaginile ortofoto din LPIS erau în cea mai mare parte 
actualizate, fotointerpretarea nu era întotdeauna fiabilă sau concludentă. Unele sisteme LPIS conțineau informa -
ții suplimentare privind proprietatea asupra terenurilor și drepturile obținute prin luarea în arendă, pentru a se 
asigura faptul că fiecare parcelă fusese declarată de fermierul îndreptățit la plată. În plus, statele membre nu au 
analizat raportul cost-eficacitate al sistemelor lor LPIS astfel încât să conceapă mai bine controalele aferente.
- Curtea a constatat că statele membre au făcut progrese în ceea ce privește modificarea sistemelor lor LPIS 
pentru a răspunde cerințelor PAC pentru perioada 2014-2020. Totuși, sistemele nu erau încă complet adaptate la 
cerințele în materie de „înverzire”. Unele dintre eforturile Comisiei de a simplifica PAC au avut rezultate mixte.
- Orientările îmbunătățite referitoare la LPIS, auditurile periodice, urmărirea modului în care statele membre și-au 
implementat planurile de acțiune și corecțiile financiare au permis consolidarea rolului de monitorizare al Co -
misiei. Cu toate acestea, fiabilitatea exercițiului anual de evaluare a calității care vizează eficacitatea sistemelor 
LPIS în statele membre a fost afectată de deficiențe ale metodologiei aplicate și de insuficiența controalelor și 
a urmăririi ulterioare asigurate de Comisie.
09 Sinteză 
IV
În urma observațiilor sale de audit, Curtea a formulat următoarele recomandări:
(a) Pe baza unei analize cuantificate a raportului costuri-beneficii și pe baza unei evaluări a riscurilor, statele 
membre ar trebui să își intensifice eforturile pentru a crește fiabilitatea datelor (ameliorând procesul de actuali -
zare, clarificând condițiile de utilizare a sistemului proporțional și verificând dacă terenurile se află la dispoziția 
fermierilor).
(b) Cu sprijinul Comisiei, statele membre ar trebui să elaboreze și să instituie un cadru pentru evaluarea costurilor 
de funcționare și de actualizare a sistemelor lor LPIS, astfel încât să poată măsura performanța acestora și rapor -
tul cost-eficacitate al îmbunătățirilor aduse sistemelor.
(c) Statele membre ar trebui să se asigure că, utilizând sistemele LPIS, identifică și înregistrează în mod fiabil și mo -
nitorizează apoi în mod eficace zonele de interes ecologic, pășunile permanente și categoriile noi de terenuri.
(d) Comisia ar trebui să reexamineze actualul cadru juridic aferent LPIS cu scopul de a simplifica și de a raționaliza 
unele dintre norme pentru următoarea perioadă PAC.
(e) Comisia ar trebui să procedeze la o analiză costuri-beneficii pentru a stabili dacă reprezentativitatea eșantioa -
nelor selectate pentru exercițiile de evaluare a calității ar putea fi îmbunătățită astfel încât să fie obținută o mai 
bună acoperire a populației de parcele din LPIS.
(f) Comisia ar trebui să amelioreze modul în care monitorizează rezultatele exercițiului de evaluare a calității, ana -
lizând eventualele inconsecvențe în raportarea rezultatelor acestuia, asigurând urmărirea lor, oferind feedback 
statelor membre și asigurându-se că sunt elaborate și executate planuri de acțiuni de remediere atunci când 
este necesar.
10
 Introducere
Prezentare generală
01 
Prin intermediul Fondului european de garantare agricolă (FEGA), politica agri -
colă comună (PAC) finanțează plățile directe către fermieri și măsurile de răspuns 
la instabilitățile pieței sau la provocările de mediu („pilonul 1”). De asemenea, 
PAC cofinanțează programele de dezvoltare rurală ale statelor membre ale UE 
(„pilonul 2”) prin intermediul Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală 
(FEADR). Reformele aduse politicii agricole comune pentru perioada 2014-2020 își 
propun să asigure plăți directe mai bine direcționate, mai echitabile și mai „verzi” 
(care acordă o atenție sporită mediului înconjurător).
02 
Pentru a se asigura că plățile sunt efectuate în conformitate cu normele, PAC se 
bazează pe Sistemul Integrat de Administrare și Control (IACS - Integrated Admi -
nistration and Control System ), acesta fiind un set cuprinzător de controale admi -
nistrative și la fața locului privind cererile de ajutor. Sistemul IACS este adminis -
trat de statele membre. Sistemul de identificare a parcelelor agricole (LPIS - Land 
Parcel Identification System ) este o componentă-cheie a IACS. Este vorba de un 
sistem informatic bazat pe imagini ortofoto (imagini aeriene sau satelitare) care 
înregistrează toate parcelele agricole dintr-un stat membru. LPIS are două scopuri 
principale: localizarea clară a tuturor terenurilor agricole eligibile din parcelele de 
referință și calcularea suprafeței maxime eligibile a acestora. Sistemul LPIS este 
utilizat pentru verificarea încrucișată efectuată în cadrul procedurilor de control 
administrativ și servește drept bază pentru controalele la fața locului desfășurate 
de agenția de plăți4.
03 
Sistemele LPIS au fost concepute inițial pentru controalele referitoare la ajutoa -
rele pe suprafață, care, în prezent5, reprezintă plăți de până la 40 de miliarde de 
euro pentru pilonul 1 din cadrul PAC6 și de aproximativ 5,5 miliarde de euro pen -
tru pilonul 2 din cadrul PAC7. Unele state membre au recurs la sistemele lor LPIS 
și pentru a verifica dacă fermierii au respectat anumite norme de mediu în cadrul 
ecocondiționalității sau al schemelor de dezvoltare rurală legate de suprafață, 
cum ar fi măsurile de agromediu și cele de sprijin pentru zonele defavorizate. În 
cadrul PAC 2014-2020, o parte a ajutoarelor directe pentru fermieri va fi acordată 
cu condiția aplicării unor practici agricole benefice pentru climă și mediu. Unele 
dintre aceste noi obligații de ecologizare sau de „înverzire” (a se vedea punctul 35 
din partea II) urmează să fie monitorizate cu ajutorul sistemului LPIS.4 Pentru PAC 2007-2013, nucleul 
legislației aferente LPIS este 
reprezentat de articolul 17 din 
Regulamentul (CE) nr. 73/2009 
al Consiliului din 19 ianua -
rie 2009 de stabilire a unor 
norme comune pentru 
sistemele de ajutor direct 
pentru agricultori în cadrul 
politicii agricole comune și de 
instituire a anumitor sisteme de 
ajutor pentru agricultori, de 
modificare a Regulamentelor 
(CE) nr. 1290/2005, (CE) 
nr. 247/2006, (CE) nr. 378/2007 și 
de abrogare a Regulamentului 
(CE) nr. 1782/2003 (JO L 30, 
31.1.2009, p. 16), pe de o parte, 
și de articolul 6 din Regulamen -
tul (CE) nr. 1122/2009 al 
Comisiei din 30 noiembrie 2009 
de stabilire a normelor de 
aplicare a Regulamentului (CE) 
nr. 73/2009 al Consiliului în ceea 
ce privește ecocondiționalita -
tea, modularea și sistemul 
integrat de administrare și 
control în cadrul schemelor de 
sprijin direct pentru agricultori 
prevăzute de regulamentul 
respectiv, precum și de aplicare 
a Regulamentului (CE) 
nr. 1234/2007 al Consiliului în 
ceea ce privește ecocondiționa -
litatea în cadrul schemei de 
sprijin prevăzute pentru 
sectorul vitivinicol, pe de altă 
parte; pentru perioada 2014-
2020, se aplică articolul 70 din 
Regulamentul (UE) 
nr. 1306/2013 și articolele 5 și 6 
din Regulamentul (UE) 
nr. 640/2014.
5 Conform cifrelor din bugetul 
general al UE pentru exercițiul 
financiar 2015.
6 Creditele de plată acoperă cea 
mai mare parte a liniei 
bugetare 05 03 01 01 - Schema 
de plată unică - 28 342 de 
milioane de euro și a lini -
ei 05 03 01 02 - Schema de plată 
unică pe suprafață - 7 806 mili -
oane de euro și acoperă în 
totalitate liniile 05 03 01 03-
05 03 03 - Alte ajutoare directe, 
ridicându-se la o valoare totală 
de 4 328 de milioane de euro 
per ansamblu [plăți redistributi -
ve, programul specific pentru 
regiunile ultraperiferice, 
ajutorul pe suprafață pentru 
bumbac și sprijinul parțial 
specific (articolul 68)].
7 Schemele de dezvoltare rurală 
legate de suprafață din cadrul 
liniei bugetare 
05 04 - Dezvoltare rurală 
reprezintă aproximativ 
jumătate din creditele de plată 
în valoare de 11 162 de 
milioane de euro.
11 Introducere 
Specificațiile sistemului LPIS
04 
Sistemul LPIS funcționează pe baza parcelelor de referință. O parcelă de referință 
este o suprafață agricolă delimitată geografic, având un identificator unic8. Fermi -
erii trebuie să examineze cu atenție fiecare hartă și să identifice și să excludă din 
cererea lor toate terenurile necultivate și elementele neeligibile de pe parcele, 
cum ar fi clădirile, curțile fermelor, arbuștii, drumurile, pădurile, lacurile etc.
05 
Specificațiile tehnice ale sistemului LPIS variază de la un stat membru la altul, 
întrucât există diferite tipuri de parcelă de referință (a se vedea tabelul 1 ). Princi -
palele tipuri sunt prezentate pe scurt în continuare.8 A se vedea articolul 2 
alineatul (25) și articolul 5 
alineatul (1) din Regulamentul 
(UE) nr. 640/2014, precum și 
articolul 4 alineatul (1) litera (e) 
din Regulamentul (UE) 
nr. 1307/2013.Tabelul 1Caracteristici ale diferitelor tipuri de parcele de referință
Parcelă agricolă Parcelă cadastrală Bloc al fermierului Bloc fizic/topografic
Caracteristici 
principale- o singură grupă de culturi
- un singur fermier- unul sau mai mulți fermieri
- bazată pe proprietatea 
asupra terenurilor
- una sau mai multe grupe de 
culturi- un singur fermier
- una sau mai multe grupe de 
culturi
- nu există granițe naturale- unul sau mai mulți fermieri
- zonă delimitată de anumite 
elemente (precum șanțuri, 
garduri vii, ziduri etc.)
- una sau mai multe grupe de 
culturi
Principala sursă 
de dateCererea fermierului Registrul cadastral, cartea 
funciarăCererea fermierului Clasificare administrativă
Sursa:  Curtea de Conturi Europeană și Comisia Europeană (JRC).

12 Introducere 
06 
 Belgia, Germania și Regatul Unit dispun de câte un sistem LPIS pentru fiecare 
regiune. Toate celelalte state membre ale UE au un sistem LPIS care acoperă 
întregul teritoriu al țării respective. În prezent, există în total 44 de sisteme LPIS, 
conținând peste 135 de milioane de parcele de referință (a se vedea figura 1 ).
07 
Sistemele LPIS sunt gestionate de către statele membre, care sunt responsabile 
pentru calitatea datelor introduse în sistemele lor. Comisia are un rol de moni -
torizare. Ea oferă îndrumări și sprijin statelor membre, auditează eficacitatea 
sistemelor LPIS ale acestora, poate aplica corecții financiare dacă există deficiențe 
în controalele cu privire la LPIS și urmărește modul de punere în aplicare a planu -
rilor de acțiune. De asemenea, Comisia a instituit un exercițiu de evaluare a cali -
tății sistemelor LPIS, în cadrul căruia statele membre au obligația de a testa anual 
calitatea acestor sisteme. Figura 1Tipurile de sistem LPIS utilizate în UE
Sursa:  Curtea de Conturi Europeană, pe baza rapoartelor elaborate în urma exercițiilor de evaluare a calității sistemelor LPIS desfășurate în 2014 și 
în 2015. 
 
  
Parcelă agricolă
Parcelă cadastrală
Bloc al fermierului
Bloc /f_izic/topogra/f_ic
13
 Sfera, obiectivele și 
abordarea auditului
08 
Scopul acestui audit a fost de a se stabili dacă sistemele de identificare a parcele -
lor agricole implementate în cadrul politicii agricole comune răspundeau scopu -
lui în care au fost create.
09 
În acest sens, Curtea a căutat să răspundă la următoarea întrebare generală de 
audit:
Sunt sistemele LPIS bine gestionate?
10 
Pentru a răspunde la această întrebare, Curtea a analizat dacă sistemele LPIS au 
permis statelor membre să verifice în mod fiabil suprafața măsurată și eligibi -
litatea terenurilor declarate de fermieri ( partea I  a prezentului raport) și dacă 
sistemele erau în curs de a fi adaptate pentru a îndeplini cerințele PAC pentru 
perioada 2014-2020, în special cerințele privind obligațiile în materie de ecolo -
gizare („înverzire”) și necesitatea de a se simplifica punerea în aplicare a politicii 
(partea II  a prezentului raport). Nu în ultimul rând, Curtea a examinat dacă Comi -
sia și-a îndeplinit în mod corespunzător rolul de monitorizare (partea III a prezen -
tului raport).
11 
Auditul a fost efectuat în perioada iulie 2015-aprilie 2016 și a inclus vizite la Comi -
sia Europeană și în cinci state membre [Austria, Germania (Saarland și Renania de 
Nord-Westfalia), Irlanda, Polonia și Regatul Unit (Scoția)]. Aceste state membre au 
fost selectate pe baza sumelor plătite fermierilor lor, a sistemului lor de parcele 
de referință și a acoperirii auditurilor recente desfășurate atât de Curte, cât și de 
Comisie. În fiecare stat membru, s-au realizat interviuri, au fost analizate proce -
duri și date și a fost testat un eșantion de parcele pentru a se verifica fiabilitatea 
datelor stocate în sistem. În total, au fost verificate pe ecran peste 400 de parcele 
de referință9, în prezența autorităților naționale, și peste 100 dintre aceste parcele 
au fost vizitate la fața locului10. Eșantionul Curții a fost selectat pe baza unei ana -
lize a riscurilor, urmărindu-se identificarea unor posibile domenii de îmbunătățire 
a sistemelor LPIS.
12 
De asemenea, Curtea a trimis un chestionar statelor membre, acoperind toate 
cele 44 de sisteme LPIS, cu scopul de a obține date și informații esențiale cu 
privire la structura și la implementarea acestor sisteme. Pe lângă aceasta, Curtea 
a realizat o analiză documentară a constatărilor anterioare de audit formulate 
atât de Curtea însăși, cât și de Comisia Europeană, și a examinat o serie de studii 
anterioare existente. S-a procedat, de asemenea, la examinări documentare și 
pentru a analiza informații suplimentare privind sistemele LPIS implementate de 
statele membre sau de regiunile în care nu s-au efectuat vizite în cadrul auditului. 
Nu în ultimul rând, Curtea a purtat discuții cu reprezentanți ai Comisiei și a anali -
zat diverse documente relevante în acest context.9 Această cifră nu include toate 
parcelele de referință analizate 
pe ecran în Renania de 
Nord-Westfalia. În acest caz, 
echipa de audit a avut acces 
nelimitat – înainte, în timpul și 
după vizita de audit – la 
o versiune de tip read-only  
a sistemului.
10 Prin vizitele la fața locului s-a 
urmărit, în principal, să se 
evalueze dacă suprafața 
agricolă eligibilă a fost 
determinată în mod corect și 
dacă exista o coerență între 
informațiile înregistrate în 
sistemul LPIS respectiv și 
starea reală a parcelei de 
referință.
14
 Partea I
În pofida bunelor rezultate obținute în 
implementarea sistemelor LPIS, există în 
continuare loc de ameliorare
13 
Pentru a putea servi scopului preconizat, datele din sistemele LPIS trebuie să fie 
actualizate, fiabile și complete, astfel încât să se asigure eficacitatea controale -
lor administrative. Statele membre trebuie să își actualizeze periodic imaginile 
ortofoto și să le evalueze în mod corect. În cazul în care fotointerpretarea nu este 
concludentă, statele membre ar trebui să aibă în vedere, pe baza unei evaluări 
a riscurilor și a costurilor legate de controalele suplimentare, efectuarea de vizite 
la parcelele în cauză, cu scopul de a stabili în mod corect suprafața maximă eligi -
bilă a acestora. Toate informațiile relevante pentru a evalua eligibilitatea tere -
nurilor ar trebui să fie incluse în LPIS. De asemenea, cu sprijinul Comisiei, statele 
membre trebuie să colecteze informații referitoare la performanța sistemelor 
LPIS, astfel încât să poată evalua costul unor îmbunătățiri suplimentare în raport 
cu beneficiile așteptate în urma acestora.
