RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene L 153/1

Numai textele originale CEE-ONU au efect juridic în temeiul dreptului public internațional. Situația și data intrării în vigoare ale prezentului regulament trebuie verificate în cea mai recentă versiune a documentului de situație CEE-ONU TRANS/WP.29/343, disponibilă la adresa:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Regulamentul nr. 107 al Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite (CEE-ONU) – Dispoziții uniforme privind omologarea vehiculelor din categoriile M2 sau M3 în ceea ce privește construcția generală a acestora [2015/922]

Include toate textele valabile până la:

Seria 06 de amendamente aduse regulamentului – Data intrării în vigoare: 10 iunie 2014

Suplimentul 4 la seria 04 de amendamente – Data intrării în vigoare: 9 octombrie 2014

Suplimentul 2 la seria 05 de amendamente – Data intrării în vigoare: 15 iunie 2015

Suplimentul 1 la seria 06 de amendamente – Data intrării în vigoare: 15 iunie 2015

CUPRINS

REGULAMENT

1. Domeniul de aplicare

2. Definiții

3. Cererea de omologare

4. Omologarea

5. Cerințe

6. Modificarea și extinderea omologării pentru un tip de vehicul sau de caroserie

7. Conformitatea producției

8. Sancțiuni în caz de neconformitate a producției

9. Încetarea definitivă a producției

10. Dispoziții tranzitorii

11. Numele și adresele serviciilor tehnice responsabile cu efectuarea încercărilor de omologare și ale autorităților de omologare de tip

12. Rezervat

ANEXE

1 Modele de documente informative și documente de comunicare

2 Exemple de mărci de omologare

3 Cerințe aplicabile tuturor vehiculelor

4 Diagrame explicative

5 (Rezervat)

6 Orientări pentru măsurarea forțelor de închidere la ușile acționate electric și forțele reactive la rampele cu comandă asistată

7 Cerințe alternative pentru vehiculele din clasele A și B

8 Așezarea și accesibilitatea pasagerilor cu mobilitate redusă

9. (Rezervat)

10 Omologarea de tip pentru o unitate tehnică separată și omologarea de tip a unui vehicul a cărui caroserie a fost deja omologată ca unitate tehnică separată

11 Mase și dimensiuni

12 Cerințe suplimentare de siguranță privind troleibuzele

1. DOMENIUL DE APLICARE

1.1. Prezentul regulament se aplică oricărui vehicul neetajat, etajat, rigid sau articulat de categoria2 sau M3 (1).

1.2. Cu toate acestea, cerințele din prezentul regulament nu se aplică următoarelor vehicule:

1.2.1. vehicule destinate transportului securizat al persoanelor, de exemplu al prizonierilor;

1.2.2. vehicule proiectate special pentru transportul persoanelor rănite sau bolnave (ambulanțele);

1.2.3. vehicule de teren;

1.2.4. vehicule proiectate special pentru transportul școlarilor.

1.3. Cerințele din prezentul regulament se aplică următoarelor vehicule numai în măsura în care acestea sunt compatibile cu utilizarea și funcția preconizate:

1.3.1. vehicule destinate folosirii de către poliție, agenți de securitate și forțe armate;

1.3.2. vehicule în mișcare care conțin scaune destinate exclusiv folosirii în situația în care vehiculul staționează, dar care nu sunt proiectate să transporte mai mult de opt persoane (în afara conducătorului auto). Exemple de astfel de vehicule sunt bibliotecile, bisericile sau spitalele mobile. În astfel de vehicule, locurile pe scaune destinate folosirii atunci când vehiculul este în mișcare trebuie identificate în mod clar, astfel încât să fie ușor de recunoscut pentru pasageri.

1.4. Până la adoptarea dispozițiilor corespunzătoare, niciuna dintre prevederile prezentului regulament nu poate împiedica o parte contractantă să specifice cerințe aplicabile vehiculelor urmând a fi înmatriculate pe teritoriul său referitoare la montajul și cerințele tehnice ale dispozitivelor interne sau externe de semnalizare auditivă și/sau vizuală a rutei și/sau a destinației.

