RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene L 233/95

Numai textele originale CEE-ONU au efect juridic în temeiul dreptului internațional public. Situația și data intrării în vigoare ale prezentului regulament trebuie verificate în ultima versiune a documentului de situație CEE-ONU TRANS/WP.29/343, disponibil la:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Regulamentul nr. 44 al Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite (CEE-ONU) – Dispoziții uniforme privind omologarea sistemelor de siguranță pentru copiii pasageri în autovehicule („Sisteme de siguranță pentru copii”)

Include întreg textul valabil până la:

Corigendumul 4 la versiunea 2 a regulamentului — Data intrării în vigoare: 10 noiembrie 2010

CUPRINS

REGULAMENTUL

1. Domeniul de aplicare

2. Definiții

3. Cererea de omologare

4. Marcaje

5. Omologarea

6. Specificații generale

7. Specificații particulare

8. Descrierea încercărilor

9. Rapoartele de încercare pentru omologarea de tip și calificarea producției

10. Modificările și extinderea omologării de tip a unui sistem de siguranță pentru copii

11. Calificarea producției

12. Conformitatea producției și încercări de rutină

13. Sancțiuni în caz de neconformitate a producției

14. Încetarea definitivă a producției

15. Instrucțiuni

16. Denumirile și adresele serviciilor tehnice responsabile cu efectuarea încercărilor de omologare, precum și ale serviciilor administrative

17. Dispoziții tranzitorii

ANEXE

Anexa 1 – Fișă de comunicare privind acordarea, extinderea, refuzul sau retragerea omologării ori încetarea definitivă a producției sistemelor de siguranță pentru copiii pasageri în autovehicule, în conformitate cu Regulamentul nr. 44

Anexa 2 – Dispuneri ale mărcii de omologare

Anexa 3 – Schema aparaturii pentru încercarea de rezistență la praf

Anexa 4 – Încercarea la coroziune

Anexa 5 – Încercarea la abraziune și microalunecare

Anexa 6 – Descrierea căruciorului

Anexa 7 – Curbă a decelerației căruciorului în funcție de timp

Apendicele 1 – Curbă a decelerației sau accelerației căruciorului în funcție de timp. Coliziune frontală

Apendicele 2 – Curbă a decelerației sau accelerației căruciorului în funcție de timp. Coliziune din spate

Anexa 8 – Descrierea manechinelor

Apendicele 1 – Descrierea manechinelor care reprezintă copii de 9 luni și de 3, 6 și 10 ani

Apendicele 2 – Descrierea manechinului care reprezintă un nou-născut

Apendicele 3 – Descrierea manechinului care reprezintă un copil de 18 luni

Anexa 9 – Încercarea la coliziunea frontală cu o barieră

Anexa 10 – Procedura de încercare la coliziunea din spate

Anexa 11 – Ancoraje suplimentare necesare pentru atașarea la autovehicul a sistemelor de siguranță pentru copii din categoria semiuniversală

Anexa 12 – Scaun

Anexa 13 – Centura de siguranță standard

Anexa 14 – Organigrama procedurii de omologare de tip (diagrama ISO 9002:2000)

Anexa 15 – Note explicative

Anexa 16 – Controlul conformității producției

Anexa 17 – Încercarea materialului de absorbție a energiei

Anexa 18 – Metoda de definire a zonei de impact a capului la dispozitivele cu spătar și la dispozitivele orientate cu spatele la direcția de mers prin definirea mărimii minime a aripilor laterale

Anexa 19 – Descrierea condiționării dispozitivelor de reglare montate direct pe sistemele de siguranță pentru copii

Anexa 20 – Aparatul tipic de încercare a rezistenței la tracțiune a unei catarame

Anexa 21 – Instalația pentru încercarea dinamică de impact

Anexa 22 – Încercarea la blocarea părții inferioare a trunchiului

1. DOMENIUL DE APLICARE

1.1. Prezentul regulament se aplică sistemelor de siguranță pentru copii destinate montării în autovehicule cu trei sau mai multe roți și care nu sunt proiectate pentru utilizarea pe scaune rabatabile (pliante) sau pe scaune orientate lateral.

2. DEFINIȚII

În sensul prezentului regulament:

2.1. Sistem de siguranță pentru copii („sistem de siguranță”) reprezintă un ansamblu de componente care poate conține o combinație de curele sau componente flexibile cu cataramă de siguranță, dispozitive de reglare, dispozitive de prindere și, în anumite cazuri, un dispozitiv suplimentar, de exemplu un coșuleț pentru sugari, un scaun pentru nou-născuți, un scaun suplimentar și/sau un scut de protecție la impact care poate fi montat pe autovehicul. Acest dispozitiv este conceput astfel încât să diminueze riscul de rănire a utilizatorului în caz de coliziune sau de decelerare bruscă a vehiculului, prin limitarea mobilității corpului pasagerului. „ISOFIX” reprezintă un sistem cu ajutorul căruia sistemele de fixare a scaunelor pentru copii se atașează la autovehicul. Acesta are două puncte de ancorare rigide, două dispozitive de atașare rigide aferente amplasate pe sistemul de fixare a scaunului pentru copii și un dispozitiv care permite limitarea gradului maxim de rotație a sistemului de fixare a scaunului pentru copii. 2.1.1. Sistemele de siguranță pentru copii se clasifică în cinci „grupe de masă”: 2.1.1.1. grupa 0 pentru copii cu masa mai mică de 10 kg; 2.1.1.2. grupa 0+ pentru copii cu masa mai mică de 13 kg; 2.1.1.3. grupa I pentru copii cu masa între 9 kg și 18 kg; 2.1.1.4. grupa II pentru copii cu masa între 15 kg și 25 kg; 2.1.1.5. grupa III pentru copii cu masa între 22 kg și 36 kg. 2.1.1.6. Sistemele ISOFIX de siguranță pentru copii se împart în 7 clase de mărime, astfel cum este descris în apendicele 2 al anexei 17 la Regulamentul nr. 16: A – ISO/F3 : SSC pentru nou-născuți de dimensiune standard, orientați cu fața la direcția de mers B – ISO/F2 : SSC de dimensiuni reduse, pentru nou-născuți, orientate cu fața la direcția de mers B1 – ISO/F2X : SSC de înălțime redusă, pentru nou-născuți, orientate cu fața la direcția de mers C – ISO/R3 : SSC de dimensiuni standard, pentru nou-născuți, orientate cu spatele la direcția de mers D – ISO/R2 : SSC de dimensiuni reduse, pentru nou-născuți, orientate cu spatele la direcția de mers E – ISO/R1 : SSC pentru sugari orientate cu spatele la direcția de mers F – ISO/L1 : SSC poziționate cu fața spre lateral stânga (coșulețe pentru sugari) G – ISO/L2 : SSC poziționate cu fața spre lateral dreapta (coșulețe pentru sugari) Grupa de masă Categoria de mărime ISOFIX 0 — până la 10 kg F ISO/L1 G ISO/L2 E ISO/R1 0+ — până la 13 kg C ISO/R3 D ISO/R2 E ISO/R1 I — 9 până la 18 kg A ISO/F3 B ISO/F2 B1 ISO/F2X C ISO/R3 D ISO/R2 2.1.2. Sistemele de siguranță pentru copii se clasifică în patru „categorii”: 2.1.2.1. O categorie „universală” pentru utilizarea prevăzută la punctele 6.1.1, 6.1.3.1 și 6.1.3.2 pe majoritatea locurilor pe scaun ale vehiculelor și, în special, pe cele care au fost evaluate în conformitate cu Regulamentul nr. 16 ca fiind compatibile cu o astfel de categorie de sisteme de siguranță pentru copii. 2.1.2.2. O categorie „restrânsă” pentru utilizarea prevăzută la punctele 6.1.1 și 6.1.3.1 pe locuri pe scaun desemnate pentru anumite tipuri de vehicule, astfel cum este indicat fie de producătorul de sisteme de siguranță pentru copii, fie de constructorul de autovehicule: 2.1.2.3. o categorie „semiuniversală” pentru utilizarea prevăzută la punctele 6.1.1 și 6.1.3.2; 2.1.2.4. o categorie „vehicul special” pentru utilizare: 2.1.2.4.1. fie pe anumite tipuri de vehicule, în conformitate cu punctele 6.1.2 și 6.1.3.3; fie 2.1.2.4.2. ca sistem „integral” de siguranță pentru copii. 2.1.3. Sistemul de fixare al sistemelor de siguranță pentru copii se poate împărți în două clase: o clasă integrală, în cazul în care menținerea copilului în sistemul de siguranță se realizează independent de orice mijloace atașate direct la vehicul; o clasă neintegrală, în cazul în care menținerea copilului în sistemul de siguranță depinde de orice mijloace atașate direct la vehicul; 2.1.3.1. „sistem parțial de siguranță” reprezintă un dispozitiv (de exemplu, o pernă de înălțare) care, atunci când este folosit împreună cu o centură de siguranță pentru adulți care trece în jurul corpului copilului sau fixează dispozitivul în care este așezat copilul, formează un sistem complet de siguranță pentru copii; 2.1.3.2. „pernă de înălțare” reprezintă o pernă rigidă, care poate fi folosită împreună cu o centură de siguranță pentru adulți.

2.2. „Scaun de siguranță pentru copii” reprezintă un sistem de siguranță pentru copii care include un scaun în care este ținut copilul.

2.3. „Centură” reprezintă un sistem de siguranță pentru copii care cuprinde o combinație de curele, cu cataramă de siguranță, dispozitive de reglare și dispozitive de prindere.

2.4. „Scaun” este o structură care reprezintă o parte componentă a sistemului de siguranță pentru copii și este destinată plasării copilului în poziția șezând. 2.4.1. „Coșuleț pentru sugari” este un sistem de siguranță pentru copii destinat amplasării și menținerii copilului în poziția culcat pe spate sau pe burtă, coloana vertebrală a copilului fiind perpendiculară pe planul median longitudinal al vehiculului. Acesta este conceput astfel încât, în caz de coliziune, să distribuie forțele de fixare pe suprafața capului și corpului copilului, cu excepția membrelor. 2.4.2. „Sistem de siguranță destinat coșulețului pentru sugari” reprezintă un dispozitiv folosit la fixarea coșulețului pentru sugari la structura vehiculului. 2.4.3. „Scaun pentru sugari” reprezintă un sistem de siguranță destinat așezării copilului în poziția semiculcat, orientat cu spatele la direcția de mers. Acesta este conceput astfel încât, în caz de coliziune frontală, să distribuie forțele de fixare pe suprafața capului și corpului copilului, cu excepția membrelor.

2.5. „Suport pentru scaun” reprezintă componenta sistemului de siguranță pentru copii cu ajutorul căreia se ridică scaunul.

2.6. „Suport pentru copil” reprezintă componenta sistemului de siguranță pentru copii cu ajutorul căreia copilul poate fi ridicat în dispozitiv.

2.7. „Scut de protecție la impact” reprezintă un dispozitiv fixat în fața copilului și conceput să distribuie forțele de fixare pe suprafața mai mare a înălțimii corpului copilului în caz de coliziune frontală.

2.8. „Curea” este o componentă flexibilă concepută să transmită forțele. 2.8.1. „Curea transversală” este o curea care, fie sub forma unei centuri complete, fie sub forma unei componente a unei astfel de centuri, trece peste partea frontală și fixează regiunea pelviană a copilului. 2.8.2. „Curea diagonală” este partea centurii care fixează torsul superior al copilului. 2.8.3. „Curea pentru coapse” este o curea (sau curele bifurcate, în cazul în care este alcătuită din cel puțin două chingi) prinsă de sistemul de siguranță pentru copii și de centura transversală care este poziționată astfel încât să treacă printre coapsele copilului. Aceasta este concepută astfel încât, în condiții normale de utilizare, să împiedice alunecarea copilului pe sub centura transversală, iar în caz de impact să împiedice deplasarea centurii transversale de pe bazin. 2.8.4. „Curea de fixare a copilului” este o curea care face parte din elementele centurii și care fixează numai corpul copilului. 2.8.5. „Curea de prindere a sistemului de siguranță pentru copii” este o curea care fixează sistemul de siguranță pentru copii la structura vehiculului și care poate fi o parte integrantă a sistemului de siguranță a scaunelor vehiculului. 2.8.6. „Centură tip ham” este un ansamblu care cuprinde o curea transversală, curele diagonale și, în cazul în care este montată, o curea pentru coapse. 2.8.7. „Centură în formă de Y” este o centură în care ansamblul de curele este alcătuit dintr-o curea care se trece printre picioarele copilului și din câte o curea pentru fiecare umăr. 2.8.8. „Curea de ghidare” reprezintă o curea care fixează cureaua diagonală a centurii de siguranță pentru adulți într-o poziție adecvată pentru copil. În cazul acesteia, poziția eficace în care cureaua diagonală își schimbă direcția poate fi reglată cu ajutorul unui dispozitiv care se poate deplasa de-a lungul centurii pentru a localiza umărul utilizatorului, fiind apoi blocată în această poziție. Această curea de ghidare nu trebuie să preia o parte semnificativă a sarcinii dinamice.

2.9. „Cataramă” este un dispozitiv de deblocare rapidă care permite menținerea copilului în sistemul de siguranță sau prinderea sistemului de siguranță la structura mașinii. Catarama se poate deschide rapid și poate avea un dispozitiv de reglare. 2.9.1. „Buton de deblocare integrat” este un buton de deblocare a dispozitivului de închidere astfel conceput încât să nu fie posibilă deschiderea cataramei cu ajutorul unei sfere cu diametrul de 40 mm. 2.9.2. „Buton de deblocare neintegrat” este un buton de deblocare a dispozitivului de închidere astfel conceput încât să fie posibilă deschiderea cataramei cu ajutorul unei sfere cu diametrul de 40 mm.