S-au obținut rezultate bune în implementarea 
sistemelor LPIS
14 
În contextul declarației sale de asigurare anuale, Curtea a examinat cu regularita -
te implementarea sistemelor LPIS în statele membre. Cu condiția ca informațiile 
grafice incluse în sistemele LPIS să fie actualizate și analizate în mod corespunză -
tor, aceste sisteme contribuie în mod semnificativ la prevenirea și la detectarea 
erorilor legate de suprafața declarată în cererile de ajutor. Datorită orientărilor 
îmbunătățite emise de către Comisie (a se vedea punctele 57-59), dar și planurilor 
de acțiune instituite de Comisie și de statele membre (a se vedea punctele 60-61), 
fiabilitatea datelor conținute în sistemele LPIS s-a ameliorat în mod constant în 
ultimii ani. Acțiunile de remediere întreprinse au dus la excluderea de suprafețe 
neeligibile din LPIS în mai multe state membre, iar Comisia a impus corecții finan -
ciare importante (a se vedea punctele 62-64).
15 
Ca parte a exercițiului aferent declarației sale de asigurare, Curtea estimează, 
pentru fiecare exercițiu, nivelul de eroare care afectează FEGA. Pentru 2014, pe 
baza celor 183 de operațiuni auditate, acest nivel a fost estimat la 2,9 %11. Chiar 
dacă depășește pragul de semnificație de 2 %, nivelul estimat de eroare rămâne 
totuși apropiat de acesta. Erorile legate de suprafață au reprezentat 44 % din 
nivelul de eroare estimat pentru FEGA pentru exercițiul 2014. Pentru jumătate 
dintre aceste erori, supradeclararea se situa sub 2 %, impactul lor asupra nivelului 
global de eroare estimat fiind așadar doar unul redus.
În cea mai mare parte, imaginile ortofoto erau 
actualizate
16 
Statele membre trebuie să își actualizeze periodic sistemele LPIS pentru a fi în 
măsură să verifice că fermierii primesc plăți doar pentru suprafețele agricole 
eligibile. Având în vedere posibilitatea unor schimbări de origine naturală sau 11 Dacă se exclud erorile legate 
de ecocondiționalitate, nivelul 
de eroare estimat pentru FEGA 
pentru exercițiul 2014 a fost de 
2,2 %.
15
Partea I – În pofida bunelor rezultate obținute în implementarea 
sistemelor LPIS, există în continuare loc de ameliorare
antropică ale parcelelor, statele membre își concentrează eforturile în principal 
asupra reînnoirii frecvente a imaginilor ortofoto și asupra introducerii lor cu 
promptitudine în sistemele LPIS. Acest demers este necesar pentru a se asigura 
faptul că sistemul reflectă în mod fiabil și corect condițiile specifice de la fața 
locului.
17 
Imaginile ortofoto depășite implică riscul ca datele din LPIS să nu mai fie exac -
te. Comisia a recomandat ca, în principiu, setul de date din LPIS să fie actualizat 
o dată la trei-cinci ani12, astfel încât sistemul să reflecte situația de pe teren. În 
ceea ce privește un număr semnificativ de parcele din Scoția, Curtea a constatat 
că imaginile din LPIS nu au fost întotdeauna reînnoite la fiecare cinci ani (a se 
vedea caseta 1 ).12 Raportul anual de activitate pe 
2014 al DG Agricultură și 
Dezvoltare Rurală, raport final, 
anexa 10, partea 3.2, ABB 03: 
„Prin urmare, este necesar ca 
sistemele LPIS să fie 
actualizate; în acest scop, 
statele membre ar trebui să 
aibă în vedere o actualizare 
constantă a imaginilor 
ortofoto la fiecare trei-cinci 
ani, în funcție de evoluția 
terenurilor (intervenție umană 
sau nu).”
Exemplu de imagini ortofoto depășite în LPIS
În Scoția , Curtea a identificat imagini din 2008 și 2009, ele având deci o vechime de peste șapte ani. Autori -
tățile au estimat că imaginile a peste 35 000 de parcele din LPIS (6,9 % din total) fuseseră obținute înainte de 
2010.Caseta 1
18 
În cursul auditului, Curtea a identificat bune practici în ceea ce privește obține -
rea periodică de imagini ortofoto pentru LPIS, de exemplu în Austria, Germania 
(Renania de Nord-Westfalia și Saarland) și Polonia.
19 
Anumite state membre au depus, în mod special, eforturi pentru a introduce în 
timp util în sistem noi seturi de imagini ortofoto. În 2015, Renania de Nord-West -
falia a introdus în sistemul său LPIS imagini ortofoto obținute în primăvara acelu -
iași an („imagini digitale aeriene provizorii”). Astfel de măsuri prompte contribuie 
la menținerea unui sistem actualizat și reduc numărul de recuperări laborioase și 
de durată în caz de schimbări intervenite în ceea ce privește eligibilitatea tere -
nurilor. În plus, imaginile ortofoto istorice sunt stocate în sistem și pot fi afișate 
pentru a arăta starea anterioară a unei parcele de referință din LPIS.
16
Partea I – În pofida bunelor rezultate obținute în implementarea 
sistemelor LPIS, există în continuare loc de ameliorare
20 
Curtea a constatat, în același timp, cazuri de întârzieri prelungite la introducerea 
noilor imagini ortofoto în LPIS. În Austria, acest exercițiu a durat peste un an. Și 
în Scoția au existat întârzieri semnificative13 în ceea ce privește actualizarea LPIS, 
cauzate în principal de lipsa de personal care să asigure fotointerpretarea, dar și 
de întârzieri la primirea noilor imagini ortofoto de la contractant.
Fotointerpretarea nu era întotdeauna fiabilă sau 
concludentă
21 
Pe lângă reînnoirea periodică a imaginilor ortofoto, interpretarea sistematică și 
exactă a noilor imagini este esențială pentru a se asigura înregistrarea corectă în 
LPIS a suprafeței agricole eligibile și excluderea corectă din sistem a suprafețelor 
neeligibile. Autoritățile naționale vor putea desfășura controale administrative 
fiabile privind cererile fermierilor numai în cazul în care pot interpreta corect 
imaginile pe care le primesc. Comisia recomandă ca, odată primite noile imagini 
ortofoto, autoritățile naționale să procedeze la o acțiune sistematică de fotointer -
pretare. Una dintre agențiile de plăți (Saarland) vizitate de Curte nu avea instituit 
un astfel de proces sistematic de interpretare a imaginilor.
22 
Auditul Curții a confirmat14 faptul că fotointerpretarea realizată în contextul 
actualizărilor LPIS nu a fost întotdeauna fiabilă, consecința fiind aceea că au fost 
înregistrate în sistem suprafețe maxime eligibile incorecte. În special, s-a obser -
vat că suprafețele sau elementele clar neeligibile nu au fost corect delimitate 
(a se vedea caseta 2 ).13 În ceea ce privește cele 
160 000 de parcele acoperite 
de zborurile efectuate în 2014, 
numai 90 000 de parcele 
fuseseră prelucrate până în 
octombrie 2015.
14 A se vedea în acest context și 
Raportul anual al Curții pe 
2014 și, în special, 
recomandarea 1 din 
capitolul 7: „Statele membre ar 
trebui să depună mai multe 
eforturi pentru a include în 
bazele lor de date LPIS 
informații fiabile și actualizate 
cu privire la dimensiunea și la 
eligibilitatea terenurilor 
agricole, în special a pășunilor 
permanente, precum și să 
analizeze și să utilizeze în mod 
sistematic toate informațiile 
disponibile în contextul 
controalelor administrative, 
inclusiv ortoimagini 
actualizate, pentru a evita 
efectuarea de plăți pentru 
terenuri neeligibile” (JO C 373, 
10.11. 2015).
17
Partea I – În pofida bunelor rezultate obținute în implementarea 
sistemelor LPIS, există în continuare loc de ameliorare
Exemple de evaluare incorectă a suprafețelor maxime eligibile care ar fi putut fi 
identificată prin fotointerpretare
Suprafața neeligibilă nu a fost evaluată în mod corect
În Saarland , Curtea a identificat parcele care au fost înregistrate ca fiind eligibile în întregime, deși era evi -
dent din imaginile nou-obținute că respectivele suprafețe erau, în cea mai mare parte, neeligibile (invadate de 
vegetație).Caseta 2
Imagine din sistemul LPIS din Saarland:
© Agenția de plăți din Saarland
Situația constatată la fața locului:
Sursa : Curtea de Conturi Europeană.© Agenția de plăți din ScoțiaÎn Scoția , Curtea a identificat suprafețe neeligibile înregistrate incorect în sistemul LPIS. De exemplu, o parce -
lă de referință formată parțial dintr-o pantă abruptă și teren stâncos fără acoperire cu vegetație figura ca fiind 
eligibilă în întregime. Săgețile roșii indică unele dintre zonele problematice.
18
Partea I – În pofida bunelor rezultate obținute în implementarea 
sistemelor LPIS, există în continuare loc de ameliorare
23 
Uneori, doar pe baza fotointerpretării, nu se poate evalua în mod exact eligibilita -
tea terenurilor din imaginile ortofoto. În cazul terenurilor arabile sau al pășunilor 
tipice, fotointerpretarea permite, în general, identificarea cu fiabilitate a supra -
feței eligibile în vederea înregistrării în LPIS. Acest lucru nu este însă întotdeauna 
valabil pentru anumite tipuri de pășuni, precum terenurile împădurite destinate 
pășunatului sau pășunile alpine (a se vedea caseta 3 ).Elemente neeligibile care nu au fost excluse în mod corespunzător
În Austria , un lac a fost delimitat incorect. De asemenea, parcela cuprindea o casă în suprafața maximă 
eligibilă.
În Irlanda , o parcelă a fost înregistrată în LPIS cu o suprafață maximă eligibilă de 1,4 ha după ce fermierul a de -
pus o cerere de modificare a suprafeței, în ciuda faptului că parcela includea o curte de fermă și un adăpost, 
fiind deci complet neeligibilă.
Curtea a identificat și în Renania de Nord-Westfalia  exemple de deficiențe la stabilirea suprafeței maxime 
eligibile corecte.Caseta 2
© Agenția de plăți din Austria (AMA)
19
Partea I – În pofida bunelor rezultate obținute în implementarea 
sistemelor LPIS, există în continuare loc de ameliorare
Doar pe baza fotointerpretării nu se pot obține întotdeauna rezultate concludente
În Scoția , Curtea a identificat parcele care fuseseră declarate ca terenuri împădurite destinate pășunatului 
(a se vedea imaginea din LPIS din stânga), dar care, de fapt, erau neeligibile pentru plată deoarece, pe aceste 
suprafețe, nu aveau loc activități de pășunat sau pășunatul era imposibil întrucât nu exista iarbă (a se vedea 
imaginea din LPIS din dreapta). Acest lucru putea fi confirmat doar în cursul unei vizite la fața locului. Parcelele 
au fost incluse incorect în suprafața maximă eligibilă și beneficiaseră de plăți în trecut.Caseta 3
Imagine din sistemul LPIS din Scoția:
© Agenția de plăți din Scoția
Situația constatată la fața locului:
Sursa:  Curtea de Conturi Europeană.
Imagine din sistemul LPIS din Scoția:
© Agenția de plăți din Scoția
Situația constatată la fața locului:
Sursa:  Curtea de Conturi Europeană.
20
Partea I – În pofida bunelor rezultate obținute în implementarea 
sistemelor LPIS, există în continuare loc de ameliorare
24 
În cazul în care există îndoieli cu privire la utilizarea efectivă a parcelelor — în 
special pășuni — în scopuri agricole, unele autorități din statele membre des -
fășoară vizite pe teren ca parte a procesului de actualizare pentru a confirma 
fotointerpretarea pe ecran. Curtea a remarcat eforturile depuse în acest sens în 
Austria (în cazul pășunilor alpine) și în Scoția, dar trebuie precizat că în Scoția 
există un număr important de astfel vizite (peste 76 000) care fuseseră progra -
mate pentru a se verifica dacă informațiile din LPIS erau actualizate, dar care nu 
fuseseră încă realizate, în principal din cauza lipsei de resurse.
25 
Deși vizitele ad-hoc pe teren sunt singura metodă prin care se poate asigura 
exactitatea informațiilor în cazul în care fotointerpretarea nu este concludentă, 
nu trebuie uitat că acestea au un anumit cost. Prin urmare, numărul și sfera aces -
tor vizite ar trebui să fie atent planificate, evaluându-se costul pe care îl implică 
un plus de exactitate în raport cu beneficiile preconizate în ceea ce privește 
regularitatea plăților.În anumite cazuri, eligibilitatea parcelei depinde de prezența sau nu a ierbii sub copaci sau sub alte tipuri de 
vegetație, ca de exemplu sub ferigi sau grozamă. În cazuri extreme, după cum s-a confirmat în Irlanda , aceste 
aspecte pot schimba în mod drastic evaluarea eligibilității, dar nu pot fi surprinse de fotointerpretare.
Ferigi cu iarbă dedesubt  
(suprafață eligibilă sau parțial eligibilă în Irlanda)
Sursa:  Curtea de Conturi Europeană.
Ferigi fără iarbă dedesubt  
(suprafață neeligibilă în Irlanda)
Sursa:  Curtea de Conturi Europeană.
Curtea a identificat și alte exemple de deficiențe privind parcele de pășune din Austria  și Renania de 
Nord-Westfalia .Caseta 3
21
Partea I – În pofida bunelor rezultate obținute în implementarea 
sistemelor LPIS, există în continuare loc de ameliorare
Sistemul proporțional nu a fost întotdeauna aplicat în 
mod fiabil
26 
Statele membre au opțiunea de a utiliza un sistem proporțional în LPIS pentru 
parcelele de referință cu pășuni permanente care conțin atât terenuri agricole 
eligibile, cât și elemente naturale neeligibile, cum ar fi arbuști, copaci, stânci, 
tufișuri sau plante joncacee. Pentru a determina suprafața eligibilă în cadrul par -
celelor de referință, statele membre stabilesc diferite intervale de procente de eli -
gibilitate, care afectează plata în consecință15. Acest sistem a fost creat cu scopul 
de a simplifica procesul de stabilire a suprafeței eligibile pe parcelele unde rata 
exactă de eligibilitate nu este evidentă. Construcțiile antropice, precum clădirile, 
drumurile permanente sau zidurile din beton, nu se încadrează în această cate -
gorie și trebuie să fie excluse și delimitate în LPIS înainte de a se aplica sistemul 
proporțional.
27 
În cazul aplicării sistemului proporțional, fotointerpretarea sau evaluarea automa -
tă – fără o analiză sau, acolo unde este necesar, fără o confirmare la fața locului – 
nu este de regulă suficientă pentru determinarea în mod fiabil a suprafețelor 
eligibile corecte. În cadrul auditului său, Curtea a vizitat o serie de parcele alpine 
din Austria16 și parcele de tip commonage  din Irlanda17, pentru care se aplicase 
sistemul proporțional. La fața locului, Curtea a observat că inspectorilor naționali 
și/sau persoanelor care realizaseră fotointerpretarea le-a fost dificil să delimiteze 
în mod coerent parcelele, să aplice intervalul de coeficienți de eligibilitate și să 
stabilească procentajele individuale de eligibilitate (a se vedea caseta 4 ). Autori -
tățile naționale nu elaboraseră strategii adecvate de gestionare a riscurilor, cum 
ar fi cataloage cuprinzătoare și ilustrative pentru aplicarea sistemului proporțio -
nal, cu o descriere clară și criterii de evaluare clare pentru fiecare interval, vizite la 
fața locului în toate cazurile în care există dubii sau instrumente tehnice comple -
mentare pentru rezolvarea acestor dificultăți în mod satisfăcător.
28 
Comisia recomandă statelor membre să dea dovadă de multă prudență atunci 
când evaluează pășuni cu un coeficient de eligibilitate mai mic de 50 %, întrucât 
în aceste cazuri există un risc ridicat de eroare18. În Austria, a fost pus în aplicare 
un sistem pentru calcularea suprafeței pășunilor alpine pe care sunt prezenți 
copaci, stânci și alte elemente. Atât sistemul proporțional aplicat în Austria, cât 
și cel aplicat în Irlanda permiteau coeficienți de eligibilitate scăzuți (a se vedea 
caseta 5  pentru un exemplu legat de Austria).15 Articolul 10 din Regulamentul 
delegat (UE) nr. 640/2014 al 
Comisiei.
16 Cinci pășuni alpine în regiunile 
Austria Inferioară, Stiria, 
Salzburg și Austria Superioară.
17 Patru parcele de tip 
commonage  din Irlanda, care 
sunt, de obicei, suprafețe mai 
mari de pășune deținute de 
mai multe persoane. Fiecare 
proprietar deține o cotă 
teoretică din suprafața totală.
18 Centrul Comun de Cercetare 
(JRC), Technical guidance on the 
pro rata system for permanent 
grassland  (Orientări tehnice 
privind aplicarea sistemului 
proporțional pentru pășunile 
permanente), DS-CDP-2015-06 
final.
