RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene L 304/1

Numai textele originale CEE-ONU au efect juridic în temeiul dreptului public internațional. Situația și data intrării în vigoare ale prezentului regulament ar trebui verificate în ultima versiune a documentului de situație al CEE-ONU TRANS/WP.29/343, disponibil la următoarea adresă:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Regulamentul nr. 16 al Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite (CEE-ONU) – Dispoziții uniforme privind omologarea:

I. centurilor de siguranță, a sistemelor de reținere, a sistemelor de reținere pentru copii și a sistemelor ISOFIX de reținere pentru copii pentru ocupanții vehiculelor;

II. vehiculelor echipate cu centuri de siguranță, a dispozitivelor de avertizare privind portul centurii de siguranță, a sistemelor de reținere, a sistemelor de reținere pentru copii, a sistemelor ISOFIX de reținere pentru copii și a sistemelor de reținere pentru copii i-Size [2015/2059]

Include toate textele valabile până la:

Suplimentul 5 la seria 06 de amendamente – Data intrării în vigoare: 10 iunie 2014

CONȚINUT

REGULAMENTUL

1. Domeniul de aplicare

2. Definiții

3. Cererea de omologare

4. Marcaje

5. Omologare

6. Specificații

7. Încercări

8. Cerințe referitoare la instalarea în vehicul

9. Conformitatea producției

10. Sancțiuni în cazul nerespectării conformității producției

11. Modificări și extinderea omologării tipului de vehicul sau a tipului de centură de siguranță ori de sistem de reținere

12. Încetarea definitivă a producției

13. Instrucțiuni

14. Denumirile și adresele serviciilor tehnice responsabile cu efectuarea încercărilor de omologare, precum și ale autorităților de omologare de tip

15. Dispoziții tranzitorii

ANEXE

1A. Comunicare privind omologarea ori prelungirea, refuzul sau retragerea omologării ori încetarea definitivă a producției unui tip de vehicul în ceea ce privește centura de siguranță, în temeiul Regulamentului nr. 16

1B. Comunicare privind omologarea ori prelungirea, refuzul sau retragerea omologării ori încetarea definitivă a producției unui tip de centură de siguranță sau de sistem de reținere pentru ocupanții adulți ai autovehiculelor, în temeiul Regulamentului nr. 16

2. Dispunerea mărcilor de omologare

3. Diagrama unui aparat pentru încercarea durabilității mecanismului retractor

4. Diagrama unui aparat pentru încercarea blocării retractoarelor cu blocare în caz de urgență

5. Diagrama unui aparat pentru încercarea rezistenței la praf

6. Descrierea căruciorului, a scaunului, a ancorajelor și a dispozitivului de oprire

7. Descrierea manechinului

8. Descrierea curbei de decelerație sau de accelerație a căruciorului în funcție de timp

9. Instrucțiuni

10. Încercarea cataramei duble

11. Încercarea la abraziune și microalunecare

12. Încercarea la coroziune

13. Ordinea încercărilor

14. Controlul conformității producției

15. Procedura de determinare a punctului „H” și a unghiului real al trunchiului pentru pozițiile de ședere în autovehicule

16. Instalarea centurilor de siguranță cu indicarea tipurilor de centuri și a tipurilor de retractoare

17. Cerințe privind instalarea centurilor de siguranță și a sistemelor de reținere pentru ocupanții adulți ai scaunelor orientate în față din autovehicule și privind instalarea sistemelor ISOFIX și a sistemelor i-Size de reținere pentru copii

18. Încercări pentru dispozitivul de avertizare privind portul centurii de siguranță

1. DOMENIUL DE APLICARE

Prezentul regulament se aplică:

1.1. vehiculelor din categoriile M, N, O, L2, L4, L5, L6, L7 și T (1), cu privire la instalarea centurilor de siguranță și a sistemelor de reținere destinate a fi utilizate separat, de exemplu ca accesorii individuale, de persoane adulte care ocupă scaunele orientate în față, în spate sau lateral;

1.2. centurilor de siguranță și sistemelor de reținere destinate a fi utilizate separat, de exemplu ca accesorii individuale, de persoane adulte care ocupă scaunele orientate în față, în spate sau lateral, proiectate pentru a fi instalate în vehicule din categoriile M, N, O, L2, L4, L5, L6, L7 și T1;

1.3. vehiculelor din categoriile M1 și N1 1 cu privire la instalarea sistemelor de reținere pentru copii, a sistemelor ISOFIX de reținere pentru copii și a sistemelor de reținere pentru copii i-Size;

1.4. vehiculelor din categoria M1 cu privire la dispozitivul de avertizare privind portul centurii de siguranță (2).

1.5. La cererea producătorului, se aplică, de asemenea, instalării sistemelor de reținere pentru copii și a sistemelor ISOFIX de reținere pentru copii destinate instalării în vehicule din categoriile M2 și M3 1.

1.6. La cererea producătorului, se aplică, de asemenea, centurilor de siguranță destinate instalării pe scaunele orientate lateral din vehiculele de categoria M3 (clasa II, III și B1).

1.7. La cererea producătorului, se aplică, de asemenea, instalării sistemelor i-Size de reținere pentru copii, în cazul în care pozițiile de ședere i-Size sunt definite de producătorul vehiculului.

2. DEFINIȚII

2.1. Centură de siguranță (centura scaunului, centura)

Un ansamblu format din curele cu o cataramă de siguranță, dispozitive de reglare și dispozitive de prindere, care poate fi ancorat în interiorul unui autovehicul și care este proiectat să diminueze riscul de vătămare a pasagerului în caz de coliziune sau de frânare bruscă a vehiculului, limitând mobilitatea corpului pasagerului. Un astfel de ansamblu este în general denumit „centură”, termen care cuprinde de asemenea orice dispozitiv de absorbție a energiei sau de retractare a centurii.

Acest ansamblu poate fi încercat și aprobat ca centură de siguranță sau ca sistem de reținere.

2.1.1. Centură abdominală

O centură cu prindere în două puncte care trece peste partea din față a regiunii pelviene a pasagerului.

2.1.2. Centură diagonală

O centură care trece în diagonală peste partea din față a pieptului, de la șold către umărul opus.

2.1.3. Centură în trei puncte

O centură care în esență reprezintă o combinație între centura abdominală și centura diagonală.

2.1.4. Centură de tip S

Un alt tip de centură decât centura în trei puncte sau centura abdominală.

2.1.5. Centură de tip ham

O centură de tip S cuprinzând o centură abdominală și bretele; o astfel de centură poate fi suplimentar furnizată împreună cu o curea petrecută printre picioare.

2.2. Tipul centurii

Centurile de diferite „tipuri” sunt centuri care diferă substanțial una de cealaltă; diferențele se pot referi în special la:

2.2.1. componentele rigide (cataramă, dispozitive de prindere, retractor etc.);

2.2.2. materialul, țesătura, dimensiunile și culoarea curelelor sau

2.2.3. geometria centurii.

2.3. Curea

O componentă flexibilă proiectată să susțină corpul și să transmită presiunile la ancorajele centurii.

2.4. Catarama

Un dispozitiv cu decuplare rapidă care permite reținerea în scaun a pasagerului cu ajutorul centurii. Catarama poate să includă dispozitivul de reglare, cu excepția unei catarame pentru centura de tip ham.

2.5. Dispozitiv de reglare a centurii

Un dispozitiv care permite reglarea centurii în conformitate cu cerințele fiecărui pasager și cu poziția scaunului. Dispozitivul de reglare poate face parte din cataramă, dintr-un retractor sau din orice altă parte a centurii de siguranță.

2.6. Dispozitiv de pretensionare

Un dispozitiv suplimentar sau integrat care strânge cureaua pentru a reduce destinderea centurii în caz de accident.

2.7. „Zonă de referință” înseamnă spațiul dintre două planuri longitudinale verticale, aflate la 400 mm distanță și simetrice față de punctul H, definit prin rotirea aparatului în formă de cap din poziție verticală în poziție orizontală, astfel cum este descris în anexa 1 la Regulamentul nr. 21. Aparatul se poziționează astfel cum este descris în anexa la Regulamentul nr. 21 și se fixează la lungimea maximă de 840 mm.

2.8. „Ansamblul airbagului” înseamnă un dispozitiv instalat pentru a suplimenta centurile de siguranță și sistemele de reținere din autovehicule, adică un sistem care, în cazul unui impact sever care afectează vehiculul, declanșează automat o structură flexibilă destinată să limiteze, prin comprimarea gazului din interior, severitatea contactului dintre una sau mai multe părți ale corpului pasagerului și interiorul habitaclului.

2.9. „Airbag pentru pasager” înseamnă un ansamblu de airbaguri destinat protejării ocupanților altor scaune decât cel al conducătorului auto, în cazul unei coliziuni frontale.

2.10. „Sistem de reținere pentru copii” înseamnă un dispozitiv de siguranță astfel cum este definit în Regulamentul nr. 44 sau în Regulamentul nr. 129.

2.11. „Orientat în spate” înseamnă orientat în direcția opusă direcției normale de deplasare a vehiculului.

2.12. Dispozitive de prindere

Componente ale centurii, incluzând elementele de fixare necesare, care permit prinderea de ancorajele centurii.

2.13. Dispozitiv de absorbție a energiei

Dispozitiv destinat să disperseze energia, separat sau împreună cu cureaua, și care face parte din centură.

2.14. Retractor

Dispozitiv care adăpostește parțial sau integral cureaua unei centuri de siguranță.

2.14.1. Retractor fără blocare (tipul 1)

Un retractor din care centura este extrasă pe toată lungimea de o forță externă mică și care nu oferă un reglaj al lungimii centurii extrase.

2.14.2. Retractor cu deblocare manuală (tipul 2)

Un retractor care necesită acționarea manuală de către utilizator a unui dispozitiv de deblocare pentru a extrage centura pe lungimea dorită și care se blochează automat când operațiunea menționată încetează.

2.14.3. Retractor cu blocare automată (tipul 3)

Un retractor care permite extragerea centurii pe lungimea dorită și care, atunci când catarama este prinsă, reglează automat lungimea centurii extrase. Extragerea în continuare a centurii este împiedicată fără intervenția voluntară a pasagerului.

2.14.4. Retractor cu blocare în caz de urgență (tipul 4)

Un retractor care, în condiții normale de conducere, nu restricționează libertatea de mișcare a pasagerului care poartă centura de siguranță. Un astfel de dispozitiv are elemente de reglare a lungimii care ajustează automat centura în funcție de pasager, precum și un mecanism de blocare activat în caz de urgență de:

2.14.4.1. decelerarea vehiculului (sensibilitate unică);

2.14.4.2. o combinație între frânarea vehiculului, deplasarea centurii sau orice alte mijloace automate (sensibilitate multiplă).

2.14.5. Retractor cu blocare în caz de urgență, cu un prag mai mare de răspuns (tipul 4N)

Un retractor de tipul celui definit la punctul 2.14.4, dar cu proprietăți speciale în ceea ce privește utilizarea sa în vehiculele de categoriile M2, M3, N1, N2 și N3 (3).

2.14.6. Dispozitiv de reglare a centurii în înălțime

Un dispozitiv care permite reglarea pe înălțime a buclei superioare a stâlpului centurii în funcție de cerințele fiecărui pasager și de poziția scaunului. Un astfel de dispozitiv ar putea fi considerat componentă a centurii sau componentă a ancorajului centurii.

2.15. Ancorajele centurii

Componente din structura vehiculului sau a scaunului ori din oricare alte componente ale vehiculului de care vor fi prinse centurile.

2.16. Tipul de vehicul în ceea ce privește centurile de siguranță și sistemele de reținere

Categorie de autovehicule care nu diferă în aspecte esențiale, cum sunt dimensiunile, liniile și materialele componentelor din structura vehiculului sau a scaunului sau a oricărei alte componente a vehiculului de care sunt prinse centurile de siguranță sau sistemele de reținere.

2.17. Sistemul de reținere

Un sistem destinat unui anumit tip de vehicul sau un tip definit de producătorul vehiculului și aprobat de serviciul tehnic, care constă într-un scaun și o centură fixate de vehicul prin mijloace adecvate și care cuprinde în plus orice elemente prevăzute să diminueze riscul de vătămare a pasagerului în caz de frânare bruscă a vehiculului, prin limitarea mobilității corpului pasagerului.

2.18. Scaun

O structură care poate sau nu să facă parte din structura vehiculului, completă cu tapițerie, destinată să permită așezarea unei singure persoane adulte. Termenul se referă atât la un scaun separat, cât și la partea dintr-o banchetă destinată să permită așezarea unei singure persoane.

2.18.1. „Scaun față pentru pasageri” înseamnă orice scaun la care „punctul H cel mai avansat” al scaunului respectiv se află în sau în fața planului vertical transversal prin punctul R al conducătorului auto.

2.18.2. „Scaun orientat în față” înseamnă un scaun care poate fi folosit în timp ce vehiculul este în mișcare și care este orientat spre partea frontală a vehiculului, în așa fel încât planul vertical de simetrie al scaunului să formeze un unghi mai mic de + 10o sau – 10o cu planul vertical de simetrie al vehiculului.

2.18.3. „Scaun orientat în spate” înseamnă un scaun care poate fi folosit în timp ce vehiculul este în mișcare și care este orientat spre partea posterioară a vehiculului, în așa fel încât planul vertical de simetrie al scaunului să formeze un unghi mai mic de + 10o sau – 10o cu planul vertical de simetrie al vehiculului.