2.10. „Dispozitiv de reglare” este un dispozitiv care permite reglarea sistemului de siguranță sau a dispozitivelor de prindere ale acestuia în funcție de corpul utilizatorului, de configurația vehiculului sau de ambele. Dispozitivul de reglare poate fie să facă parte din cataramă, fie să fie un retractor sau orice altă parte a centurii de siguranță. 2.10.1. „Dispozitiv de reglare rapidă” este un dispozitiv de reglare care poate fi acționat cu o mână printr-o singură mișcare ușoară. 2.10.2. „Dispozitiv de reglare montat direct pe sistemul de siguranță pentru copii” este un dispozitiv de reglare pentru întregul echipament care se montează direct pe sistemul de siguranță pentru copii, deosebindu-se prin această montare directă de cazul dispozitivului care este susținut nemijlocit de chingile la care el a fost proiectat să se ajusteze.

2.11. „Dispozitive de prindere” reprezintă părțile sistemului de siguranță pentru copii, inclusiv componentele de siguranță, care permit fixarea fermă a sistemului de siguranță pentru copii la structura vehiculului, fie direct, fie cu ajutorul scaunului vehiculului. 2.11.1. „Picior de sprijin” este un dispozitiv de prindere permanentă a sistemului de siguranță pentru copii care creează un traseu al sarcinii de compresiune între sistemul de siguranță pentru copii și structura vehiculului pentru a neutraliza efectele pernei scaunului în timpul decelerației; piciorul de sprijin poate fi reglabil.

2.12. „Dispozitiv de absorbție a energiei” este un dispozitiv destinat dispersării energiei separat sau împreună cu cureaua, făcând parte din sistemul de siguranță pentru copii.

2.13. „Retractor” este un dispozitiv care adăpostește parțial sau integral cureaua unui sistem de siguranță pentru copii. Termenul acoperă următoarele dispozitive: 2.13.1. „retractor cu blocare automată”, un retractor care permite derularea centurii pe lungimea dorită și care, atunci când catarama este închisă, reglează automat lungimea centurii la corpul utilizatorului. Derularea curelei în continuare nu se poate realiza fără intervenția voluntară a utilizatorului; 2.13.2. „retractor cu blocare de urgență”, un retractor care, în condiții normale de folosire, nu limitează libertatea de mișcare a utilizatorului. Retractorul cuprinde un dispozitiv de reglare pe lungime care ajustează automat cureaua la conformația fizică a utilizatorului și un mecanism de închidere acționat în cazuri de urgență prin intermediul: 2.13.2.1. unei decelerări a vehiculului, unei derulări a curelei retractorului sau oricărui alt mijloc automat (sensibilitate unică); sau 2.13.2.2. al unei combinații a mai multora dintre acești factori (sensibilitate multiplă).

2.14. „Ancoraje” reprezintă părțile din structura vehiculului sau a scaunelor acestuia de care sunt fixate elementele de prindere a sistemului de siguranță pentru copii. 2.14.1. „Ancoraj suplimentar” reprezintă o parte din structura vehiculului sau a scaunelor acestuia sau orice altă parte a vehiculului de care se fixează sistemul de siguranță pentru copii și care este prevăzută în plus față de ancorajele omologate în conformitate cu Regulamentul nr. 14. Acesta include planșeul căruciorului astfel cum este descris în anexa 6 sau alte caracteristici structurale ale vehiculului respectiv (vehiculelor respective) când sunt susținute de un picior de sprijin. 2.14.2. „Ancoraj inferior ISOFIX” reprezintă o bară orizontală rotundă rigidă cu diametrul de 6 mm, care reprezintă o extensie a structurii vehiculului sau a scaunului destinată montării și fixării unui sistem ISOFIX de siguranță pentru copii cu dispozitive de prindere ISOFIX. 2.14.3. „Sistem de ancorare ISOFIX” reprezintă un sistem alcătuit din două ancoraje inferioare ISOFIX, care îndeplinește cerințele Regulamentului nr. 14, conceput pentru fixarea unui sistem ISOFIX de siguranță pentru copii împreună cu un dispozitiv de împiedicare a rotației. 2.14.4. „Dispozitiv antirotație” (a) Un dispozitiv antirotație pentru un sistem ISOFIX universal de siguranță pentru copii constă într-un ancoraj ISOFIX de prindere în partea superioară. (b) Un dispozitiv antirotație pentru un sistem ISOFIX semiuniversal de siguranță pentru copii constă într-un ancoraj de prindere în partea superioară, în planșa de bord a vehiculului sau într-un picior de sprijin vizând limitarea rotirii sistemului de siguranță în cazul unei coliziuni frontale. (c) Pentru sistemele ISOFIX universale și semiuniversale de siguranță pentru copii, scaunul vehiculului ca atare nu reprezintă un dispozitiv antirotație. 2.14.5. „Ancoraj ISOFIX de prindere în partea superioară” reprezintă o componentă care îndeplinește cerințele Regulamentului nr. 14, de exemplu o bară situată într-o anumită zonă, concepută pentru a permite cuplarea conectorului curelei de prindere în partea superioară ISOFIX și pentru a transmite forța de fixare a acestuia structurii vehiculului.

2.15. „Orientat cu fața la direcția de mers” înseamnă orientat în direcția normală de deplasare a vehiculului.

2.16. „Orientat cu spatele la direcția de mers” înseamnă orientat în direcția opusă direcției normale de deplasare a vehiculului.

2.17. „Poziție înclinată” înseamnă o poziție specială a scaunului care îi permite copilului să stea întins.

2.18. „Poziția întins/culcat pe spate/culcat pe burtă” înseamnă o poziție în care cel puțin capul și corpul copilului, cu excepția membrelor, se află pe o suprafață orizontală atunci când copilul se odihnește în sistemul de siguranță.

2.19. „Tip de sistem de siguranță pentru copii” reprezintă un grup de sisteme de siguranță pentru copii care nu se deosebesc în privința unor aspecte esențiale, precum: 2.19.1. categoria, grupa (grupele) de masă, poziția și orientarea (astfel cum au fost stabilite la punctele 2.15 și 2.16) în care se folosește sistemul de siguranță; 2.19.2. geometria sistemului de siguranță pentru copii; 2.19.3. dimensiunile, masa, materialul și culoarea: scaunului; căptușelii; precum și ale scutului de protecție la impact; 2.19.4. materialul, țesătura, dimensiunile și culoarea curelelor; 2.19.5. componentele rigide (cataramă, dispozitive de prindere etc.).

2.20. „Scaunul vehiculului” reprezintă o structură care poate fi sau nu parte integrantă a vehiculului, inclusiv tapițeria sa, și care este destinată ocupării de către o singură persoană adultă. În această privință: 2.20.1. „grup de scaune ale vehiculului” înseamnă fie o banchetă, fie un grup de scaune individuale, dar alăturate (adică fixate astfel încât ancorajele frontale ale unui scaun să fie pe aceeași linie cu ancorajele frontale sau posterioare ale altui scaun sau pe dreapta care trece printre aceste ancore), fiecare scaun putând fi ocupat de una sau mai multe persoane adulte în poziția șezând; 2.20.2. „banchetă a vehiculului” este o structură completă cu tapițeria sa, destinată cel puțin unei persoane adulte în poziția șezând; 2.20.3. „scaune din față ale vehiculului” reprezintă grupul de scaune situate în partea din față a compartimentului de pasageri, adică fără alte scaune aflate direct în fața lor; 2.20.4. „scaune din spate ale vehiculului” înseamnă scaune fixe, orientate cu fața la direcția de mers, situate în spatele altui grup de scaune ale vehiculului. 2.20.5. „poziție ISOFIX” înseamnă un sistem care permite montarea: (a) fie a unui sistem ISOFIX universal de siguranță pentru copii orientat cu fața la direcția de mers, astfel cum este stabilit în prezentul regulament; (b) fie a unui sistem ISOFIX semiuniversal de siguranță pentru copii orientat cu fața la direcția de mers, astfel cum este stabilit în prezentul regulament; (c) fie a unui sistem ISOFIX semiuniversal de siguranță pentru copii orientat cu spatele la direcția de mers, astfel cum este stabilit în prezentul regulament; (d) fie a unui sistem ISOFIX semiuniversal de siguranță pentru copii orientat spre lateral, astfel cum este stabilit în prezentul regulament; (e) fie a unui sistem ISOFIX de siguranță pentru copii pentru anumite vehicule speciale, astfel cum este stabilit în prezentul regulament.

2.21. „Sistem de reglare” reprezintă dispozitivul complet prin care scaunul vehiculului sau părțile sale pot fi ajustate la conformația fizică a ocupantului adult al scaunului; în special, acest dispozitiv poate permite: 2.21.1. deplasarea longitudinală; și/sau 2.21.2. deplasarea verticală; și/sau 2.21.3. deplasarea unghiulară.

2.22. „Ancoraj al scaunului vehiculului” reprezintă sistemul, inclusiv părțile deformate ale structurii vehiculului, prin care scaunul adultului este fixat integral de structura vehiculului.

2.23. „Tipul de scaun” reprezintă o categorie de scaune pentru adulți care nu se deosebesc în privința unor aspecte esențiale, precum: 2.23.1. forma, dimensiunile și materialele structurii scaunului; 2.23.2. tipurile și dimensiunile dispozitivului de reglare a spătarului și a sistemelor de blocare; și 2.23.3. tipul și dimensiunile ancorajului centurii de siguranță pentru adulți pe scaun, ale ancorajului scaunului și ale părților afectate ale structurii vehiculului.

2.24. „Sistem de deplasare” reprezintă un dispozitiv care permite deplasarea unghiulară sau longitudinală a scaunului adultului sau a uneia dintre componentele sale, în absența unei poziții intermediare fixe, pentru a facilita urcarea și coborârea pasagerilor și încărcarea și descărcarea obiectelor.

2.25. „Sistem de blocare” reprezintă un dispozitiv care asigură menținerea în poziția de utilizare a scaunului adultului și a componentelor acestuia.

2.26. „Dispozitiv de blocare” reprezintă un dispozitiv care blochează și împiedică mișcarea unei singure secțiuni a centurii de siguranță pentru adulți legată de o altă secțiune a aceleiași centuri. Astfel de dispozitive pot acționa fie asupra secțiunii diagonale, fie asupra secțiunii transversale sau pot fixa în același timp atât secțiunea transversală, cât și secțiunea diagonală ale centurii pentru adulți. Termenul acoperă următoarele clase: 2.26.1. „Dispozitiv clasa A”, un dispozitiv care îl împiedică pe copil să tragă chinga din retractor prin partea transversală a centurii, atunci când centura pentru adulți este folosită la fixarea directă a copilului. 2.26.2. „Dispozitiv clasa B”, un dispozitiv care permite reținerea unei tensiuni aplicate în partea transversală a unei centuri de siguranță pentru adulți, în cazul în care se folosește o centură pentru adulți la fixarea sistemului de siguranță pentru copii. Dispozitivul este conceput pentru a împiedica alunecarea chingii din retractor prin dispozitiv, fapt care ar duce la eliberarea tensiunii și ar scoate sistemul de siguranță din poziția optimă.

2.27. „Sistem de siguranță pentru copii cu nevoi speciale” înseamnă un sistem de siguranță conceput pentru copiii care au nevoi speciale ca urmare a unui handicap fizic sau mintal; în special, acest dispozitiv poate permite montarea unor dispozitive de siguranță suplimentare pentru oricare parte a corpului copilului, dar trebuie să includă cel puțin un mijloc principal de fixare care îndeplinește cerințele prezentului regulament.

2.28. „Dispozitiv de prindere ISOFIX” reprezintă unul dintre cele două elemente de cuplare, îndeplinind cerințele de la punctul 6.3.2 din prezentul regulament, care se află în prelungirea structurii sistemului ISOFIX de siguranță pentru copii și care este compatibil cu un ancoraj inferior ISOFIX.

2.29. „Sistem de siguranță ISOFIX pentru copii” reprezintă un sistem de siguranță pentru copii care trebuie prins de un sistem de ancorare ISOFIX, îndeplinind cerințele Regulamentului nr. 14.

2.30. „Joncțiune pernă-spătar” reprezintă zona apropiată de intersecția suprafețelor pernei scaunului vehiculului și spătarului.

2.31. „Gabarit pentru scaunele vehiculului (GSV)” înseamnă un gabarit, în conformitate cu clasele de dimensiuni ISOFIX stabilite la punctul 2.1.1.7, ale cărui dimensiuni sunt prezentate în figurile 1-6 din apendicele 2 al anexei 17 la Regulamentul nr. 16 și care este utilizat de producătorii de sisteme de siguranță pentru copii pentru a determina dimensiunile adecvate ale sistemului de siguranță pentru copii ISOFIX și amplasarea dispozitivelor de prindere ISOFIX ale acestuia.

2.32. „Dispozitiv de prindere în partea superioară a sistemului ISOFIX” este un dispozitiv destinat cuplării la un ancoraj ISOFIX de prindere în partea superioară.

2.33. „Cârlig de prindere în partea superioară a sistemului ISOFIX” reprezintă un dispozitiv de prindere în partea superioară a sistemului ISOFIX folosit de obicei pentru atașarea unei curele de prindere în partea superioară ISOFIX la un ancoraj de prindere în partea superioară ISOFIX, astfel cum este descris în figura 3 din Regulamentul nr. 14.