22
Partea I – În pofida bunelor rezultate obținute în implementarea 
sistemelor LPIS, există în continuare loc de ameliorare
Exemplu de evaluare incorectă la aplicarea sistemului proporțional, care scoate la 
iveală limitările imaginilor din LPIS
În Irlanda , o parcelă de pășune acoperită parțial cu arbuști, copaci, ferigi și iarbă-neagră, înregistrată în LPIS 
ca fiind eligibilă în proporție de 90 %, a fost evaluată în cursul vizitei de audit ca fiind eligibilă numai în pro -
porție de 70 %, ceea ce înseamnă că este posibil ca o parte din plată să fi fost supraestimată.
Exemplu de parcelă cu coeficient de eligibilitate scăzut
O parcelă de referință împădurită (a se vedea imaginile de mai jos), unde exista puțină iarbă sub copaci, a fost 
înregistrată în sistemul LPIS din Austria  ca fiind eligibilă în proporție de 21 %. La fața locului, Curtea a consta -
tat că rata de eligibilitate fusese supraestimată.Caseta 4 Caseta 5Imagine din sistemul LPIS din Irlanda:
Imagine din sistemul LPIS din Austria:
© Agenția de plăți din Irlanda (DAFM) © Agenția de plăți din Austria (AMA)Situația constatată la fața locului:
Situația constatată la fața locului:
Sursa:  Curtea de Conturi Europeană. Sursa:  Curtea de Conturi Europeană.

23
Partea I – În pofida bunelor rezultate obținute în implementarea 
sistemelor LPIS, există în continuare loc de ameliorare
Instrumente semi-automate de detecție erau în curs de 
testare, dar nu erau încă operaționale
29 
O modalitate de a reduce riscul înregistrării incorecte a suprafețelor eligibile în 
LPIS și de a se obține rezultate mai obiective constă în elaborarea și aplicarea 
unor instrumente automate de detecție a schimbărilor. Plecând de la imaginile 
ortofoto, programele informatice pot ajuta la fotointerpretare, prin identificarea 
formelor, a obiectelor, a texturilor sau a relațiilor cu segmentele adiacente. State 
membre precum Austria și Irlanda aveau în vedere recurgerea la o serie de astfel 
de instrumente pentru interpretarea datelor din sistemele lor LPIS. Deși testele nu 
sunt deocamdată concludente (a se vedea caseta 6 ), Curtea ia notă de interesul 
manifestat față de îmbunătățirea în permanență a fiabilității datelor și față de 
utilizarea unor tehnici inovatoare, cu scopul de a se îmbunătăți fiabilitatea și de 
a se reduce costurile administrative.
Rezultatele obținute cu instrumentele semi-automate de detecție în Austria
În Austria , a fost realizat recent un studiu pentru a se testa fiabilitatea unui instrument semi-automat de 
detecție dezvoltat de Universitatea de Resurse Naturale și Științele Vieții din Viena. O comparație între re -
zultatele privind zonele eligibile înregistrate în sistemul LPIS din Austria (imaginea din stânga) și rezultatele 
obținute prin intermediul unui instrument semi-automat de detecție (imaginea din dreapta) arată diferențe 
semnificative.Caseta 6
Sursa:  ©Atzberger, C., The current capabilities of (semi-)automatic determination of pasture grazing areas using remote 
sensing , Viena, 2014.

24
Partea I – În pofida bunelor rezultate obținute în implementarea 
sistemelor LPIS, există în continuare loc de ameliorare
Unele sisteme LPIS conțineau informații care arătau 
dacă terenul se afla efectiv la dispoziția fermierului
30 
Pentru a putea beneficia de orice fel de plată agricolă, fermierii trebuie să aibă la 
dispoziție suprafața declarată (de exemplu, printr-un drept de proprietate asupra 
acesteia sau prin drepturi obținute prin luarea în arendă). Dacă fermierii nu sunt 
solicitați să furnizeze dovezi privind drepturile legale asupra terenurilor pe care le 
declară, atunci există riscul ca ei să primească plăți pentru terenuri care nu se află 
la dispoziția lor, ca de exemplu pentru terenuri aflate în proprietate publică sau 
pentru terenuri private care aparțin altor entități. Deși acest lucru nu este solicitat 
prin legislația UE, Curtea consideră că este o bună practică, ori de câte ori este 
fezabil și eficace din punctul de vedere al costurilor, să se completeze sistemul 
LPIS cu informații care să arate că parcelele vizate se află la dispoziția fermierilor. 
Astfel, statele membre ar putea efectua verificări încrucișate între astfel de infor -
mații și cererile de ajutor, așa cum se întâmplă în Scoția (a se vedea caseta 7 ).
Bune practici în ceea ce privește verificarea dovezilor referitoare la dreptul de 
utilizare a terenului
În Scoția , orice schimbare declarată la nivelul proprietății sau al dreptului de utilizare a parcelelor trebuie să 
fie susținută cu documente justificative adecvate semnate de ambele părți implicate în transfer. În mod simi -
lar, pentru toate parcelele nou-declarate trebuie să fie prezentate documente care să dovedească dreptul de 
utilizare a terenului. Sistemul LPIS din Scoția conține informații cu privire la proprietatea asupra terenurilor și/
sau cu privire la contractele de arendă.Caseta 7
31 
Celelalte patru state membre auditate solicită doar ocazional fermierilor să 
prezinte documente justificative cu privire la dreptul de proprietate, la dreptul 
obținut prin luarea în arendă sau la orice alte drepturi asupra terenurilor pe care 
le declară; prin urmare, ele nu pot fi întotdeauna sigure că parcelele de referință 
înregistrate în sistemele lor LPIS se află în totalitate și în mod legal la dispoziția 
fermierilor. În Austria și Renania de Nord-Westfalia, Curtea a identificat cazuri în 
care părți ale unor parcele care se învecinau cu zone împădurite sau cu drumuri 
nu se aflau la dispoziția fermierului, dar fuseseră totuși declarate și beneficiaseră 
de plăți. Informațiile relevante din cartea funciară, care figurau deja în LPIS, nu 
fuseseră utilizate ca sursă suplimentară de informații.
25
Partea I – În pofida bunelor rezultate obținute în implementarea 
sistemelor LPIS, există în continuare loc de ameliorare
Nu existau informații suficiente pentru o evaluare 
completă a raportului cost-eficacitate aferent 
implementării sistemelor LPIS
32 
Principalele funcții ale sistemelor LPIS sunt acelea de localizare, identificare și 
cuantificare a terenurilor agricole. După cum s-a arătat la punctele 16-29, state -
le membre au investit resurse financiare considerabile în crearea, funcționarea 
și actualizarea sistemelor lor LPIS. Astfel, Curtea a căutat să obțină informații 
privind costurile LPIS de la statele membre și de la Comisie. Statele membre nu 
au fost în măsură să furnizeze informații fiabile și comparabile privind costurile. 
Ele au întâmpinat dificultăți legate de cuantificarea costului total al investiției 
globale în sistemele LPIS, a costurilor anuale de funcționare a LPIS și a costurilor 
suportate cu elemente specifice, cum ar fi procesul de actualizare a sistemului, 
straturile diferite din LPIS sau exercițiul de evaluare a calității. Prin urmare, statele 
membre nu sunt în măsură să evalueze raportul cost-eficacitate al îmbunătățirilor 
sistemului.
33 
Comisia dispune de informații privind instituirea sistemelor LPIS în noile state 
membre, precum și de informații privind costurile imaginilor ortofoto. Ea nu a so -
licitat însă statelor membre informații privind costurile de funcționare și nici nu 
le-a oferit îndrumări cu privire la obținerea unor astfel de date într-un mod fiabil 
și comparabil. Prin urmare, Comisia nu este în măsură să evalueze în mod cores -
punzător costurile pe care le implică noile cerințe privind sistemul sau evoluțiile 
de la nivelul politicii.
26
 Partea  II 
Sistemele LPIS erau în curs de adaptare în vederea 
îndeplinirii cerințelor prevăzute de reforma PAC
34 
Pentru a se îndeplini noile cerințe prevăzute de PAC 2014-2020, este necesară 
o modificare a sistemelor LPIS ale statelor membre. Schimbările privesc în prin -
cipal noile cerințe obligatorii în materie de ecologizare („înverzire”), care permit 
suplimentarea cu 30 % a plății de bază pentru respectarea anumitor practici 
potențial benefice pentru climă și mediu în întreaga UE. Curtea a analizat mă -
sura în care sistemele LPIS pot servi la monitorizarea îndeplinirii acestor cerințe 
de „înverzire”. În acest context, a fost examinată și includerea voluntară în LPIS 
de către unele state membre a anumitor elemente de peisaj protejate în cadrul 
ecocondiționalității și al dezvoltării rurale. Mai mult, deoarece una dintre princi -
palele priorități ale Comisiei constă în simplificarea PAC în vederea obținerii unor 
rezultate mai bune cu ajutorul unor norme mai puțin complicate, Curtea a anali -
zat și eforturile depuse de Comisie în acest sens.
Adaptarea sistemelor LPIS de către statele membre la 
cerințele în materie de „înverzire” a înregistrat 
progrese, dar nu era încă finalizată
35 
Noua politică agricolă comună pentru perioada 2014-2020 a introdus așa-numite -
le „plăți directe de ecologizare”. Pentru a putea beneficia de aceste plăți, fermierii 
trebuie să mențină pășunile permanente, să aplice diversificarea culturilor și 
să aloce o porțiune din terenul lor arabil pentru zone de interes ecologic19 (a se 
vedea figura 2 ).
36 
LPIS poate fi într-adevăr un instrument eficace pentru monitorizarea pășunilor 
permanente și a unor zone de interes ecologic (a se vedea punctele 37-41), dar 
este mai puțin util pentru cerințele cu o natură mai temporară, cum ar fi diver -
sificarea culturilor (a se vedea figura 2 ). Astfel, sistemele LPIS nu reprezintă un 
instrument adecvat care să permită agențiilor de plăți să verifice la nivel adminis -
trativ dacă a avut loc efectiv o diversificare a culturilor.19 Regulamentul (UE) 
nr. 1307/2013.
27
Partea II – Sistemele LPIS erau în curs de adaptare în vederea 
îndeplinirii cerințelor prevăzute de reforma PACFigura 2Practicile de ecologizare („înverzire”): prezentare generală
Sursa : Comisia Europeană.
30/uni00A0% din pachetul /f_inanciar pentru plă/uni021Bile directe este alocat pentru respectarea a trei 
practici de bază:
Echivalen/uni021Bă: Statele membre pot decide că, în loc să aplice aceste practici, fermierii lor pot aplica practici considerate 
echivalente (rota/uni021Bia culturilor în loc de diversi/f_icarea lor, de exemplu).Menţinerea unei „zone de interes ecologic” care să reprezinte cel puţin 5 % din suprafaţa arabilă a exploataţiei   
 √ se aplică numai în cazul exploata/uni021Biilor cu peste 15/uni00A0hectare de teren arabil  
 √ procentul poate crește la 7/uni00A0% în urma unui raport al Comisiei prevăzut pentru 2017 și a unei propuneri legislative  
 √ zonele de interes ecologic pot include: margini ale câmpurilor, zone de protec/uni021Bie, terenuri lăsate pârloagă,   
  elemente de peisaj, zone împădurite, terase, zone cu culturi secundare sau strat vegetal, zone cu culturi /f_ixatoare    de azot, zone cu specii forestiere cu ciclu scurt de produc/uni021Bie, zone agroforestiere, fâșii de teren de-a lungul     marginilor de pădure  Diversiﬁcarea culturilor  
 √ cel pu/uni021Bin două culturi diferite dacă terenul arabil al exploata/uni021Biei depășește 10/uni00A0hectare  
 √ cel pu/uni021Bin trei culturi diferite dacă terenul arabil al exploata/uni021Biei depășește 30/uni00A0hectare  
 √ 
cultura principală poate acoperi maximum 75/uni00A0% din terenul arabil, iar principalele două culturi pot acoperi împreună  
  maximum 95/uni00A0% din suprafa/uni021Ba arabilă Menţinerea pășunilor permanente    
√ interzicerea aratului în zonele desemnate 
 √ propor/uni021Bie na/uni021Bională/regională, cu o marjă de /f_lexibilitate de 5/uni00A0%
28
Partea II – Sistemele LPIS erau în curs de adaptare în vederea 
îndeplinirii cerințelor prevăzute de reforma PAC
Modul în care statele membre determină existența 
pășunilor permanente prezintă unele deficiențe
37 
Efectele pozitive asupra mediului pe care le au pășunile permanente sunt larg 
recunoscute și aceste suprafețe ar trebui să fie protejate. Este vorba despre tere -
nuri consacrate producției de iarbă sau de alte plante furajere erbacee (cultivate 
sau spontane) care nu au făcut parte din sistemul de rotație a culturilor dintr-o 
exploatație timp de cel puțin cinci ani20. Legea impune anumite restricții cu 
privire la reconversia pășunilor permanente în terenuri arabile. Pentru a evita un 
declin important al acestor suprafețe, statele membre sunt obligate să se asigure 
că raportul dintre suprafața acoperită de pășuni permanente și suprafața agricolă 
totală declarată de fermieri nu scade cu mai mult de 5 %21.
38 
Curtea a identificat un exemplu de bună practică în Saarland, unde un substrat 
al sistemului LPIS permitea urmărirea și monitorizarea tranziției componentelor 
individuale ale parcelelor în pășuni permanente la cel mai mic nivel posibil, de 
exemplu în cazul divizării sau al fuzionării parcelelor. Cu toate acestea, în celelal -
te cinci state membre/regiuni vizitate, exista riscul ca eventualele modificări ale 
pășunilor permanente existente sau ale terenurilor care urmau să devină pășuni 
permanente să nu fie detectate din cauza monitorizării necorespunzătoare și 
a datelor-sursă incomplete din LPIS (a se vedea caseta 8 ).
Stratul aferent zonelor de interes ecologic era în curs 
de dezvoltare de către statele membre
39 
În conformitate cu noua legislație, statele membre trebuie să înregistreze toate 
zonele permanente de interes ecologic într-un strat specific în sistemele lor LPIS 
până în 2018, pentru a se putea verifica dacă fermierii și-au respectat obligația de 
a menține, în general, cel puțin 5 % din terenul lor ca zonă de interes ecologic22.
40 
Materialele grafice furnizate beneficiarilor începând cu anul de cerere 2016 
trebuie să indice tipul, dimensiunea și localizarea zonelor de interes ecologic de -
terminate în anul anterior, inclusiv a celor care nu sunt permanente23. Pentru a se 
conforma acestei dispoziții, statele membre vor trebui să introducă în sistemele 
lor LPIS, până în 2018, un strat de bază aferent zonelor de interes ecologic (denu -
mit în continuare „stratul ZIE”). Potrivit unui document de orientare al Comisiei, 
începând cu primul an (2015), acest strat ar trebui să conțină toate zonele de 
interes ecologic potențiale alese de statul membru, presupunându-se că acestea 
vor rămâne stabile timp de cel puțin trei ani24. Interpretarea Comisiei urmărește 
să asigure că faptul că stratul ZIE este dezvoltat treptat, astfel încât să devină 
complet operațional până în 2018.20 Articolul 4 alineatul (1) litera (h) 
din Regulamentul (UE) 
nr. 1307/2013.
21 Articolul 45 alineatul (2) din 
Regulamentul (UE) 
nr. 1307/2013.
22 Pentru a calcula acest procent, 
anumite elemente, precum 
cele de peisaj, nu sunt luate în 
calcul ca atare cu suprafața lor, 
ci sunt ponderate și convertite 
în hectare.
23 Articolul 17 alineatul (4) din 
Regulamentul de punere în 
aplicare (UE) nr. 809/2014 al 
Comisiei din 17 iulie 2014 de 
stabilire a normelor de 
aplicare a Regulamentului (UE) 
nr. 1306/2013 al Parlamentului 
European și al Consiliului în 
ceea ce privește sistemul 
integrat de administrare și 
control, măsurile de 
dezvoltare rurală și 
ecocondiționalitatea (JO L 227, 
31.7.2014, p. 69).
24 DG Agricultură și Dezvoltare 
Rurală, documentul de 
orientare 
DSCG/2014/31 final rev 1 
referitor la stratul ZIE.