2.18.4. „Scaun orientat lateral” înseamnă un scaun care poate fi folosit în timp ce vehiculul este în mișcare și care este orientat spre partea laterală a vehiculului, în așa fel încât planul vertical de simetrie al scaunului să formeze un unghi de 90o (± 10o) cu planul vertical de simetrie al vehiculului.

2.19. Grup de scaune

Fie o banchetă ca atare, fie un grup de scaune separate, dar alăturate (adică fixate astfel încât ancorajele frontale ale unuia dintre scaune să se afle pe aceeași linie cu ancorajele frontale sau posterioare ale celorlalte sau între ancorajele celorlalte scaune) și pe care să se așeze una sau mai multe persoane adulte.

2.20. Banchetă

O structură completă cu tapițerie pe care pot să se așeze cel puțin două persoane adulte.

2.21. Sistem de reglare a scaunului

Dispozitivul complet prin intermediul căruia scaunul sau componentele acestuia poate/pot fi reglat(e) într-o poziție adecvată morfologiei pasagerului așezat; acest tip de dispozitiv poate permite, în special:

2.21.1. deplasarea longitudinală;

2.21.2. deplasarea verticală;

2.21.3. deplasarea unghiulară.

2.22. Ancorajul scaunului

Sistemul prin care ansamblul scaunului este prins de structura vehiculului, inclusiv componentele afectate ale structurii vehiculului.

2.23. Tipul de scaun

O categorie de scaune care nu diferă în aspecte esențiale precum:

2.23.1. forma, dimensiunile și materialele structurii scaunului;

2.23.2. tipurile și dimensiunile sistemelor de blocare și de reglare a blocării scaunului;

2.23.3. tipul și dimensiunile ancorajului centurii de scaun, ale ancorajului scaunului și ale componentelor afectate ale structurii vehiculului.

2.24. Sistem de deplasare a scaunului

Un dispozitiv care permite deplasarea unghiulară sau longitudinală a scaunului sau a unuia dintre componentele acestuia, fără o poziție intermediară fixă (pentru a facilita accesul pasagerilor).

2.25. Sistem de blocare a scaunului

Un dispozitiv care asigură menținerea scaunului și a componentelor acestuia în orice poziție de utilizare.

2.26. Buton integrat de deblocare a cataramei

Un buton de deblocare a cataramei care să nu permită deblocarea acesteia folosind o sferă cu diametrul de 40 mm.

2.27. Buton neintegrat de deblocare a cataramei

Un buton de deblocare a cataramei care să permită deblocarea acesteia folosind o sferă cu diametrul de 40 mm.

2.28. Limitator de tensiune

Un dispozitiv încorporat în retractor și care reduce automat tensiunea centurii în momentul fixării acesteia. Când centura este eliberată, acest dispozitiv se decuplează automat.

2.29. „ISOFIX” este un sistem destinat fixării pe vehicule a sistemelor de reținere pentru copii, format din două ancoraje rigide în vehicul, două dispozitive de prindere rigide corespunzătoare pe sistemul de reținere și un mijloc de limitare a rotației sistemului de reținere în jurul axei transversale.

2.30. „Sistem ISOFIX de reținere pentru copii” înseamnă un sistem de reținere pentru copii care îndeplinește condițiile Regulamentului nr. 44 sau ale Regulamentului nr. 129 și care trebuie prins de un sistem de ancorare ISOFIX, conform cerințelor Regulamentului nr. 14.

2.31. „Poziție ISOFIX” înseamnă un sistem care permite instalarea:

(a) unui sistem ISOFIX de reținere pentru copii de tip universal, orientat în față, astfel cum este definit în Regulamentul nr. 44;

(b) unui sistem ISOFIX de reținere pentru copii de tip semi-universal, orientat în față, astfel cum este definit în Regulamentul nr. 44;

(c) unui sistem ISOFIX de reținere pentru copii de tip semi-universal, orientat în spate, astfel cum este definit în Regulamentul nr. 44;

(d) unui sistem ISOFIX de reținere pentru copii de tip semi-universal, orientat lateral, astfel cum este definit în Regulamentul nr. 44;

(e) unui sistem ISOFIX de reținere pentru copii pentru vehicule specifice, astfel cum este definit în Regulamentul nr. 44;

(f) unui sistem i-Size de reținere pentru copii, astfel cum este definit în Regulamentul nr. 129 sau

(g) unui sistem ISOFIX de reținere pentru copii pentru vehicule specifice, astfel cum este definit în Regulamentul nr. 129.

2.32. „Sistem de ancoraje ISOFIX” înseamnă un sistem alcătuit din două ancoraje inferioare ISOFIX, care îndeplinesc cerințele din Regulamentul nr. 14, și care este destinat fixării unui sistem ISOFIX de reținere pentru copii împreună cu un dispozitiv anti-rotație.

2.33. „Ancoraj inferior ISOFIX” înseamnă o bară orizontală rotundă și rigidă cu diametrul de 6 mm, care reprezintă o extensie a structurii vehiculului sau a scaunului destinată montării și fixării unui sistem ISOFIX de reținere pentru copii cu dispozitive de prindere ISOFIX.

2.34. „Dispozitiv antirotație”

(a) Un dispozitiv antirotație pentru un sistem ISOFIX universal de reținere pentru copii constă într-un ancoraj superior ISOFIX.

(b) Un dispozitiv antirotație pentru un sistem ISOFIX semiuniversal de reținere pentru copii constă într-un ancoraj superior, tabloul de bord al vehiculului sau un picior de sprijin vizând limitarea rotației sistemului de reținere în cazul unei coliziuni frontale.

(c) Un dispozitiv antirotație pentru un sistem i-Size de reținere pentru copii constă fie într-un ancoraj superior, fie într-un picior de sprijin vizând limitarea rotației sistemului de reținere în cazul unei coliziuni frontale.

(d) Pentru sistemele ISOFIX și i-Size, universale și semiuniversale, de reținere pentru copii, scaunul vehiculului ca atare nu constituie un dispozitiv antirotație.

2.35. „Ancoraj superior ISOFIX” înseamnă un dispozitiv care îndeplinește cerințele Regulamentului nr. 14, cum ar fi o bară amplasată într-o zonă definită, proiectată să permită conectarea unui dispozitiv de cuplare la ancorajul superior ISOFIX pentru curea și să transfere forța de reținere a acestuia către structura vehiculului.

2.36. Un „dispozitiv de ghidare” are rolul de a asista persoana care instalează sistemul ISOFIX de reținere pentru copii prin alinierea corectă între piesele de reținere ale sistemului ISOFIX și ancorajele inferioare ISOFIX, facilitând fixarea.

2.37. „Marcajul ISOFIX” înseamnă o informație furnizată persoanei care dorește să instaleze un sistem ISOFIX de reținere pentru copii cu privire la pozițiile ISOFIX din vehicul și la poziția fiecărui sistem de ancorare ISOFIX corespunzător.

2.38. „Dispozitivul de reținere pentru copii” (DRC) înseamnă un dispozitiv în conformitate cu una dintre cele opt clase de dimensiuni ISOFIX, astfel cum sunt definite la punctul 4 din anexa 17 – apendicele 2 din prezentul regulament și, în special, ale cărui dimensiuni sunt prezentate în figurile 1-7 de la punctul 4 menționat anterior. Dispozitivele de reținere pentru copii (DRC) se folosesc, în prezentul regulament, pentru a verifica clasele de dimensiuni ale sistemelor ISOFIX de reținere pentru copii care se pot adapta la pozițiile ISOFIX ale vehiculului. În plus, unul dintre DRC, așa-numitul ISO/F2 (B), descris în figura 2 de la punctul 4 menționat anterior, este utilizat în Regulamentul nr. 14 pentru a verifica amplasarea și posibilitatea de acces la oricare sistem de ancorare ISOFIX.

2.39. „Spațiul de evaluare a instalării piciorului de sprijin i-Size” înseamnă un spațiu care asigură compatibilitatea dimensională și geometrică dintre piciorul de sprijin al unui sistem i-Size de reținere pentru copii și poziția de ședere i-Size a unui vehicul.

2.40. „Poziția de ședere i-Size” înseamnă o poziție de ședere, dacă a fost definită de producătorul vehiculului, destinată să permită instalarea unui sistem i-Size de reținere pentru copii, astfel cum este definit în Regulamentul nr. 129, și care îndeplinește cerințele definite de prezentul regulament.

2.41. „Dispozitiv de avertizare privind portul centurii de siguranță” înseamnă un sistem destinat să avertizeze conducătorul auto atunci când acesta/aceasta nu utilizează centura de siguranță. Sistemul detectează neatașarea centurii de siguranță și oferă conducătorului vehiculului două niveluri de avertizare: un prim nivel de avertizare și un al doilea nivel de avertizare.

2.42. „Avertizare vizuală” înseamnă avertizarea printr-un semnal vizual (luminos, intermitent sau afișarea unui simbol ori a unui mesaj).

2.43. „Avertizare sonoră” înseamnă avertizarea printr-un semnal sonor.

2.44. „Prim nivel de avertizare” înseamnă avertizarea vizuală activată atunci când cheia este în contact (cu motorul pornit sau nu), iar centura de siguranță a conducătorului vehiculului nu este atașată. Opțional, poate fi adăugat un semnal de avertizare sonoră.

2.45. „Al doilea nivel de avertizare” înseamnă un semnal de avertizare vizuală și sonoră activat atunci când conducătorul conduce vehiculul fără a-și fi atașat centura de siguranță.

2.46. „Centură de siguranță neatașată” înseamnă, la alegerea producătorului, fie că nu este atașată catarama centurii de siguranță, fie că lungimea centurii scoasă din retractor este de cel mult 100 mm.

2.47. „Vehicul în stare de funcționare normală” însemnă că vehiculul se deplasează înainte cu o viteză mai mare de 10 km/h.

3. CEREREA DE OMOLOGARE

3.1. Tipul de vehicul

3.1.1. Cererea de omologare a unui tip de vehicul în ceea ce privește instalarea centurilor de siguranță și a sistemelor de fixare trebuie trimisă de producătorul vehiculului sau de reprezentantul său acreditat.

3.1.2. Cererea este însoțită de următoarele documente, în triplu exemplar, și de informațiile următoare: 3.1.2.1. desene ale structurii generale a vehiculului la scară adecvată, arătând pozițiile centurilor de siguranță și desene detaliate ale centurilor de siguranță și ale punctelor în care acestea sunt prinse; 3.1.2.2. o specificație privind materialele utilizate care ar putea afecta rezistența centurilor de siguranță; 3.1.2.3. o descriere tehnică a centurilor de siguranță; 3.1.2.4. în cazul centurilor de siguranță prinse de structura scaunului: 3.1.2.5. descrierea detaliată a tipului de vehicul în ceea ce privește proiectarea scaunelor, a ancorajelor scaunelor și a sistemelor de reglare și blocare a acestora; 3.1.2.6. desene la scară adecvată și suficient de detaliate ale scaunelor, ale ancorajelor acestora în vehicul și ale sistemelor de reglare și blocare ale acestora;

3.1.3. la alegerea producătorului, trebuie prezentat serviciului tehnic însărcinat cu încercările de omologare fie un vehicul reprezentativ pentru tipul de vehicul care urmează să fie omologat, fie componente ale vehiculului considerate esențiale pentru încercarea centurilor de siguranță de către acest serviciu.

3.2. Tipul de centură de siguranță

3.2.1. Cererea de omologare a unui tip de centură de siguranță trebuie trimisă de către deținătorul mărcii înregistrate sau de reprezentantul acreditat al acestuia. În cazul sistemelor de reținere, cererea de omologare trebuie trimisă de către deținătorul mărcii înregistrate sau de reprezentantul acestuia ori de către producătorul vehiculului în care urmează a fi instalat sau de reprezentantul acestuia.

3.2.2. Aceasta trebuie să fie însoțită de: 3.2.2.1. o descriere tehnică a tipului de centură, menționându-se curelele și părțile rigide folosite, însoțite de desene ale componentelor centurii; desenele indică poziția vizată pentru numărul de omologare și pentru simbolul (simbolurile) suplimentar(e) în raport cu cercul mărcii de omologare. Descrierea trebuie să menționeze culoarea modelului trimis spre omologare și să specifice tipul (tipurile) de vehicul pentru care se dorește centura. În cazul retractoarelor, se furnizează instrucțiunile de instalare pentru dispozitivul de detectare, iar pentru dispozitivele sau sistemele de pretensionare, se furnizează o descriere tehnică completă a construcției și funcționării, inclusiv a dispozitivului de detectare, dacă există, care descrie metoda de activare, precum și orice metodă de evitare a activării accidentale. În cazul unui sistem de reținere, descrierea trebuie să cuprindă: desene la scară adecvată ale structurii vehiculului și ale structurii scaunului, ale sistemului de reglare și ale dispozitivelor de prindere, indicând suficient de detaliat poziția ancorajelor scaunelor, a ancorajelor centurilor și a elementelor de consolidare, împreună cu o specificație a materialelor utilizate care sunt susceptibile să afecteze rezistența ancorajelor scaunelor și a centurilor și cu o descriere tehnică a ancorajelor scaunelor și a ancorajelor centurilor. Dacă centura este destinată să fie fixată de structura vehiculului printr-un dispozitiv de reglare a centurii pe înălțime, descrierea tehnică trebuie să specifice dacă acest dispozitiv este considerat componentă a centurii; 3.2.2.2. șase mostre ale tipului de centură, dintre care una este de referință; 3.2.2.3. o bucată lungă de zece metri din fiecare tip de curea folosită la tipul de centură. 3.2.2.4. Serviciul tehnic însărcinat cu încercările de omologare are dreptul să solicite mostre suplimentare.