2. DEFINIȚII

În sensul prezentului regulament:

2.1. „Vehicul” înseamnă orice vehicul din categoriile M2 sau M3 în sensul punctului 1 de mai sus. 2.1.1. Pentru vehiculele cu o capacitate de peste 22 de pasageri în afara conducătorului auto, există trei clase de vehicule: 2.1.1.1. „clasa I”: vehicule care conțin zone destinate pasagerilor care călătoresc în picioare, construite astfel încât să permită mișcări frecvente ale pasagerilor; 2.1.1.2. „clasa II”: vehicule construite în special pentru transportul pasagerilor așezați pe scaune și proiectate să permită transportul pasagerilor în picioare pe culoar și/sau într-o zonă mai mică sau egală cu două scaune duble; 2.1.1.3. „clasa III”: vehicule construite exclusiv pentru transportul pasagerilor așezați pe scaune; 2.1.1.4. un vehicul poate fi considerat ca aparținând mai multor clase. În asemenea cazuri, acesta poate fi omologat pentru fiecare clasă căreia îi corespunde. 2.1.2. Pentru vehiculele cu o capacitate mai mică sau egală cu 22 de pasageri în afara conducătorului auto, există două clase de vehicule: 2.1.2.1. „clasa A”: vehicule proiectate să transporte pasageri în picioare; un vehicul din această clasă are locuri și are spațiu pentru pasageri în picioare; 2.1.2.2. „clasa B”: vehicule care nu sunt proiectate să transporte pasageri în picioare; un vehicul din această clasă nu este prevăzut cu spațiu pentru pasagerii care călătoresc în picioare. 2.1.3. „Vehicul articulat” înseamnă un vehicul care constă din două sau mai multe secțiuni rigide care se articulează reciproc; compartimentele pentru pasageri din fiecare secțiune comunică, astfel încât pasagerii se pot deplasa liber între ele; secțiunile rigide sunt permanent conectate, astfel încât nu pot fi separate decât printr-o operațiune care implică echipamente existente în mod normal doar într-un atelier. 2.1.3.1. „Vehicul etajat articulat” înseamnă un vehicul care constă din două sau mai multe secțiuni rigide articulate reciproc; compartimentele pentru pasageri din fiecare secțiune comunică cel puțin la nivelul uneia dintre platforme, astfel încât pasagerii se pot deplasa liber între secțiuni; secțiunile rigide sunt permanent conectate, astfel încât nu pot fi separate decât printr-o operațiune care implică echipamente ce se găsesc în mod normal doar într-un atelier. 2.1.4. „Vehicul cu planșeu jos” înseamnă un vehicul din clasele I, II sau A în care cel puțin 35 % din suprafața disponibilă pentru pasagerii în picioare (în secțiunea anterioară în cazul vehiculelor articulate sau pe platforma inferioară în cazul vehiculului etajat) constituie o zonă fără trepte și are acces la cel puțin o ușă de serviciu. 2.1.5. „Caroserie” înseamnă o unitate tehnică separată care cuprinde întreg echipamentul special intern și extern al vehiculului. 2.1.6. „Vehicul etajat” înseamnă un vehicul în care spațiile prevăzute pentru pasageri sunt dispuse, cel puțin parțial, pe două niveluri suprapuse, pe platforma superioară nefiind prevăzute spații pentru pasageri în picioare. 2.1.7. „Unitate tehnică separată” înseamnă un dispozitiv destinat să facă parte dintr-un vehicul, care poate fi omologat de tip separat de vehicul, dar numai în legătură cu unul sau mai multe tipuri de vehicule specificate. 2.1.8. „Troleibuz” înseamnă un vehicul propulsat de energie electrică provenită de la o rețea aeriană de contact. În sensul prezentului regulament, acest termen include și vehicule prevăzute cu mijloace suplimentare de propulsie internă (vehicule cu funcționare dublă) sau prevăzute cu mijloace de ghidare temporară externă (troleibuze ghidate). 2.1.9. „Vehicul fără acoperiș” (2) înseamnă un vehicul lipsit de acoperiș peste tot sau doar într-o anumită parte a platformei sale, iar în cazul unui vehicul etajat, într-o anumită parte a platformei sale superioare. O platformă fără acoperiș nu trebuie amenajată cu locuri pentru pasageri în picioare, indiferent de clasa vehiculului.

2.2. „Definiția tipului (tipurilor)” 2.2.1. „Tip de vehicul” înseamnă vehicule care nu diferă în următoarele aspecte esențiale: (a) producătorul caroseriei; (b) producătorul șasiului; (c) concepția vehiculului (> 22 de pasageri sau ≤ 22 de pasageri); (d) concepția caroseriei (neetajat/etajat, articulat, cu planșeu jos); (e) tipul de caroserie, în cazul în care caroseria a fost omologată ca unitate tehnică separată. 2.2.2. „Tip de caroserie”, în sensul omologării de tip ca unitate tehnică separată, înseamnă o categorie de caroserie care nu diferă în următoarele aspecte esențiale: (a) producătorul caroseriei; (b) concepția vehiculului (> 22 de pasageri sau ≤ 22 de pasageri); (c) concepția caroseriei (neetajat/etajat, articulat, cu planșeu jos); (d) greutatea caroseriei vehiculului complet echipat, cu un ecart de 10 %; (e) tipurile de vehicule specificate pe care se poate instala un anume tip de caroserie.