29
Partea II – Sistemele LPIS erau în curs de adaptare în vederea 
îndeplinirii cerințelor prevăzute de reforma PAC
41 
Ca răspuns la sondajul Curții, majoritatea statelor membre/regiunilor (26 din 
44) au declarat că au implementat deja stratul ZIE în sistemele lor LPIS, restul 
de 18 fiind pe cale de a face acest lucru până în 2018, astfel cum se prevede în 
regulament. Digitalizarea tuturor zonelor de interes ecologic permanente de pe 
terenuri arabile sau aflate în vecinătatea unor terenuri arabile are loc treptat în 
statele membre vizitate. Totuși, Scoția nu a digitalizat încă nicio astfel de zonă în 
sistemul său LPIS, iar Renania de Nord-Westfalia nu a determinat în mod corect 
în toate cazurile categoriile de zone de interes ecologic și dimensiunea acestora, 
ceea ce a dus la erori de calcul, întrucât coeficienții sunt diferiți pentru anumite 
elemente, cum ar fi gardurile vii sau pâlcurile arbustive25. În Irlanda, la momentul 
introducerii în LPIS a stratului ZIE cu elementele permanente de peisaj, autorități -
le au decis să utilizeze un set diferit de informații față de cele utilizate de agenția 
națională de cartografie pentru a localiza diverse elemente ale acestor zone, cum 
ar fi gardurile vii și șanțurile. Întrucât acest strat nu corespunde din punct de 
vedere tehnic stratului actual din sistemul LPIS din Irlanda, limitele și poligoanele 
elementelor ZIE din LPIS sunt deplasate, ceea ce îngreunează localizarea lor cu 
exactitate.25 A se vedea anexa X la 
Regulamentul (UE) 
nr. 1307/2013; de exemplu, 
1 metru de gard viu (factor de 
conversie de 5 și factor de 
ponderare de 2) este echivalat 
cu 10 m2 de zonă de interes 
ecologic, în timp ce 1 m2 de 
pâlc arbustiv (factor de 
ponderare de 1,5) echivalează 
cu doar 1,5 m2.Deficiențe în monitorizarea pășunilor permanente
Pentru a se decide dacă terenul arabil a devenit sau nu pășune permanentă, tipul de teren agricol trebuie 
să fie monitorizat de la an la an cu ajutorul LPIS, pentru a se vedea dacă terenul respectiv a fost în general 
utilizat, pentru o perioadă de cel puțin cinci ani, pentru producția de iarbă și alte plante furajere erbacee, chiar 
dacă a fost arat și însămânțat cu o altă varietate de plante furajere erbacee.
Trasabilitatea perioadei de conversie de cinci ani nu este asigurată
În Austria , în cazul în care parcelele de referință sunt transferate între fermieri sau își modifică dimensiunea, 
legăturile acestor parcele cu anii anteriori sunt pierdute. În consecință, devine imposibilă identificarea cu fiabi -
litate în LPIS a situației terenului și este posibil ca suprafețe de pășune permanentă să rămână nedetectate. 
Această observație este valabilă și pentru Polonia  și Scoția , deoarece sistemele lor LPIS nu includ informații 
privind vechimea pășunilor care nu sunt încă pășuni permanente (se află, de exemplu, doar în al doilea sau în 
al treilea an de acoperire cu iarbă). Prin urmare, autoritățile nu pot asigura o urmărire a parcelelor de pășune 
pentru a se asigura că acestea sunt reînregistrate în LPIS ca pășuni permanente după încheierea ciclului de 
cinci ani. O situație similară există în Irlanda .
Amplasarea exactă a pășunilor permanente nu este înregistrată în LPIS
În Renania de Nord-Westfalia , nu este în general posibil să se distingă între pășunile permanente și tere -
nurile arabile dintr-o parcelă de referință. Întrucât schițele fermierilor privind suprafețele utilizate în scopuri 
agricole, care făceau parte din cererea de ajutor, nu au fost transferate în LPIS, era imposibil de urmărit forma 
exactă a pășunilor permanente și a suprafețelor care puteau deveni pășuni permanente.Caseta 8
30
Partea II – Sistemele LPIS erau în curs de adaptare în vederea 
îndeplinirii cerințelor prevăzute de reforma PAC
Deficiențe în înregistrarea elementelor de peisaj 
protejate în cadrul ecocondiționalității sau al 
sistemului de agromediu
42 
Protecția zonelor de interes ecologic reprezintă o continuare a altor politici sau 
instrumente care urmăresc să promoveze o agricultură mai ecologică; printre 
acestea numărându-se ecocondiționalitatea și măsurile de agromediu și climă 
din cadrul dezvoltării rurale. Ca parte a acestor norme, statele membre au definit 
standarde pentru protecția zonelor sensibile din punct de vedere ecologic și 
a anumitor tipuri de elemente de peisaj (cum ar fi arbuști, copaci, fâșii de protec -
ție sau pâlcuri arbustive).
43 
Cadrul juridic actual al UE nu obligă statele membre să înregistreze în LPIS 
elementele de peisaj protejate în cadrul ecocondiționalității. Cu toate acestea, 
ca răspuns la sondajul Curții, 28 de state membre/regiuni au declarat că au făcut 
acest lucru în conformitate cu legislația națională. 16 state membre/regiuni au 
raportat că aceste elemente nu erau complet înregistrate în LPIS. Trei dintre cele 
cinci state membre vizitate au înregistrat în sistemele lor LPIS elemente de peisaj 
protejate în cadrul ecocondiționalității. Identificarea și înregistrarea corectă 
a unor astfel de elemente în sistemele LPIS este utilă pentru a urmări eventualele 
schimbări sau situații de neconformitate, inclusiv îndepărtarea sau distrugerea 
interzisă a acestor elemente în timp, și ar constitui un sprijin eficace pentru con -
troalele administrative încrucișate. Același lucru este valabil și pentru state mem -
bre precum Austria, care acordă plăți pentru agromediu și climă pentru anumite 
tipuri de elemente de peisaj. Curtea a constatat deficiențe în ceea ce privește 
identificarea și înregistrarea corectă a acestor elemente în sistemele LPIS din Aus -
tria și Germania (a se vedea caseta 9 ). Dificultățile legate de implementarea unor 
straturi fiabile cu elemente de peisaj în sistemele LPIS ilustrează provocările care 
vor apărea în contextul introducerii unui strat ZIE complet și eficace.
31
Partea II – Sistemele LPIS erau în curs de adaptare în vederea 
îndeplinirii cerințelor prevăzute de reforma PAC
Exemple de identificare și înregistrare incorectă a elementelor de peisaj
În Renania de Nord-Westfalia , elementele de peisaj protejate în cadrul ecocondiționalității nu au fost în -
totdeauna corect delimitate. Anumite părți ale elementelor de peisaj excluse indicate mai jos (în portocaliu), 
precum pâlcuri arbustive sau aliniamente de arbori, erau de fapt eligibile, iar alte elemente de peisaj de același 
tip au rămas neînregistrate.Caseta 9
© Camera Agricolă din Renania de Nord-Westfalia
În Austria , agenția de plăți a înregistrat în mod sistematic fășii de suprafață împădurită ca elemente de peisaj 
(pâlcuri arbustive - triunghiurile albastre), chiar dacă acestea făceau parte din pădurile învecinate. În general, 
acest lucru înseamnă că exploatațiile care cultivă suprafețele agricole adiacente nu au drepturi asupra acestora și 
că, prin urmare, acestea nu îndeplinesc condițiile pentru a beneficia de ajutoare în cadrul schemei de agromediu.
© Agenția de plăți din Austria (AMA)
32
Partea II – Sistemele LPIS erau în curs de adaptare în vederea 
îndeplinirii cerințelor prevăzute de reforma PAC
Simplificarea este în curs, dar reprezintă în continuare 
o provocare
44 
Simplificarea reprezintă un obiectiv principal al Comisiei26. În opinia acesteia, sim -
plificarea PAC este esențială pentru a crește competitivitatea economiei agricole, 
pentru a menține și a crea locuri de muncă și pentru a contribui la o dezvoltare 
sănătoasă a zonelor rurale27. În principiu, simplificarea ar trebui să se aplice și 
sistemelor LPIS.
45 
A fost adoptat un nou set de norme referitoare la LPIS prevăzute în regulamente 
specifice28, împreună cu o serie de cerințe legate de „înverzire”. Acestea includ ce -
rințe suplimentare (de exemplu, cererea de ajutor obligatorie în format electronic 
cu informații geospațiale, mai multe straturi în LPIS (a se vedea lista obligatorie 
de straturi LPIS din anexa I ) și opțiuni (cum ar fi pragul de stabilitate sau regula 
maximului de 100 de arbori) pentru statele membre. Nu în ultimul rând, integra -
rea unor noi categorii de teren eligibil prezintă noi provocări pentru sistemele 
LPIS din cauza diferitelor practici ancorate în obiceiurile locului.
Cererea de ajutor în format electronic cu informații 
geospațiale - un instrument util
46 
În scopul identificării tuturor parcelelor agricole utilizate de un singur benefici -
ar și al prelucrării datelor spațiale și alfanumerice aferente, autoritățile statelor 
membre trebuie să pună la dispoziția tuturor beneficiarilor, până în 2018, un 
formular de cerere prestabilit cu informații geospațiale și documentele grafice 
corespunzătoare29. La sondajul Curții referitor la LPIS, 33 de state membre/regiuni 
au răspuns că un astfel de sistem exista deja pentru a indica modul în care toate 
cererile de ajutor se intersectau la nivel geografic cu informațiile din LPIS. În cele -
lalte 11 state membre/regiuni30, nu exista (încă) un astfel de sistem.
47 
În principiu, fermierii ar trebui să înceapă, în viitorul apropiat, să depună cererile 
de ajutor utilizând metode geospațiale: cu alte cuvinte, poziția și dimensiunile 
parcelelor lor trebuie să fie derivate din imagini înregistrate în LPIS. Cu toate 
acestea, începând din 2018 (când sistemul va trebui să fie în vigoare în totalitate) 
și numai în cazul în care beneficiarii nu sunt în măsură să folosească sistemul, 
autoritățile naționale sau regionale ar trebui să le ofere fie asistență tehnică, fie 
să le permită să depună cererea pe hârtie, asigurându-se în același timp că toate 
suprafețele declarate sunt digitalizate.26 A se vedea http://www.
consilium.europa.eu/ro/
policies/cap-simplification .
27 A se vedea http://ec.europa.
eu/agriculture/simplification/
index  en.htm.
28 Regulamentul (UE) 
nr. 1306/2013, Regulamentul 
delegat (UE) nr. 640/2014 al 
Comisiei și Regulamentul de 
punere în aplicare (UE) 
nr. 809/2014 al Comisiei.
29 Articolul 17 din Regulamentul 
(UE) nr. 809/2014.
30 Acest număr include opt 
regiuni din Germania.
33
Partea II – Sistemele LPIS erau în curs de adaptare în vederea 
îndeplinirii cerințelor prevăzute de reforma PAC
48 
După cum reiese din constatările de audit ale Curții, acolo unde a fost introdusă, 
cererea de ajutor în format electronic cu informații geospațiale a îmbunătățit 
semnificativ calitatea informațiilor din sistemele LPIS (de exemplu, în Austria și 
în Saarland). Cu ocazia controalelor administrative, suprapunerile existente în 
geometria parcelelor de referință/parcelelor agricole sau incoerențele în ceea ce 
privește limitele parcelelor care generează coduri de eroare sunt identificate ime -
diat. În acest context, și Polonia a dezvoltat deja un sistem electronic de depune -
re a cererilor de ajutor cu informații geospațiale pentru a le permite fermierilor 
să își depună cererile online. Cu toate acestea, în ceea ce privește anul de cere -
re 2015, mai puțin de 1 % din cereri au fost depuse pe cale electronică, deoarece 
fermierii polonezi au preferat cererile pe hârtie tradiționale.
Statele membre vizitate au decis să nu aplice pragul de 
stabilitate
49 
O nouă componentă a cadrului PAC pentru perioada 2014-2020 este opțiunea sta -
telor membre de a nu-și actualiza sistemele LPIS în cazul în care diferența dintre 
noua suprafață maximă eligibilă a unei parcele de referință și suprafața evaluată 
anterior este mai mică de 2 % („așa-numitul prag de stabilitate”)31. Această nouă 
regulă urmărește să simplifice gestionarea administrativă a LPIS. Cu toate aces -
tea, Comisia a emis orientări32 în atenția statelor membre în care se arăta că, deși 
actualizarea nu este obligatorie din punct de vedere legal în cazul în care diferen -
ța este mai mică de 2 %, se recomandă totuși ca sistemul să fie actualizat (adică 
să se excludă părțile neeligibile din suprafața maximă eligibilă) în cazul oricăror 
schimbări manifeste33 ale suprafeței eligibile, indiferent dacă acestea se situează 
sau nu sub pragul de 2 %. Niciunul dintre statele membre vizitate în cursul audi -
tului nu a ales să utilizeze pragul de stabilitate de 2 %.
Regula opțională a maximului de 100 de arbori - un 
exercițiu complicat
50 
Noul cadru PAC conține o dispoziție conform căreia terenurile agricole cu arbori 
răzleți sunt considerate de acum înainte eligibile cu condiția ca numărul de arbori 
pe hectar să nu depășească 100 și ca activitățile agricole să se poată desfășura la 
fel cum s-ar desfășura pe parcele fără arbori situate în aceeași zonă34. Arborii care 
sunt considerați „buni pentru pășunat” nu ar trebui să fie incluși în calculul aces -
tui prag de 100. În interpretarea Comisiei, arborii „buni pentru pășunat” sunt acei 
arbori care sunt efectiv accesibili în întregime pentru pășunatul animalelor de 
fermă. Analiza Curții a confirmat faptul că este dificil să se identifice prin fotoin -
terpretare astfel de arbori, ceea ce înseamnă că există o incertitudine în evaluarea 
eligibilității (parțiale) a terenurilor pentru ajutoarele agricole și că se generează 
complicații și sarcini administrative împovărătoare pentru statele membre.31 Articolul 5 alineatul (3) din 
Regulamentul (UE) 
nr. 640/2014.
32 DSCG/2014/33 - final rev 3, 
secțiunea 3.2.
33 Apariția unui element 
neeligibil (de exemplu, o casă 
nou construită).
34 Articolul 9 alineatul (3) din 
Regulamentul (UE) 
nr. 640/2014: O parcelă 
agricolă care conține arbori 
răzleți este considerată 
suprafață eligibilă cu condiția 
ca activitățile agricole să se 
poată desfășura la fel cum s-ar 
desfășura pe parcelele fără 
arbori situate în aceeași zonă și 
ca numărul de arbori pe 
hectar nu depășește 
o densitate maximă. Această 
densitate maximă se definește 
de către statele membre și se 
notifică în funcție de practicile 
de cultivare tradiționale, de 
condițiile naturale și de 
diverse motive legate de 
mediu.
34
Partea II – Sistemele LPIS erau în curs de adaptare în vederea 
îndeplinirii cerințelor prevăzute de reforma PAC
Noile specificații privind terenurile eligibile au 
prezentat provocări pentru LPIS
51 
În dispozițiile PAC pentru perioada 2014-2020 au fost introduse noi specificații 
și clarificări în legătură cu terenurile eligibile. Ca regulă generală, se pot acorda 
plăți în cadrul pilonului 1 numai pentru terenurile agricole care sunt înregistrate 
în sistemele LPIS și care sunt utilizate în principal pentru activități agricole. Eligi -
bilitatea este determinată de tipul terenului (teren arabil, pășune permanentă, 
culturi permanente) și de utilizarea sa. Activitățile eligibile sunt producția agrico -
lă (creșterea culturilor, de exemplu) sau menținerea terenului într-o stare adec -
vată pentru pășunat sau pentru cultivare. În ceea ce privește această din urmă 
categorie, fermierii au obligația de a desfășura la intervale regulate (de exemplu, 
anual) activități minime de întreținere pe terenurile respective sau trebuie asigu -
rat faptul că acestea prezintă anumite caracteristici care le fac adecvate pentru 
pășunat sau pentru cultivare. În principiu, această regulă se aplică pentru toate 
tipurile de teren.
52 
În cazul în care statele membre au definit „activitățile minime de întreținere” apli -
cabile pe terenurile care nu sunt utilizate pentru producție, este puțin probabil ca 
desfășurarea acestora să poată fi verificată în LPIS. Pe baza unei comparații între 
imaginile din prezent și informațiile mai vechi din sistem, ar putea fi eventual 
identificate în LPIS numai suprafețele complet invadate de vegetație pentru o pe -
rioadă mai lungă de timp, ceea ce ar indica deci lipsa oricăror activități. Pe de altă 
parte, este de datoria statelor membre să verifice situația reală a parcelelor de re -
ferință afectate și să le înregistreze în mod corect în LPIS după verificări, realizate 
de exemplu prin intermediul unor controale la fața locului (a se vedea caseta 10 ).Caseta 10Bune practici legate de înregistrarea activităților minime de întreținere în LPIS
În Croația , se utilizează un cod specific pentru parcelele de referință pe care sunt declarate activități minime 
de întreținere, acestea fiind desemnate ca „temporar neeligibile” în cazul în care controalele la fața locului 
indică faptul că activitățile respective nu au avut de fapt loc. Pentru suprafețele permanent neeligibile este 
utilizat un cod diferit. Aceasta este o bună soluție pentru înregistrarea în LPIS a cazurilor de nerespectare a ce -
rinței privind activitățile minime de întreținere.