3.2.3. În cazul sistemelor de reținere, trebuie trimise serviciului două mostre care pot include două dintre centurile prevăzute la punctele 3.2.2.2 și 3.2.2.3 de mai sus și, la alegerea producătorului, fie un vehicul reprezentativ pentru vehiculul de urmează a fi omologat, fie partea sau părțile vehiculului considerate esențiale pentru încercări de către serviciul tehnic însărcinat cu încercările de omologare.

4. MARCAJE

Mostrele unui tip de centură sau ale unui tip de sistem de reținere trimise spre omologare în conformitate cu dispozițiile punctelor 3.2.2.2, 3.2.2.3 și 3.2.2.4 de mai sus trebuie marcate clar, fără posibilitate de ștergere, cu denumirea, inițialele sau marca înregistrată a producătorului.

5. OMOLOGARE

5.1. Certificatului de omologare de tip i se atașează un certificat conform modelului specificat la punctele 5.1.1 sau 5.1.2 de mai jos:

5.1.1. anexa 1A pentru cererile menționate la punctul 3.1;

5.1.2. anexa 1B pentru cererile menționate la punctul 3.2.

5.2. Tipul de vehicul

5.2.1. Dacă vehiculul trimis spre omologare conform prezentului regulament respectă condițiile prevăzute la punctul 8 de mai jos și în anexele 15 și 16 din prezentul regulament, se acordă omologarea pentru acel tip de vehicul

5.2.2. Se atribuie un număr de omologare fiecărui tip omologat. Primele două cifre ale acestui număr de omologare (în prezent 06, care corespund seriei de amendamente 06) indică seria de amendamente care conține modificările tehnice majore cele mai recente aduse regulamentului la data emiterii certificatului de omologare. Aceeași parte contractantă nu poate atribui același număr unui alt tip de vehicul, astfel cum este definit la punctul 2.16 de mai sus.

5.2.3. Orice notificare referitoare la omologarea, extinderea, refuzul ori retragerea omologării sau la încetarea definitivă a producției unui tip de vehicul în conformitate cu prezentul regulament se comunică părților la Acordul din 1958 care aplică prezentul regulament, prin intermediul unui formular conform modelului din anexa 1A la prezentul regulament.

5.2.4. Pe orice vehicul corespunzător unui tip de vehicul omologat în temeiul prezentului regulament se aplică în mod vizibil, într-un loc ușor accesibil și indicat pe fișa de omologare, o marcă de omologare internațională compusă din următoarele elemente: 5.2.4.1. un cerc în interiorul căruia se află litera „E” urmată de numărul distinctiv al țării care a acordat omologarea (4); 5.2.4.2. numărul prezentului regulament, urmat de litera „R”, o liniuță și numărul de omologare în dreapta cercului astfel cum este prevăzut la punctul 5.2.4.1 de mai sus.

5.2.5. În cazul în care vehiculul este conform unui tip de vehicul omologat, în temeiul unuia sau al mai multor regulamente anexate la acord, în țara care a acordat omologarea în temeiul prezentului regulament, simbolul prevăzut la punctul 5.2.4.1 nu trebuie repetat; într-o astfel de situație, numerele și simbolurile suplimentare din toate regulamentele în temeiul cărora s-a acordat omologarea în țara care a acordat omologarea conform prezentului regulament trebuie amplasate în coloane verticale la dreapta simbolului prevăzut la punctul 5.2.4.1 de mai sus.

5.2.6. Marca de omologare trebuie să fie clar lizibilă și indelebilă.

5.2.7. Marca de omologare este amplasată lângă plăcuța cu date a vehiculului montată de producător sau pe aceasta.

5.3. Tipul de centură de siguranță

5.3.1. Dacă mostrele unui tip de centură, care sunt trimise în conformitate cu dispozițiile punctului 3.2 de mai sus, respectă condițiile de la punctele 4, 5.3 și 6 din prezentul regulament, omologarea este acordată.

5.3.2. Se atribuie un număr de omologare fiecărui tip omologat. Primele două cifre ale acestui număr de omologare (în prezent 06, care corespund seriei de amendamente 06) indică seria de amendamente care conține modificările tehnice majore cele mai recente aduse regulamentului la data emiterii certificatului de omologare. Aceeași parte contractantă nu poate atribui același număr unui alt tip de centură sau sistem de fixare.

5.3.3. Orice notificare referitoare la omologarea, extinderea sau refuzul omologării unui tip de centură ori sistem de reținere în conformitate cu prezentul regulament trebuie comunicată părților la Acordul din 1958 care aplică prezentul regulament prin intermediul unui formular conform modelului din anexa 1B la prezentul regulament.

5.3.4. Pe orice centură conformă unui tip omologat în temeiul prezentului regulament trebuie prevăzute, într-un loc adecvat, în afară de mărcile prevăzute la punctul 4 de mai sus, următoarele informații specifice: 5.3.4.1. o marcă de omologare internațională ce cuprinde: 5.3.4.1.1. un cerc în interiorul căruia se află litera „E” urmată de numărul distinctiv al țării care a acordat omologarea (5); 5.3.4.1.2. un număr de omologare; 5.3.4.2. următorul (următoarele) simbol(uri) suplimentar(e): 5.3.4.2.1. litera „A” pentru o centură în trei puncte, litera „B” pentru o centură abdominală și litera „S” pentru centuri speciale; 5.3.4.2.2. în plus față de simbolurile la care se face trimitere la punctul 5.3.4.21 de mai sus trebuie prevăzute următoarele marcaje adiționale: 5.3.4.2.2.1. litera „e” pentru o centură cu un dispozitiv de absorbție a energiei; 5.3.4.2.2.2. litera „r” pentru o centură care include un retractor, urmată de simbolul (1, 2, 3, 4 sau 4N) al retractorului utilizat, în conformitate cu punctul 2.14 din prezentul regulament, și litera „m”, în cazul în care retractorul utilizat este un retractor de blocare în caz de urgență cu sensibilitate multiplă; 5.3.4.2.2.3. litera „p” în cazul centurilor de siguranță cu dispozitiv de pretensionare; 5.3.4.2.2.4. litera „t” în cazul unei centuri de siguranță cu un retractor care include un limitator de tensiune; 5.3.4.2.2.5. centurile dotate cu un retractor de tip 4N poartă de asemenea un simbol constând într-un dreptunghi cu un vehicul de categoria M1 tăiat, indicând interzicerea utilizării acestui tip de retractor la vehiculele din categoria respectivă; 5.3.4.2.2.6. în cazul în care centura de siguranță este omologată în conformitate cu dispozițiile punctului 6.4.1.3.3 din prezentul regulament, aceasta va fi marcată cu cuvântul „AIRBAG” într-un dreptunghi. 5.3.4.2.3. Simbolul la care se face trimitere la punctul 5.3.4.21 de mai sus trebuie precedat de litera „Z” atunci când centura de siguranță face parte dintr-un sistem de reținere.

5.3.5. Punctul 2 din anexa 2 la prezentul regulament oferă exemple de dispuneri ale mărcii de omologare.

5.3.6. Informațiile specifice la care se face referire la punctul 5.3.4 de mai sus trebuie să fie clar vizibile și indelebile, putând fi fixate permanent fie prin intermediul unei etichete, fie prin marcaj direct. Eticheta sau marcajul trebuie să fie rezistente la uzură.

5.3.7. Etichetele la care se face referire la punctul 5.3.6 de mai sus pot fi emise fie de autoritatea care a acordat omologarea, fie, cu autorizare din partea autorității respective, de către producător.

6. SPECIFICAȚII

6.1. Specificații generale

6.1.1. Fiecare mostră trimisă în conformitate cu punctele 3.2.2.2, 3.2.2.3 și 3.2.2.4 de mai sus trebuie să respecte condițiile prevăzute la punctul 6 din prezentul regulament.

6.1.2. Centura sau sistemul de reținere trebuie proiectat(ă) și construit(ă) astfel încât, atunci când este instalat(ă) corect și folosit(ă) în mod corespunzător de către un ocupant, să fie asigurată buna sa funcționare și să reducă riscul de vătămare corporală în cazul unui accident.

6.1.3. Curelele centurii nu trebuie să permită nicio configurare periculoasă.

6.1.4. Folosirea materialelor având proprietățile poliamidei 6 în ceea ce privește reținerea apei este interzisă în toate piesele mecanice a căror funcționare poate fi afectată negativ de un astfel de fenomen.

6.2. Componente rigide

6.2.1. Observații generale

6.2.1.1. Elementele rigide ale centurii de siguranță, cum ar fi cataramele, dispozitivele de reglare, dispozitivele de prindere etc., nu trebuie să prezinte proeminențe ascuțite de natură să provoace uzura sau ruptura curelelor prin frecare.

6.2.1.2. Toate componentele centurii care pot fi afectate de coroziune trebuie protejate corespunzător în acest sens. După încercarea de rezistență la coroziune la care au fost supuse conform punctului 7.2 de mai jos, nu trebuie să se observe niciun semn de deteriorare care ar putea afecta funcționarea corectă a dispozitivului sau vreun semn de coroziune semnificativă atunci când componentele sunt examinate cu ochiul liber de un observator calificat.

6.2.1.3. Componentele rigide destinate să absoarbă energia ori să suporte sau să transmită o sarcină nu trebuie să fie fragile.

6.2.1.4. Elementele și componentele rigide din plastic ale unei centuri de siguranță se amplasează și se instalează astfel încât, în timpul utilizării normale a unui autovehicul, să nu riște să fie blocate sub un scaun reglabil sau într-o portieră a vehiculului respectiv. Dacă vreuna din aceste componente nu întrunește condițiile de mai sus, ea trebuie supusă încercării de impact la rece menționate la punctul 7.5.4 de mai jos. După încercare, în cazul în care apar crăpături vizibile în orice apărătoare sau dispozitiv de reținere din plastic al unei componente rigide, tot elementul din material plastic trebuie demontat și trebuie verificat dacă restul centurii continuă să ofere siguranța necesară. Dacă ansamblul oferă în continuare siguranță sau dacă nu apare nicio crăpătură vizibilă, se verifică din nou dacă centura întrunește condițiile de încercare prevăzute la punctele 6.2.2, 6.2.3 și 6.4 de mai jos.

6.2.2. Catarama

6.2.2.1. Catarama trebuie proiectată astfel încât să excludă orice posibilitate de utilizare incorectă. Aceasta înseamnă, printre altele, că trebuie să fie imposibil ca o cataramă să rămână în poziție semiînchisă. Procedura de deschidere a cataramei trebuie să fie evidentă. Componentele cataramei care ar putea intra în contact cu corpul pasagerului trebuie să prezinte o secțiune de cel puțin 20 cm2 și o lățime de cel puțin 46 mm, măsurată într-un plan situat la distanța maximă de 2,5 mm de suprafața de contact. În cazul cataramelor pentru centura de tip ham, cea de-a doua condiție se consideră îndeplinită dacă zona de contact a cataramei cu corpul pasagerului este cuprinsă între 20 și 40 cm2.

6.2.2.2. Chiar și atunci când nu este sub tensiune, catarama trebuie să rămână închisă indiferent de poziția vehiculului. Nu trebuie să existe posibilitatea de deblocare a cataramei din greșeală, accidental sau la o forță mai mică de 1 daN. Catarama trebuie să fie ușor de utilizat și de apucat; atunci când nu se află sub tensiune sau se află sub tensiunea menționată la punctul 7.8.2 de mai jos, ea trebuie să poată fi deblocată de pasager printr-o singură mișcare a mâinii într-o singură direcție; în plus, în cazul centurilor care se vor utiliza la scaunele față laterale, în afară de centurile tip ham, catarama trebuie să poată fi de asemenea închisă de către pasager printr-o simplă mișcare a mâinii într-o singură direcție. Catarama trebuie să se deblocheze apăsând fie un buton, fie un dispozitiv asemănător. Suprafața pe care se aplică această presiune trebuie să aibă următoarele dimensiuni, atunci când butonul este în poziția reală de deblocare, iar ea este proiectată pe un plan perpendicular pe direcția inițială de mișcare a butonului: pentru butoanele încastrate, o zonă de minimum 4,5 cm2, cu lățimea de minimum 15 mm; pentru butoane neîncastrate, o zonă de minimum 2,5 cm2, cu lățimea de minimum 10 mm. Zona de degajare a butoanelor trebuie colorată în roșu. Nicio altă parte a cataramei nu trebuie să aibă această culoare. Când scaunul este ocupat, este permisă în orice parte a cataramei o lumină roșie de avertizare, cu condiția ca această să se stingă după ce ocupantul a cuplat centura.

6.2.2.3. Atunci când este încercată conform punctului 7.5.3 de mai jos, catarama trebuie să funcționeze normal.

6.2.2.4. Catarama trebuie să poată rezista la acționare repetată și, înainte de încercarea dinamică prevăzut la punctul 7.7 de mai jos, trebuie să fie supusă la 5 000 de cicluri de deschidere și închidere în condiții normale de utilizare. În cazul cataramelor pentru centuri de tip ham, această încercare se poate efectua fără a introduce toate limbile.