2.3. „Omologare a unui vehicul sau a unei unități tehnice separate” înseamnă omologarea unui tip de vehicul sau a unui tip de caroserie definit la punctul 2.2 de mai sus în ceea ce privește caracteristicile constructive specificate în prezentul regulament.

2.4. „Suprastructură” înseamnă partea de caroserie care contribuie la rezistența vehiculului în cazul unui accident prin rostogolire.

2.5. „Ușă de serviciu” înseamnă o ușă destinată a fi folosită de către pasageri în condiții normale, când conducătorul auto este așezat pe scaun.

2.6. „Ușă dublă” înseamnă o ușă care permite două sau echivalentul a două căi de acces.

2.7. „Ușă glisantă” înseamnă o ușă care poate fi deschisă sau închisă numai prin alunecare de-a lungul uneia sau mai multor șine rectilinii sau aproximativ rectilinii.

2.8. „Ușă de urgență” înseamnă o ușă destinată a fi folosită de către pasageri ca ieșire numai în caz excepțional și, în special, în caz de urgență.

2.9. „Fereastră de urgență” înseamnă o fereastră nu neapărat cu geam, destinată a fi folosită de către pasageri ca ieșire doar în caz de urgență.

2.10. „Fereastră dublă sau multiplă” înseamnă o fereastră de urgență care, atunci când este împărțită în două sau mai multe părți de o linie (mai multe linii) sau un plan (planuri) imaginare verticale, conține două sau mai multe părți, fiecare dintre acestea respectând cerințele privind dimensiunile și accesul aplicabile unei ferestre normale de urgență.

2.11. „Trapă de evacuare” înseamnă o deschidere în plafonul sau planșeul destinat a fi folosit ca o ieșire de urgență de către pasageri exclusiv în caz de urgență.

2.12. „Ieșire de urgență” înseamnă o ușă de urgență, o fereastră de urgență sau o trapă de evacuare.

2.13. „Ieșire” înseamnă o ușă de serviciu, o scară de comunicare interioară, o semi-scară sau o ieșire de urgență.

2.14. „Planșeu sau platformă”: 2.14.1. „planșeu” înseamnă acea parte a caroseriei a cărei suprafață superioară susține pasagerii care călătoresc în picioare, picioarele pasagerilor care sunt așezați pe scaune, conducătorul auto și orice membru al personalului de bord și care poate susține suporturile scaunelor; 2.14.2. „platformă” înseamnă acea parte a planșeului prevăzută exclusiv pentru pasageri.

2.15. „Culoar” înseamnă spațiul care asigură accesul pasagerilor de la scaun sau de la rândul de scaune spre orice alt scaun sau rând de scaune sau spre orice punct de acces de la și spre orice ușă de serviciu sau scară de comunicare interioară, precum și de la și spre orice zonă destinată pasagerilor în picioare. Acesta nu cuprinde: 2.15.1. spațiul de 300 mm din fața fiecărui scaun, cu excepția situației în care există un scaun orientat spre laterală și amplasat peste arcul roții, caz în care dimensiunea respectivă se poate reduce la 225 mm (a se vedea anexa 4, figura 25); 2.15.2. spațiul de deasupra suprafeței oricărei trepte sau scări (cu excepția cazului în care suprafața treptei se continuă cu cea a unui culoar sau a unei căi de acces); sau 2.15.3. orice spațiu care permite acces la un singur scaun sau rând de scaune sau la o pereche de scaune sau rând de scaune transversale și așezate față în față.

2.16. „Pasaj de acces” înseamnă spațiul care se întinde înspre interiorul vehiculului, de la ușa de serviciu până la cea mai exterioară margine a treptei superioare (marginea culoarului), până la scara de comunicare interioară sau până la semi-scară. Dacă nu există trepte la ușă, spațiul considerat drept punct de acces este cel care se măsoară în conformitate cu punctul 7.7.1 din anexa 3, până la o distanță de 300 mm de la poziția de pornire a feței interioare a dispozitivului de încercare.

2.17. „Habitaclul conducătorului auto” înseamnă spațiul destinat exclusiv conducătorului auto, cu excepția cazurilor de urgență, și care conține scaunul conducătorului auto, volanul, comenzile, instrumentele și alte dispozitive necesare conducerii sau utilizării vehiculului.

2.18. „Masa vehiculului în stare de funcționare” înseamnă masa vehiculului carosat în stare de funcționare, neîncărcat, cu dispozitiv de tractare dacă este vorba despre un vehicul tractor, sau masa șasiului-cabină, în cazul în care producătorul nu prevede o caroserie și/sau dispozitiv de tractare [inclusiv lichidul de răcire, lubrifianții, 90 % din carburant, 100 % din alte lichide, cu excepția apelor uzate, a sculelor, a roții de rezervă și a conducătorului auto (75 kg) și, pentru autobuze și autocare, greutatea însoțitorului (75 kg), dacă vehiculul este prevăzut cu un loc pentru însoțitor].