35
Partea II – Sistemele LPIS erau în curs de adaptare în vederea 
îndeplinirii cerințelor prevăzute de reforma PAC
53 
O nouă categorie de pășuni permanente eligibile este reprezentată de „terenurile 
bune pentru pășunat care fac parte din practici ancorate în obiceiurile locului, 
unde, în mod obișnuit, suprafețele de pășunat nu sunt predominant acoperite cu 
iarbă și cu alte plante furajere erbacee”. Statele membre trebuie să identifice și 
să definească aceste suprafețe și să le înregistreze în LPIS. De regulă, este vorba 
despre terenuri cu un potențial agricol limitat, acoperite cu iarbă-neagră (de 
exemplu, în Germania) sau despre terenuri comune de pășunat (în Portugalia). La 
nivel vizual, ele pot părea a fi abandonate sau prost întreținute. Prin urmare, așa 
cum s-a constatat în Irlanda și în Renania de Nord-Westfalia, interpretarea imagi -
nilor din LPIS nu este adesea suficientă pentru a identifica cu precizie acest tip de 
terenuri ca fiind eligibile. Același lucru este valabil și pentru activitățile minime de 
întreținere (a se vedea punctul 52). Este deci necesar ca autoritățile naționale să 
aplice o abordare bazată în mai mare măsură pe riscuri, efectuând, de exemplu, 
vizite la fața locului cu scop specific (a se vedea, de asemenea, punctele 23-25) 
sau utilizând instrumente semi-automate (a se vedea punctul 29).
Eforturile actuale ale Comisiei de a simplifica LPIS nu 
erau încă finalizate
54 
Nu în ultimul rând, Curtea a analizat eforturile depuse de Comisie, în legătură cu 
LPIS, pentru a simplifica noul cadru al PAC 2014-2020 de la data introducerii sale. 
În mai 2015 au fost introduse șase modificări majore care ar putea afecta în mod 
specific LPIS (a se vedea figura 3 ):Figura 3Schimbările introduse de noua PAC cu impact asupra sistemelor LPIS
Sursa:  Comisia Europeană.
(a) op/uni021Biunea de a avea o zonă de protec/uni021Bie limitată între marginea parcelei și o zonă de interes ecologic 
  adiacentă, în cazuri justi/f_icate corespunzător
(b) gardurile vii sau fâșiile împădurite pot avea spa/uni021Bii lipsă de până la 4/uni00A0metri
(c) o zonă de interes ecologic lipsă poate /f_i compensată cu o altă zonă de acest tip, 
 chiar dacă aceasta din urmă nu a fost declarată
(d) op/uni021Biunea de a cartogra/f_ia în LPIS doar zonele de interes ecologic declarate
(e) modi/f_icări privind identi/f_icarea zonelor de interes ecologic în stratul aferent
(f) modi/f_icări ale abordării utilizate pentru identi/f_icarea tipurilor speci/f_ice de pășuni permanente în LPIS
36
Partea II – Sistemele LPIS erau în curs de adaptare în vederea 
îndeplinirii cerințelor prevăzute de reforma PAC
55 
Potrivit analizei Curții, aceste schimbări sunt fie în favoarea beneficiarului [literele 
(a)–(c)], fie în cea a agenției de plăți [literele (d)–(f)], dar nu în mod necesar în fa -
voarea ambelor părți. Complexitatea normelor și a procedurilor necesare pentru 
adaptarea la schimbările de la literele (a)–(c) în special a îngreunat și mai mult 
sarcina administrativă care revine statelor membre, deoarece este dificil să se 
determine în LPIS corectitudinea fâșiei de protecție sau spațiile lipsă tolerate mai 
mari, de până la patru metri. Mai mult, faptul că zonele de interes ecologic care 
lipsesc sau care au fost determinate incorect pot fi compensate cu alte zone de 
acest tip înseamnă controale la fața locului care necesită un timp în plus. Decizia 
finală cu privire la respectarea normelor de către fermier nu poate fi luată doar 
în urma comparației informațiilor privind zonele de interes ecologic incluse în 
cererea inițială cu informațiile din LPIS: în caz de neconformitate, este posibil să 
fie necesare acțiuni suplimentare din partea autorităților din statele membre.
37
 Partea  III 
Modul în care Comisia monitorizează sistemele 
LPIS s-a îmbunătățit, dar nu se pune un accent 
suficient pe performanța sistemului
56 
Comisia are un rol important de monitorizare în ceea ce privește sistemele LPIS, 
contribuind la asigurarea faptului că sistemele gestionate de statele membre 
sunt eficace și eficiente. În primul rând, Comisia trebuie să ofere sprijin și orien -
tări adecvate statelor membre, cu scopul de a promova o interpretare coerentă 
a normelor UE și o monitorizare eficace a plăților din cadrul PAC. De asemenea, 
Comisia auditează cu regularitate diferitele sisteme LPIS din statele membre și 
din regiuni pentru a se asigura că ele funcționează corect și pentru a proteja 
bugetul UE prin aplicarea de corecții financiare în cazul în care sunt identificate 
deficiențe majore. De asemenea, planurile de acțiune elaborate pentru a remedia 
aceste deficiențe ale sistemelor LPIS ar trebui să fie și ele urmărite îndeaproape 
de către Comisie. Grație exercițiului de asigurare a calității sistemelor LPIS, Comi -
sia ar trebui să aibă o imagine de ansamblu fiabilă a eficacității LPIS în UE și să fie 
în măsură să evalueze progresele realizate de statele membre în legătură cu defi -
ciențele constatate. Nu în ultimul rând, cunoașterea raportului cost-eficacitate al 
controalelor aferente sistemelor LPIS ar putea contribui la orientarea mai precisă 
a acestora către acele direcții în care ele sunt mai eficiente și la mai buna evaluare 
a costurilor de implementare și de control pe care le presupun noile evoluții ale 
politicii.
Orientările Comisiei referitoare la LPIS s-au 
îmbunătățit comparativ cu perioada PAC anterioară
57 
În perioada PAC anterioară, și anume între 2007 și 2013, Comisia nu a emis orien -
tări specifice pentru LPIS. Situația s-a schimbat în mod semnificativ în cadrul PAC 
2014-2020, în 2014 și 2015 fiind elaborate o serie de orientări în acest domeniu35.
58 
Comisia a înființat o unitate36 care se ocupă exclusiv de implementarea sistemului 
plăților directe, cu scopul de a consolida orientările și sprijinul acordat statelor 
membre în perioada premergătoare punerii în aplicare a reformei PAC în 2015. 
În special începând din 2014, Comisia și-a intensificat demersurile de informa -
re și comunicare cu statele membre, de exemplu prin intermediul unei serii de 
reuniuni bilaterale, prin publicarea de materiale sau prin organizarea de ateliere 
periodice pe tema LPIS.
59 
Deși orientările emise de Comisie în legătură cu LPIS s-au îmbunătățit comparativ 
cu perioada PAC anterioară, trebuie precizat totuși că acestea se axează, în princi -
pal, pe aspectele de legalitate și regularitate, oferind puține informații cu privire 
la modul în care ar putea fi îmbunătățit raportul cost-eficacitate al monitorizării.35 DG Agricultură și Dezvoltare 
Rurală: DSCG/2014/31 (Stratul 
ZIE), DSCG/2014/32 
(Controalele la fața loculu), 
DSCG/2014/33 (LPIS), 
DSCG/2014/39 (Cererile 
electronice cu informații 
geospațiale); JRC (împreună cu 
DG Agricultură și Dezvoltare 
Rurală): DS-CDP-2015-06 
(Orientări tehnice privind 
sistemul proporțional pentru 
pășunile permanente), 
DS-CDP-2015-11 (Actualizarea 
LPIS) și DS-CDP-2015-10 
(Gestionarea straturilor).
36 Unitatea D.3 din cadrul DG 
Agricultură și Dezvoltare 
Rurală există din ianuarie 2014.
38
Partea III – Modul în care Comisia monitorizează sistemele 
LPIS s-a îmbunătățit, dar nu se pune un accent suficient pe 
performanța sistemului
Planurile de acțiune și corecțiile financiare au abordat 
deficiențele din sistemele LPIS
60 
Planurile de acțiune (a se vedea figura 4 ) sunt un instrument utilizat de Comi -
sie pentru a remedia deficiențele sistemice ale LPIS observate la nivelul statelor 
membre. Până la sfârșitul lui 2015, la cererea Comisiei, statele membre vizate ela -
boraseră în total șapte planuri comune de acțiune pentru LPIS. În plus față de pla -
nurile elaborate la solicitarea Comisiei, statele membre sau regiunile pot elabora 
planuri de acțiune din proprie inițiativă pentru a remedia deficiențe specifice. Din 
2007 și până în prezent au fost elaborate zece astfel de planuri.
61 
Spre deosebire de perioada PAC 2007-2013, există acum un temei juridic explicit 
pentru planurile de acțiune inițiate la cererea Comisiei37. Regulamentul prevede 
că planurile de acțiune trebuie să includă indicatori de progres clari și că acestea 
trebuie să fie stabilite de către statul membru respectiv în consultare cu Comisia. 
Cele mai recente planuri de acțiune — pentru Grecia, Spania, Franța și Anglia — 
conțin astfel de indicatori. În raportul său anual de activitate pentru 2015, Co -
misia consideră că, întrucât Franța nu și-a îndeplinit principalele angajamente 
asumate în cadrul planului de acțiune, această țară ar trebui să ia măsuri pentru 
a remedia aspectele respective și să prezinte indicatori de progres mai detaliați. 
Ca urmare a acțiunilor de remediere întreprinse în 2014 și 2015 în Grecia, supra -
fața înregistrată a pășunilor permanente a scăzut de la 3,6 milioane de hectare 
la 1,5 milioane de hectare, în timp ce, în Spania, suprafața terenurilor agricole 
eligibile a scăzut de la 18,4 milioane de hectare la 15,6 milioane38.
62 
Între 1999 și sfârșitul anului 2015, Comisia a adoptat 49 de decizii de excludere 
de la finanțarea de către UE a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în 
cadrul fondurilor europene pentru agricultură; printre motivele de la baza aces -
tor decizii se numărau încălcări ale dispozițiilor privind LPIS. Trei decizii din 2015 
vizau încălcări ale normelor legate de LPIS. În 2015, s-au impus corecții financiare 
legate de deficiențe ale sistemelor LPIS în opt state membre39.
63 
În Raportul său anual pe 2014, Curtea a evaluat dacă cele șase state membre40 
care alcătuiau eșantionul selectat abordaseră în timp util și cu eficacitate defici -
ențele legate de sistemele lor LPIS și dacă Comisia aplicase corecții financiare în 
conformitate cu legislația. În toate cazurile examinate, Comisia impusese corecții 
financiare sau lansase proceduri de verificare a conformității.37 Articolul 41 alineatul (2) din 
Regulamentul (UE) 
nr. 1306/2013 care a intrat în 
vigoare la 1 ianuarie 2014.
38 Potrivit informațiilor furnizate 
de Comisie în răspunsul său la 
caseta 7.8 din Raportul anual 
pe 2014 al Curții.
39 Belgia, Bulgaria, Spania, 
Franța, Irlanda, Lituania, 
Portugalia și Regatul Unit.
40 Bulgaria, Grecia, Spania, Italia, 
Portugalia și România.
39
Partea III – Modul în care Comisia monitorizează sistemele 
LPIS s-a îmbunătățit, dar nu se pune un accent suficient pe 
performanța sistemului
Imagine de ansamblu a planurilor de acțiune pentru LPIS și a corecțiilor financiare 
legate de LPIS impuse începând din 2006Figura 4
Sursa:  Curtea de Conturi Europeană, pe baza datelor furnizate de Comisia Europeană.
698
228 3145402
6855621193
5 10430278
108
35
3072Planuri de acţiune elaborate la iniţiativa Comisiei:  
Bulgaria, Anglia, Fran/uni021Ba, Grecia (două), 
Portugalia și România.
Planuri de acţiune elaborate la iniţiativa statelor membre: 
Austria, Irlanda, Italia, Lituania, Polonia, /uni021Aările de Jos, Irlanda de Nord, Sco/uni021Bia, Spania și Suedia
Corec/uni021Bii /f_inanciare: cifrele indică valoarea cumulată 
(în milioane de euro) a corec/uni021Biilor /f_inanciare aplicate pentru exerci/uni021Biul /f_inanciar/uni00A02016 și pentru perioada următoare, această sumă ridicându-se la 2/uni00A0710/uni00A0milioane de euro.
11
40
Partea III – Modul în care Comisia monitorizează sistemele 
LPIS s-a îmbunătățit, dar nu se pune un accent suficient pe 
performanța sistemuluiTabelul 264 
S-au înregistrat însă intervale lungi de timp între anul de cerere în cauză și anul 
calendaristic în care corecția financiară a fost în cele din urmă aplicată (a se vedea 
tabelul 2 ). Termenele stabilite de regulament pentru PAC 2014-2020 au fost con -
cepute pentru a îmbunătăți procedura de verificare a conformității.
Exemple de decizii relevante pentru LPIS luate de Comisie în 2015 cu privire la 
excluderea de la finanțarea de către UE a anumitor cheltuieli efectuate de statele 
membre în cadrul fondurilor europene pentru agricultură
Statul membru vizat Anii de cerere în cauză Numărul deciziei  
Comisiei
Bulgaria 2009 Decizia (UE) 2015/103
Spania 2006, 2007 și 2008 Decizia (UE) 2015/103
Franța 2008 și 2009 Decizia (UE) 2015/103
Lituania 2007 și 2008 Decizia (UE) 2015/103
Portugalia 2009 Decizia (UE) 2015/1119
Irlanda 2008 și 2009 Decizia (UE) 2015/1119
Sursa:  Comisia Europeană.
Fiabilitatea rezultatelor obținute în urma exercițiilor 
de evaluare a calității LPIS a fost afectată de deficiențe 
metodologice și de aplicare
65 
Începând cu anul 2010, în urma identificării unor deficiențe recurente la nive -
lul UE în cadrul sistemelor LPIS și a impunerii de corecții financiare semnifica -
tive asupra statelor membre (a se vedea punctele 60-64), Comisia a introdus 
un exercițiu de evaluare a calității sistemelor LPIS41. Acesta este un instrument 
obligatoriu prin care li s-a cerut statelor membre să identifice anual și în mod 
proactiv eventualele deficiențe ale sistemului și să ia măsuri de remediere dacă 
este necesar. Exercițiul de evaluare a calității își propune să constituie o examina -
re sistematică și coerentă, la nivelul întregii UE, cu privire la suprafețele agricole și 
la anumite elemente conexe. El se bazează pe analiza unui eșantion variind între 
500 și 1 250 de parcele de referință per sistem LPIS. În prezent, cadrul de evalua -
re a calității cuprinde șase elemente de calitate care trebuie să fie testate42 (a se 
vedea anexa II ). În fiecare an au existat modificări ale metodologiei de evaluare 
a calității și, uneori, se aflau în circulație mai multe versiuni înainte de adoptarea 
unei versiuni finale. Schimbările metodologice au variat considerabil de-a lungul 
timpului43.41 Temeiul juridic pentru acest 
exercițiu a fost anterior 
articolul 6 alineatul (2) din 
Regulamentul (CE) 
nr. 1122/2009 și se regăsește 
acum la articolul 6 din 
Regulamentul (CE) 
nr. 640/2014.
42 Elementul de calitate 7 – „rata 
neregulilor identificate cu 
ocazia controalelor la fața 
locului” – a fost eliminat 
începând cu exercițiul de 
evaluare a calității din 2015.
43 Printre aceste modificări se 
numără, de exemplu, revizuirea 
și perfecționarea principalelor 
concepte și definiții (de 
exemplu „defecte critice” în 
ETS 5.1), revizuirile formulei de 
calcul pentru diferite elemente 
de calitate (de exemplu, 
elementele 5-7 în ETS 5.1), 
adăugarea unor noi compo -
nente ale unui element de 
calitate (de exemplu, 
elementul 1b în ETS 5.3), 
eliminarea unui element de 
calitate (elementul 7 în ETS 6.0) 
sau schimbarea numerotării 
elementelor de calitate 
(inversarea elementelor 3 și 4 în 
ETS 6.0).
41
Partea III – Modul în care Comisia monitorizează sistemele 
LPIS s-a îmbunătățit, dar nu se pune un accent suficient pe 
performanța sistemului
66 
Unul dintre motivele de preocupare semnalate sistematic de statele membre 
în răspunsul la sondajul Curții, motiv confirmat de altfel de experții implicați 
în procesul de evaluare  inter pares  a exercițiului de evaluare a calității44, a fost 
complexitatea metodologică a acestui exercițiu și nevoia unei simplificări. Auditul 
Curții a confirmat dificultățile cu care s-au confruntat statele membre în ceea ce 
privește aplicarea corectă și uniformă a metodologiei de evaluare a calității siste -
melor LPIS (a se vedea caseta 11 ).