2.34. „Curea de prindere în partea superioară ISOFIX” este o curea (sau echivalent) care se extinde în prelungirea părții superioare a unui sistem de siguranță pentru copii ISOFIX până la ancorajul ISOFIX de prindere în partea superioară și care este dotat cu un dispozitiv de reglare, un dispozitiv de eliberare a tensiunii și un dispozitiv de prindere în partea superioară a sistemului ISOFIX.

2.35. „Dispozitiv de prindere în partea superioară a sistemului ISOFIX” este un dispozitiv pentru fixarea curelei de prindere în partea superioară ISOFIX la sistemul de siguranță pentru copii ISOFIX.

2.36. „Dispozitiv de eliberare a tensiunii” este un sistem care permite deblocarea dispozitivului care se reglează și menține tensiunea în cureaua de prindere în partea superioară ISOFIX.

2.37. „Ghidaj al centurii de siguranță pentru adulți” este un dispozitiv cu ajutorul căruia centura pentru adulți trece prin traseul său corect, fapt care permite deplasarea liberă a chingii.

2.38. „Încercare pentru omologarea de tip” este o încercare pentru determinarea măsurii în care un tip de sistem de siguranță pentru copii prezentat pentru omologare respectă cerințele.

2.39. „Încercare pentru calificarea producției” este o încercare pentru a determina dacă producătorul are capacitatea să fabrice sisteme de siguranță pentru copii conforme cu cele prezentate pentru omologarea de tip.

2.40. „Încercare de rutină” înseamnă încercarea unui număr de sisteme de siguranță pentru copii selectate dintr-un singur lot pentru a verifica măsura în care acestea îndeplinesc cerințele.

3. CEREREA DE OMOLOGARE

3.1. Cererea de omologare de tip a unui sistem de siguranță pentru copii este prezentată de către titularul mărcii comerciale sau de către reprezentantul acreditat al acestuia și respectă schema omologării de tip descrisă în anexa 14.

3.2. Cererea de omologare, referitoare la fiecare tip de sistem de siguranță pentru copii, trebuie să fie însoțită de:

3.2.1. o descriere tehnică a sistemului de siguranță pentru copii, indicând curelele și alte materiale folosite, însoțită de desene ale părților componente ale sistemului de siguranță și, în cazul retractoarelor, de instrucțiunile de utilizare a acestora și a senzorilor lor, declarația privind toxicitatea (punctul 6.1.5) și inflamabilitatea (punctul 6.1.6). Desenele trebuie să indice poziția prevăzută a numărului de omologare și a simbolului (simbolurilor) suplimentar(e) în funcție de cercul mărcii de omologare. Descrierea include culoarea modelului prezentat pentru omologare;

3.2.2. patru eșantioane ale sistemului de siguranță pentru copii;

3.2.3. 10 metri din fiecare tip de curea utilizată pentru sistemul de siguranță; precum și

3.2.4. eșantioane suplimentare, la cererea serviciului tehnic responsabil cu încercarea;

3.2.5. instrucțiuni și detalii privind ambalarea, în conformitate cu punctul 15 de mai jos;

3.2.6. în cazul coșulețelor pentru sugari, dacă sistemul de siguranță al acestora poate fi folosit în combinație cu mai multe tipuri de coșulețe pentru sugari, fabricantul sistemului de siguranță va furniza o listă a acestora din urmă.

3.3. În cazul în care o centură de siguranță pentru adulți este folosită drept sistem de siguranță pentru copii, în cerere trebuie să se precizeze categoria centurii de siguranță care trebuie folosită, de exemplu centuri transversale statice.

3.4. Autoritatea de omologare a unei părți contractante trebuie să verifice înainte de acordarea omologării de tip existența unor dispoziții și proceduri satisfăcătoare pentru asigurarea unui control efectiv, astfel încât sistemele de siguranță pentru copii, echipamentul sau componentele aflate în producție să fie conforme cu tipul omologat.

4. MARCAJE

4.1. Eșantioanele de sisteme de siguranță pentru copii prezentate în vederea omologării în conformitate cu dispozițiile de la punctele 3.2.2 și 3.2.3 de mai sus se marchează cu denumirea, inițialele sau marca comercială ale producătorului, în mod clar și de neșters.

4.2. Una dintre părțile fabricate din material plastic ale sistemului de siguranță pentru copii (cum ar fi carcasa, scutul împotriva coliziunii, husa etc.), cu excepția centurii (centurilor) sau a echipamentului, se marchează în mod clar (și de neșters) cu anul producției.

4.3. În cazul în care sistemul de siguranță trebuie folosit în combinație cu o centură de siguranță pentru adulți, traseul corect al chingilor trebuie să fie menționat în mod clar printr-un desen atașat în mod permanent la sistemul de siguranță. Dacă sistemul de siguranță se fixează cu centura de siguranță pentru adulți, traseele chingilor vor fi marcate în mod clar pe produs prin culori codificate. Atunci când dispozitivul este instalat orientat cu fața la direcția de mers, trebuie folosită culoarea roșie pentru traseul centurii de siguranță, iar atunci când acesta este instalat cu spatele la direcția de mers, trebuie folosită culoarea albastră. Aceleași culori se vor folosi de asemenea pe etichetele de pe dispozitivul care ilustrează metodele de utilizare.

Trebuie să existe o diferență clară între traseele prevăzute pentru secțiunea transversală a centurii de siguranță și, respectiv, secțiunea diagonală a centurii de siguranță. Indicații precum culori codificate, cuvinte, forme etc. vor distinge fiecare secțiune a centurii de siguranță.

În orice ilustrație a traseului centurii indicată pe produs, orientarea sistemului de siguranță pentru copii față de vehicul trebuie precizată în mod clar. Diagramele reprezentând traseul centurii în care nu se indică scaunul vehiculului nu pot fi acceptate.

Modul de marcare menționat în prezentul punct va fi amplasat în mod vizibil pe vehicul, alături de sistemul de siguranță. Pentru sistemele de siguranță din grupa 0, acest mod de marcare trebuie să fie vizibil inclusiv atunci când copilul se găsește în dispozitivul de siguranță.

4.4. Pe suprafața interioară vizibilă (incluzând aripa laterală de lângă capul copilului), aproximativ în zona în care se odihnește capul copilului instalat în dispozitivul de siguranță, sistemele de siguranță orientate cu spatele la direcția de mers vor avea următoarea etichetă atașată în mod permanent (textul cu informații prezentat în exemplu reprezintă minimul necesar).

Această etichetă este furnizată în limba (limbile) țării în care este vândut dispozitivul.

Dimensiuni minime ale etichetei: 60 × 120 mm.

Eticheta se plasează de partea exterioară a dispozitivului pe toată suprafața lui și/sau se fixează permanent la spate pe toată suprafața ei. Orice altă formă de atașare permanentă și care nu poate fi îndepărtată de pe produs sau deteriorată este acceptabilă. Etichetele de tip steguleț sunt în mod expres interzise.

În cazul în care secțiuni ale sistemului de siguranță sau alte accesorii furnizate de fabricantul sistemului de siguranță pentru copii pot acoperi mesajul etichetei este necesară o etichetă suplimentară. O etichetă de avertizare trebuie să fie mereu vizibilă în toate situațiile în care dispozitivul de siguranță este gata de utilizare în orice configurare.

4.5. În cazul în care sistemele de siguranță pentru copii pot fi folosite atât cu fața, cât și cu spatele la direcția de mers, se include mențiunea:

„IMPORTANT — NU FOLOSIȚI SISTEMUL ORIENTAT CU FAȚA LA DIRECȚIA DE MERS DECÂT DACĂ MASA COPILULUI DEPĂȘEȘTE … (a se vedea instrucțiunile)”.

4.6. În cazul în care sistemul de siguranță pentru copii are trasee alternative pentru curea, punctele alternative de contact care suportă sarcina între sistemul de siguranță pentru copii și centura de siguranță pentru adulți trebuie marcate în permanență. Acest marcaj indică faptul că este vorba de traseul alternativ al curelei și el se va conforma cerințelor de codare de mai sus pentru scaunele orientate cu fața și cu spatele spre direcția de mers.

4.7. În cazul în care sistemul de siguranță pentru copii posedă puncte alternative de contact pentru suportul sarcinii, marcajul cerut la punctul 4.3 va include o indicație referitoare la faptul că traseul alternativ al curelei este descris în instrucțiuni.

4.8. Marcajul ISOFIX

În cazul în care produsul include accesorii ISOFIX, informațiile următoare trebuie să fie vizibile în mod permanent pentru persoana care instalează sistemul de siguranță în vehicul:

Sigla ISO pentru ISOFIX urmată de litera (literele) corespunzătoare pentru clasa (clasele) de dimensiuni ISOFIX în care se încadrează produsul. Este necesară utilizarea cel puțin a unui simbol constând într-un cerc cu diametrul de minimum 13 mm și conținând o pictogramă de o culoare în contrast cu fondul cercului. Pictograma trebuie să fie clar vizibilă, fie prin contrast de culori, fie prin punere în relief dacă este modelată sau gravată.

Informațiile următoare pot fi transmise prin pictograme și/sau text. Marcajul trebuie să indice:

(a) etapele esențiale relevante necesare pentru a pregăti scaunul de instalare. De exemplu, metoda extinderii sistemului de închizători ISOFIX trebuie explicată;

(b) trebuie explicată poziția, funcția și interpretarea fiecărui indicator;

(c) se vor indica poziția și, dacă este necesar, traseul curelelor de prindere în partea superioară sau alte dispozitive de limitare a rotației scaunului care trebuie acționate de către utilizator, prin intermediul următoarelor simboluri, după caz:

(d) se va indica reglarea închizătorilor ISOFIX și a modului de prindere în partea superioară sau se vor preciza alte dispozitive de limitare a rotației scaunului care trebuie acționate de către utilizator;

(e) marcajul trebuie să fie fixat permanent și să fie vizibil pentru utilizatorul care instalează scaunul;

(f) dacă este cazul, se fac referiri la instrucțiunile de utilizare a sistemului de siguranță pentru copii și la amplasarea documentului în cauză, prin intermediul simbolului de mai jos.

5. OMOLOGAREA

5.1. Fiecare eșantion prezentat în conformitate cu punctele 3.2.2 și 3.2.3 de mai sus trebuie să îndeplinească în toate privințele specificațiile de la punctele 6-8 din prezentul regulament înainte ca omologarea să poată fi acordată.

5.2. Un număr de omologare va fi atribuit fiecărui tip omologat. Primele sale două cifre (în momentul de față 04 corespunzând seriilor 04 de modificări care au intrat în vigoare la 12 septembrie 1995) vor indica seriile de modificări cuprinzând cele mai recente modificări tehnice majore aduse la regulament în momentul emiterii omologării. Aceeași parte contractantă nu poate atribui același număr de omologare unui alt tip de sistem de siguranță pentru copii care intră sub incidența prezentului regulament.

5.3. Notificarea privind omologarea, extinderea sau refuzul omologării unui tip de sistem de siguranță pentru copii în temeiul prezentului regulament va fi comunicată părților la acord care pun în aplicare prezentul regulament prin intermediul unui formular în conformitate cu modelul din anexa I la prezentul regulament.

5.4. Pe lângă marcajele prescrise la punctul 4 de mai sus, următoarele detalii specifice vor fi fixate, într-un loc adecvat, de fiecare sistem de siguranță pentru copii conform cu un tip omologat în temeiul prezentului regulament:

5.4.1. o marcă de omologare internațională formată din următoarele elemente: 5.4.1.1. un cerc în jurul literei „E” urmat de numărul distinctiv al țării care a acordat omologarea (1); 5.4.1.2. un număr de omologare;

5.4.2. următoarele simboluri suplimentare: 5.4.2.1. cuvântul (cuvintele) „universal”, „restrâns”, „semiuniversal” sau „vehicul specific”, în funcție de categoria sistemului de siguranță; 5.4.2.2. intervalul de masă pentru care a fost prevăzut sistemul de siguranță, și anume 0-10 kg; 0-13 kg; 9-18 kg; 15-25 kg; 22-36 kg; 0-18 kg; 9-25 kg; 15-36 kg; 0-25 kg; 9-36 kg; 0-36 kg; 5.4.2.3. simbolul „Y”, în cazul unui dispozitiv care conține o curea pentru coapse în conformitate cu cerințele suplimentului 3 la seria 02 de amendamente la prezentul regulament; 5.4.2.4. simbolul „S”, în cazul unui „dispozitiv de siguranță pentru nevoi speciale”.

5.5. Anexa 2 la prezentul regulament oferă un exemplu de amplasare a marcajului de omologare.

5.6. Particularitățile menționate la punctul 5.4 de mai sus trebuie să fie clar lizibile și de neșters și pot fi înscrise fie pe o etichetă, fie prin marcaj direct. Eticheta sau marcajul trebuie să fie rezistente la uzură.

5.7. Etichetele menționate la punctul 5.6 de mai sus pot fi furnizate fie de autoritatea care a acordat omologarea, fie, sub rezerva autorizării de către autoritatea respectivă, de către fabricant.

6. SPECIFICAȚII GENERALE

6.1. Poziționarea și fixarea pe vehicul

6.1.1. Se permite utilizarea pe scaunele din față și din spate a sistemelor de siguranță pentru copii din categoriile „universal”, „semiuniversal” și „restrâns”, în cazul în care aceste sisteme sunt montate în conformitate cu instrucțiunile producătorului.