6.2.2.5. Forța necesară pentru a deschide catarama în încercarea prevăzută la punctul 7.8 de mai jos nu trebuie să depășească 6 daN.

6.2.2.6. Catarama trebuie supusă unor încercări de rezistență conform punctului 7.5.1 și, acolo unde este cazul, punctului 7.5.5 de mai jos. Ea nu trebuie să se rupă, să fie deteriorată grav sau să se desprindă sub tensiunea rezultată din sarcina prescrisă.

6.2.2.7. În cazul cataramelor care conțin o componentă comună pentru două centuri, încercările de rezistență și deblocare de la punctele 7.7 și 7.8 de mai jos trebuie, de asemenea, efectuate cu partea cataramei aparținând unei centuri fixată în partea corespunzătoare a celeilalte centuri, în cazul în care catarama poate fi astfel asamblată în vederea utilizării.

6.2.3. Dispozitiv de reglare a centurii

6.2.3.1. Centura, după ce este cuplată de pasager, trebuie să se ajusteze automat la talia acestuia, ori să fie proiectată în așa fel încât dispozitivul de reglare manuală să fie ușor accesibil pentru pasagerul așezat și să permită utilizarea comodă și facilă. Acest dispozitiv trebuie de asemenea să permită strângerea centurii cu o singură mână în funcție de statura pasagerului și de poziția scaunului vehiculului.

6.2.3.2. Trebuie încercate două mostre pentru fiecare dispozitiv de reglare a centurii, conform condițiilor de la punctul 7.3 de mai jos. Alunecarea curelei nu trebuie să depășească 25 mm pentru fiecare mostră de dispozitiv de reglare, iar suma deplasărilor tuturor dispozitivelor de reglare nu trebuie să depășească 40 mm.

6.2.3.3. Toate dispozitivele de reglare se supun unor încercări de rezistență, conform punctului 7.5.1 de mai jos. Dispozitivele nu trebuie să se rupă sau să se desprindă sub tensiunea rezultată din sarcina prescrisă.

6.2.3.4. La încercarea desfășurată conform punctului 7.5.6 de mai jos, forța necesară pentru acționarea oricărui dispozitiv de reglare manuală nu trebuie să depășească 5 daN.

6.2.4. Dispozitive de prindere și dispozitive de reglare a centurii pe înălțime

Dispozitivele de prindere se supun unor încercări de rezistență conform punctelor 7.5.1 și 7.5.2 de mai jos. Dispozitivele de reglare pe înălțime propriu-zise se supun unor încercări de rezistență conform punctului 7.5.2 din prezentul regulament, dacă nu au fost încercate pe vehicul în aplicarea Regulamentului nr. 14 (ultima versiune de amendamente) în ceea ce privește ancorajele centurilor de siguranță. Aceste componente nu trebuie să se rupă sau să se desprindă sub tensiunea rezultată din sarcina prescrisă.

6.2.5. Retractoare

Retractoarele se supun încercărilor și trebuie să respecte condițiile menționate mai jos, inclusiv pentru încercările de rezistență prevăzute la punctele 7.5.1 și 7.5.2 de mai jos. (Aceste condiții exclud retractoarele fără blocare.)

6.2.5.1. Retractoare cu deblocare manuală

6.2.5.1.1. Cureaua unei centuri de siguranță dotate cu un retractor cu deblocare manuală nu trebuie să se miște mai mult de 25 mm între pozițiile de blocare ale reactorului.

6.2.5.1.2. Cureaua unei centuri de siguranță trebuie să poată fi extrasă dintr-un retractor cu deblocare manuală până la 6 mm din lungimea sa maximă atunci când cureaua este supusă unei tensiuni de minimum 1,4 daN și maximum 2,2 daN în direcția normală de tragere.

6.2.5.1.3. Cureaua trebuie derulată din retractor și lăsată să se retragă în mod repetat, după metoda descrisă la punctul 7.6.1, până când sunt efectuate 5 000 de cicluri. Retractorul trebuie apoi supus încercării de coroziune prevăzute la punctul 7.2, apoi încercării privind rezistența de praf prevăzute la punctul 7.6.3 de mai jos. Acesta trebuie apoi să facă față cu succes unei alte serii de 5 000 de cicluri de derulare și retractare. După încercările de mai sus, retractorul trebuie să funcționeze corect și să continue să respecte condițiile de la punctele 6.2.5.1.1 și 6.2.5.1.2 de mai sus.

6.2.5.2. Retractoare cu blocare automată

6.2.5.2.1. Cureaua unei centuri de siguranță dotate cu un retractor cu blocare automată nu trebuie să se deplaseze mai mult de 30 mm între pozițiile de blocare ale retractorului. După o mișcare spre spate a pasagerului, centura trebuie fie să rămână în poziția sa inițială, fie să revină automat în poziția respectivă în momentul mișcării înspre înainte a pasagerului.

6.2.5.2.2. În cazul în care retractorul face parte dintr-o centură abdominală, forța de retragere a curelei trebuie să fie de minimum 0,7 daN măsurată pe lungimea liberă dintre manechin și retractor în conformitate cu punctul 7.6.4 de mai jos. În cazul în care retractorul face parte dintr-o centură diagonală, forța de retragere a curelei trebuie să fie cuprinsă între 0,1 daN și 0,7 daN când este măsurată în mod similar.

6.2.5.2.3. Cureaua trebuie derulată din retractor și apoi lăsată să se retragă în mod repetat, după metoda descrisă la punctul 7.6.1, până când sunt efectuate 5 000 de cicluri. Retractorul trebuie apoi supus încercării de coroziune prevăzute la punctul 7.2, apoi încercării privind rezistența de praf prevăzute la punctul 7.6.3 de mai jos. Acesta trebuie apoi să facă față cu succes unei alte serii de 5 000 de cicluri de derulare și retractare. După încercările de mai sus, retractorul trebuie să funcționeze corect și să continue să respecte condițiile de la punctele 6.2.5.2.1 și 6.2.5.2.2 de mai sus.

6.2.5.3. Retractoare cu blocare în caz de urgență

6.2.5.3.1. Un retractor cu blocare în caz de urgență trebuie să respecte condițiile de mai jos atunci când este încercat în conformitate cu punctul 7.6.2 de mai jos. În cazul unei sensibilități unice, în conformitate cu punctul 2.14.4.1 din prezentul regulament, sunt valabile doar specificațiile cu privire la decelerarea vehiculului.

6.2.5.3.1.1. Blocarea trebuie să intervină atunci când decelerarea vehiculului atinge 0,45 g (6) în cazul retractoarelor de tip 4 sau 0,85 g în cazul celor de tip 4N.

6.2.5.3.1.2. Retractorul nu se blochează la accelerări ale curelei, măsurate în direcția de extragere a acesteia, mai mici de 0,8 g pentru tipul 4 și mai mici de 1,0 g pentru tipul 4N.

6.2.5.3.1.3. Retractorul nu se blochează atunci când dispozitivul său de detectare este înclinat cu 12o sau mai puțin în orice direcție față de poziția de instalare specificată de producător.

6.2.5.3.1.4. El trebuie să se blocheze atunci când dispozitivul său de detectare este înclinat cu mai mult de 27o în cazul retractoarelor de tip 4 sau cu 40o în cazul celor de tip 4N în orice direcție față de poziția de instalare specificată de producător.

6.2.5.3.1.5. În cazurile în care funcționarea unui retractor depinde de un semnal exterior sau de o sursă de energie exterioară, retractorul trebuie proiectat astfel încât să se blocheze automat la căderea sau întreruperea semnalului sau a sursei de energie respective. Cu toate acestea, această condiție nu este necesar să fie îndeplinită în cazul unui retractor cu sensibilități multiple, cu condiția ca numai o sensibilitate să depindă de un semnal exterior sau de o sursă de energie exterioară, iar întreruperea semnalului sau a sursei de energie să fie indicată conducătorului auto prin mijloace optice și/sau acustice.

6.2.5.3.2. Atunci când este încercat în conformitate cu punctul 7.6.2 de mai jos, un retractor cu blocare în caz de urgență și cu sensibilitate multiplă, inclusiv sensibilitatea curelei, trebuie să respecte cerințele specificate și să se blocheze atunci când accelerația curelei măsurată în direcția de extragere este de minimum 3,0 g.

6.2.5.3.3. În cazul încercărilor menționate la punctele 6.2.5.3.1 și 6.2.5.3.2 de mai sus, cursa curelei înainte de blocarea retractorului nu trebuie să depășească 50 mm, pornind de la lungimea prevăzută la punctul 7.6.2.1 În cazul încercării menționate la punctul 6.2.5.3.1.2 de mai sus, blocarea nu trebuie să se producă în timpul cursei de 50 mm a curelei pornind de la lungimea prevăzută la punctul 7.6.2.1 de mai jos.

6.2.5.3.4. În cazul în care retractorul face parte dintr-o centură abdominală, forța de retragere a curelei trebuie să fie de minimum 0,7 daN măsurată pe lungimea liberă dintre manechin și retractor în conformitate cu punctul 7.6.4 În cazul în care retractorul face parte dintr-o centură diagonală, forța de retragere a curelei trebuie să fie cuprinsă între 0,1 daN și 0,7 daN când este măsurată în mod similar, cu excepția unei centuri dotate cu un limitator de tensiune, caz în care forța minimă de retragere poate fi redusă la 0,05 daN, dar numai atunci când un astfel de limitator este în funcțiune. În cazul în care cureaua trece printr-un ghidaj sau printr-un scripete, forța de retragere trebuie măsurată pe lungimea liberă dintre manechin și ghidaj sau scripete. Dacă centura comportă un mecanism manual sau automat care împiedică retragerea completă a curelei, acest mecanism nu trebuie să fie în funcțiune la evaluarea forței de retragere. Dacă centura comportă un limitator de tensiune, forța de retragere a curelei descrisă mai sus trebuie măsurată cu limitatorul în funcțiune, apoi scos din funcțiune, atunci când această evaluare este efectuată înainte sau după încercările de durabilitate conform punctului 6.2.5.3.5 de mai jos.

6.2.5.3.5. Cureaua trebuie derulată din retractor și lăsată să se retragă în mod repetat, după metoda descrisă la punctul 7.6.1, până când sunt efectuate 40 000 de cicluri. Retractorul trebuie apoi supus încercării de coroziune prevăzute la punctul 7.2, apoi încercării privind rezistența de praf prevăzute la punctul 7.6.3 de mai jos. În continuare, retractorul trebuie supus cu succes unui set de 5 000 de cicluri ulterioare (ajungându-se astfel la un total de 45 000 de cicluri). Dacă centura comportă un limitator de tensiune, încercările de mai sus se desfășoară cu condiția ca limitatorul să fie pe rând pus în funcțiune și apoi scos din funcțiune. După încercările de mai sus, retractorul trebuie să funcționeze corect și să respecte în continuare condițiile de la punctele 6.2.5.3.1, 6.2.5.3.3 și 6.2.5.3.4 de mai sus.

6.2.5.4. După încercarea de durabilitate efectuată în conformitate cu punctul 6.2.5.35 și imediat după măsurarea forței de retragere în conformitate cu punctul 6.2.5.34 de mai sus, retractoarele trebuie să respecte următoarele două specificații:

6.2.5.4.1. atunci când retractoarele, cu excepția celor cu blocare automată, sunt încercate conform punctului 7.6.4.2 de mai jos, ele trebuie să poată împiedica orice destindere a centurii pe trunchiul pasagerului;

6.2.5.4.2. când catarama este deblocată, retractorul singur trebuie să poată retrage cureaua în întregime.

6.2.6. Dispozitiv de pretensionare

6.2.6.1. După ce este supus încercării de coroziune în conformitate cu punctul 7.2 de mai jos, dispozitivul de pretensionare (inclusiv senzorul de impact legat la dispozitiv prin intermediul unor conexiuni originale, fără a fi traversate de curent electric) trebuie să funcționeze normal.

6.2.6.2. Trebuie verificat ca declanșarea accidentală a dispozitivului să nu producă niciun risc de vătămare corporală a pasagerului.

6.2.6.3. În cazul dispozitivelor de pretensionare pirotehnică:

6.2.6.3.1. După condiționare în conformitate cu punctul 7.9.1 de mai jos, funcționarea dispozitivului de pretensionare nu trebuie să poată fi declanșată de temperatură, iar dispozitivul trebuie să funcționeze normal.

6.2.6.3.2. Trebuie luate măsuri pentru a împiedica gazele fierbinți eliminate să aprindă materialele inflamabile aflate în apropiere.

6.3. Curele

6.3.1. Observații generale

6.3.1.1. Curelele trebuie proiectate astfel încât presiunea asupra corpului pasagerului să fie distribuită cât mai uniform posibil pe lățimea lor și să nu se răsucească, nici măcar sub tensiune. Acestea trebuie să aibă capacitate de absorbție și de disipare a energiei. Ele trebuie să aibă margini finisate care să nu se desfacă la utilizare.

6.3.1.2. Lățimea curelei sub sarcină de 980 daN + 100-0 daN nu trebuie să fie mai mică de 46 mm. Această dimensiune se măsoară conform încercării descrise la punctul 7.4.3 de mai jos, oprind mașina la sarcina menționată mai sus (7).