67 
De asemenea, Curtea a identificat probleme legate de abordarea în materie de 
eșantionare pentru exercițiul de evaluare a calității sistemelor LPIS. Pentru a pro -
duce rezultate utile, acest eșantion ar trebui să fie reprezentativ pentru ansam -
blul populației parcelelor agricole din fiecare stat membru/regiune în care are loc 
respectiva evaluare. Cadrul de reglementare impune statelor membre să realize -
ze evaluarea pe baza unui eșantion de zone și, în cadrul acestora, a unui eșantion 
de parcele de referință din LPIS.44 Peer review of the LPIS QA 
Framework , (Evaluarea 
inter pares  a cadrului de 
evaluare a calității sistemelor 
LPIS), realizată de Sytze de 
Bruin (Universitatea 
Wageningen) și de Gábor 
Csornai (consultant V4.0), 
noiembrie 2011.Caseta 11Exemplu de aplicare incorectă sau neuniformă a metodologiei de evaluare 
a calității
În Renania de Nord-Westfalia , după selectarea eșantionului de parcele pentru exercițiul de evaluare a ca -
lității din 2014, agenția de plăți a corectat 237 de parcele de referință (aproape 30 % din eșantion) în cadrul 
actualizării sistematice a sistemului LPIS (incluzând examinarea noilor imagini primite în vederea exercițiului 
de evaluare a calității). Testele din cadrul exercițiului au avut loc doar ulterior, deci pe baza informațiilor actua -
lizate din sistem. Prin urmare, rezultatele exercițiului de evaluare a calității au fost distorsionate.
Metodologia de evaluare a calității sistemelor LPIS impune agențiilor de plăți să efectueze vizite la fața locului 
pentru a verifica situația parcelelor în legătură cu care fotointerpretarea nu permite obținerea unor concluzii. 
Or, doar 17 dintre cei 44 de respondenți la sondajul Curții referitor la LPIS au declarat că au efectuat astfel de 
vizite. Anumite parcele de referință din Irlanda , Polonia  și Scoția  nu au fost măsurate în cadrul exercițiului de 
evaluare a calității, chiar dacă măsurarea era fezabilă și chiar impusă de metodologie.
Elementul de calitate 4 nu fost interpretat în mod uniform. În Polonia , autoritățile nu au luat în considerare 
faptul că parcelele identificabile în LPIS (adică digitalizate și având un identificator unic) ar putea fi evaluate 
ca având un defect critic. Întrucât aceste condiții sunt indispensabile pentru includerea în LPIS, nu exista deci 
posibilitatea ca o parcelă să nu treacă testul pentru elementul de calitate 445.
În Irlanda , Austria și Germania (Saarland și Renania de Nord-Westfalia ) s-a constatat lipsa unei separări 
corespunzătoare a funcțiilor între personalul care se ocupă de evaluarea calității și personalul care execută 
actualizarea LPIS, ceea ce antrenează riscul ca persoanele respective să își analizeze propriile activități de 
actualizare în cadrul exercițiului de evaluare a calității.
45 Alte state membre vizitate au utilizat diferite motive pentru neconformarea unor parcele cu elementul de calitate 4, cum ar fi; multi-parcelele sau 
multi-poligoanele; nu exista o suprafață eligibilă, deși suprafața maximă eligibilă era mai mare de 0; perimetru invalid sau lipsa limitelor, 
antrenând imposibilitatea de a localiza parcela; mai mult de două limite lipsă.
42
Partea III – Modul în care Comisia monitorizează sistemele 
LPIS s-a îmbunătățit, dar nu se pune un accent suficient pe 
performanța sistemului
68 
Pentru exercițiile de evaluare a calității din perioada 2010-2014, zonele au fost 
selectate de către statele membre, în timp ce parcelele de referință care urmau 
să fie testate au fost selectate de Comisie (JRC). În cursul vizitelor sale, Curtea 
a identificat deficiențe legate de modul în care statele membre au selectat eșan -
tioanele, atât pentru zone, cât și pentru parcelele de referință, aceste deficiențe 
afectând reprezentativitatea și comparabilitatea rezultatelor atât între statele 
membre, cât și de-a lungul anilor (a se vedea caseta 12 ).Caseta 12Deficiențe identificate în selecția eșantionului pentru exercițiile de evaluare 
a calității din perioada 2010-2014
În toate statele membre vizitate în cadrul acestui audit, zonele selectate pentru exercițiul de evaluare a calită -
ții nu proveneau din ansamblul populației, ci, mai degrabă, din rândul zonelor acoperite de teledetecție46, care 
reprezentau doar o mică parte din teritoriul unui stat membru/al unei regiuni. Parcelele care nu făceau parte 
din zonele acoperite de teledetecție nu aveau nicio șansă de a fi selectate. O altă problemă a fost faptul că 
zonele selectate nu includeau neapărat toate tipurile de peisaj din statul membru/regiunea respectivă (cum ar 
fi pășunile alpine în Austria  sau terenurile de tip commonage  în Irlanda ).
În Irlanda , zonele selectate pentru exercițiile de evaluare a calității din 2013 și 2014 nu erau suficient de dis -
persate, ceea ce ridică semne de întrebare cu privire la modul de selectare.
46 Cu excepția cazului în care un stat membru sau o regiune nu utilizează teledetecția (Austria, Scoția).
69 
Comisia s-a străduit să îmbunătățească eficiența metodologiei de eșantionare 
pentru exercițiul de evaluare a calității începând cu cel din 2015 și să mențină 
costurile sub control. Ca urmare, numărul de zone utilizate în vederea selecției 
eșantionului a scăzut considerabil. Comisia a efectuat două teste statistice pentru 
validarea reprezentativității noii metodologii de eșantionare. Acestea au confir -
mat faptul că, între 2014 și 2015, nu există nicio diferență semnificativă în ceea 
ce privește reprezentativitatea eșantionului, deși, în unele cazuri, aceasta a fost 
afectată în mod negativ de numărul limitat de zone utilizate și putea fi deci îmbu -
nătățită în urma unei evaluări costuri-beneficii.
43
Partea III – Modul în care Comisia monitorizează sistemele 
LPIS s-a îmbunătățit, dar nu se pune un accent suficient pe 
performanța sistemului
Rezultatele obținute în urma evaluării calității nu au 
fost utilizate într-o măsură suficientă pentru 
a îmbunătăți calitatea datelor din sistemele LPIS
70 
Unul dintre obiectivele exercițiului de evaluare a calității este de a se lua măsuri 
de remediere atunci când este necesar. În general, statele membre au obligația 
de a elabora planuri de acțiuni de remediere în cazul în care elemente critice 
de calitate nu sunt respectate. Cu toate acestea, două dintre statele membre/
regiunile auditate (Irlanda și Scoția) au eșuat în mod sistematic la testarea confor -
mității cu elementele de calitate critice, dar nu au prezentat planuri de acțiuni de 
remediere. Ele nu sunt cazuri izolate. Pentru 2014, Comisia a observat că, din cele 
20 de state membre sau regiuni care ar fi trebuit să prezinte un plan de măsuri de 
remediere pe baza rezultatelor exercițiului de evaluare a calității din 2014, șase 
(30 %) nu au făcut acest lucru.
71 
Comisia răspunde de urmărirea rezultatelor exercițiilor de evaluare a calității. Ea 
a efectuat controale ale plauzibilității și a contactat statele membre și regiunile în 
cazul în care a identificat erori evidente sau erori de calcul în rapoartele elaborate 
în urma evaluărilor. Cu toate acestea, Comisia (DG Agricultură și Dezvoltare Rura -
lă) nu a supus rezultatele primite unei examinări mai riguroase în ceea ce privește 
fiabilitatea exercițiului de evaluare a calității sistemelor LPIS sau cauzele necon -
formităților. Lipsesc, de asemenea, o analiză a tendințelor datelor istorice pentru 
diferitele statele membre și regiuni, o analiză a valorilor aberante și o analiză în 
funcție de tipul de parcelă de referință. Realizarea unor astfel de analize ar putea 
ajuta Comisia să identifice deviațiile sau tendințele neexplicate legate de elemen -
tele de calitate.
72 
Comisia a desfășurat un număr limitat de vizite de informare în anumite state 
membre sau în anumite regiuni pentru a discuta despre rezultatele exercițiului 
de evaluare a calității și pentru a clarifica metodologia. De asemenea, ea a efec -
tuat o serie de audituri independente de evaluare a calității47. Unele exerciții de 
evaluare a calității sistemelor LPIS au fost acoperite în cadrul auditurilor periodice 
ale Comisiei cu privire la plățile pe suprafață48, deși rezultatele acestor exerciții 
nu au fost luate în considerare în mod explicit înainte de a alege statele membre 
care urmau să fie vizitate. Pe baza rezultatelor exercițiilor din 2014, JRC a pregătit 
rapoarte de evaluare a acestora pentru cinci state membre/regiuni49 auditate de 
DG Agricultură și Dezvoltare Rurală în 2015; ulterior, JRC a fost invitat să ia parte 
la trei misiuni aferente. Aceste vizite de informare și audituri nu erau suficiente 
pentru a obține o asigurare cu privire la fiabilitatea rezultatelor exercițiilor de 
evaluare a calității primite anual pentru toate sistemele LPIS.47 În 2014, de exemplu în Irlanda 
și în Țările de Jos.
48 În 2013, exercițiul de evaluare 
a calității sistemului LPIS a fost 
inclus în cadrul acestor 
audituri numai în Spania, Italia 
și Suedia. Auditurile din 2014 
au acoperit exercițiile de 
evaluare a calității din Bulgaria, 
Irlanda, Lituania, Țările de Jos 
și Regatul Unit-Anglia.
49 Belgia-Flandra, Danemarca, 
Cipru, Finlanda și Regatul 
Unit-Scoția.
44
 Concluzii și recomandări
73 
Informațiile înregistrate în sistemele LPIS – care sunt o componentă esențială 
a IACS – reprezintă baza utilizată pentru determinarea cu exactitate a plăților 
pe suprafață destinate fermierilor. Aceste sisteme fac obiectul anumitor cerințe 
prevăzute în regulamentele PAC și ar trebui să funcționeze ca un instrument de 
monitorizare a noilor elemente ale PAC. Prin urmare, este esențial ca datele din 
sistemele LPIS să fie fiabile pentru a se asigura faptul că plățile sunt conforme cu 
legile și reglementările în vigoare. Fiabilitatea datelor depinde de realizarea unor 
actualizări, controale și monitorizări eficiente și eficace de către Comisie și statele 
membre.
74 
În cadrul auditului său, Curtea a căutat să răspundă la următoarea întrebare: 
„Sunt sistemele LPIS bine gestionate?” Concluzia Curții a fost că LPIS este un in -
strument util pentru a stabili eligibilitatea terenurilor agricole, dar că mai este loc 
de îmbunătățiri în ceea ce privește gestionarea sa.
75 
Cu condiția să fie actualizate și analizate în mod corespunzător, sistemele LPIS 
pot contribui în mod semnificativ la prevenirea și detectarea erorilor legate de 
suprafața declarată în cererile de ajutor. În ultimii ani, rezultatele declarațiilor 
de asigurare ale Curții au arătat că planurile de acțiune și corecțiile financiare au 
abordat deficiențele sistemelor LPIS în statele membre afectate. Există însă în 
continuare loc de îmbunătățiri în ceea ce privește anumite aspecte.
76 
În ceea ce privește procesul de actualizare a LPIS, deși imaginile ortofoto erau 
în cea mai mare parte actualizate, statele membre auditate s-au confruntat cu 
dificultăți în determinarea corectă a suprafețelor maxime eligibile ale parcelelor 
de referință. Acest lucru s-a întâmplat în special în cazurile în care, doar pe baza 
imaginilor ortofoto, nu se putea evalua în mod concludent eligibilitatea tere -
nurilor, de exemplu în cazul anumitor tipuri de pășune (a se vedea punctele 14-
29). Unele sisteme LPIS conțineau informații suplimentare privind proprietatea 
asupra terenurilor și drepturile obținute prin luarea în arendă, pentru a se asigura 
faptul că fiecare parcelă fusese declarată de fermierul îndreptățit la plată (a se 
vedea punctele 30-31). Statele membre nu au evaluat raportul cost-eficacitate al 
sistemelor lor LPIS astfel încât să conceapă mai bine controalele aferente. Acest 
lucru ar contribui la elaborarea unor sisteme de control mai eficiente și ar veni în 
sprijinul viitoarelor evaluări de impact ale politicii (a se vedea punctele 32-33).
45 Concluzii și recomandări 
Îmbunătățirea proceselor în vederea creșterii fiabilității 
datelor din sistemele LPIS și măsurarea performanței
Recomandarea 1 - Îmbunătățirea proceselor în vederea 
creșterii fiabilității datelor din sistemele LPIS
Pe baza unei analize cuantificate a raportului costuri-beneficii și pe baza unei 
evaluări a riscurilor, statele membre ar trebui să își intensifice, în actuala perioadă 
PAC, eforturile de îmbunătățire a fiabilității datelor din sistemele LPIS, pe baza 
unor actualizări realizate în timp util și cu rigurozitate. Dată fiind complexitatea 
evaluării legate de sistemul proporțional, statele membre care utilizează aceas -
tă opțiune ar trebui, în actuala perioadă PAC, să depună eforturi suplimentare 
pentru a elabora un catalog referitor la sistemul proporțional, care să conțină de -
scrieri și criterii de evaluare clare, precum și pentru a utiliza instrumente tehnice 
complementare cu scopul de a crește obiectivitatea analizei imaginilor ortofoto 
și de a asigura reproductibilitatea. De asemenea, statele membre ar trebui să aibă 
în vedere posibilitatea de a înregistra în sistemele lor LPIS datele privind propri -
etatea și drepturile obținute prin luarea în arendă, ori de câte ori acest lucru este 
fezabil și eficace din punctul de vedere al costurilor.
Recomandarea 2 - Măsurarea raportului cost-eficacitate 
aferent implementării sistemelor LPIS
Cu sprijinul Comisiei, statele membre ar trebui, în actuala perioadă PAC, să ela -
boreze și să instituie un cadru pentru evaluarea costurilor de funcționare și de 
actualizare a sistemelor lor LPIS. Acest lucru ar trebui să permită statelor membre 
să măsoare performanța sistemelor LPIS și raportul cost-eficacitate al îmbunătăți -
rilor aduse acestora.
77 
Dispozițiile referitoare la LPIS din cadrul juridic al PAC pentru perioada 2014-2020 
au crescut numărul cerințelor care trebuie să fie verificate de către statele mem -
bre. Adaptarea sistemelor LPIS în raport cu cerințele de „înverzire” înregistrează 
progrese, dar nu a fost încă finalizată, iar condițiile necesare pentru efectuarea 
plăților aferente nu pot fi verificate decât parțial cu ajutorul sistemului LPIS (a se 
vedea punctele 34-41). Alte elemente benefice pentru mediu, precum elemen -
tele de peisaj protejate în cadrul ecocondiționalității, nu sunt incluse în LPIS; în 
cazul în care statele membre deciseseră în mod voluntar să includă astfel de 
elemente, Curtea a constatat cazuri de înregistrări incorecte în sistem (a se vedea 
punctele 42-43).
78 
Simplificarea este în curs, dar reprezintă în continuare o provocare – în pofida 
avantajelor aduse de instrumente utile, precum cererea electronică de ajutor cu 
informații geospațiale – deoarece unele dispoziții fie nu sunt utilizate în practică 
(pragul de stabilitate de 2 %), fie prezintă provocări considerabile în punerea în 
aplicare (regula maximului de 100 de arbori sau noile categorii de teren eligibil). 
Actualele eforturi de simplificare a LPIS nu sunt deocamdată finalizate (a se vedea 
punctele 44-55).
46 Concluzii și recomandări 
O abordare mai ingenioasă a complexității legale
Recomandarea 3 - Înregistrarea mai fiabilă a elementelor de 
mediu permanente
Statele membre ar trebui să se asigure că, utilizând sistemele LPIS, identifică și 
înregistrează în mod fiabil și monitorizează apoi în mod eficace zonele de interes 
ecologic, pășunile permanente și categoriile noi de teren. De asemenea, ele ar 
trebui să evalueze costurile și beneficiile introducerii în LPIS a tuturor elemente -
lor de peisaj protejate în cadrul ecocondiționalității sau al schemelor de agro -
mediu cu scopul de a îmbunătăți monitorizarea și protejarea acestor elemente 
benefice pentru mediu și pentru biodiversitate.
Recomandarea 4 - Raționalizarea anumitor norme legate de 
LPIS din actualul cadru juridic
Comisia ar trebui să reexamineze actualul cadru juridic cu scopul de a simplifica 
și de a raționaliza normele legate de LPIS pentru următoarea perioadă PAC, de 
exemplu reanalizând necesitatea pragului de stabilitate de 2 % și a regulii maxi -
mului de 100 de arbori.
79 
Monitorizarea asigurată de Comisie cu privire la legalitatea și regularitatea siste -
melor LPIS s-a îmbunătățit comparativ cu perioada PAC anterioară. Activitatea de 
audit a Comisiei este cuprinzătoare, planurile de acțiune sunt inițiate după cum 
este necesar și sunt aplicate corecții financiare (a se vedea punctele 56-64).