6.1.2. Se permite utilizarea sistemelor de siguranță pentru copii din categoria „vehicul special” pe toate scaunele, precum și în compartimentul de bagaje, dacă aceste sisteme sunt montate în conformitate cu instrucțiunile producătorului. În cazul unui sistem orientat cu spatele la direcția de mers, acesta trebuie să fie proiectat astfel încât să nu poată fi utilizat fără tetieră când sistemul este gata de utilizare. Această tetieră este definită de o linie perpendiculară pe spătar care intersectează linia de la nivelul ochilor, punctul de intersecție fiind situat la cel puțin 40 mm sub punctul de pornire al razei acestei tetiere.

6.1.3. În funcție de categoria căreia îi aparține, sistemul de siguranță pentru copii trebuie fixat pe structura vehiculului ori pe structura scaunului.

CONFIGURAȚII POSIBILE PENTRU OMOLOGARE

TABEL DE GRUPE/CATEGORII

GRUP/CATEGORIE Universal (2) Semiuniversal (3) Restrâns Vehicul special SSC SSC ISOFIX SSC SSC ISOFIX SSC SSC ISOFIX SSC SSC ISOFIX 0 Coșuleț pentru sugari A NA A A A NA A A Orientare cu spatele la direcția de mers A NA A A A NA A A 0+ Orientare cu spatele la direcția de mers A NA A A A NA A A I Orientare cu spatele la direcția de mers A NA A A A NA A A Orientare cu fața la direcția de mers (integrală) A A A A A NA A A Orientare cu fața la direcția de mers (neintegrală) NA NA NA NA NA NA NA NA Orientare cu fața la direcția de mers (neintegrală – a se vedea punctul 6.1.12) A NA A NA A NA A A II Orientare cu spatele la direcția de mers A NA A NA A NA A A Orientare cu fața la direcția de mers (integrală) A NA A NA A NA A A Orientare cu fața la direcția de mers (neintegrală) A NA A NA A NA A A III Orientare cu spatele la direcția de mers A NA A NA A NA A A Orientare cu fața la direcția de mers (integrală) A NA A NA A NA A A Orientare cu fața la direcția de mers (neintegrală) A NA A NA A NA A A în care: SSC: Sistem de siguranță pentru copii A: Se aplică NA: Nu se aplică

6.1.3.1. Pentru categoriile „universal” și „restrâns”, prin intermediul unei centuri de siguranță pentru adulți (cu sau fără retractor) care îndeplinește cerințele Regulamentului nr. 16 (sau echivalent), fixată de ancoraje care îndeplinesc cerințele Regulamentului nr. 14 (sau echivalent).

6.1.3.2. Pentru sistemele ISOFIX de siguranță pentru copii din categoria „universal”, prin intermediul unor dispozitive de prindere ISOFIX și al curelei ISOFIX de prindere în partea superioară, care îndeplinesc cerințele prezentului regulament, montate pe sistemul de ancorare ISOFIX și pe ancorajul superior ISOFIX, care îndeplinesc cerințele Regulamentului nr. 14.

6.1.3.3. Pentru categoria „semiuniversal”, prin intermediul ancorajelor inferioare prevăzute în Regulamentul nr. 14 și al unor ancoraje suplimentare care respectă recomandările din anexa 11 la prezentul regulament.

6.1.3.4. Pentru sistemele ISOFIX de siguranță pentru copii din categoria „semiuniversal”, prin intermediul unor dispozitive de prindere ISOFIX și al unei curele ISOFIX de prindere în partea superioară sau al unui picior de sprijin sau al planșei de bord, care îndeplinesc cerințele prezentului regulament, montate pe sistemul de ancorare ISOFIX și/sau pe ancorajul superior ISOFIX, care îndeplinesc cerințele Regulamentului nr. 14.

6.1.3.5. Pentru categoria „vehicul special”, prin intermediul ancorajelor proiectate de producătorul vehiculului sau al sistemului de siguranță pentru copii.

6.1.3.6. În cazul în care curelele de legare a copiilor sau cureaua de prindere a sistemului de siguranță pentru copii utilizează ancoraje pentru centuri la care sunt deja prinse una sau mai multe centuri de siguranță pentru adulți, serviciul tehnic trebuie să verifice dacă:

poziția efectivă de ancorare pentru adulți este omologată în conformitate cu Regulamentul nr. 14 sau echivalent;

niciunul din cele două dispozitive nu împiedică buna funcționare a celuilalt;

cataramele centurilor pentru adulți și ale sistemului suplimentar nu sunt interschimbabile.

În cazul sistemelor de siguranță folosind bare sau dispozitive suplimentare fixate de ancorajele omologate în conformitate cu Regulamentul nr. 14, care modifică poziția eficace a ancorajului astfel încât ea nu mai este conformă cu Regulamentul nr. 14, se aplică următoarea procedură:

astfel de dispozitive sunt omologate doar în calitate de dispozitive din categoriile semiuniversal sau vehicul special;

serviciul tehnic trebuie să aplice cerințele din anexa 11 la prezentul regulament în ceea ce privește bara și dispozitivele de prindere;

bara trebuie să fie supusă la încercarea dinamică, aplicând sarcina în poziția mediană și pe întinderea cea mai largă, în cazul în care bara este reglabilă;

poziția și funcționarea eficientă a ancorajelor centurilor pentru adulți de care se fixează bara nu trebuie să fie împiedicate.

6.1.3.7. Sistemele de siguranță care folosesc un picior de sprijin sunt omologate doar pentru categoria „semiuniversal” sau „vehicul special”, aplicându-se cerințele din anexa 11 la prezentul regulament. Producătorul sistemelor de siguranță trebuie să țină seama de condițiile de funcționare corectă a piciorului de sprijin în vehicul și să pună la dispoziție aceste informații.

6.1.4. O pernă de înălțare trebuie fixată folosind fie o centură de siguranță pentru adulți, folosind încercarea precizată la punctul 8.1.4, fie prin mijloace separate.

6.1.5. Producătorul sistemelor de siguranță pentru copii trebuie să declare în scris că toxicitatea materialelor folosite la fabricarea acestor sisteme și la care pot avea acces copiii fixați în poziția sigură pe scaun este în conformitate cu părțile corespunzătoare din standardul CEN, Siguranța jucăriilor, partea a treia (iunie 1982) (4). Încercările de confirmare a validității declarației pot fi efectuate dacă autoritatea responsabilă cu încercările consideră acest lucru necesar. Acest punct nu se aplică sistemelor de siguranță din grupele II și III.

6.1.6. Producătorul sistemului de siguranță pentru copii trebuie să declare în scris că inflamabilitatea materialelor folosite la fabricarea acestor sisteme este în conformitate cu punctele corespunzătoare din Rezoluția consolidată a CEE privind construcția vehiculelor (R.E.3) (documentul TRANS/WP.29/78/Rev.1, punctul 1.20). Efectuarea încercărilor care confirmă validitatea declarației rămâne la discreția autorității responsabile cu încercările.

6.1.7. În cazul sistemelor de siguranță orientate cu spatele la direcția de mers, sprijinite de planșa de bord, în vederea omologării pe baza prezentului regulament se consideră că planșa de bord este suficient de rigidă.

6.1.8. În cazul unui sistem de siguranță pentru copii din categoria „universal”, cu excepția sistemelor ISOFIX universale, principalul punct de contact pentru susținerea sarcinii, dintre sistemul de siguranță și centura pentru adulți, nu trebuie să se afle la mai puțin de 150 mm de axa Cr, măsurătorile efectuându-se cu sistemul de siguranță montat pe scaunul de încercare dinamică. Această condiție se aplică tuturor configurațiilor de reglare. Sunt permise trasee alternative suplimentare ale centurilor. În cazul existenței unui traseu alternativ al centurii, producătorul trebuie să precizeze acest traseu în instrucțiunile de utilizare, în conformitate cu cerințele de la punctul 15. În cazul în care sistemul de siguranță este supus încercărilor utilizând (un) astfel de traseu (trasee) alternativ (alternative), el trebuie să respecte toate cerințele din regulament, cu excepția celor de la prezentul punct.

6.1.9. Dacă centura pentru adulți este necesară pentru a fixa un sistem de siguranță din categoria „universal”, lungimea maximă care trebuie folosită pe scaunul de încercare dinamică este definită în anexa 13 la prezentul regulament.

Pentru a verifica respectarea acestei cerințe, sistemul de siguranță pentru copii se montează pe scaunul de încercare dinamică folosind centura adecvată standard descrisă în anexa 13. Manechinul se montează doar dacă sistemul de siguranță este conceput astfel încât instalarea unui manechin să necesite folosirea unei porțiuni mai mari din lungimea centurii. După fixarea sistemului de siguranță, centura nu trebuie supusă altei tensiuni în afară de cea exercitată de retractorul standard, în cazul în care acesta este disponibil. Dacă se utilizează o centură echipată cu retractor, această condiție trebuie îndeplinită în condițiile în care în tambur rămâne o secțiune de cel puțin 150 mm din centură.

6.1.10. Sistemele de siguranță din grupele 0 și 0+ nu trebuie montate cu fața la direcția de mers.

6.1.11. Sistemele de siguranță pentru copii din grupele 0 și 0+, cu excepția coșulețelor pentru sugari astfel cum sunt definite la punctul 2.4.1, fac parte din clasa integrală.

6.1.12. Sistemele de siguranță pentru copii din grupa I fac parte din clasa integrală, cu excepția situației în care ele sunt echipate cu un scut pentru protecția la impact, astfel cum se precizează la punctul 2.7.

6.2. Configurație

6.2.1. Sistemul de siguranță trebuie să aibă o configurație proiectată astfel încât:

6.2.1.1. sistemul să ofere protecția necesară în orice poziție de montare; în cazul sistemului de siguranță pentru copii cu nevoi speciale, mijlocul principal de fixare pe scaun trebuie să ofere protecția necesară în orice poziție de montare a sistemului, fără utilizarea unor dispozitive de siguranță suplimentare;

6.2.1.2. copilul să poată fi așezat pe scaun și scos de pe scaun cât mai ușor și mai rapid; în cazul unui sistem de siguranță în care copilul este fixat pe scaun folosind o centură de tip ham sau o centură în formă de Y, fără retractor, cureaua transversală și cureaua longitudinală trebuie să se poată mișca fiecare în raport cu cealaltă în timpul procedurii descrise la punctul 7.2.1.4. În aceste cazuri, ansamblul centurii din cadrul sistemului de siguranță poate fi proiectat cu două sau mai multe piese de prindere. În cazul sistemelor de siguranță pentru copii cu nevoi speciale, se admite faptul că dispozitivele de siguranță suplimentare limitează viteza cu care un copil este așezat pe scaun și scos de pe scaun. Totuși, dispozitivele suplimentare trebuie proiectate pentru a se desface cât mai rapid posibil;

6.2.1.3. dacă se poate schimba unghiul de înclinare al sistemului de siguranță, această schimbare nu trebuie să necesite reglarea manuală a curelelor. Este necesară acționarea manuală pentru a schimba unghiul de înclinare al sistemului de siguranță;

6.2.1.4. sistemele de siguranță din grupele 0, 0+ și I mențin copilul astfel poziționat încât să-i ofere protecția necesară chiar și în timpul somnului;

6.2.1.5. pentru a preveni tendința de alunecare pe sub centură, cauzată de impact sau mișcări continue, este necesară o curea pentru coapse pentru toate sistemele de siguranță din grupul I montate cu fața la direcția de mers și care includ o centură completă de tip ham. Cu această curea prinsă, aflată în poziția ei cea mai lungă (dacă este reglabilă), cureaua transversală nu trebuie să poată fi reglată deasupra pelvisului, nici în cazul manechinului de 9 kg, nici în cazul celui de 15 kg.

6.2.2. În cazul grupelor I, II și III, toate sistemele de siguranță pentru care se utilizează o curea transversală trebuie să ghideze pozitiv cureaua respectivă, pentru a se asigura că tensiunile preluate de cureaua transversală se transmit prin pelvis.

6.2.3. Toate curelele sistemului de siguranță trebuie să fie astfel așezate încât să nu cauzeze utilizatorului disconfort în timpul utilizării normale și să nu prezinte o configurație periculoasă. Distanța dintre curelele diagonale în zona gâtului trebuie să fie cel puțin egală cu lățimea gâtului manechinului corespunzător.

6.2.4. Ansamblul nu trebuie să supună părțile moi ale corpului copilului (abdomen, coapse etc.) unor tensiuni excesive. Prin proiectare, sarcinile de compresie nu trebuie să fie aplicate asupra capului copilului în caz de coliziune.

6.2.4.1. Centurile în formă de Y pot fi folosite numai pentru sistemele de fixare orientate cu spatele la direcția de mers și spre lateral (coșulețe pentru sugari).

6.2.5. Sistemul de siguranță trebuie proiectat și instalat astfel încât:

6.2.5.1. să reducă la minimum pericolul de rănire cu margini ascuțite sau proeminențe (așa cum sunt precizate în Regulamentul nr. 14, de exemplu) a copilului sau a celorlalți pasageri ai vehiculului;

6.2.5.2. să nu prezinte margini ascuțite sau proeminențe care pot agăța husele scaunelor sau hainele pasagerilor;

6.2.5.3. să nu supună părțile moi ale corpului copilului (abdomen, coapse etc.) unor forțe de inerție suplimentare pe care le generează;

6.2.5.4. să se garanteze că în punctele de contact cu centurile, părțile solide nu au margini ascuțite care să erodeze centurile.