6.3.2. Rezistența după condiționare la temperatura ambiantă

În cazul a două mostre de curele condiționate în conformitate cu punctul 7.4.1.1, sarcina de rupere a curelei, determinată astfel cum este descris la punctul 7.4.2 de mai jos, va fi de cel puțin 1 470 daN. Diferența dintre sarcinile de rupere ale celor două mostre nu trebuie să depășească 10 % din sarcina de rupere cea mai mare măsurată.

6.3.3. Rezistența după condiționarea specială

În cazul a două mostre de curele condiționate în conformitate cu una din dispozițiile punctului 7.4.1 (cu excepția punctului 7.4.1.1) de mai jos, sarcina de rupere a curelei trebuie să fie de cel puțin 75 % din media sarcinilor determinate în încercarea la care se face referire la punctul 6.3.2 și de cel puțin 1 470 daN. Serviciul tehnic însărcinat cu încercările de omologare poate renunța la unul sau mai multe dintre aceste încercări dacă structura materialului folosit sau informațiile deja disponibile fac încercarea sau încercările inutil(e).

6.4. Centura sau sistemul de reținere

6.4.1. Încercarea dinamică

6.4.1.1. Centura sau sistemul de reținere trebuie supus(ă) unei încercări dinamice în conformitate cu punctul 7.7 de mai jos.

6.4.1.2. Încercarea dinamică trebuie efectuată pe două centuri care nu s-au aflat anterior sub sarcină, cu excepția centurilor care fac parte din sistemele de reținere, caz în care încercarea dinamică trebuie efectuată pe sisteme de reținere create pentru un grup de scaune care nu s-au aflat anterior sub sarcină. Cataramele centurilor care vor fi încercate trebuie să respecte condițiile de la punctul 6.2.2.4 de mai sus. În cazul centurilor de siguranță cu retractoare, retractorul trebuie supus încercării de rezistență la praf prevăzute la punctul 7.6.3; în plus, în cazul centurilor de siguranță sau al sistemelor de reținere dotate cu un dispozitiv de pretensionare conținând mijloace pirotehnice, dispozitivul trebuie supus condiționării specificate la punctul 7.9.1 de mai jos.

6.4.1.2.1. Centurile trebuie să fie în prealabil supuse încercării de coroziune descrise la punctul 7.2, după care cataramele trebuie supuse unui set de 500 de cicluri suplimentare de deschidere și închidere în condiții normale de utilizare.

6.4.1.2.2. Centurile de siguranță cu retractoare trebuie în prealabil supuse fie încercărilor descrise la punctul 6.2.5.2, fie celor descrise la punctul 6.2.5.3 de mai sus. Dacă totuși un retractor a fost deja supus încercării de coroziune în conformitate cu dispozițiile punctului 6.4.1.2.1 de mai sus, nu este necesară repetarea încercării.

6.4.1.2.3. În cazul unei centuri destinate utilizării împreună cu un dispozitiv de reglare a centurii pe înălțime, astfel cum este definit la punctul 2.14.6 de mai sus, încercarea trebuie efectuată cu dispozitivul reglat în cea (cele) mai defavorabilă(e) poziție(poziții) aleasă (alese) de serviciul tehnic responsabil cu încercarea. Cu toate acestea, dacă dispozitivul de reglare a centurii pe înălțime este format din ancorajul centurii, omologat în conformitate cu dispozițiile Regulamentului nr. 14, serviciul tehnic responsabil cu încercarea poate aplica, dacă apreciază necesar acest lucru, dispozițiile punctului 7.7.1 de mai jos.

6.4.1.2.4. În cazul unei centuri de siguranță cu dispozitiv de pretensionare, deplasarea minimă specificată la punctul 6.4.1.3.2 de mai jos poate fi redusă la jumătate. Pentru această încercare, dispozitivul de pretensionare trebuie să fie în funcțiune.

6.4.1.2.5. În cazul unei centuri de siguranță cu limitator de tensiune, centura trebuie supusă unei încercări de durabilitate cu limitatorul în funcțiune conform punctului 6.2.5.3.5, înainte de o încercare dinamică. Încercarea dinamică trebuie apoi efectuată cu limitatorul de tensiune în funcțiune.

6.4.1.3. În timpul acestei încercări, trebuie respectate următoarele condiții:

6.4.1.3.1. nicio componentă a centurii sau a sistemului de reținere care afectează reținerea pasagerului nu trebuie să se rupă și nicio cataramă, niciun sistem de blocare și niciun sistem de deplasare nu trebuie să se declanșeze sau să se deblocheze și

6.4.1.3.2. deplasarea în față a manechinului trebuie să fie între 80 și 200 mm la nivelul pelvisului în cazul centurilor abdominale. În cazul altor tipuri de centuri, deplasarea în față trebuie să fie între 80 și 200 mm la nivelului pelvisului și între 100 și 300 mm la nivelul pieptului. În cazul unei centuri de tip ham, deplasările minime specificate mai sus pot fi reduse la jumătate. Aceste deplasări sunt cele la care fac referire punctele de măsurare prezentate în figura 6 din anexa 7 la prezentul regulament.

6.4.1.3.3. În cazul unei centuri de siguranță destinate utilizării la un scaun față lateral protejat de un airbag frontal, deplasarea punctului de referință al pieptului poate fi superioară celei menționate la punctul 6.4.1.32 de mai sus dacă viteza sa la această valoare nu depășește 24 km/h.

6.4.1.4. În cazul unui sistem de reținere:

6.4.1.4.1. Mișcarea punctului de referință al pieptului o poate depăși pe cea specificată la punctul 6.4.1.3.2 de mai sus dacă se poate demonstra, fie prin calcule, fie printr-o încercare suplimentară, că nicio parte a corpului sau a capului manechinului utilizat în încercarea dinamică nu vine în contact cu vreo componentă rigidă a părții frontale a vehiculului, cu excepția contactului dintre piept și dispozitivul de direcție, dacă acesta din urmă respectă cerințele Regulamentului nr. 12 și cu condiția ca respectivul contact să nu aibă loc la o viteză mai mare de 24 km/h. Pentru a se analiza acest lucru, se va considera că scaunul se află în poziția menționată la punctul 7.7.1.5 de mai jos.

6.4.1.4.2. La vehiculele în care se folosesc astfel de dispozitive, sistemele de deplasare și de blocare care permit ocupanților tuturor scaunelor să părăsească vehiculul trebuie să poată fi în continuare deblocate cu mâna după încercarea dinamică.

6.4.1.5. Prin derogare, în cazul unui sistem de reținere, deplasările pot fi mai mari decât cele menționate la punctul 6.4.1.3.2, acolo unde ancorajul superior fixat de scaun face obiectul derogării prevăzute la punctul 7.4 din Regulamentul nr. 14.

6.4.2. Rezistența după condiționarea prin abraziune

6.4.2.1. În cazul ambelor mostre condiționate în conformitate cu punctul 7.4.1.6 de mai jos, rezistența la rupere trebuie evaluată astfel cum se descrie la punctele 7.4.2 și 7.5 de mai jos. Rezistența trebuie să fie cel puțin egală cu 75 % din media rezistenței la rupere determinate în timpul încercărilor pe curele nesupuse abraziunii și cel puțin egală cu sarcina minimă specificată pentru articolul supus încercării. Diferența dintre rezistența la rupere a celor două mostre nu trebuie să depășească 20 % din rezistența la rupere cea mai mare măsurată. Pentru procedurile de tipul 1 și tipul 2, încercarea de rezistență la rupere trebuie efectuată doar pe mostre de curele (punctul 7.4.2). Pentru procedurile de tipul 3, încercarea de rezistență la rupere trebuie efectuată pe curea împreună cu componenta metalică implicată (punctul 7.5).

6.4.2.2. Componentele unei centuri care vor fi supuse unei proceduri de abraziune sunt prezentate în următorul tabel, iar tipurile de proceduri la care pot fi supuse sunt indicate prin „x”. Pentru fiecare procedură, trebuie folosită o nouă mostră.

Procedura 1 Procedura 2 Procedura 3 Dispozitiv de prindere — — x Ghidaj sau scripete — x — Bucla cataramei — x x Dispozitiv de reglare x — x Componente cusute pe curea — — x

7. ÎNCERCĂRI

7.1. Utilizarea mostrelor trimise pentru omologarea unui tip de centură sau a unui sistem de reținere (a se vedea anexa 13 din prezentul regulament)

7.1.1. Sunt necesare două centuri sau sisteme de reținere pentru inspecția cataramei, încercarea cataramei la temperatură joasă, dacă e cazul încercarea la temperatură joasă descrisă la punctul 7.5.4 de mai jos, încercarea de rezistență a cataramei, încercarea de coroziune a cataramei, încercările de funcționare a retractoarelor, încercarea dinamică și încercarea de deschidere a cataramei după încercarea dinamică. Una dintre aceste două mostre trebuie folosită pentru inspecția centurii sau a sistemului de reținere.

7.1.2. Sunt necesare o centură sau un sistem de reținere pentru inspecția cataramei și pentru încercarea de rezistență a cataramei, a fixării dispozitivelor de prindere, a dispozitivelor de reglare a centurii și, unde este cazul, a retractoarelor.

7.1.3. Sunt necesare două centuri sau sisteme de reținere pentru inspecția cataramei, încercarea de microalunecare și încercarea de abraziune. Încercarea de funcționare a dispozitivului de reglare a centurii trebuie efectuată pe una dintre aceste două mostre.

7.1.4. Mostra de curea se utilizează la încercarea rezistenței la rupere a curelei. O parte din această mostră se păstrează pe toată durata de valabilitate a omologării.

7.2. Încercarea la coroziune

7.2.1. O centură de siguranță completă se poziționează într-o cameră de încercare așa cum este prevăzut în anexa 12 la prezentul regulament. În cazul unui ansamblu care include și un retractor, centura trebuie derulată pe toată lungimea minus 300 ± 3 mm. Cu excepția unor scurte întreruperi care pot fi necesare, de exemplu, pentru verificarea și completarea soluției de sare, încercarea de expunere se efectuează timp de 50 de ore.

7.2.2. La finalizarea încercării de expunere, centura se spală cu grijă sau se introduce în apă curgătoare curată la o temperatură nu mai mare de 38 °C pentru a se înlătura orice depuneri de sare, după care este lăsată să se usuce la temperatura ambiantă timp de 24 de ore, înainte de inspecția în conformitate cu punctul 6.2.1.2 de mai sus.

7.3. Încercarea de microalunecare (a se vedea figura 3 din anexa 11 la prezentul regulament)

7.3.1. Mostrele care vor fi supuse încercării de microalunecare se păstrează timp de minimum 24 de ore într-un mediu cu temperatura de 20 ± 5 °C și umiditatea relativă de 65 ± 5 %. Încercarea trebuie efectuată la o temperatură între 15 și 30 °C.

7.3.2. Trebuie să se verifice că secțiunea liberă a dispozitivului de reglare este orientată fie în sus, fie în jos pe standul de încercare, la fel ca în vehicul.

7.3.3. Se atașează o sarcină de 5 daN la capătul inferior al secțiunii curelei. Celălalt capăt trebuie supus unei mișcări înainte și înapoi, amplitudinea totală fiind de 300 ± 20 mm (a se vedea figura).

7.3.4. Dacă există un capăt liber care servește drept curea de rezervă, acesta nu trebuie sub nicio formă fixat sau prins de secțiunea aflată sub sarcină.

7.3.5. Pe standul de încercare, în poziție destinsă, cureaua trebuie să coboare într-o curbă concavă de la dispozitivul de reglare, la fel ca în vehicul. Sarcina de 5 daN aplicată pe standul de încercare trebuie orientată vertical în așa fel încât să împiedice balansarea sarcinii și răsucirea centurii. Dispozitivul de prindere se fixează la sarcina de 5 daN, la fel ca în vehicul.

7.3.6. Înaintea începerii efective a încercării, se efectuează o serie de 20 de cicluri pentru ca sistemul de autoînchidere să se poziționeze.

7.3.7. Se efectuează 1 000 de cicluri la frecvența de 0,5 cicluri pe secundă, amplitudinea totală fiind de 300 ± 20 mm. Sarcina de 5 daN se aplică numai în timpul corespunzător unei variații de 100 ± 20 mm pentru fiecare semiperioadă.

7.4. Condiționarea curelelor și încercarea de rezistență la rupere (static)

7.4.1. Condiționarea curelelor pentru încercarea de rezistență la rupere

Mostrele tăiate din cureaua menționată la punctul 3.2.2.3 de mai sus se condiționează astfel:

7.4.1.1. Condiționarea la temperatura și higrometria ambiante

Cureaua trebuie condiționată în conformitate cu ISO 139 (2005), utilizând atmosfera standard sau atmosfera standard alternativă. În cazul în care încercarea nu este efectuată imediat după condiționare, specimenul trebuie așezat într-un recipient închis ermetic până la începerea încercării. Sarcina de rupere se determină în cel mult 5 minute după scoaterea curelei din atmosfera de condiționare sau din recipient.

7.4.1.2. Condiționarea la lumină

7.4.1.2.1. Se aplică prevederile recomandării ISO/105-B02 (1994/Amd2:2000). Cureaua se expune la lumină pe durata necesară obținerii, pe etalonul albastru standard nr. 7, a contrastului echivalent cu gradul 4 pe scara de gri.