80 
Trebuie precizat totuși că orientările emise de Comisie în legătură cu LPIS se axea -
ză, în principal, pe aspectele de legalitate și regularitate și nu se concentrează 
asupra modului în care ar putea fi îmbunătățită eficacitatea globală a sistemului 
LPIS. În special, Comisia a introdus un exercițiu de evaluare a calității sistemelor 
LPIS pentru a permite statelor membre să identifice în mod proactiv eventualele 
deficiențe ale sistemului și pentru a lua măsuri de remediere acolo unde este 
necesar. Acest exercițiu are rolul de a aduce o valoare adăugată sistemului LPIS, 
dar fiabilitatea rezultatelor sale este afectată de deficiențe în ceea ce privește 
aplicarea metodologiei (probabil din cauza complexității acesteia) și de pro -
bleme legate de abordarea de eșantionare (a se vedea punctele 65-69). În plus, 
rezultatele exercițiilor de evaluare a calității nu sunt utilizate în mod eficace 
în vederea ameliorării datelor din LPIS, întrucât nu sunt elaborate întotdeauna 
planuri de acțiuni de remediere. Comisia nu a valorificat în mod suficient rezul -
tatele acestor evaluări pentru a încuraja ameliorarea sistemelor LPIS (a se vedea 
punctele 70-72).
47 Concluzii și recomandări 
Redefinirea accentului pus de Comisie pe creșterea valorii 
adăugate a exercițiului de evaluare a calității sistemelor LPIS 
în perioada curentă
Recomandarea 5 - Ameliorarea reprezentativității 
eșantioanelor selectate pentru exercițiul de evaluare 
a calității
Înainte de începerea exercițiului de evaluare a calității din 2017, Comisia ar trebui 
să procedeze la o analiză costuri-beneficii pentru a stabili dacă reprezentativi -
tatea eșantioanelor selectate pentru exercițiile de evaluare a calității ar putea 
fi îmbunătățită astfel încât să fie obținută o mai bună acoperire a populației de 
parcele din LPIS.
Recomandarea 6 - O mai bună urmărire a rezultatelor 
exercițiilor de evaluare a calității
Începând din 2016, Comisia ar trebui să își amelioreze modul de monitorizare 
a rezultatelor exercițiului de evaluare a calității, analizând eventualele inconsec -
vențe în raportarea rezultatelor acestuia, asigurând urmărirea lor, oferind feed -
back statelor membre și asigurându-se că sunt elaborate și executate planuri de 
acțiuni de remediere atunci când este necesar. De asemenea, Comisia ar trebui 
să efectueze o analiză anuală detaliată a tendințelor pentru fiecare stat membru 
și pentru fiecare tip de parcelă de referință, astfel încât eventualele probleme să 
poată fi identificate în timp util.
Prezentul raport a fost adoptat de Camera I, condusă de domnul Phil 
WYNN OWEN, membru al Curții de Conturi, la Luxemburg, în ședința sa din 
7 septembrie 2016.
 Pentru Curtea de Conturi
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
 Președinte

48
 Anexe
Straturile din LPIS, așa cum sunt indicate la articolul 5 alineatele (1) și (2) din Regula -
mentul (UE) nr. 640/2014
 ο Orice suprafață de teren arabil, de pășune permanentă și de fâneață permanentă sau cultivată cu culturi perma -
nente [articolul 4 alineatul (1) litera (e) din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013].
 ο Terenuri agricole cu angajamente în materie de agromediu și climă [articolul 28 alineatul (2) din Regulamentul 
nr. 1305/2013].
 ο În temeiul articolului 32 alineatul (2) litera (b) Regulamentul (UE) nr. 1307/2013, orice suprafață care a dat dreptul 
la plăți în 2008 în cadrul schemei de plată unică sau al schemei de plată unică pe suprafață, prevăzute la titlul III și, 
respectiv, la titlul IVA din Regulamentul (CE) nr. 1782/2003, și care:
(i) nu mai este conformă cu definiția termenului „hectar eligibil” ca urmare a punerii în aplicare a Direc -
tivei privind habitatele (92/43/CEE), a Directivei-cadru privind apa (2000/60/CE) și a Directivei privind 
păsările (2009/147/CE);
(ii) pe durata angajamentului relevant al fermierului individual, este împădurită în temeiul articolului 31 
din Regulamentul (CE) nr. 1257/1999, al articolului 43 din Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 sau al 
articolului 22 din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 sau face obiectul unei scheme naționale ale cărei 
condiții respectă dispozițiile articolului 43 alineatele (1), (2) și (3) din Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 
sau ale articolului 22 din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013;
(iii) pe durata angajamentului relevant al fermierului individual, este retrasă temporar din circuitul agricol, 
în conformitate cu articolele 22, 23 și 24 din Regulamentul (CE) nr. 1257/1999 sau cu articolul 39 din 
Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 sau cu articolul 28 din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013.
 ο Informații pentru determinarea suprafeței maxime eligibile pentru:
(i) măsurile de dezvoltare rurală legate de suprafață;
(ii) schema de plată de bază;
(iii) schema de plată unică pe suprafață;
(iv) plata redistributivă;
(v) plata pentru practici agricole benefice pentru climă și mediu;
(vi) plata pentru zonele care se confruntă cu constrângeri naturale;
(vii) plata pentru tinerii fermieri;
(viii) sprijinul cuplat facultativ;
(ix) plata specifică pentru culturile de bumbac;
(x) schema pentru micii fermieri;
(xi) POSEI (măsuri pentru regiunile ultraperiferice)
(xii) insulele din Marea Egee.Anexa I
49 Anexe 
 ο Informațiile referitoare la amplasarea și dimensiunea zonelor de interes ecologic.
 ο Informațiile care justifică aplicarea unor dispoziții specifice pentru:
(i) zonele montane și alte zone care se confruntă cu constrângeri naturale semnificative sau de alt tip 
specifice, astfel cum sunt menționate la articolul 32 din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013;
(ii) zone Natura 2000 acoperite de Directiva 2000/60/CE;
(iii) terenuri agricole autorizate pentru producția de bumbac în temeiul articolului 57 din Regulamentul 
(UE) nr. 1307/2013;
(iv) suprafețe agricole menținute în mod natural într-o stare adecvată pentru pășunat sau pentru cultiva -
re, astfel cum sunt menționate la articolul 4 alineatul (1) litera (c) punctul (iii) din Regulamentul (UE) 
nr. 1307/2013;
(v) zonele desemnate de statele membre pentru implementarea regională și/sau colectivă a zone -
lor de interes ecologic în conformitate cu articolul 46 alineatele (5) și (6) din Regulamentul (UE) 
nr. 1307/2013;
(vi) suprafețele notificate Comisiei în conformitate cu articolul 20 din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013;
(vii) suprafețele acoperite cu pășuni permanente sensibile din punct de vedere ecologic și care fac obiec -
tul Directivei privind habitatele sau al Directivei privind păsările;
(viii) alte zone suplimentare sensibile, astfel cum sunt menționate la articolul 45 alineatul (1) din Regula -
mentul (UE) nr. 1307/2013;
(ix) zonele desemnate de statele membre în conformitate cu articolul 48 din Regulamentul (UE) 
nr. 1307/2013.Anexa  I
50 Anexe 
Exercițiul de evaluare a calității din 2015: elemente de calitate per clasă de 
conformitate
Prima clasă de conformitate - 
pentru evaluarea calității 
sistemelor LPISElementul de 
calitate 1:Cuantificarea corectă a suprafeței maxime eligibile
Elementul de 
calitate 2:Proporția și repartizarea parcelelor de referință a căror suprafață maximă eligibilă ține 
cont de suprafețele neeligibile sau a căror suprafață maximă eligibilă nu ține cont de 
suprafața agricolă
Elementul de 
calitate 3:Existența unor parcele de referință cu defecte critice1
A doua clasă de conformitate - 
pentru identificarea posibilelor 
deficiențe în cadrul sistemelor 
LPISElementul de 
calitate 4:Împărțirea pe categorii a parcelelor de referință a căror suprafață maximă eligibilă 
ține cont de suprafețele neeligibile, a căror suprafață maximă eligibilă nu ține cont de 
suprafața agricolă sau care prezintă un defect critic2
Elementul de 
calitate 5:Raportul dintre suprafața declarată și suprafața maximă eligibilă inclusă în parcelele de 
referință
Elementul de 
calitate 6:Procentajul parcelelor de referință care au făcut obiectul unor modificări, acumulat de-a 
lungul anilor
Sursa:  articolul 6 din Regulamentul (UE) nr. 640/2014 și portalul JRC3.
1 Notă:  Înainte de 2015, acest element era numerotat ca elementul de calitate 4.
2 Notă:  Înainte de 2015, acest element era numerotat ca elementul de calitate 3.
3 A se vedea https://marswiki.jrc.ec.europa.eu/wikicap/index.php/LPISQA_Legacy/ETS/Decisions .Anexa  II
51 Răspunsul  
Comisiei
Rezumat
I
Comisia consideră că LPIS contribuie în mod semnificativ la prevenirea și reducerea nivelurilor de eroare din cadrul 
schemelor de ajutor cărora li se aplică.
III Prima liniuță
LPIS este o componentă-cheie a sistemului integrat de administrare și control (IACS). Acesta este un instrument care 
permite efectuarea majorității controalelor administrative. LPIS contribuie la prevenirea, detectarea și corectarea 
erorilor în etapele timpurii ale prelucrării cererilor de ajutor. În plus, alături de cererea de ajutor în format electronic 
cu informații geospațiale (GSAA), LPIS ajută la prevenirea erorilor în amonte și promovează rectificarea în timp util 
a erorilor.
În pofida celor de mai sus, este responsabilitatea statelor membre să își actualizeze sistemul LPIS și să interpreteze 
corect imaginile ortofoto. Metodologia evaluării calității sistemelor LPIS elaborată de Comisie ajută statele membre 
să identifice deficiențele legate de prelucrarea eronată sau de fotointerpretarea imaginilor și să ia măsuri corective.
III A treia liniuță
Monitorizarea de către Comisie a rezultatelor evaluării calității sistemelor LPIS a fost consolidată de la perioada care 
a făcut obiectul auditului.
IV (a)
Această recomandare vizează statele membre.
În ceea ce privește relevanța, gradul de adecvare și utilitatea verificării prin LPIS a chestiunii terenului aflat la dispo -
ziția fermierului, a se vedea răspunsul Comisiei la punctul 30.
IV (b)
Comisia acceptă recomandarea de a sprijini statele membre prin facilitarea schimbului de cele mai bune practici și 
prin realizarea unui studiu de fezabilitate.
IV (c)
Această recomandare vizează statele membre.
IV (d)
Comisia acceptă recomandarea.
Toate normele legate de LPIS vor fi revăzute și, dacă se consideră necesar, vor fi revizuite pentru noua PAC de după 
2020.
IV (e)
Comisia acceptă recomandarea.
Monitorizarea reprezentativității eșantionului se înscrie într-un proces continuu.
Răspunsul Comisiei 52
IV (f)
Comisia acceptă această recomandare și a început deja să o aplice.
Pentru anii de cerere 2014 și 2015, statele membre au primit, sub forma unor scrisori oficiale, feedback referitor la 
rapoartele lor privind evaluarea calității sistemelor LPIS, inclusiv observații privind acțiunile de remediere care au 
fost cerute, dar nu au fost întreprinse.
Toate acțiunile de remediere au fost analizate, iar în ceea ce privește acțiunile care au fost considerate inadecvate 
sau insuficiente, au fost solicitate acțiuni de remediere revizuite. În prezent, ca parte a sarcinilor sale de monitori -
zare, Comisia dezvoltă și utilizează o evaluare specifică a riscurilor pentru a identifica statele membre care ar putea 
avea probleme cu aplicarea corectă a metodologiei de evaluare a calității sistemelor LPIS, inclusiv pentru a identifica 
în detaliu problemele din sistem și a le rezolva prin acțiuni adecvate de remediere.
Partea I 
13
LPIS este o componentă-cheie a IACS și principalul instrument de control al majorității plăților directe. Un sistem 
LPIS fiabil, actualizat și exact are o importanță majoră pentru îndeplinirea obiectivelor de politică. În plus, ar putea fi 
util ca statele membre să analizeze eficacitatea propriului sistem din punctul de vedere al costului pentru a-i îmbu -
nătăți performanța.
20
În ceea ce privește cazurile de întârzieri înregistrate la introducerea noilor imagini ortofoto în LPIS, Comisia a reco -
mandat în repetate rânduri statelor membre să își actualizeze sistemul LPIS înainte de începerea procedurii de 
tratare a cererilor1.
22
Comisia consideră că rezultatele evaluării calității sistemelor LPIS, pe baza unui eșantion reprezentativ din punct de 
vedere statistic, prezintă un nivel de supradeclarare de sub 2 % la nivelul UE. Stabilirea corectă a suprafeței maxime 
eligibile pentru fiecare parcelă de referință în LPIS nu este realistă fără a genera costuri enorme2.
1 Acest lucru este menționat în mod explicit în secțiunea 4.4 a documentului DS-CDP-2015-11- FINAL- LPIS Update ( „obiectivul este de a pregăti noile 
imagini și a le pune la dispoziție pentru a fi utilizate în procedura de tratare a cererilor de ajutor în format electronic cu informații geospațiale” ). În plus, se 
explică faptul că prelucrarea imaginilor ortofoto nu ar trebui, în mod normal, să dureze mai mult de 3 luni.
2 Analiza rezultatelor evaluării calității sistemelor LPIS care au fost comunicate estimează supraevaluarea semnificativă medie a suprafeței maxime 
eligibile pe parcelă de referință (elementul de calitate 1b-/LIB) pentru Uniunea Europeană după cum urmează: 2013: 0,93 %, 2014: 1,14 %, 2015: 
0,64 %. Datele permit cuantificarea diferenței față de sistem (elementul de calitate 1a): 2013: +0,41 %, 2014: -1,16 %, 2015: -0,34 %. Numărul de 
parcele de referință verificate a fost de 39 700, 42 550 și, respectiv, 41 300.
Răspunsul Comisiei 53
Caseta 2 - Exemple de evaluare incorectă a suprafețelor maxime eligibile care ar fi 
putut fi identificată prin fotointerpretare
Comisia nu contestă exemplele de evaluare incorectă a suprafețelor maxime eligibile menționate de Curte. Însă 
cazurile particulare prezentate în exemple nu sunt reprezentative pentru alte sisteme LPIS luate în ansamblu. Siste -
mele LPIS de la nivelul UE sunt diferite din multe puncte de vedere, iar caracteristicile suprafețelor agricole din UE 
sunt, de asemenea, foarte diferite.
23
Comisia a recomandat statelor membre să efectueze vizite rapide pe teren în cazul în care au îndoieli cu privire la 
fiabilitatea fotointerpretării în ceea ce privește eligibilitatea terenurilor. După cum s-a menționat la punctul 25, vizi -
tele rapide pe teren implică costuri și, prin urmare, Comisia a furnizat orientări, platforme și ateliere pentru a eficien -
tiza utilizarea fotointerpretării.
29
Orientările tehnice privind aplicarea sistemului proporțional pentru pășunile permanente (DS  CDP-2015-06 final) 
oferă bune practici care să sprijine statele membre în punerea în aplicare a sistemului proporțional.
În plus, în cadrul atelierului privind controlul și gestionarea terenurilor agricole în IACS, care a avut loc la 23-25 mai 
2016, abordarea tehnologiei LIDAR (detectarea și măsurarea distanței cu ajutorul razei coerente) utilizate de Spania 
a fost prezentată drept posibilă soluție.
30
Legislația UE nu impune completarea LPIS cu informații care să arate că parcelele vizate se află la dispoziția fermi -
erilor. Nu se cer verificări încrucișate sistematice cu informații care arată că parcelele sunt la dispoziția fermierului. 
Comisia recomandă statelor membre să efectueze controale la fața locului dacă au îndoieli că terenul este la dispo -
ziția fermierului.
32
În cadrul gestiunii partajate, statele membre decid, în limitele cadrului juridic existent, care este modul cel mai efici -
ent din punctul de vedere al costurilor pentru a pune în aplicare PAC. Comisia a organizat o serie de ateliere pentru 
a disemina cele mai bune practici, incluzând teme precum modalitățile de a identifica și a califica terenurile agricole 
cu scopul de a îmbunătăți raportul cost-eficacitate.
33
Comisia este conștientă de costurile ocazionate de principalele funcții ale LPIS și ține seama de acestea atunci când 
prezintă propuneri legislativ. În afară de aceasta, există o mare varietate de sisteme LPIS, iar statele membre aleg 
diferite opțiuni de punere în aplicare. În cadrul gestiunii partajate, este responsabilitatea statelor membre să facă 
alegeri de politică, luând în considerare raportul cost-eficacitate al propriilor sisteme LPIS.
Răspunsul Comisiei 54
Partea II 
38
Prin orientările referitoare la LPIS, statele membre au fost informare cu privire la cerința și la modalitățile de a geo -
localiza pășunile permanente (la cel mai mic nivel posibil). Prin evaluarea calității sistemelor LPIS, în special în ceea 
ce privește elementul de calitate 2, statele membre au obligația de a evalua calitatea acestei clasificări și de a între -
prinde acțiuni de remediere adecvate, după caz.