6.2.6. Orice piesă fabricată separat pentru a facilita prinderea și desprinderea trebuie să fie proiectată astfel încât să se evite pe cât posibil riscul de asamblare și utilizare incorectă. Sistemele de siguranță pentru copii cu nevoi speciale pot avea dispozitive suplimentare de fixare; aceste dispozitive trebuie să fie proiectate astfel încât să se evite riscul de asamblare incorectă și să se garanteze că modul lor de desfacere și de funcționare poate fi observat imediat de un salvator, în caz de urgență.

6.2.7. În cazurile în care sistemul de siguranță prevăzut pentru grupa I, grupa II și grupele I și II combinate include un spătar, înălțimea internă a acestuia, determinată în conformitate cu schema din anexa 12, nu trebuie să fie mai mică de 500 mm.

6.2.8. Se pot folosi numai retractoare cu blocare automată sau cu blocare de urgență.

6.2.9. În cazul dispozitivelor destinate utilizării în grupa I, nu trebuie să fie posibil ca un copil, după ce este așezat în scaun, să poată slăbi cu ușurință partea sistemului care fixează bazinul; în acest scop, se aplică dispozițiile de la punctul 7.2.5 (dispozitive de blocare); orice dispozitiv proiectat în scopul precizat mai sus trebuie să fie fixat permanent pe sistemul de siguranță pentru copii.

6.2.10. Un sistem de siguranță poate fi proiectat pentru a fi utilizat pentru mai multe grupe de masă și/sau mai mulți copii, cu condiția să poată îndeplini cerințele stabilite pentru fiecare grupă în cauză. Un sistem de siguranță din categoria „universal” trebuie să îndeplinească cerințele acestei categorii pentru toate grupele de masă pentru care a fost omologat.

6.2.11. Sisteme de siguranță cu retractor

În cazul unui sistem de siguranță care include și un retractor, acesta trebuie să îndeplinească cerințele de la punctul 7.2.3 de mai jos.

6.2.12. În cazul pernelor de înălțare, trebuie să se verifice ușurința cu care curelele și clema unei centuri de siguranță pentru adulți trec prin punctele de fixare. Acest lucru este valabil în special în cazul pernelor de înălțare proiectate pentru scaunele din față, care pot avea profiluri lungi, semirigide. Catarama fixă nu trebuie să poată trece prin punctele de fixare ale pernelor de înălțare sau să permită atașarea centurii într-un mod complet diferită față de căruciorul de încercare.

6.2.13. Dacă sistemul de siguranță este proiectat pentru mai mulți copii, fiecare sistem trebuie să fie complet independent în ceea ce privește transferul de sarcină și reglările.

6.2.14. Sistemele de siguranță care includ elemente gonflabile trebuie să fie proiectate astfel încât condițiile de utilizare (presiune, temperatură, umiditate) să nu aibă nicio influență asupra respectării integrale de către acestea a cerințelor prezentului regulament.

6.3. Specificații privind sistemele de siguranță ISOFIX

6.3.1. Caracteristici generale

6.3.1.1. Dimensiuni

Dimensiunile maxime laterale, de jos și din spate ale sistemului de siguranță ISOFIX și amplasamentul sistemului de ancorare ISOFIX de care trebuie fixate dispozitivele de prindere sunt definite pentru producătorul sistemului de siguranță ISOFIX de gabaritul pentru scaunele vehiculului (GSV), definit la punctul 2.31 din prezentul regulament.

6.3.1.2. Masă

Masa unui sistem de siguranță ISOFIX din categoriile universal și semiuniversal și din grupele de masă 0, 0+ sau I nu trebuie să depășească 15 kg.

6.3.2. Dispozitivele de prindere ISOFIX

6.3.2.1. Tip

Dispozitivele de prindere ISOFIX pot corespunde exemplelor prezentate în figura 0 (a) sau altor modele adecvate care fac parte dintr-un mecanism rigid prevăzut cu posibilitatea de a fi reglat, natura acestora fiind determinată de producătorul sistemului de siguranță ISOFIX.

Figura 0 (a)

6.3.2.2. Dimensiuni

Dimensiunile părții dispozitivului de prindere a sistemului de siguranță ISOFIX care se fixează pe sistemul de ancorare ISOFIX nu trebuie să depășească dimensiunile maxime prezentate în figura 0 (b).

Figura 0 (b)

6.3.2.3. Indicatoare de fixare parțială

Sistemul de siguranță ISOFIX trebuie să includă mijloace care să indice clar că ambele dispozitive de prindere ISOFIX sunt complet fixate pe ancorajele inferioare ISOFIX corespunzătoare. Aceste modalități de indicare pot fi acustice, tactile sau vizuale sau o combinație a două sau mai multe dintre ele. În cazul unei indicații vizuale, aceasta trebuie să fie vizibilă în toate condițiile normale de iluminare.

6.3.3. Specificații pentru cureaua de prindere în partea superioară a sistemului de siguranță ISOFIX

6.3.3.1. Element de prindere în partea superioară

Elementul de prindere în partea superioară trebuie să fie un cârlig ISOFIX, astfel cum este indicat în figura 0 (c), sau dispozitive asemănătoare potrivite, astfel cum este indicat în figura 0 (c).

6.3.3.2. Caracteristici ale curelei ISOFIX de prindere în partea superioară

Cureaua ISOFIX este susținută de chingă (sau echivalentul său) și poate fi reglată sau eliberată de tensiune.

6.3.3.2.1. Lungimea curelei ISOFIX de prindere în partea superioară

Lungimea curelei de prindere în partea superioară a sistemului de siguranță ISOFIX trebuie să fie de cel puțin 2 000 mm.

6.3.3.2.2. Indicator de absență a slăbirii curelei

Cureaua ISOFIX de prindere în partea superioară ori scaunul pentru copii ISOFIX este echipat cu un dispozitiv care indică dacă centura nu este slăbită. Dispozitivul poate fi o componentă a dispozitivului de reglare și de eliberare a tensiunii.

6.3.3.2.3. Dimensiuni

Dimensiunile de fixare pentru cârligele ISOFIX de prindere în partea superioară sunt indicate în figura 0 (c).

Figura 0 (c)

Dimensiunile elementului de prindere în partea superioară ISOFIX (de tip cârlig)

6.3.4. Reglări

Dispozitivele de prindere ISOFIX sau sistemul de siguranță ISOFIX trebuie să fie reglabile pentru a putea fi instalate pe toate locurile de prindere a sistemului de ancorare ISOFIX descrise în Regulamentul nr. 14.

6.4. Verificarea marcajelor

6.4.1. Serviciul tehnic care efectuează încercările de omologare trebuie să verifice dacă marcajul este conform cu cerințele de la punctul 4.

6.5. Verificarea instrucțiunilor de instalare și a instrucțiunilor de utilizare

6.5.1. Serviciul tehnic care efectuează încercările de omologare trebuie să verifice dacă toate instrucțiunile de instalare și de utilizare respectă cerințele de la punctul 15.

7. SPECIFICAȚII PARTICULARE

7.1. Dispoziții aplicabile sistemului de siguranță în ansamblu

7.1.1. Rezistența la coroziune

7.1.1.1. Un sistem de siguranță complet sau componentele acestuia care sunt vulnerabile la coroziune trebuie supuse încercării de rezistență la coroziune precizate la punctul 8.1.1.

7.1.1.2. După încercarea de rezistență la coroziune descrisă la punctele 8.1.1.1 și 8.1.1.2, un observator calificat care examinează piesele cu ochiul liber nu trebuie să poată identifica nicio deteriorare care ar putea împiedica buna funcționare a sistemului de siguranță și nicio coroziune semnificativă.

7.1.2. Absorbția de energie

7.1.2.1. Pentru toate dispozitivele cu spătare, zonele definite în anexa 18 la prezentul regulament, supuse încercării în conformitate cu anexa 17, trebuie să atingă o accelerație maximă mai mică de 60 g. Această cerință se aplică, de asemenea, în cazul zonelor scuturilor de protecție la impact din regiunea capului.

7.1.2.2. În cazul sistemelor de siguranță prevăzute cu tetiere reglabile permanente atașate mecanic, în cazul cărora înălțimea centurii de siguranță pentru adulți sau a centurii de tip ham pentru copii este controlată direct de tetiera reglabilă, nu este necesar să se prevadă absorbția energiei în zone precum cele definite în anexa 18, care nu sunt susceptibile să lovească capul manechinului (de exemplu, în spatele tetierei).

7.1.3. Răsturnare

7.1.3.1. Sistemul de siguranță pentru copii trebuie supus încercării în conformitate cu punctul 8.1.2; manechinul nu trebuie să cadă de pe dispozitiv și, atunci când scaunul de încercare este în poziția răsturnat, capul manechinului nu trebuie să se deplaseze cu mai mult de 300 mm față de poziția originală în sens vertical în raport cu scaunul de încercare.

7.1.4. Încercarea dinamică

7.1.4.1. Generalități. Sistemul de siguranță pentru copii trebuie supus unei încercări dinamice în conformitate cu punctul 8.1.3 de mai jos.

7.1.4.1.1. Sistemele de siguranță din categoriile „universal”, „restrâns” și „semiuniversal” se supun încercării pe căruciorul de încercare cu ajutorul scaunului de încercare prevăzut la punctul 6 și în conformitate cu punctul 8.1.3.1.

7.1.4.1.2. Sistemele de siguranță din categoria „vehicul special” se supun încercării pe fiecare model de vehicul pentru care este prevăzută utilizarea unor astfel de sisteme. Serviciul tehnic responsabil cu efectuarea încercărilor poate reduce numărul modelelor de vehicule supuse încercărilor dacă ele nu diferă mult în privința aspectelor enumerate la punctul 7.1.4.1.2.3. Sistemul de siguranță poate fi supus încercărilor:

7.1.4.1.2.1. pe un vehicul complet, în conformitate cu punctul 8.1.3.3;

7.1.4.1.2.2. pe caroseria unui vehicul montată pe căruciorul de încercare, în conformitate cu punctul 8.1.3.2; sau

7.1.4.1.2.3. pe un număr suficient de mare de componente ale caroseriei vehiculului pentru a fi reprezentativ pentru structura vehiculului și pentru suprafețele de impact. În cazul în care sistemul de siguranță pentru copii este destinat utilizării pe bancheta din spate, aceste componente includ spătarul scaunului din față, bancheta, podeaua, stâlpul central și cel posterior, precum și plafonul. În cazul în care sistemul de siguranță este destinat utilizării pe scaunul din față, componentele includ planșa de bord, stâlpii frontali, parbrizul, orice manete sau mânere instalate în podea sau pe o consolă, scaunul din față, podeaua și plafonul. În plus, în cazul în care sistemul de siguranță este destinat utilizării împreună cu centura de siguranță pentru adulți, componentele includ centura (centurile) corespunzătoare. Serviciul tehnic responsabil cu efectuarea încercării poate permite excluderea unor elemente în cazul în care acestea sunt considerate inutile. Încercarea se efectuează conform indicațiilor de la punctul 8.1.3.2.

7.1.4.1.3. Încercarea dinamică se efectuează pe sisteme de siguranță care nu au fost anterior supuse unei sarcini.

7.1.4.1.4. În cursul încercărilor dinamice, nicio componentă a sistemului de siguranță care participă efectiv la menținerea copilului în poziția corectă nu trebuie să se rupă, iar, în plus, nicio cataramă, niciun dispozitiv de blocare și niciun dispozitiv de deplasare nu trebuie să se decupleze.

7.1.4.1.5. În cazul sistemelor de siguranță de tip „neintegral”, centura de siguranță folosită este centura standard, iar consolele ei de ancorare sunt conforme cu prevederile din anexa 13 la prezentul regulament. Această dispoziție nu se aplică omologărilor sistemelor de siguranță din categoria „vehicul special”, pentru care trebuie utilizată centura de siguranță a vehiculului.

7.1.4.1.6. În cazul în care se instalează un sistem de siguranță din categoria „vehicul special” în zona din spatele ultimelor scaune pentru adulți orientate cu fața la direcția de mers (de exemplu, în compartimentul de bagaje), trebuie efectuată o încercare cu cel(e) mai mare (mari) manechin(e) pe un vehicul complet, în conformitate cu punctul 8.1.3.33. Celelalte încercări, inclusiv cele de conformitate a producției, se pot efectua cu respectarea prevederilor de la punctul 8.1.3.2, în cazul în care producătorul dorește acest lucru.

7.1.4.1.7. În cazul unui sistem de siguranță pentru copii cu nevoi speciale, fiecare încercare dinamică prevăzută în prezentul regulament pentru fiecare grup de masă trebuie efectuată de două ori: prima oară utilizând mijlocul principal de fixare pe scaun, iar a doua oară utilizând toate dispozitivele sistemului de siguranță în uz. În cursul acestor încercări, se acordă o atenție deosebită cerințelor prevăzute la punctele 6.2.3 și 6.2.4.

7.1.4.1.8. În cursul încercărilor dinamice, centura de siguranță standard utilizată pentru instalarea sistemului de siguranță nu trebuie să se desfacă din vreun ghidaj sau din vreun dispozitiv de blocare utilizat la efectuarea încercării.