7.4.1.2.2. După expunere, cureaua se condiționează conform specificațiilor de la punctul 7.4.1.1 În cazul în care încercarea nu este efectuată imediat după condiționare, specimenul trebuie așezat într-un recipient închis ermetic până la începerea încercării. Sarcina de rupere se determină în cel mult 5 minute de la scoaterea curelei din instalația de condiționare.

7.4.1.3. Condiționarea la rece

7.4.1.3.1. Cureaua se condiționează conform specificațiilor de la punctul 7.4.1.1 de mai sus.

7.4.1.3.2. Cureaua se ține apoi timp de o oră și jumătate pe o suprafață plană într-o cameră cu o temperatură scăzută de – 30 ± 5 °C. Ea este apoi pliată, iar pe pliu se aplică o masă de 2 kg răcită în prealabil la – 30 ± 5 °C. După menținerea curelei sub sarcină timp de 30 de minute în aceeași cameră cu temperatură scăzută, se îndepărtează masa și se măsoară sarcina de rupere în termen de 5 minute de la momentul scoaterii curelei din camera cu temperatură scăzută.

7.4.1.4. Condiționarea la cald

7.4.1.4.1. Cureaua se ține timp de trei ore într-un dulap de încălzire, într-o atmosferă cu temperatura de 60 + 5 °C și cu o umiditate relativă de 65 + 5 %.

7.4.1.4.2. Sarcina de rupere trebuie determinată în cel mult cinci minute de la scoaterea curelei din dulapul de încălzire.

7.4.1.5. Expunerea la apă

7.4.1.5.1. Cureaua se ține timp de trei ore scufundată complet în apă distilată având o temperatură de 20 ± 5 °C, la care s-a adăugat o urmă de agent de înmuiere. Se poate folosi orice agent de înmuiere adecvat pentru fibra supusă încercării.

7.4.1.5.2. Sarcina de rupere trebuie determinată în cel mult 10 minute de la scoaterea curelei din apă.

7.4.1.6. Condiționarea prin abraziune

7.4.1.6.1. Condiționarea prin abraziune se efectuează pe fiecare dispozitiv în care cureaua se află în contact cu o componentă rigidă a centurii, cu excepția tuturor dispozitivelor de reglare în cazul cărora încercarea de microalunecare (punctul 7.3) arată că o curea alunecă cu mai puțin din jumătatea valorii prevăzute. În acest caz, nu va fi necesară procedura 1 de condiționare prin abraziune (punctul 7.4.1.6.4.1). Instalarea dispozitivului de condiționare trebuie să reproducă aproximativ poziția relativă a curelei și a zonei de contact.

7.4.1.6.2. Mostrele se condiționează conform specificațiilor de la punctul 7.4.1.1 Temperatura ambiantă în timpul procedurii de abraziune trebuie să fie între 15 și 30 °C.

7.4.1.6.3. În tabelul de mai jos sunt prezentate condițiile generale pentru fiecare procedură de abraziune.

Sarcină daN Frecvență Hz Cicluri - număr Deplasare mm Procedura 1 2,5 0,5 5 000 300 ± 20 Procedura 2 0,5 0,5 45 000 300 ± 20 Procedura 3 (8) 0-5 0,5 45 000 —

Deplasarea indicată în coloana a cincea din acest tabel reprezintă amplitudinea unei mișcări înainte și înapoi aplicate curelei.

7.4.1.6.4. Proceduri speciale de condiționare

7.4.1.6.4.1. Procedura 1: pentru cazurile în care cureaua trece printr-un dispozitiv de reglare Se aplică o sarcină verticală constantă de 2,5 daN pe unul dintre capetele curelei, celalalt capăt fiind atașat la un dispozitiv care supune cureaua unei mișcări înainte și înapoi pe orizontală. Dispozitivul de reglare trebuie așezat pe cureaua orizontală, astfel încât cureaua să rămână sub tensiune (a se vedea figura 1 din anexa 11 la prezentul regulament).

7.4.1.6.4.2. Procedura 2: în cazurile în care cureaua își modifică direcția la trecerea printr-o componentă rigidă În timpul acestei încercări, unghiurile curelelor trebuie menținute așa cum se indică în figura 2 din anexa 11 la prezentul regulament. Se menține sarcina constantă de 0,5 daN pe toată durata încercării. În cazurile în care cureaua își schimbă de mai multe ori direcția la trecerea printr-o componentă rigidă, sarcina de 0,5 daN poate fi crescută astfel încât să se asigure deplasarea necesară a curelei de 300 mm prin componenta rigidă respectivă.

7.4.1.6.4.3. Procedura 3: pentru cazul în care cureaua este fixată de un element rigid prin coasere sau printr-un procedeu similar Mișcarea totală înainte și înapoi este de 300 ± 20 mm, dar sarcina de 5 daN se aplică doar în timpul unei deplasări de 100 ± 20 mm pentru fiecare semiperioadă (a se vedea figura 3 din anexa 11 la prezentul regulament).

7.4.2. Încercarea de rezistență la rupere a curelei (încercarea statică)

7.4.2.1. Încercarea trebuie efectuată de fiecare dată pe două mostre noi de curea suficient de lungi, condiționate în conformitate cu dispozițiile punctului 7.4.1 de mai sus.

7.4.2.2. Fiecare curea trebuie prinsă între clemele unei mașini de încercare la întindere. Clemele trebuie proiectate astfel încât să se evite ruperea curelei în dreptul lor sau în apropierea lor. Viteza de deplasare trebuie să fie de aproximativ 100 mm/min. Lungimea liberă a mostrei dintre clemele mașinii la începutul încercării trebuie să fie de 200 mm ± 40 mm.

7.4.2.3. Tensiunea trebuie crescută până când cureaua se rupe, notându-se sarcina de rupere.

7.4.2.4. În cazul în care cureaua alunecă sau se rupe în dreptul uneia dintre cleme sau la mai puțin de 10 mm de oricare dintre ele, încercarea nu este valabilă și trebuie efectuată o nouă încercare pe un alt specimen.

7.4.3. Lățimea sub sarcină

7.4.3.1. Încercarea trebuie efectuată de fiecare dată pe două mostre noi de curea suficient de lungi, condiționate în conformitate cu dispozițiile punctului 7.4.1 de mai sus.

7.4.3.2. Fiecare curea trebuie prinsă între clemele unei mașini de încercare la întindere. Clemele trebuie să fie proiectate în așa fel încât să se evite ruperea curelei în dreptul lor sau în apropierea lor. Viteza de deplasare trebuie să fie de aproximativ 100 mm/min. Lungimea liberă a mostrei dintre clemele mașinii la începutul încercării trebuie să fie de 200 mm ± 40 mm.

7.4.3.3. Când sarcina ajunge la 980 daN + 100 – 0 daN, mașina trebuie oprită și măsurătoarea efectuată în cel mult 5 secunde. Încercarea trebuie efectuată separat de încercarea la întindere.

7.5. Încercarea componentelor centurii care includ elemente rigide

7.5.1. Catarama și dispozitivul de reglare se conectează la aparatul de încercare la întindere a elementelor centurii la care sunt în mod normal atașate, iar sarcina este crescută până la 980 daN.

În cazul centurilor de tip ham, catarama trebuie conectată la aparatul de încercare prin intermediul curelelor atașate la cataramă și la clema sau la cele două cleme de prindere așezate în mod aproximativ simetric față de centrul geometric al cataramei. În cazul în care catarama sau dispozitivul de reglare face parte din dispozitivul de prindere sau din componenta comună a unei centuri cu prindere în trei puncte, catarama sau dispozitivul de reglare trebuie încercat(ă) cu dispozitivul de prindere, în conformitate cu punctul 7.5.2 de mai jos, exceptând retractoarele cu scripete sau cu ghidaj cu curea la ancorajul superior: în acest caz, sarcina trebuie să fie de 980 daN, iar lungimea curelei rămasă înfășurată pe rolă este lungimea rezultată în urma blocării cât mai aproape de 450 mm de la capătul curelei.

7.5.2. Dispozitivele de prindere, împreună cu orice dispozitive de reglare a centurii pe înălțime, se supun încercării după metoda indicată la punctul 7.5.1 de mai sus, dar sarcina trebuie să fie de 1 470 daN și, conform dispozițiilor din a două frază de la punctul 7.7.1 de mai jos, ea trebuie aplicată în condițiile cel mai puțin favorabile care pot apărea într-un vehicul în care centura este instalată corect. În cazul retractoarelor, încercarea se efectuează având cureaua complet derulată de pe rolă.

7.5.3. Două mostre de centură complete se amplasează timp de două ore într-un dulap frigorific la – 10o ± 1 °C. Piesele complementare ale cataramei trebuie cuplate manual, imediat după ce au fost scoase din dulapul frigorific.

7.5.4. Două mostre de centură complete se amplasează timp de două ore într-un dulap frigorific la – 10o ± 1 °C. Elementele și componentele rigide din plastic în curs de încercare se amplasează apoi pe rând pe o suprafață plană rigidă din oțel (care a fost păstrată împreună cu mostrele în dulapul frigorific), așezată pe suprafața orizontală a unui bloc compact rigid cu o masă de cel puțin 100 kg și, în decurs de 30 de secunde de la scoaterea centurii din dulapul frigorific, o masă de 18 kg din oțel se lasă să cadă pe mostra de încercare sub forța gravitației, de la o înălțime de 300 mm. Suprafața de impact a masei de 18 kg trebuie să aibă forma unei suprafețe convexe cu o duritate de cel puțin 45 HRC, cu o rază transversală de 10 mm și una longitudinală de 150 mm plasată de-a lungul liniei mediane a masei. Pentru una dintre mostre, se efectuează încercarea așezând axa barei curbe aliniată cu cureaua, iar pentru cealaltă, se efectuează încercarea cu bara curbă la un unghi de 90o față de curea.

7.5.5. Cataramele care au elemente comune cu două centuri de siguranță trebuie supuse unei sarcini în așa fel încât să se simuleze condițiile de utilizare într-un vehicul cu scaune reglate în poziția de mijloc. Fiecare curea trebuie supusă simultan unei sarcini de 1 470 daN. Direcția de aplicare a sarcinii trebuie stabilită conform punctului 7.7.1 de mai jos. Anexa 10 la prezentul regulament prezintă un dispozitiv adecvat pentru încercare.

7.5.6. La încercarea unui dispozitiv de reglare manuală, cureaua trebuie extrasă constant dintr-un dispozitiv de reglare, ținând cont de condițiile normale de utilizare, la o viteză de aproximativ 100 mm/s, forța maximă fiind măsurată la sarcina cea mai apropiată de 0,1 daN după extragerea primilor 25 mm de curea. Încercarea se efectuează în ambele direcții ale cursei curelei în dispozitiv, cureaua fiind supusă la 10 cicluri înainte de măsurare.

7.6. Încercări suplimentare pentru centurile de siguranță cu retractoare

7.6.1. Durabilitatea mecanismului retractorului

7.6.1.1. Cureaua trebuie derulată și lăsată să se retragă în retractor pentru numărul necesar de cicluri cu o frecvență de cel mult 30 de cicluri pe minut. În cazul retractoarelor cu blocare în caz de urgență, se aplică un șoc mai puternic, având ca efect blocarea retractorului, la fiecare 5 cicluri.

Se aplică același număr de șocuri din cinci poziții diferite, la 90, 80, 75, 70 și 65 % din lungimea totală a curelei rămase înfășurată pe retractor. Cu toate acestea, atunci când această lungime depășește 900 mm, procentajele de mai sus trebuie raportate la ultimii 900 mm din cureaua care poate fi derulată din retractor.

7.6.1.2. Anexa 3 la prezentul regulament prezintă un aparat adecvat pentru încercările menționate la punctul 7.6.1.1 de mai sus.

7.6.2. Blocarea retractoarelor cu blocare în caz de urgență

7.6.2.1. Sistemul de blocare al retractorului trebuie încercat o dată după ce cureaua a fost derulată pe toată lungimea ei, minus 300 ± 3 mm.

7.6.2.1.1. În cazul unui retractor acționat prin mișcarea curelei, extragerea se face în direcția în care aceasta are loc în mod normal, atunci când retractorul este instalat într-un vehicul.

7.6.2.1.2. Atunci când retractoarele sunt supuse unor încercări de sensibilitate la frânarea vehiculului, încercările se efectuează cu extragerea menționată mai sus de-a lungul a două axe perpendiculare, care sunt orizontale dacă retractorul este instalat într-un vehicul conform specificațiilor producătorului centurii de siguranță. Dacă poziția nu este specificată, autoritatea responsabilă cu încercarea consultă producătorul centurii de siguranță. Una dintre aceste axe este în direcția aleasă de serviciul tehnic care efectuează încercările de omologare, astfel încât să fie simulate cele mai defavorabile condiții de funcționare a mecanismului de blocare.

7.6.2.2. Anexa 4 la prezentul regulament descrie un aparat adecvat pentru încercările specificate la punctul 7.6.2.1 de mai sus. Acest aparat trebuie proiectat astfel încât să se asigure faptul că accelerația prescrisă este atinsă înainte ca cureaua să se deruleze din retractor cu mai mult de 5 mm, iar derularea are loc la o rată medie de creștere a accelerației de cel puțin 55 g/s (9), dar nu mai mare de 150 g/s (9) la încercarea de sensibilitate la mișcarea curelei, și de cel puțin 25 g/s (9), dar nu mai mare de 150 g/s (9) la încercarea de sensibilitate la decelerația vehiculului (9).