Caseta 8 - Deficiențe în monitorizarea pășunilor permanente
Din analiza rezultatelor evaluării calității sistemelor LPIS reiese că clasificarea terenurilor agricole este unul dintre 
principalele domenii în care statele membre întreprind acțiuni de remediere.
A se vedea, de asemenea, răspunsul Comisiei la punctul 38.
40
Deși Comisia recomandă statelor membre să includă toate zonele de interes ecologic (ZIE) potențiale în stratul ZIE al 
LPIS, în contextul inițiativei de simplificare, Comisia a redus cerințele minime în ceea ce privește exhaustivitatea stra -
tului ZIE. În secțiunea 5.10 din orientarea relevantă privind exhaustivitatea stratului ZIE (DSCG/2014/31 FINAL REV 1), 
se precizează, ca cerință minimă, că stratul ZIE trebuie să includă, după verificare și înainte de efectuarea plății, cel 
puțin toate zonele de interes ecologic declarate care sunt stabile în timp.
44
Simplificarea PAC este un proces continuu, care urmează trei mari principii: nu se aduce nicio modificare actului de 
bază (stabilitatea politicii); este în beneficiul fermierului; asigură o bună gestiune financiară. Comisia confirmă că, în 
opinia sa, simplificarea nu vizează LPIS.
45
Introducerea cererii de ajutor în format electronic cu informații geospațiale reprezintă o simplificare pentru fermieri 
în etapa depunerii cererilor. În mod similar, pragul de stabilitate de 2 % are scopul de a evita ca agențiile de plăți să 
actualizeze în mod inutil și prea frecvent parcelele de referință din LPIS pentru variații minore în suprafața măsurată. 
În cele din urmă, norma privind densitatea maximă a arborilor (așa-numita regulă a maximului de 100 de arbori) 
urmărește, de asemenea, să ofere criterii de evaluare clare și simple pentru eligibilitatea parcelelor cu arbori răzleți.
46
Datele de care dispune Comisia indică faptul că 14 state membre, 4 landuri germane și Flandra asigurau deja în 2015 
acoperirea completă a teritoriului, deși, începând din 2016, este obligatorie doar o acoperire de cel puțin 25 %.
Răspunsul Comisiei 55
48
Cererea de ajutor în format electronic cu informații geospațiale constituie, de asemenea, o simplificare clară pentru 
fermieri. Dacă li se furnizează informații stabile și fiabile, e suficient ca aceștia să facă un clic pentru a confirma vala -
bilitatea informațiilor pre-completate în etapa depunerii cererilor.
50
Pentru a determina suprafața eligibilă pentru pășunile permanente, statele membre ar putea utiliza fie metoda 
proporțională, fie densitatea maximă a arborilor (așa-numita regulă a maximului de 100 de arbori). În ambele situ -
ații, statele membre ar trebui să analizeze în prealabil și să determine speciile care sunt considerate „bune pentru 
pășunat” care nu vor fi excluse din suprafața eligibilă. Prin metoda aleasă, statele membre își pot crește sau reduce 
direct sarcina administrativă.
Densitatea maximă a arborilor și sistemul proporțional au ca obiectiv să ofere administrațiilor naționale mijloace 
mai simple și mai clare pentru a evalua suprafața maximă eligibilă a parcelelor de referință care conțin arbori răzleți, 
întrucât ar fi dificil să se delimiteze fiecare arbore neeligibil în parte.
52
LPIS este un instrument solid pentru verificarea elementelor stabile de eligibilitate a parcelelor agricole, însă există, 
într-adevăr, unele condiții de eligibilitate, cum ar fi activitățile de întreținere, care sunt mai dificil de controlat prin 
intermediul LPIS. În LPIS există o diferență de tratament între terenurile neîntreținute (adică pe care nu se desfă -
șoară activități agricole) și terenurile abandonate. Ambele sunt neeligibile, însă terenurile neîntreținute ar putea fi 
doar un fenomen temporar, în timp ce este mai probabil ca terenurile abandonate să fie permanent neeligibile.
53
A se vedea răspunsurile Comisiei la punctele 23 și 33.
55
Comisia consideră că simplificarea menționată la litera (b) este benefică atât pentru beneficiari, cât și pentru agenți -
ile de plăți.
Răspunsul Comisiei 56
Partea III 
56
Evaluarea calității sistemelor LPIS este un proces anual, al cărui obiectiv final este de a îmbunătăți calitatea și fiabi -
litatea sistemelor LPIS prin analizarea deficiențelor tehnice identificate și rezolvarea acestora prin adoptarea unor 
acțiuni de remediere.
59
Comisia include aspecte legate de cele mai bune practici și de raportul cost-eficacitate atunci când elaborează 
documentele de orientare, precum și orientările tehnice, în strânsă cooperare cu statele membre.
64
Corecțiile financiare sunt aplicate în raport cu exercițiile financiare, astfel încât cererile depuse în cursul unui anumit 
an de cerere sunt plătite în exercițiul financiar următor. În plus, corecțiile financiare includ, în mod normal, cheltuie -
lile efectuate în cele 24 de luni care au precedat lansarea anchetei. Regula celor 24 de luni permite acoperirea unor 
perioade mai lungi și, prin urmare, consolidează protecția bugetului UE.
65
Elementul principal controlat în cadrul evaluării calității sistemelor LPIS este parcela de referință din LPIS pe care se 
situează suprafața agricolă care ar putea face obiectul unei cereri de ajutor.
Evaluarea calității sistemelor LPIS este o revizuire sistematică și coerentă a diverselor sisteme dezvoltate în mod 
independent de către statele membre. Aceasta urmărește identificarea eventualelor deficiențe ale acestor sisteme, 
astfel încât statele membre să le poată remedia din proprie inițiativă.
Versiunile nedefinitive ale metodologiei au fost, într-adevăr, difuzate în repetate rânduri (statele membre având 
posibilitatea de a reacționa) pentru a se asigura că toate observațiile valabile ale statelor membre sunt colectate și 
luate în mod adecvat în considerare înainte de publicarea versiunii finale.
Majoritatea revizuirilor metodologice au decurs din modificările introduse în legislație și de cererile specifice adre -
sate de părțile interesate de LPIS (statele membre), care doreau ca modalitățile lor particulare de punere în aplicare 
a LPIS să fie mai bine luate în considerare.
66
Metodologia evaluării calității sistemelor LPIS este, în esență, simplă. Informațiile înregistrate sunt comparate cu 
elementele măsurate în timpul acestui exercițiu și apoi se analizează rezultatele.
Aparenta complexitate a orientărilor actuale este generată de i) introducerea unor opțiuni în ceea ce privește proce -
durile, solicitate de statele membre pentru a-și putea adapta diferitele strategii de punere în aplicare a LPIS și (ii) un 
format solid al documentației bazat pe standardele ISO seriile 19100.
Răspunsul Comisiei 57
Caseta 11 - Exemplu de aplicare incorectă sau neuniformă a metodologiei de evaluare 
a calității
Fără a se referi la potențiala problemă din Renania de Nord-Westfalia, Comisia nu consideră în mod sistematic că 
evaluarea calității sistemelor LPIS este distorsionată atunci când un anumit număr de parcele din populația eșantion 
au fost actualizate în cadrul exercițiului de actualizare sistematică a sistemelor LPIS în intervalul de timp dintre eșan -
tionare și executarea efectivă a evaluării. O astfel de situație poate reflecta o gestionare eficace a actualizării LPIS.
Comisia a organizat o serie de sesiuni în cadrul atelierelor LPIS/OTSC (controale la fața locului) din 2014 și 2015 pen -
tru a aduce în atenția statelor membre necesitatea vizitelor pe teren.
Principiul „celor patru ochi” introdus în ETS 6.0 prevede în mod explicit necesitatea unui operator independent.
Răspuns comun al Comisiei la punctele 67 și 68
În 2015 a fost introdusă o modificare în ceea ce privește strategia de eșantionare și furnizarea imaginii, modificare 
menită să remedieze această problemă. Începând cu exercițiul 2015, eșantionarea zonelor pentru evaluarea calității 
și selecția eșantionului de parcele de referință care urmează a fi analizat sunt efectuate de către Comisie, indepen -
dent de statele membre. Aceeași metodologie este utilizată în prezent pentru toate sistemele LPIS, fapt care garan -
tează atât reprezentativitatea populației, cât și consecvența în întreaga UE și în timp.
Caseta 12 - Deficiențe identificate în selecția eșantionului pentru exercițiile de evaluare 
a calității din perioada 2010-2014
Întrucât zonele acoperite de teledetecție au fost în mare parte selecționate în mod aleatoriu, în principiu, toate 
parcelele de referință a avut o șansă egală de a fi selecționate. Cu toate acestea, responsabilitatea selecționării 
parcelelor de referință a fost transferată Centrului Comun de Cercetare (JRC) pentru a asigura o selecție mai bună și 
nedistorsionată a eșantionului.
70
Se preconizează un plan de acțiuni de remediere în cazul în care evaluarea constatărilor arată deficiențe specifice 
care necesită o intervenție specială. Decizia de a elabora un astfel de plan ar trebui luată numai după o evaluare 
a constatărilor rezultate din evaluarea calității sistemelor LPIS.
La analiza evaluării calității sistemelor LPIS, Comisia a detectat cazuri de deficiențe legate de elemente critice de 
calitate și, în ciuda acestui fapt, statele membre nu au întreprins acțiuni de remediere. Acest lucru le-a fost adus la 
cunoștință în cadrul atelierelor LPIS și, începând cu 2015, aceste cazuri sunt urmărite cu atenție.
Răspuns comun al Comisiei la punctele 71 și 72
Începând din 2015 se asigură o urmărire completă a rapoartelor pentru perioada vizată de audit. Cu toate aces -
tea, începând din 2014, au fost analizate rapoartele privind evaluarea calității și acțiunile de remediere ale statelor 
membre.
Comisia a pus accentul pe fiabilitatea și coerența cifrelor furnizate în rapoarte. Se va efectua o analiză a tendințelor 
în cursul monitorizării intensificate a evaluării calității sistemelor LPIS, dacă se consideră necesar. Întrucât meto -
dologia evaluării calității s-a dezvoltat de-a lungul anilor, o analiză globală a tendințelor nu este simplu de realizat 
deoarece datele nu sunt în totalitate comparabile.
Comisia intenționează să efectueze vizite de sprijin pentru punerea în aplicare în unele state membre pentru a le 
sprijini să amelioreze calitatea propriilor sisteme LPIS.
Răspunsul Comisiei 58
Comisia este conștientă de faptul că rezultatele evaluării calității LPIS pentru anul de cerere 2011 nu au fost în acel 
moment cele mai fiabile, întrucât acesta a fost primul an de test.
Concluzii și recomandări
76
Legislația UE nu impune completarea LPIS cu informații care să arate că parcelele vizate se află la dispoziția fermi -
erilor. Nu se cer verificări încrucișate sistematice cu informații care arată că parcelele sunt la dispoziția fermierului. 
Comisia recomandă statelor membre să efectueze controale la fața locului dacă au îndoieli că terenul este la dispo -
ziția fermierului.
Recomandarea 1 - Îmbunătățirea proceselor în vederea creșterii fiabilității datelor din 
sistemele LPIS
Această recomandare vizează statele membre.
Recomandarea 2 - Măsurarea raportului cost-eficacitate aferent implementării 
sistemelor LPIS
Comisia acceptă recomandarea de a sprijini statele membre prin facilitarea schimbului de cele mai bune practici și 
prin realizarea unui studiu de fezabilitate.
78
Pragul de stabilitate de 2 % are scopul de a evita ca agențiile de plăți să actualizeze în mod inutil și prea frecvent 
parcelele de referință din LPIS pentru variații minore în suprafața măsurată. În cele din urmă, norma privind densi -
tatea maximă a arborilor (așa-numita regulă a maximului de 100 de arbori) urmărește, de asemenea, să ofere criterii 
de evaluare clare și simple pentru eligibilitatea parcelelor cu arbori răzleți.
Recomandarea 3 - Înregistrarea mai fiabilă a elementelor de mediu permanente
Această recomandare vizează statele membre.
Recomandarea 4 - Raționalizarea anumitor norme legate de LPIS din actualul cadru 
juridic
Comisia acceptă recomandarea.
Toate normele legate de LPIS vor fi revăzute și, dacă se consideră necesar, vor fi revizuite pentru noua PAC de după 
2020.
Răspunsul Comisiei 59
80
În ceea ce privește rapoartele privind evaluarea calității sistemelor LPIS trimise Comisiei de către statele membre, 
se solicită, după caz, feedback oficial din partea statelor membre, inclusiv clarificări cu privire la conținutul (sau la 
absența) planurilor de acțiuni de remediere. Mai mult, rezultatele și observațiile generale sunt prezentate și discu -
tate cu statele membre în cadrul unor ateliere anuale. În 2016, s-au făcut observații și în cadrul Comitetului privind 
plățile directe pentru a-i sensibiliza pe reprezentanții statelor membre cu privire la avantajul real al exercițiului de 
evaluarea a calității sistemelor LPIS pentru îmbunătățirea propriilor sisteme LPIS. (A se vedea, de asemenea, răspun -
surile Comisiei la punctele 70 și 22).
Metoda de eșantionare este monitorizată în mod continuu de Comisie.
Recomandarea 5 - Ameliorarea reprezentativității eșantioanelor selectate pentru 
exercițiul de evaluare a calității
Comisia acceptă recomandarea.
Monitorizarea reprezentativității eșantionului se înscrie într-un proces continuu.
Recomandarea 6 - O mai bună urmărire a rezultatelor exercițiilor de evaluare a calității
Comisia acceptă această recomandare și a început deja să o aplice.
Pentru anii de cerere 2014 și 2015, statele membre au primit, sub forma unor scrisori oficiale, feedback referitor la 
rapoartele lor privind evaluarea calității sistemelor LPIS, inclusiv observații privind acțiunile de remediere care au 
fost cerute, dar nu au fost întreprinse.
Toate acțiunile de remediere au fost analizate, iar în ceea ce privește acțiunile care au fost considerate inadecvate 
sau insuficiente, au fost solicitate acțiuni de remediere revizuite. În prezent, ca parte a sarcinilor sale de monitori -
zare, Comisia dezvoltă și utilizează o evaluare specifică a riscurilor pentru a identifica statele membre care ar putea 
avea probleme cu aplicarea corectă a metodologiei de evaluare a calității sistemelor LPIS, inclusiv pentru a identifica 
în detaliu problemele din sistem și a le rezolva prin acțiuni adecvate de remediere.

CUM VĂ PUTE/uni021AI PROCURA PUBLICA/uni021AIILE UNIUNII EUROPENE?
Publica/uni021Bii gratuite:
  un singur exemplar:  
pe site-ul EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu);
  mai multe exemplare/postere/hăr/uni021Bi:  
de la reprezentan/uni021Bele Uniunii Europene (http://ec.europa.eu/represent_ro.htm),  
de la delega/uni021Biile din /uni021Bările care nu sunt membre ale UE (http://eeas.europa.eu/delegations/index_ro.htm)  
sau contactând re/uni021Beaua Europe Direct (http://europa.eu/europedirect/index_ro.htm)  
la numărul 00 800 6 7 8 9 10 11 (gratuit în toată UE) (*).
(*)  Informa/uni021Biile primite sunt gratuite, la fel ca și cea mai mare parte a apelurilor telefonice (unii operatori și unele cabine  
telefonice și hoteluri taxează totuși aceste apeluri).
Publica/uni021Bii contra cost:
 pe site-ul EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).
Etapă Data
Adoptarea planului de audit / Demararea auditului 3.6.2015
Trimiterea oficială către Comisie (sau către o altă entitate auditată) a proiectului de 
raport13.6.2016
Adoptarea raportului final după procedura contradictorie 7.9. 2016
Primirea răspunsurilor Comisiei (sau ale altei entități auditate) în toate versiunile 
lingvistice13.9.2016
Sistemele de identificare a parcelelor agricole (LPIS - Land 
Parcel Identification System ) sunt sisteme informatice bazate 
pe imagini ale parcelelor agricole, utilizate pentru 
a verifica plățile efectuate în cadrul politicii agricole 
comune (PAC). În 2015, aceste plăți s-au ridicat la 
aproximativ 45,5 miliarde de euro. Concluzia Curții a fost 
că LPIS este un instrument util pentru a stabili eligibilitatea 
terenurilor agricole, dar că mai este loc de îmbunătățiri în 
ceea ce privește gestionarea sa. Curtea a identificat o serie 
de deficiențe la nivelul proceselor LPIS, care afectează 
capacitatea statelor membre de a verifica în mod fiabil 
eligibilitatea terenurilor. Curtea a constatat că statele 
membre au făcut progrese în ceea ce privește adaptarea 
sistemelor lor LPIS pentru a răspunde cerințelor PAC 
pentru perioada 2014-2020. Totuși, sistemele nu erau încă 
complet adaptate la cerințele în materie de „înverzire”. 
Modul în care Comisia monitorizează sistemele LPIS s-a 
îmbunătățit, dar nu se punea un accent suficient pe 
performanța sistemului.
CURTEA DE
CONTURI
EUROPEANĂ