7.1.4.1.9. Un sistem de siguranță cu picior de sprijin trebuie supus încercării după cum urmează:

(a) în cazul categoriei semiuniversale, încercările la impact frontal trebuie efectuate cu piciorul de sprijin reglat atât pe lungimea minimă, cât și pe lungimea maximă, compatibil cu poziția podelei căruciorului. Încercările la impact posterior trebuie efectuate în poziția cea mai nefavorabilă selectată de serviciul tehnic. Pe parcursul încercărilor, piciorul de sprijin trebuie să se sprijine pe suprafața podelei căruciorului, astfel cum este descris în figura 2 din apendicele 3 al anexei 6. În cazul în care există un spațiu liber între lungimea cea mai mică a piciorului și poziția cea mai înaltă a podelei căruciorului, piciorul este reglat la 140 mm sub axa Cr. În cazul în care lungimea maximă a piciorului depășește spațiul utilizabil cu podeaua reglată în poziția sa cea mai de jos, piciorul este reglat în această poziție, adică la 280 mm sub axa Cr. În cazul unui picior de sprijin reglabil în pași, lungimea piciorului trebuie reglată până la următorul pas, pentru a se garanta că el este în contact cu podeaua;

(b) în cazul picioarelor de sprijin care depășesc planul de simetrie, serviciul tehnic responsabil cu efectuarea încercării trebuie să aleagă cazul cel mai nefavorabil;

(c) în cazul categoriei vehicul special, piciorul de sprijin trebuie reglat astfel cum este specificat de fabricantul sistemului de siguranță pentru copii.

7.1.4.1.10. În cazul unui sistem de siguranță care utilizează un sistem de ancorare ISOFIX și, eventual, un dispozitiv antirotație, încercarea dinamică trebuie efectuată:

7.1.4.1.10.1. pentru SSC ISOFIX cu clasele de dimensiune A și B: 7.1.4.1.10.1.1. cu dispozitivul antirotație în uz; și 7.1.4.1.10.1.2. fără dispozitivul antirotație în uz. Această cerință nu se aplică atunci când un picior de sprijin permanent și nereglabil este folosit ca dispozitiv antirotație;

7.1.4.1.10.2. pentru sistemul de siguranță ISOFIX din alte clase de dimensiuni cu dispozitivul antirotație în uz.

7.1.4.2. Accelerația pieptului (5)

7.1.4.2.1. Accelerația rezultantă a pieptului nu trebuie să depășească 55 g, cu excepția perioadelor a căror durată cumulată nu depășește 3 ms.

7.1.4.2.2. Componenta verticală a accelerației de la abdomen spre cap nu trebuie să depășească 30 g, cu excepția perioadelor a căror durată cumulată nu depășește 3 ms.

7.1.4.3. Perforarea abdomenului (6)

7.1.4.3.1. În cursul verificării descrise la punctul 5.3 din apendicele 1 al anexei 8 nu trebuie să existe semne vizibile de perforare a masticului în regiunea abdominală, cauzate de vreo parte a sistemului de siguranță.

7.1.4.4. Deplasarea manechinului

7.1.4.4.1. Sisteme de siguranță din categoriile „universal”, „restrâns” și „semiuniversal”:

7.1.4.4.1.1. Sisteme de siguranță orientate cu fața la direcția de mers: capul manechinului nu trebuie să depășească planele BA și DA, astfel cum sunt definite în figura 1 de mai jos, cu excepția cazului utilizării celui mai mare manechin P10 pe perne de înălțare, caz în care valoarea față de planul DA este de 840 mm. Figura 1 Sistem pentru încercarea unui dispozitiv orientat cu fața la direcția de mers

7.1.4.4.1.2. Sisteme de siguranță orientate cu spatele la direcția de mers: 7.1.4.4.1.2.1. Sisteme de siguranță sprijinite de planșa de bord: capul manechinului nu trebuie să depășească planele AB, AD și DCr, astfel cum sunt definite în figura 2 de mai jos. Această poziție trebuie evaluată pe o durată maximă de 300 ms sau până la oprirea definitivă a manechinului, pentru evaluare alegându-se, dintre intervalele de mai sus, cel care se termină mai întâi. Figura 2 Sistem pentru încercarea dispozitivului orientat cu spatele la direcția de mers 7.1.4.4.1.2.2. Sisteme de siguranță din grupa 0 nesprijinite de planșa de bord și coșulețe pentru sugari: capul manechinului nu trebuie să depășească planele AB, AD și DE, astfel cum sunt definite în figura 3 de mai jos. Această poziție trebuie evaluată pe o durată maximă de 300 ms sau până la oprirea definitivă a manechinului, pentru evaluare alegându-se, dintre intervalele de mai sus, cel care se termină mai întâi. Figura 3 Sistem pentru încercarea dispozitivelor de siguranță pentru copii din grupa 0, nesprijinite pe planșa de bord 7.1.4.4.1.2.3. Alte sisteme de siguranță decât cele din grupa 0, nesprijinite de planșa de bord: capul manechinului nu trebuie să depășească planele FD, FG și DE, astfel cum sunt definite în figura 4 de mai jos. Această poziție trebuie evaluată pe o durată maximă de 300 ms sau până la oprirea definitivă a manechinului, pentru evaluare alegându-se, dintre intervalele de mai sus, cel care se termină mai întâi. În cazul în care sistemul de siguranță intră în contact cu bara cu diametrul de 100 mm și sunt îndeplinite toate criteriile de execuție, trebuie efectuată încă o încercare dinamică (impact frontal) cu manechinul cel mai greu proiectat pentru acest sistem și fără utilizarea barei cu diametrul de 100 mm; pentru această încercare, toate criteriile, cu excepția deplasării spre înainte, trebuie să fie îndeplinite. Figura 4 Sistem pentru încercarea dispozitivelor orientate cu spatele la direcția de mers, cu excepția celor din grupa 0, nesprijinite de planșa de bord

7.1.4.4.2. Sisteme de siguranță din categoria „vehicul special”: atunci când încercarea se efectuează într-un vehicul complet sau pe caroseria unui vehicul, capul nu trebuie să intre în contact cu nicio componentă a vehiculului. Cu toate acestea, dacă are loc contactul, viteza impactului nu trebuie să depășească 24 km/h, iar partea aflată în contact trebuie să îndeplinească cerințele corespunzătoare încercării de absorbție a energiei, stabilite în anexa 4 la Regulamentul nr. 21. În cazul încercărilor efectuate pe vehicule complete, la final manechinele trebuie să poată fi înlăturate din sistemul de siguranță fără a se folosi instrumente speciale.

7.1.5. Rezistența la temperatură

7.1.5.1. Cataramele, retractoarele, dispozitivele de reglare și dispozitivele de blocare care pot fi afectate de temperatură sunt supuse încercării de temperatură prevăzute la punctul 8.2.8 de mai jos.

7.1.5.2. După încercarea de temperatură prevăzută la punctul 8.2.8.1, un observator calificat care examinează piesele cu ochiul liber nu trebuie să poată identifica nicio deteriorare care ar putea împiedica buna funcționare a sistemului de siguranță.

7.2. Dispoziții aplicabile fiecărei componente a sistemului de siguranță

7.2.1. Catarama

7.2.1.1. Catarama trebuie proiectată astfel încât să excludă orice posibilitate de utilizare incorectă. Aceasta înseamnă, printre altele, că ea nu trebuie să poată rămâne în poziție semiînchisă; nu trebuie ca, din greșeală, să se poată inversa componentele cataramei atunci când ea este blocată; catarama trebuie să se blocheze numai atunci când sunt fixate toate componentele. În orice situație în care catarama este în contact cu corpul copilului, ea nu trebuie să fie mai îngustă decât lățimea minimă a curelei, astfel cum este specificat la punctul 7.2.4.1.1 de mai jos. Acest punct nu se aplică centurilor omologate în conformitate cu Regulamentul nr. 16 al CEE sau cu orice standard echivalent în vigoare. În cazul unui sistem de siguranță pentru copii cu nevoi speciale, numai catarama principalului mijloc de fixare pe scaun trebuie să îndeplinească cerințele prevăzute la punctele 7.2.1.1- 7.2.1.9 inclusiv.

7.2.1.2. Catarama, chiar și atunci când nu este supusă unei tensiuni, trebuie să rămână închisă indiferent de poziție. Ea trebuie să fie proiectată astfel încât să fie ușor de utilizat și de manipulat. Trebuie să poată fi deschisă apăsând fie pe un buton, fie pe un dispozitiv similar. Suprafața asupra căreia trebuie aplicată această presiune trebuie să aibă, în poziția de deschidere efectivă și atunci când este proiectată în plan perpendicular pe direcția inițială de mișcare a butonului: pentru dispozitivele încastrate, o suprafață minimă de 4,5 cm2 și o lățime minimă de 15 mm; pentru dispozitivele neîncastrate, o suprafață minimă de 2,5 cm2 și o lățime minimă de 10 mm. Lățimea este cea mai mică dintre cele două dimensiuni care alcătuiesc suprafața prescrisă și se măsoară perpendicular pe direcția de mișcare a butonului de deblocare.

7.2.1.3. Suprafața de deblocare a cataramei trebuie să fie de culoare roșie. Nicio altă parte a cataramei nu trebuie să fie de culoare roșie.

7.2.1.4. Copilul trebuie să poată fi eliberat din sistemul de siguranță printr-o singură acționare asupra unei singure catarame. În cazul sistemelor din grupele 0 și 0+, copilul poate fi scos împreună cu echipamente precum scaun pentru sugari/coșuleț pentru sugari/sisteme de siguranță pentru coșulețul pentru sugari dacă sistemul de siguranță pentru copii poate fi deblocat acționând cel mult două catarame.

7.2.1.4.1. Prinderea cu o clamă a curelelor diagonale ale unei centuri de tip ham este considerată ca nefiind conformă cu cerința privind o singură acționare prevăzută la punctul 7.2.1.4.

7.2.1.5. Pentru grupele II și III catarama trebuie amplasată astfel încât copilul de pe scaun să poată ajunge la ea. În plus, pentru toate grupele, ea trebuie amplasată astfel încât scopul și modul ei de funcționare să poată fi observate imediat de un salvator, în caz de urgență.

7.2.1.6. Deschiderea cataramei trebuie să permită eliberarea copilului independent de „scaun”, de „suportul scaunului” sau de „ scutul de protecție la impact”, în cazul în care este montat, iar în cazul în care dispozitivul cuprinde o curea pentru coapse, aceasta trebuie desfăcută prin acționarea aceleiași catarame.

7.2.1.7. Catarama trebuie să reziste la încercarea de temperatură prevăzută la punctul 8.2.8.1, precum și la o acționare repetată, și trebuie să fie supusă, înainte de încercarea dinamică prevăzută la punctul 8.1.3, la o încercare constând în 5 000 ± 5 cicluri de prindere și desfacere în condiții normale de utilizare.

7.2.1.8. Catarama trebuie supusă următoarelor încercări la desfacere:

7.2.1.8.1. Încercare sub sarcină

7.2.1.8.1.1. Pentru această încercare trebuie utilizat un sistem de siguranță care a fost în prealabil supus încercării dinamice prevăzute la punctul 8.1.3 de mai jos.

7.2.1.8.1.2. Forța necesară pentru desfacerea cataramei în încercarea prevăzută la punctul 8.2.1.1 nu trebuie să depășească 80 N.

7.2.1.8.2. Încercare fără sarcină

7.2.1.8.2.1. Pentru această încercare trebuie utilizată o cataramă care nu a fost în prealabil supusă unei sarcini. Forța necesară pentru desfacerea cataramei atunci când nu este supusă unei sarcini trebuie să fie cuprinsă între 40-80 N în încercările prevăzute la punctul 8.2.1.2.

7.2.1.9. Rezistență

7.2.1.9.1. În cursul încercării efectuate în conformitate cu punctul 8.2.1.3.2, nicio parte din cataramă sau curelele ori dispozitivele de reglare atașate nu trebuie să se rupă sau să se desprindă.

7.2.1.9.2. O cataramă a unei centuri de tip ham din grupele 0 și 0+ trebuie să reziste la o forță de 4 000 N.

7.2.1.9.3. O cataramă a unei centuri de tip ham din grupa I și grupele superioare trebuie să reziste la o forță de 10 000 N.

7.2.1.9.4. Autoritatea competentă poate acorda derogări de la obligația de efectuare a încercării de rezistență a cataramei în cazul în care informațiile deja disponibile sunt suficiente pentru a nu mai fi necesară încercarea.

7.2.2. Dispozitivul de reglare

7.2.2.1. Plaja de reglare trebuie să fie suficient de mare pentru a permite reglarea corectă a sistemului de siguranță la toate manechinele din grupa de masă căreia îi este destinat dispozitivul și a permite instalarea satisfăcătoare la toate modelele de vehicule specificate.

7.2.2.2. Toate dispozitivele de reglare trebuie să fie de tipul „cu reglare rapidă”, cu excepția dispozitivelor utilizate numai la instalarea inițială a sistemului de siguranță în vehicul, care pot fi diferite de tipul „cu reglare rapidă”.

7.2.2.3. Dispozitivele de tipul „cu reglare rapidă” trebuie să fie ușor accesibile atunci când sistemul de siguranță este instalat corect, iar copilul sau manechinul este așezat pe scaun.

7.2.2.4. Un dispozitiv de tipul „cu reglare rapidă” trebuie să poată fi reglat cu ușurință în funcție de statura copilului. În special, într-o încercare efectuată în conformitate cu punctul 8.2.2.1, forța necesară acționării unui dispozitiv de reglare manuală nu trebuie să depășească 50 N.

7.2.2.5. Două eșantioane de dispozitive de reglare din cadrul sistemelor de siguranță trebuie supuse încercării în conformitate cu cerințele încercării de temperatură prevăzute la punctele 8.2.8.1 și 8.2.3.

7.2.2.5.1. Derularea curelei nu trebuie să depășească 25 mm pentru un dispozitiv de reglare sau 40 mm pentru toate dispozitivele de reglare.