7.6.2.3. Pentru a verifica respectarea cerințelor de la punctele 6.2.5.3.1.3 și 6.2.5.3.1.4, retractorul se montează pe o masă orizontală, iar masa se înclină, cu o viteză care să nu depășească 2o pe secundă, până în momentul blocării. Încercarea se repetă cu înclinări în alte direcții pentru a se asigura faptul că sunt îndeplinite cerințele.

7.6.3. Rezistența la praf

7.6.3.1. Retractorul se instalează într-o cameră de încercare astfel cum se descrie în anexa 5 la prezentul regulament. Direcția de montare trebuie să fie similară celei în care este instalat în vehicul. Camera de încercare conține praf astfel cum este specificat la punctul 7.6.3.2 de mai jos. Cureaua se extrage din retractor pe o lungime de 500 mm și se menține astfel extrasă, numai că trebuie supusă unui set de 10 cicluri complete de extragere și derulare în decurs de un minut sau două după fiecare agitare a prafului. În decurs de cinci ore, praful trebuie agitat o dată la 20 de minute timp de cinci secunde folosind aer comprimat uscat și fără ulei la o presiune manometrică de 5,5 × 105 ± 0,5 × 105 Pa trecând printr-un orificiu cu diametrul de 1,5 ± 0,1 mm.

7.6.3.2. Praful folosit în încercarea descrisă la punctul 7.6.3.1 de mai sus este format din circa 1 kg de cuarț uscat. Distribuția dimensiunii particulelor este următoarea:

(a) trecând printr-o deschidere de 150 μm, diametrul firului 104 μm: 99 până la 100 %;

(b) trecând printr-o deschidere de 105 μm, diametrul firului 64 μm: 76 până la 86 %;

(c) trecând printr-o deschidere de 75 μm, diametrul firului 52 μm: 60 până la 70 %.

7.6.4. Forțe de retragere

7.6.4.1. Forța de retragere se măsoară cu centura de siguranță fixată pe un manechin ca pentru încercarea dinamică prevăzută la punctul 7.7 de mai jos. Tensiunea curelei se măsoară la punctul de contact cu manechinul, însă fără a-l atinge, în timp ce cureaua este retractată cu o viteză aproximativă de 0,6 m/min. În cazul unei centuri de siguranță cu dispozitiv de reducere a tensiunii, forța de retragere și tensiunea în curea trebuie măsurate atât cu dispozitivul de reducere a tensiunii în funcțiune, cât și cu acesta scos din funcțiune.

7.6.4.2. Înainte de încercarea dinamică prevăzută la punctul 7.7 de mai jos, manechinul așezat, îmbrăcat în cămașă din bumbac, se înclină în față până când cureaua este retrasă din retractor pe o lungime de 350 mm, apoi este lăsat să revină în poziția inițială.

7.7. Încercarea dinamică a centurii sau a sistemului de reținere

7.7.1. Centura se instalează pe un cărucior echipat cu scaunul și ancorajul definite în anexa 6 la prezentul regulament. Cu toate acestea, dacă centura este destinată unui vehicul specific sau unor tipuri specifice de vehicule, distanțele dintre manechin și ancoraje se determină de către serviciul tehnic responsabil cu încercarea fie în conformitate cu instrucțiunile de fixare furnizate împreună cu centura, fie în conformitate cu informațiile furnizate de producătorul vehiculului. Dacă centura este echipată cu un dispozitiv de reglare a centurii pe înălțime astfel cum este definit la punctul 2.14.6 de mai sus, poziția dispozitivului și mijloacele de fixare trebuie să fie aceleași cu cele prevăzute pe vehicul.

În acest caz, dacă încercarea dinamică s-a efectuat pentru un tip de vehicul, nu este necesar să fie repetată pentru alte tipuri de vehicule dacă fiecare punct de ancoraj este situat la o distanță mai mică de 50 mm față de punctul de ancoraj corespunzător al centurii încercate. În mod alternativ, producătorii pot determina pozițiile ipotetice de ancoraj pentru încercări, astfel încât să includă numărul maxim de puncte de ancoraj reale.

7.7.1.1. În cazul unei centuri de siguranță sau al unui sistem de reținere care face parte dintr-un ansamblu pentru care este necesară omologarea ca sistem de reținere, centura de siguranță se montează fie așa cum se specifică la punctul 7.7.1, fie pe partea structurii vehiculului pe care se montează în mod normal sistemul de reținere, această parte fiind atașată rigid pe căruciorul de încercare în modul prevăzut la punctele 7.7.1.2-7.7.1.6 de mai jos.

În cazul unei centuri de siguranță sau al unui sistem de reținere cu dispozitive de pretensionare care se bazează pe alte componente decât pe cele încorporate în centura propriu-zisă, centura se montează împreună cu componentele suplimentare necesare ale vehiculului pe căruciorul de încercare, în modul prevăzut la punctele 7.7.1.2-7.7.1.6.

În mod alternativ, dacă dispozitivele respective nu pot fi încercate pe căruciorul de încercare, producătorul poate demonstra printr-o încercare la impact frontal convențională la viteza de 50 km/h, în conformitate cu procedura ISO 3560 (1975), că dispozitivul îndeplinește cerințele regulamentului.

7.7.1.2. Metoda utilizată pentru a fixa vehiculul în timpul încercării nu trebuie să aibă ca efect punerea în tensiune a ancorajelor scaunelor sau a centurilor de siguranță sau atenuarea deformării normale a structurii. Nu trebuie să fie prezentă nicio componentă frontală a vehiculului care, limitând mișcarea spre înainte a manechinului, cu excepția piciorului, ar reduce sarcina asupra sistemului de reținere în timpul încercării. Componentele structurii eliminate pot fi înlocuite cu piese având o rezistență echivalentă, cu condiția să nu împiedice mișcarea spre înainte a manechinului.

7.7.1.3. Un dispozitiv de fixare este considerat satisfăcător dacă nu are niciun efect asupra unei zone care se întinde pe toată lățimea structurii și dacă vehiculul sau structura este blocat(ă) sau fixat(ă) în față la o distanță de cel puțin 500 mm de ancorajul sistemului de reținere. La partea din spate, structura trebuie fixată la o distanță suficientă în spatele ancorajelor pentru a se asigura că sunt îndeplinite condițiile de la punctul 7.7.1.2 de mai sus.

7.7.1.4. Scaunele vehiculului trebuie montate și așezate în poziția de conducere aleasă de serviciul tehnic însărcinat cu încercările de omologare, astfel încât să fie simulate cele mai defavorabile condiții de rezistență compatibile cu instalarea manechinului în vehicul. Pozițiile scaunelor trebuie menționate în raport. Dacă scaunul are un spătar cu înclinare reglabilă, spătarul trebuie fixat conform specificațiilor producătorului sau, în absența oricărei specificații, la un unghi efectiv cât mai aproape de 25o în cazul vehiculelor de categoriile M1 și N1 și cât mai aproape de 15o în cazul vehiculelor de alte categorii.

7.7.1.5. Pentru evaluarea cerințelor de la punctul 6.4.1.4.1 de mai sus, scaunul trebuie considerat în poziția sa cea mai avansată sau în poziția de drum adecvată dimensiunilor manechinului.

7.7.1.6. Toate scaunele din orice grup de scaune trebuie supuse încercărilor simultan.

7.7.1.7. Încercările dinamice ale centurilor de tip ham trebuie efectuate fără cureaua petrecută printre picioare (fără ansamblul acestei), dacă există.

7.7.2. Centura trebuie fixată pe manechinul din anexa 7 la prezentul regulament după cum urmează: se așează o planșă groasă de 25 mm între spatele manechinului și spătarul scaunului. Centura se reglează strâns pe manechin. Planșa se elimină apoi, astfel încât spatele manechinului să fie, pe toată lungimea sa, în contact cu spătarul scaunului. Trebuie să se asigure că modul de cuplare a celor două părți ale cataramei nu antrenează niciun risc de reducere a siguranței blocării.

7.7.3. Capetele libere ale curelelor trebuie să depășească suficient de mult ca lungime dispozitivele de reglare pentru a permite alunecarea.

7.7.4. Dispozitive de decelerare sau accelerare

Solicitantul trebuie să utilizeze, la alegere, unul dinte următoarele dispozitive:

7.7.4.1. Dispozitivul de încercare la decelerare

Căruciorul trebuie propulsat astfel încât, la momentul impactului, viteza liberă să fie de 50 km/h ± 1 km/h, iar manechinul să rămână nemișcat. Distanța de oprire a căruciorului este de 40 cm ± 5 cm. Căruciorul trebuie să rămână orizontal pe parcursul decelerării. Căruciorul trebuie decelerat folosind aparatul descris în anexa 6 la prezentul regulament sau oricare alt dispozitiv care dă rezultate echivalente. Acest aparat trebuie să satisfacă cerințele de performanță specificate mai jos:

Curba de decelerare a căruciorului încărcat cu masă inertă pentru a obține o masă totală de 455 kg ± 20 kg, pentru încercările centurilor de siguranță, și de 910 kg ± 40 kg, pentru încercările sistemelor de reținere, când masa nominală a căruciorului și a structurii vehiculului este de 800 kg, trebuie să se înscrie în zona hașurată a graficului din anexa 8. Dacă este necesar, masa nominală a căruciorului și structura vehiculului atașat pot crește cu incremente de 200 kg, caz în care se adaugă o masă inertă suplimentară de 28 kg pentru fiecare increment. În niciun caz masa totală a căruciorului, masa structurii vehiculului și masele inerte nu trebuie să difere față de valoarea nominală pentru încercările de calibrare cu mai mult de ± 40 kg În timpul calibrării dispozitivului de oprire, viteza căruciorului este de 50 km/h ± 1 km, iar distanța de oprire este de 40 cm ± 2 cm.

7.7.4.2. Dispozitivul de încercare la accelerare

Căruciorul este antrenat astfel încât variația vitezei sale ΔV să fie de . Căruciorul trebuie să rămână orizontal în timpul accelerării. Accelerarea căruciorului se realizează utilizând un aparat care îndeplinește criteriile de performanță specificate mai jos:

Curba de accelerare a căruciorului încărcat cu masă inertă rămâne în interiorul zonei hașurate a graficului din anexa 8 și se situează deasupra segmentului definit prin coordonatele 10 g, 5 ms și 20 g, 10 ms. Momentul de debut al impactului (T0) este definit, conform ISO 17373 (2005), la un nivel al accelerației de 0,5 g. În niciun caz masa totală a căruciorului, masa structurii vehiculului și masele inerte nu trebuie să difere față de valoarea nominală pentru încercările de calibrare cu mai mult de ± 40 kg În timpul calibrării dispozitivului de încercare la accelerare, variația totală a vitezei ΔV este de .

Chiar dacă cerințele de mai sus sunt îndeplinite, conform specificațiilor de la punctul 1 din anexa 6, serviciul tehnic utilizează o masă a căruciorului (echipat cu scaune) mai mare de 380 kg

7.7.5. Se măsoară viteza căruciorului imediat înainte de impact (numai pentru cărucioare de decelerare, măsurătoare necesară pentru calculul distanței de oprire), accelerația sau decelerația căruciorului, deplasarea spre înainte a manechinului, precum și viteza toracelui atunci când deplasarea toracelui este de 300 mm.

Variația vitezei se calculează prin integrarea accelerației sau decelerației măsurate a căruciorului.

Distanța pentru a atinge primii km/h ai variației vitezei căruciorului poate fi calculată prin integrarea dublă a decelerației măsurate a căruciorului.

7.7.6. După impact, centura sau sistemul de reținere, precum și componentele rigide ale acesteia trebuie examinate vizual, fără a deschide catarama, pentru a determina dacă s-a produs vreo defecțiune sau rupere. În cazul sistemelor de reținere, se verifică de asemenea dacă, în urma încercării, componentele structurii vehiculului care sunt prinse de cărucior au suferit o deformare permanentă vizibilă. Dacă există o astfel de deformare, aceasta trebuie luată în considerare la calculul efectuat în conformitate cu punctul 6.4.1.41 de mai sus.

7.7.7. Cu toate acestea, dacă încercările au fost efectuate la viteze mai mari și/sau curba accelerației a depășit nivelul superior al zonei hașurate și centura de siguranță îndeplinește cerințele, încercarea se consideră satisfăcătoare.

7.8. Încercarea de deschidere a cataramei

7.8.1. Pentru această încercare, se utilizează centuri sau sisteme de reținere care au fost deja supuse încercării dinamice, în conformitate cu punctul 7.7 de mai sus.

7.8.2. Centura trebuie scoasă din căruciorul de încercare fără a deschide catarama. Asupra cataramei se aplică, prin intermediul curelelor legate de aceasta, o sarcină astfel încât toate curelele să fie supuse unei forțe de daN. (Se înțelege că „n” reprezintă numărul de curele legate de cataramă atunci când aceasta se află în poziție blocată.) În cazul în care catarama este conectată la o componentă rigidă, sarcina trebuie aplicată în același unghi cu cel format de cataramă și capătul rigid în timpul încercării dinamice. Se aplică o sarcină la viteza de 400 ± 20 mm/min asupra centrului geometric al butonului de deblocare a cataramei, de-a lungul unei axe fixe care se desfășoară în paralel cu direcția inițială a mișcării butonului. În timpul aplicării forței necesare pentru deschiderea cataramei, aceasta din urmă trebuie susținută de un suport rigid. Sarcina menționată mai sus nu trebuie să depășească limita indicată la punctul 6.2.2.5 de mai sus. Punctul de contact al aparatului de încercare trebuie să fie de formă sferică, cu o rază de 2,5 mm ± 0,1 mm. Acesta trebuie să aibă o suprafață de metal șlefuită.