7.2.2.6. Dispozitivul nu trebuie să se rupă sau să se desprindă atunci când este supus încercării în conformitate cu punctul 8.2.2.1.

7.2.2.7. Un dispozitiv de reglare montat direct pe sistemul de siguranță trebuie să reziste la o acționare repetată și, înainte de încercarea dinamică prevăzut la punctul 8.1.3, trebuie supus unei încercări constând în 5 000 ± 5 cicluri, în conformitate cu punctul 8.2.7.

7.2.3. Retractoare

7.2.3.1. Retractoare cu blocare automată

7.2.3.1.1. Cureaua unei centuri de siguranță dotate cu un retractor cu blocare automată nu trebuie să se deruleze mai mult de 30 mm între pozițiile de blocare ale retractorului. După o mișcare spre înapoi a pasagerului, centura trebuie fie să rămână în poziția ei inițială, fie să revină automat la această poziție ca urmare a mișcării spre înainte a pasagerului.

7.2.3.1.2. În cazul în care retractorul face parte dintr-o centură transversală, forța de retractare a centurii nu trebuie să fie mai mică de 7 N atunci când este măsurată pe lungimea liberă dintre manechin și retractor în conformitate cu punctul 8.2.4.1. Dacă retractorul face parte dintr-un sistem de siguranță pentru piept, forța de retractare a centurii nu trebuie să fie mai mică de 2 N sau mai mare de 7 N atunci când este măsurată într-un mod similar. În cazul în care centura trece printr-un ghidaj sau printr-o pulie, forța de retractare trebuie măsurată pe lungimea liberă dintre manechin și ghidaj sau pulie. Dacă ansamblul cuprinde un mecanism cu acționare manuală sau automată care împiedică centura să se retracteze complet, acest mecanism nu trebuie să fie în funcțiune în momentul efectuării acestor măsurători.

7.2.3.1.3. Centura trebuie derulată și lăsată să se retragă în retractor de mai multe ori în condițiile descrise la punctul 8.2.4.2, până când se realizează o serie de 5 000 de cicluri. Retractorul trebuie apoi supus cerințelor încercării de temperatură prevăzute la punctul 8.2.8.1 și încercării de coroziune descrise la punctul 8.1.1, precum și încercării de rezistență la praf descrise la punctul 8.2.4.5. Acesta trebuie apoi să facă față cu succes unei alte serii de 5 000 de cicluri de derulare și retractare. După încercările menționate, retractorul trebuie să funcționeze în continuare corect și să îndeplinească cerințele prevăzute la punctele 7.2.3.1.1 și 7.2.3.1.2.

7.2.3.2. Retractoare cu blocare de urgență

7.2.3.2.1. Un retractor cu blocare de urgență trebuie să îndeplinească următoarele condiții, după ce este supus încercării conform dispozițiilor de la punctul 8.2.4.3:

7.2.3.2.1.1. Trebuie să se blocheze la o decelerație a vehiculului de 0,45 g.

7.2.3.2.1.2. Nu trebuie să se blocheze la o accelerație a curelei mai mică de 0,8 g, măsurată pe axa de derulare a curelei centurii.

7.2.3.2.1.3. Nu trebuie să se blocheze dacă senzorul este înclinat în orice direcție cu cel mult 12° față de poziția de instalare indicată de producător.

7.2.3.2.1.4. Trebuie să se blocheze dacă senzorul este înclinat în orice direcție cu peste 27° față de poziția de instalare indicată de producător.

7.2.3.2.2. Dacă acționarea unui retractor depinde de un semnal extern sau de o sursă de curent, retractorul trebuie proiectat astfel încât să se blocheze automat în caz de cădere sau de întrerupere a semnalului ori a sursei de curent în cauză.

7.2.3.2.3. Un retractor cu blocare de urgență cu sensibilitate multiplă trebuie să îndeplinească cerințele stabilite anterior. În plus, în cazul în care unul dintre factorii de sensibilitate se referă la derularea curelei, blocarea trebuie să se fi produs la o accelerație a curelei de 1,5 g, măsurată pe axa de derulare a curelei.

7.2.3.2.4. În încercările indicate la punctele 7.2.3.2.1.1 și 7.2.3.2.3, lungimea curelei derulate înainte ca retractorul să se blocheze nu trebuie să depășească 50 mm, ea fiind măsurată de la lungimea prevăzută la punctul 8.2.4.3.1. În încercarea prevăzută la punctul 7.2.3.2.1.2, blocarea nu trebuie să aibă loc pe parcursul primilor 50 mm ai curelei derulate, pornind de la lungimea prevăzută la punctul 8.2.4.3.1.

7.2.3.2.5. În cazul în care retractorul face parte dintr-o centură transversală, forța de retractare a curelei nu trebuie să fie mai mică de 7 N atunci când este măsurată pe lungimea liberă dintre manechin și retractor, conform punctului 8.2.4.1. Dacă retractorul face parte dintr-un sistem de siguranță pentru piept, forța de retractare a curelei nu trebuie să fie mai mică de 2 N sau mai mare de 7 N atunci când este măsurată într-un mod similar. În cazul în care cureaua trece printr-un ghidaj sau printr-o pulie, forța de retractare trebuie măsurată pe lungimea liberă dintre manechin și ghidaj sau pulie. Dacă ansamblul cuprinde un mecanism cu acționare manuală sau automată care împiedică cureaua să se retracteze complet, acest mecanism nu trebuie să fie în funcțiune în momentul efectuării acestor măsurători.

7.2.3.2.6. Cureaua trebuie derulată și lăsată să se retragă în retractor de mai multe ori în condițiile prevăzute la punctul 8.2.4.2, până când se realizează o serie de 40 000 de cicluri de derulare și retractare. Ulterior trebuie verificată respectarea cerințelor încercării de temperatură prevăzute la punctul 8.2.8.1 și încercării de coroziune prevăzute la punctul 8.1.1, precum și încercării de rezistență la praf descrise la punctul 8.2.4.5. Retractorul trebuie apoi facă față cu succes unei alte serii de 5 000 de cicluri de derulare și retractare (numărul total de cicluri fiind 45 000). După încercările menționate, retractorul trebuie să funcționeze în continuare corect și să îndeplinească cerințele prevăzute la punctele 7.2.3.2.1 și 7.2.3.2.5.

7.2.4. Curele

7.2.4.1. Lățime

7.2.4.1.1. Lățimea minimă a curelelor sistemelor de siguranță pentru copii, care intră în contact cu manechinul, trebuie să fie de 25 mm pentru grupele 0, 0+ și I, respectiv de 38 mm pentru grupele II și III. Aceste dimensiuni se măsoară în cursul încercării de rezistență a curelei prevăzută la punctul 8.2.5.1, fără a opri mașina și sub o sarcină egală cu 75 procente din tensiunea de rupere a curelei.

7.2.4.2. Rezistența după condiționare la temperatura ambiantă

7.2.4.2.1. Pe două eșantioane de curele condiționate conform punctului 8.2.5.2.1, tensiunea de rupere trebuie determinată în conformitate cu punctul 8.2.5.1.2.

7.2.4.2.2. Diferența dintre tensiunile de rupere ale celor două eșantioane nu trebuie să depășească 10 procente din cea mai mare tensiune de rupere măsurată.

7.2.4.3. Rezistența după condiționare specială

7.2.4.3.1. Pe două curele condiționate conform uneia din dispozițiile de la punctul 8.2.5.2 (cu excepția punctului 8.2.5.2.1), tensiunea de rupere trebuie să fie de cel puțin 75 procente din media tensiunilor determinate în încercarea prevăzută la punctul 8.2.5.1.

7.2.4.3.2. În plus, tensiunea de rupere nu trebuie să fie mai mică de 3,6 kN pentru sistemele de siguranță din grupele 0, 0+ și I, de 5 kN pentru cele din grupa II și de 7,2 kN pentru cele din grupa III.

7.2.4.3.3. Autoritatea competentă poate acorda o derogare de la obligația de efectuare a unuia sau mai multora dintre aceste încercări în cazul în care structura materialului utilizat sau informațiile disponibile nu mai necesită efectuarea încercării.

7.2.4.3.4. Procedura de condiționare prin abraziune de tip 1, definită la punctul 8.2.5.2.6, se efectuează numai atunci când rezultatul încercării de microalunecare, definită la punctul 8.2.3, este cu 50 procente peste limita prevăzută la punctul 7.2.2.5.1.

7.2.4.4. Nu trebuie să fie posibilă derularea completă a curelei prin oricare dintre dispozitivele de reglare, catarame sau punctele de ancorare.

7.2.5. Dispozitivul de blocare

7.2.5.1. Dispozitivul de blocare trebuie atașat în permanență la sistemul de siguranță pentru copii.

7.2.5.2. Dispozitivul de blocare nu trebuie să afecteze durabilitatea centurii de siguranță pentru adulți și trebuie să respecte cerințele încercării de temperatură prevăzută la punctul 8.2.8.1.

7.2.5.3. Dispozitivul de blocare nu trebuie să împiedice eliberarea rapidă a copilului.

7.2.5.4. Dispozitive din clasa A

Chinga nu trebuie să alunece pe o distanța mai mare de 25 mm după încercarea prevăzută la punctul 8.2.6.1.

7.2.5.5. Dispozitive din clasa B

Chinga nu trebuie să alunece pe o distanța mai mare de 25 mm după încercarea prevăzută la punctul 8.2.6.2.

7.2.6. Specificații privind dispozitivele de prindere ISOFIX

„Dispozitivele de prindere ISOFIX” și indicatoarele de fixare trebuie să reziste la operații repetate și, înainte de încercarea dinamică prevăzută la punctul 8.1.3, trebuie să fie supuse unei încercări cuprinzând 2 000 ± 5 cicluri de deschidere și de închidere în condiții normale de utilizare.

8. DESCRIEREA ÎNCERCĂRILOR (7)

8.1. Încercări pentru sistemul de siguranță asamblat

8.1.1. Coroziune

8.1.1.1. Elementele din metal ale sistemului de siguranță pentru copii se amplasează într-o cameră de încercare, astfel cum se prevede în anexa 4. În cazul unui sistem de siguranță care include și un retractor, centura trebuie derulată pe toată lungimea minus 100 ± 3 mm. Cu excepția unor scurte întreruperi care pot fi necesare, de exemplu, pentru verificarea și completarea soluției de sare, încercarea de expunere se efectuează timp de 50 ± 0,5 ore.

8.1.1.2. La încheierea încercării de expunere, elementele din metal ale sistemului de siguranță trebuie spălate cu atenție în apă curată, la o temperatură maximă de 38 °C, pentru a îndepărta orice eventuală depunere de sare, după care se lasă la uscat la o temperatură a camerei de 18-25 °C, timp de 24 ± 1 ore înainte de a efectua verificarea în conformitate cu punctul 7.1.1.2 de mai sus.

8.1.2. Răsturnare

8.1.2.1. Manechinul trebuie așezat în sistemul de siguranță montat în conformitate cu prezentul regulament și cu instrucțiunile producătorului, ținând cont și de distanța standard, astfel cum se prevede la punctul 8.1.3.6.

8.1.2.2. Sistemul de siguranță trebuie fixat pe scaunul de încercare sau pe scaunul vehiculului. Întregul scaun se rotește în jurul unei axe orizontale situată în planul longitudinal median al scaunului cu un unghi de 360°, la o viteză de 2-5 grade/secundă. În scopul efectuării prezentei încercări, pe scaunul de încercare descris în anexa 6 pot fi prinse dispozitive destinate anumitor vehicule.

8.1.2.3. Încercarea trebuie efectuată din nou rotind scaunul în direcția inversă după ce manechinul a fost readus, după caz, în poziția inițială. Procedura trebuie repetată în ambele direcții de rotație, cu axa de rotație în planul orizontal și la un unghi de 90° față de cel adoptat pentru cele două încercări anterioare.

8.1.2.4. Încercările în cauză trebuie efectuate utilizând atât cel mai mic, cât și cel mai mare manechin din grupul sau grupurile cărora le este destinat sistemul de siguranță.

8.1.3. Încercări dinamice

8.1.3.1. Încercări pentru cărucior și scaunul de încercare

8.1.3.1.1. Orientare cu fața la direcția de mers

8.1.3.1.1.1. Căruciorul și scaunul de încercare folosite pentru încercarea dinamică trebuie să îndeplinească cerințele stabilite în anexa 6 la prezentul regulament, iar procedura de instalare pentru încercarea dinamică de impact trebuie să fie efectuată în conformitate cu anexa 21.

8.1.3.1.1.2. Căruciorul trebuie să rămână în poziție orizontală pe tot intervalul decelerării sau accelerării.

8.1.3.1.1.3. Dispozitive de decelerare sau accelerare

Solicitantul trebuie să utilizeze, la alegere, unul dinte următoarele dispozitive:

8.1.3.1.1.3.1. Dispozitiv de încercare la decelerare:

Decelerația căruciorului trebuie efectuată folosind aparatul prevăzut în anexa 6 la prezentul regulament sau orice alt dispozitiv care produce rezultate echivalente. Acest aparat trebuie să poată obține performanța specificată la punctul 8.1.3.4 și descrisă în continuare:

Procedura de calibrare:

Curba decelerației căruciorului, în cazul încercărilor sistemelor de siguranță pentru copii efectuate în conformitate cu prevederile de la punctul 8.1.3.1, căruciorul fiind încărcat cu mase inerte de cel mult 55 kg pentru a reproduce un sistem de siguranță în care este fixat un copil, precum și în cazul încercărilor sistemelor de siguranță pentru copii fixate pe caroseria unui vehicul, efectuate în conformitate cu prevederile de la punctul 8.1.3.2, căruciorul fiind încărcat cu structura vehiculului și cu mase inerte cântărind de cel mult x ori 55 kg și reproducând un număr de x sisteme de siguranță în care sunt fixați copii, trebuie să se situeze, în cazul unei coliziuni frontale, în zona hașurată din graficul prezentat în apendicele 1 al anexei 7 la prezentul regulament și, în cazul unei coliziuni din spate, în zona hașurată din graficul prezentat în apendicele 2 al anexei 7 la prezentul regulament.