7.8.3. Se măsoară efortul de deschidere și se notează orice defecțiune a cataramei.

7.8.4. După încercarea de deschidere a cataramei, componentele centurii sau ale dispozitivului de reținere care au fost supuse încercărilor descrise la punctul 7.7 de mai sus trebuie verificate, iar gravitatea deteriorărilor suferite de centură sau de dispozitivul de reținere în timpul încercării dinamice trebuie înregistrată în raportul de încercare.

7.9. Încercări suplimentare pentru centurile de siguranță dotate cu dispozitive de pretensionare

7.9.1. Condiționare

Dispozitivul de pretensionare poate fi separat de centura de siguranță care urmează a fi încercată și păstrat timp de 24 de ore la o temperatură de 60o + 5 °C. Temperatura este mărită apoi până la 100o + 5 °C timp de două ore. Ulterior, se păstrează timp de 24 de ore la o temperatură de – 30o + 5 °C. După scoaterea din instalația de condiționare, dispozitivul este lăsat să revină la temperatura ambiantă. Dacă a fost demontat, atunci trebuie fixat din nou la centura de siguranță.

7.10. Raport de încercare

7.10.1. Raportul de încercare înregistrează rezultatele tuturor încercărilor de la punctul 7 de mai sus, în special:

(a) tipul de dispozitiv folosit pentru încercare (dispozitiv de accelerare sau de decelerare);

(b) variația totală a vitezei;

(c) viteza căruciorului imediat înainte de impact, numai în cazul cărucioarelor utilizate pentru metoda cu decelerare;

(d) curba de accelerație și de decelerație pe durata tuturor variațiilor de viteză ale căruciorului;

(e) deplasarea maximă spre înainte a manechinului;

(f) locul ocupat de cataramă (dacă acesta poate fi modificat) în timpul încercării;

(g) forța de deschidere a cataramei;

(h) orice defect sau rupere.

Dacă, în temeiul punctului 7.7.1, amplasarea ancorajelor prevăzute în anexa 6 la prezentul regulament nu a fost respectată, raportul de încercare trebuie să descrie modul în care a fost instalat(ă) centura sau sistemul de reținere și să specifice unghiurile și dimensiunile relevante.

8. CERINȚE REFERITOARE LA INSTALAREA ÎN VEHICUL

8.1. Dotarea cu centuri de siguranță și sisteme de reținere

8.1.1. Cu excepția locurilor destinate exclusiv utilizării pe perioada de staționare a vehiculului, scaunele vehiculelor din categoriile M1, M2 (clasa III sau B (10)), M3 (clasa III sau B9) și N sunt echipate cu centuri de siguranță sau sisteme de reținere care îndeplinesc cerințele prezentului regulament.

Părțile contractante care aplică prezentul regulament pot cere instalarea de centuri de siguranță pe vehicule M2 și M3 aparținând clasei II.

Centurile de siguranță și/sau sistemele de reținere montate pe vehicule din categoriile M2 sau M3, clasele I, II sau A trebuie să fie conforme cu cerințele prezentului regulament.

Părțile contractante pot, în temeiul legislației interne, să permită instalarea de centuri de siguranță sau de sisteme de reținere, altele decât cele vizate de prezentul regulament, cu condiția ca acestea să fie destinate persoanelor cu handicap.

Sistemele de reținere care satisfac prevederile din anexa 8 a seriei 02 de amendamente la Regulamentul nr. 107 nu trebuie să îndeplinească dispozițiile prezentului regulament.

Vehiculele din categoria M2 sau M3 clasa I sau clasa A pot fi echipate cu centuri de siguranță și/sau sisteme de reținere care sunt conforme cu cerințele prezentului regulament.

8.1.2. Tipurile de centuri de siguranță sau de sisteme de reținere pentru fiecare scaun pe care este obligatorie instalarea lor sunt cele specificate în anexa 16 [cu care nu pot fi utilizate nici retractoare fără blocare (punctul 2.14.1), nici retractoare cu deblocare manuală (punctul 2.14.2)]. Pentru toate scaunele pentru care este prevăzută instalarea de centuri abdominale de tip B, conform anexei 16, sunt permise centuri abdominale de tip Br3, cu excepția cazului în care, atunci când sunt în uz, ele se retrag atât de mult încât reduc semnificativ confortul după cuplarea normală.

8.1.2.1. Cu toate acestea, pentru scaunele laterale, altele decât cele frontale, ale vehiculelor din categoria N1 prezentate în anexa 16 și marcate cu simbolul Ø, este permisă instalarea unei centuri abdominale de tip Br4m sau Br4Nm dacă există un culoar între un scaun și peretele lateral cel mai apropiat al vehiculului destinat să permită accesul pasagerilor în alte părți ale vehiculului. Spațiul dintre un scaun și peretele lateral este considerat culoar dacă distanța dintre peretele lateral, cu toate ușile închise, și un plan longitudinal vertical ce trece prin linia mediană a scaunului – măsurat în poziția punctului R și perpendicular pe planul longitudinal median al vehiculului – este mai mare de 500 mm.

8.1.3. Dacă nu sunt obligatorii centuri de siguranță, se poate instala orice fel de centură de siguranță sau de sistem de reținere conform prezentului regulament, la alegerea producătorului. Centurile de tip A, conform modelelor permise în anexa 16, pot fi furnizate ca alternativă la centurile abdominale pentru acele scaune pentru care anexa 16 prevede instalarea de centuri abdominale.

8.1.4. În cazul centurilor în trei puncte echipate cu retractoare, un retractor trebuie să acționeze cel puțin asupra curelei diagonale.

8.1.5. Cu excepția vehiculelor de categoria M1, un retractor cu blocare în caz de urgență de tip 4N (punctul 2.14.5) poate fi admis în locul unui retractor de tip 4 (punctul 2.14.4), dacă se demonstrează serviciilor responsabile cu încercările că montarea unui retractor de tip 4 nu ar fi practică.

8.1.6. Pentru scaunele laterale frontale și centrale frontale indicate în anexa 16 și marcate cu simbolul *, centurile abdominale de tipul specificat în anexa respectivă sunt considerate adecvate atunci când parbrizul se află în afara zonei de referință definite în anexa 1 la Regulamentul nr. 21.

În ceea ce privește centurile de siguranță, parbrizul este considerat parte din zona de referință dacă poate intra în contact static cu aparatul de încercare, conform metodei descrise în anexa 1 la Regulamentul nr. 21.

8.1.7. Pentru fiecare scaun indicat în anexa 16 și marcat cu simbolul •, trebuie furnizată o centură în trei puncte de tipul specificat în anexa 16, dacă nu este îndeplinită una dintre următoarele condiții, caz în care pot fi prevăzute centuri în două puncte, de tipul specificat în anexa 16:

8.1.7.1. un scaun sau alte componente ale vehiculului conforme cu punctul 3.5 din anexa 1 la Regulamentul nr. 80 se situează direct în față; sau

8.1.7.2. nicio componentă a vehiculului nu este situată în zona de referință sau nu se poate găsi în acea zonă atunci când vehiculul este în mișcare; sau

8.1.7.3. componentele vehiculului din cadrul zonei de referință menționate mai sus respectă cerințele privind absorbția energiei stabilite în anexa 6 la Regulamentul nr. 80.

8.1.8. Fiecare scaun pentru pasageri care este echipat cu un airbag pentru protecție frontală trebuie să aibă o etichetă de avertizare împotriva utilizării pe acel scaun a unui sistem de reținere pentru copii montat cu spatele la direcția de mers. Aceste informații constau cel puțin într-o etichetă care cuprinde pictograme de avertizare clare conform indicațiilor de mai jos:

Dimensiunile generale sunt de cel puțin 120 × 60 mm sau au o suprafață echivalentă.

Eticheta de mai sus poate fi adaptată, astfel încât prezentarea să fie diferită de exemplul indicat, dar conținutul trebuie să respecte prescripțiile de mai sus.

8.1.9. În cazul unui airbag pentru protecție frontală pentru scaunul de pasager din față, avertismentul trebuie fixat solid pe fiecare parte a parasolarului pentru pasagerul din față, într-o astfel de poziție încât cel puțin unul dintre avertismente să fie vizibil tot timpul, indiferent de poziția parasolarului. Ca o posibilitate alternativă, o etichetă de avertisment se plasează pe partea vizibilă a parasolarului închis, iar o altă etichetă de avertisment, pe plafon în spatele parasolarului, astfel încât cel puțin un avertisment să fie vizibil tot timpul. Nu trebuie să fie posibilă înlăturarea cu ușurință a etichetei de avertizare de pe parasolar și de pe plafon fără niciun fel de deteriorare evidentă și ușor vizibilă a parasolarului sau a plafonului în interiorul vehiculului.

Dacă vehiculul nu este echipat cu parasolar sau plafon, eticheta de avertisment se amplasează într-un loc în care să fie clar vizibilă tot timpul.

În cazul unui airbag pentru protecție frontală pentru alte scaune din vehicul, avertismentul trebuie să fie amplasat chiar în fața scaunului respectiv și să fie vizibil în permanență pentru persoana care instalează pe acel scaun un dispozitiv de reținere pentru copii orientat cu spatele la direcția de mers. Cerințele de la punctul prezent și de la punctul 8.1.8 nu se aplică în cazul scaunelor prevăzute cu un dispozitiv care dezactivează automat sistemul de airbaguri pentru protecția frontală atunci când se instalează un dispozitiv de reținere pentru copii orientat cu spatele la direcția de mers.

8.1.10. Informații detaliate, care fac referire la avertisment, trebuie incluse în manualul de utilizare a vehiculului; ca o cerință minimă, următorul text, redactat în toate limbile oficiale ale țării sau țărilor în care se preconizează în mod rezonabil că vehiculul ar putea fi înmatriculat (de exemplu, pe teritoriul Uniunii Europene, în Japonia, în Federația Rusă sau în Noua Zeelandă etc.), trebuie să includă cel puțin următoarele precizări:

„Nu folosiți NICIODATĂ un dispozitiv de reținere pentru copii orientat cu spatele la direcția de mers pe un scaun protejat printr-un AIRBAG ACTIV amplasat în fața scaunului. Pericol de MOARTE sau de RĂNIRE GRAVĂ a COPILULUI.”

Textul trebuie însoțit de o ilustrare a etichetei de avertizare din vehicul. Informațiile trebuie să fie ușor de găsit în manualul de utilizare (de exemplu, referințe specifice la informațiile imprimate pe prima pagină, tab-ul pentru identificarea paginii sau o broșură separată etc.).

Cerințele de la punctul prezent nu se aplică în cazul vehiculelor în care toate scaunele pentru pasageri sunt prevăzute cu un dispozitiv care dezactivează automat sistemul de airbaguri pentru protecția frontală atunci când se instalează un dispozitiv de reținere pentru copii orientat cu spatele la direcția de mers.

8.1.11. În cazul scaunelor care pot fi rotite sau altfel orientate și care sunt folosite numai când vehiculul staționează, cerințele de la punctul 8.1.1 se aplică doar acelor orientări destinate utilizării normale atunci când vehiculul se deplasează pe șosea, în conformitate cu prezentul regulament.

8.2. Cerințe generale

8.2.1. Centurile de siguranță, sistemele de reținere și sistemele ISOFIX de reținere pentru copii, conform tabelului 2 din anexa 17 – apendicele 3, respectiv sistemele i-Size de reținere pentru copii, conform tabelului 3 din anexa 17 – apendicele 3, trebuie prinse de ancoraje și, în cazul sistemelor i-Size de reținere pentru copii, trebuie sprijinite de podeaua vehiculului, în conformitate cu specificațiile Regulamentului nr. 14, precum proiectarea și caracteristicile referitoare la dimensiuni, numărul de ancoraje și condițiile de rezistență.

8.2.2. Centurile de siguranță, sistemele de reținere și sistemele de reținere pentru copii recomandate de producător conform tabelelor 1-3 din anexa 17 – apendicele 3 se instalează astfel încât să funcționeze satisfăcător și să reducă riscul de vătămare corporală în cazul unui accident. Acestea trebuie instalate în așa fel încât:

8.2.2.1. curelele să nu se poată amesteca într-un mod periculos;

8.2.2.2. pericolul ca o centură poziționată corect să alunece de pe umărul unui pasager în urma deplasării spre înainte a acestuia să fie redus la minim;

8.2.2.3. riscul de deteriorare a curelei, prin contactul cu părți ascuțite ale structurii vehiculului ori scaunului, și a sistemelor de reținere pentru copii recomandate de producător conform tabelelor 1-3 din apendicele 3 la anexa 17 să fie redus la minim.

8.2.2.4. Orice centură de siguranță destinată să echipeze un scaun trebuie să fie proiectată și instalată în așa fel încât să permită o utilizare facilă. În plus, dacă întregul scaun sau perna scaunului și/sau spătarul scaunului se pot rabata în întregime pentru a permite accesul la partea din spate a vehiculului sau la comp