În timpul calibrării dispozitivului de oprire, distanța de oprire trebuie să fie de 650 ± 30 mm, în cazul unei coliziuni frontale, respectiv de 275 ± 20 mm, în cazul unei coliziuni din spate.

8.1.3.1.1.3.2. Dispozitiv de încercare la accelerare

Condițiile încercării dinamice:

În cazul unei coliziuni frontale, căruciorul trebuie să fie propulsat astfel încât, în timpul încercării, variația totală a vitezei, ΔV, să fie de 52 + 0/ – 2 km/h, iar curba accelerației să se încadreze în zona hașurată din graficul din apendicele 1 al anexei 7 și să rămână deasupra segmentului definit de coordonatele (5 g, 10 ms) și (9 g, 20 ms). Momentul inițial al impactului (T0) este definit în conformitate cu ISO 17 373 pentru un nivel al accelerației de 0,5 g.

În cazul unei coliziuni din spate, căruciorul trebuie să fie propulsat astfel încât, în timpul încercării, variația totală a vitezei, ΔV, să fie de 32 + 2/ – 0 km/h, iar curba accelerației să se încadreze în zona hașurată din graficul din apendicele 2 al anexei 7 și să rămână deasupra segmentului definit de coordonatele (5 g, 5 ms) și (10 g, 10 ms). Momentul inițial al impactului (T0) este definit în conformitate cu ISO 17 373 pentru un nivel al accelerației de 0,5 g.

Chiar dacă cerințele de mai sus sunt îndeplinite, serviciul tehnic trebuie să folosească un cărucior (echipat cu scaun) având masa mai mare de 380 kg, astfel cum se precizează la punctul 1 din anexa 6.

Cu toate acestea, în cazul în care încercările de mai sus au fost efectuate la viteze mai mari și/sau curba accelerației a depășit nivelul superior al zonei hașurate, în timp ce sistemul de siguranță pentru copii continuă să îndeplinească cerințele, rezultatele încercării se consideră satisfăcătoare.

8.1.3.1.1.4. Trebuie efectuate următoarele măsurători:

8.1.3.1.1.4.1. viteza căruciorului imediat înainte de impact (numai în cazul săniilor de decelerare, necesară pentru calcularea distanței de oprire);

8.1.3.1.1.4.2. distanța de oprire (numai în cazul săniilor de decelerare), care poate fi calculată prin integrarea dublă a decelerației înregistrate a saniei;

8.1.3.1.1.4.3. deplasarea capului manechinului în planele vertical și orizontal pentru grupele I, II și III, iar, pentru grupele 0 și 0+, deplasarea manechinului fără a lua în calcul membrele;

8.1.3.1.1.4.4. decelerația pieptului în trei direcții reciproc perpendiculare, cu excepția manechinelor reprezentând nou-născuți;

8.1.3.1.1.4.5. orice semne vizibile de perforare a masticului în regiunea abdominală (a se vedea punctul 7.1.4.3.1), cu excepția cazului manechinelor reprezentând nou-născuți;

8.1.3.1.1.4.6. accelerația sau decelerația căruciorului cel puțin în primele 300 ms.

8.1.3.1.1.5. După impact, sistemul de siguranță trebuie inspectat vizual, fără a desface catarama, pentru a stabili dacă s-a produs vreo defecțiune sau rupere.

8.1.3.1.2. Orientare cu spatele la direcția de mers

8.1.3.1.2.1. Scaunul de încercare trebuie rotit la 180° când încercarea are loc în conformitate cu cerințele încercării la coliziunea din spate.

8.1.3.1.2.2. La încercarea unui sistem de siguranță destinat utilizării cu spatele la direcția de mers pe scaunul din față, planșa de bord a vehiculului trebuie reprezentată de o bară rigidă prinsă de cărucior, astfel încât întreaga energie să fie absorbită de sistemul de siguranță.

8.1.3.1.2.3. Condițiile de decelerare trebuie să îndeplinească cerințele prevăzute la punctul 8.1.3.1.1.3.1.

Condițiile de accelerare trebuie să îndeplinească cerințele prevăzute la punctul 8.1.3.1.1.3.2.

8.1.3.1.2.4. Măsurătorile care urmează a fi efectuate trebuie să fie aceleași cu cele stabilite la punctele 8.1.3.1.1.4-8.1.3.1.1.4.6 de mai sus.

8.1.3.2. Încercări pentru cărucior și caroseria vehiculului

8.1.3.2.1. Orientare cu fața la direcția de mers

8.1.3.2.1.1. Metoda folosită pentru a imobiliza vehiculul în timpul încercării nu trebuie să aibă ca efect întărirea ancorajelor scaunelor, a centurilor de siguranță pentru adulți sau a oricăror ancoraje suplimentare necesare pentru a fixa sistemul de siguranță pentru copii sau pentru a reduce deformarea normală a structurii. Trebuie înlăturate orice componente ale vehiculului care, limitând mișcarea manechinului, pot reduce sarcina aplicată asupra sistemului de siguranță în timpul încercării. Componentele eliminate ale structurii pot fi înlocuite cu altele având aceeași rezistență, cu condiția să nu împiedice mișcarea manechinului.

8.1.3.2.1.2. Un dispozitiv de imobilizare este considerat satisfăcător dacă nu produce niciun efect asupra unei suprafețe care se întinde peste întreaga lățime a structurii și dacă vehiculul sau structura este blocată sau fixată în partea din față la o distanță de cel puțin 500 mm față de ancorajul sistemului de siguranță. În partea din spate, structura trebuie imobilizată la o distanță suficientă în spatele ancorajelor pentru a îndeplini toate cerințele prevăzute la punctul 8.1.3.2.1.1.

8.1.3.2.1.3. Scaunul vehiculului și sistemul de siguranță trebuie montate și amplasate într-o poziție aleasă de serviciul tehnic care efectuează încercările de omologare pentru a reproduce cele mai nefavorabile condiții cu privire la rezistență, compatibile cu instalarea manechinului în vehicul. Poziția spătarului de la scaunul vehiculului și cea a sistemului de siguranță trebuie precizate în raport. Spătarul de la scaunul vehiculului, dacă poate fi înclinat, trebuie blocat în conformitate cu indicațiile producătorului sau, în lipsa oricărei specificații, la un unghi efectiv cât mai apropiat de 25°.

8.1.3.2.1.4. În cazul în care instrucțiunile de montare și de utilizare nu prevăd altceva, scaunul din față trebuie deplasat în poziția cea mai din față folosită în mod normal pentru sisteme de siguranță destinate utilizării pe scaunul din față și în poziția cea mai din spate folosită în mod normal pentru sisteme de siguranță destinate utilizării pe scaunul din spate.

8.1.3.2.1.5. Condițiile de decelerare trebuie să îndeplinească cerințele prevăzute la punctul 8.1.3.4 de mai jos. Scaunul de încercare trebuie să fie scaunul vehiculului efectiv.

8.1.3.2.1.6. Trebuie efectuate următoarele măsurători:

8.1.3.2.1.6.1. viteza căruciorului imediat înainte de impact (numai în cazul săniilor de decelerare, necesară pentru calcularea distanței de oprire);

8.1.3.2.1.6.2. distanța de oprire (numai în cazul săniilor de decelerare), care poate fi calculată prin integrarea dublă a decelerației înregistrate a saniei;

8.1.3.2.1.6.3. orice contact dintre capului manechinului și interiorul caroseriei;

8.1.3.2.1.6.4. decelerația pieptului în trei direcții reciproc perpendiculare, cu excepția cazului manechinelor reprezentând nou-născuți;

8.1.3.2.1.6.5. orice semn vizibil de perforare a masticului în regiunea abdominală (a se vedea punctul 7.1.4.3.1), cu excepția manechinelor reprezentând nou-născuți;

8.1.3.2.1.6.6. accelerația sau decelerația căruciorului cel puțin în primele 300 ms.

8.1.3.2.1.7. După impact, sistemul de siguranță trebuie inspectat vizual, fără a desface catarama, pentru a stabili dacă s-a produs vreo defecțiune.

8.1.3.2.2. Orientare cu spatele la direcția de mers

8.1.3.2.2.1. Pentru încercările la coliziunea din spate, caroseria vehiculului trebuie rotită cu 180° pe căruciorul de încercare.

8.1.3.2.2.2. Aceleași cerințe ca în cazul coliziunii frontale.

8.1.3.3. Încercare cu vehicul complet

8.1.3.3.1. Condițiile de decelerație trebuie să îndeplinească cerințele prevăzute la punctul 8.1.3.4 de mai jos.

8.1.3.3.2. Pentru încercările la coliziunea frontală, procedura este cea stabilită în anexa 9 la prezentul regulament.

8.1.3.3.3. Pentru încercările la coliziunea din spate, procedura este cea stabilită în anexa 10 la prezentul regulament.

8.1.3.3.4. Trebuie efectuate următoarele măsurători:

8.1.3.3.4.1. viteza vehiculului/elementului de impact imediat înainte de impact;

8.1.3.3.4.2. orice contact între corpul manechinului (în cazul grupei 0, manechinul fără a lua în considerare membrele sale) și interiorul vehiculului;

8.1.3.3.4.3. accelerația pieptului în trei direcții reciproc perpendiculare, cu excepția manechinelor reprezentând nou-născuți;

8.1.3.3.4.4. orice semn vizibil de perforare a masticului în regiunea abdominală (a se vedea punctul 7.1.4.3.1), cu excepția manechinelor reprezentând nou-născuți.

8.1.3.3.5. Scaunele din față, dacă se pot înclina, trebuie blocate în conformitate cu indicațiile producătorului sau, în lipsa oricărei specificații, la un unghi efectiv al spătarului cât mai apropiat de 25°.

8.1.3.3.6. După impact, sistemul de siguranță trebuie inspectat vizual, fără a desface catarama, pentru a stabili dacă s-a produs vreo defecțiune sau rupere.

8.1.3.4. Condițiile pentru încercarea dinamică sunt sintetizate în tabelul de mai jos:

COLIZIUNE FRONTALĂ COLIZIUNE DIN SPATE Încercare Sistem de siguranță Viteză (km/h) Impuls de încercare Distanța de oprire în timpul încercării (mm) Viteză (km/h) Impuls de încercare Distanța de oprire în timpul încercării (mm) Cărucior cu scaun de încercare Orientare cu fața la direcția de mers Față și spate: scaune de tip universal, semiuniversal și restrâns (8) 50 + 0 – 2 1 650 ± 50 — — — Orientare cu spatele la direcția de mers Față și spate: scaune de tip universal, semiuniversal și restrâns (9) 50 + 0 – 2 1 650 ± 50 30 + 2 – 0 2 275 ± 25 Caroserie fixată pe cărucior Orientare cu fața la direcția de mers (8) 50 + 0 – 2 1 sau 3 650 ± 50 — — — Orientare cu spatele la direcția de mers (8) 50 + 2 – 2 1 sau 3 650 ± 50 30 + 2 – 0 2 sau 4 275 ± 25 Încercarea la coliziunea cu o barieră pentru un vehicul complet Orientare cu fața la direcția de mers 50 + 0 – 2 3 nu este precizată — — — Orientare cu spatele la direcția de mers 50 + 0 – 2 3 nu este precizată 30 + 2 – 0 4 nu este precizată Notă: Toate sistemele de siguranță pentru grupele 0 și 0+ trebuie supuse încercărilor conform condițiilor din secțiunea „Orientare cu spatele la direcția de mers” la coliziunile frontală și din spate. Legendă: Impuls de încercare nr. 1 – astfel cum se indică în anexa 7 – coliziune frontală. Impuls de încercare nr. 2 – astfel cum se indică în anexa 7 – coliziune din spate. Impuls de încercare nr. 3 – impuls de decelerație a vehiculului supus unei coliziuni frontale. Impuls de încercare nr. 4 – impuls de decelerație a vehiculului supus unei coliziuni din spate.

8.1.3.5. Sisteme de siguranță care presupun utilizarea unor ancoraje suplimentare

8.1.3.5.1. În cazul unor sisteme de siguranță destinate utilizării conform specificațiilor de la punctul 2.1.2.3 și care presupun utilizarea unor ancoraje suplimentare, trebuie efectuată o încercare la coliziunea frontală, în conformitate cu punctul 8.1.3.4, după cum urmează:

8.1.3.5.2. Pentru sistemele care includ curele scurte de prindere în partea superioară, de exemplu cele destinate fixării de copertina portbagajului, configurația ancorajelor superioare pe căruciorul de încercare trebuie să fie cea prescrisă la apendicele 3 al anexei 6.

8.1.3.5.3. Pentru sistemele care includ curele lungi de prindere în partea superioară, de exemplu în cazul celor folosite în lipsa unei copertine a portbagajului, și în cazul în care curelele sunt prinse de podeaua vehiculului, ancorajele de pe căruciorul de încercare trebuie să fie în conformitate cu apendicele 3 al anexei 6.

8.1.3.5.4. Pentru sistemele care se pot folosi cu ambele configurații, trebuie efectuate încercăr