2.19. „Masa maximă tehnic admisă a vehiculului încărcat (M)” înseamnă masa maximă a vehiculului în funcție de construcția și performanțele acestuia, astfel cum a fost declarată de către producător. Masa maximă tehnic admisă este utilizată pentru stabilirea categoriei vehiculului.

2.20. „Pasager” înseamnă o altă persoană decât conducătorul auto sau un membru al personalului de bord.

2.21. „Pasager cu mobilitate redusă” înseamnă orice persoană care are dificultăți în folosirea transportului în comun, cum sunt persoanele cu handicap (inclusiv persoanele cu handicap senzorial și intelectual și utilizatorii de fotolii rulante), persoanele cu infirmități la nivelul membrelor, persoanele de statură mică, persoanele cu bagaje grele, persoanele în vârstă, femeile gravide, persoanele cu cărucioare de cumpărături și persoanele însoțite de copii (inclusiv cu copii în cărucioare).

2.22. „Utilizator de fotoliu rulant” înseamnă o persoană care folosește un fotoliu rulant din cauza infirmității sau a unui handicap, pentru a se putea deplasa.

2.23. „Membru al personalului de bord” înseamnă o persoană cu rol desemnat de conducător auto de schimb sau de posibil asistent.

2.24. „Compartiment pentru pasageri” înseamnă spațiul destinat folosirii de către pasageri, excluzându-se orice spațiu ocupat de instalații fixe, cum sunt barele, chicinetele, toaletele sau compartimentele pentru bagaje/marfă.

2.25. „Ușă de serviciu acționată electric” înseamnă o ușă de serviciu acționată exclusiv pe bază de energie, alta decât energia musculară, și a cărei deschidere și închidere, dacă nu sunt acționate automat, sunt comandate de la distanță de către conducătorul auto sau de un membru al personalului de bord.

2.26. „Ușă de serviciu automată” înseamnă o ușă de serviciu acționată electric care poate fi deschisă (altfel decât prin comenzi de urgență) numai după ce un pasager o acționează și după ce comenzile sunt activate de conducătorul auto, și care se închide apoi automat la loc.

2.27. „Dispozitiv de blocare a demarajului” înseamnă un dispozitiv automat care împiedică vehiculul să pornească din stare de repaus atunci când o ușă nu este închisă complet.

2.28. „Ușă de serviciu acționată de conducătorul auto” înseamnă o ușă de serviciu care este deschisă și închisă în mod normal de conducătorul auto.

2.29. „Scaun rezervat” înseamnă un scaun care oferă spațiu suplimentar pentru un pasager cu mobilitate redusă, marcat în mod corespunzător.

2.30. „Dispozitiv de îmbarcare” înseamnă un dispozitiv pentru facilitarea accesului unui fotoliu rulant la bordul vehiculelor, cum ar fi lifturi, rampe etc.

2.31. „Sistem de coborâre a vehiculului” înseamnă un sistem care coboară sau ridică total sau parțial corpul vehiculului în raport cu poziția normală de drum.

2.32. „Lift” înseamnă un dispozitiv sau un sistem cu o platformă care poate fi înălțată sau coborâtă pentru a asigura accesul pasagerilor între planșeul unui compartiment pentru pasageri și sol sau bordura trotuarului.

2.33. „Rampă” înseamnă un dispozitiv care asigură o punte între planșeul compartimentului pentru pasageri și sol sau bordura trotuarului. În poziție de utilizare, aceasta include orice suprafață care se deplasează ca urmare a desfășurării rampei sau care poate fi utilizată numai atunci când rampa este desfășurată pentru deplasarea unui fotoliu rulant.

2.34. „Rampă detașabilă” înseamnă o rampă care poate fi detașată de structura vehiculului și care poate fi desfășurată de conducătorul auto sau de un membru al personalului de bord.

2.35. „Scaun demontabil” înseamnă un scaun care poate fi detașat de vehicul cu ușurință.

2.36. „Față” și „spate” înseamnă fața sau spatele vehiculului în raport cu direcția normală de deplasare, iar termenii; „în față”, „cel mai din față”, „în spate” și „cel mai din spate” etc. trebuie interpretați în consecință.

2.37. „Scară de comunicare interioară” înseamnă o scară care permite comunicarea între platformele superioară și inferioară.

2.38. „Habitaclu separat” înseamnă un spațiu în vehicul care poate fi ocupat de pasageri sau de personalul de bord când vehiculul este în funcțiune, separat de orice alt spațiu pentru pasageri sau personal de bord, cu excepția cazului în care un perete despărțitor permite pasagerilor să vadă spațiul pentru pasageri vecin, și care este legat printr-un culoar fără uși.

2.39. „Semi-scară” este o scară care pornește de pe platforma superioară și se termină cu o ușă de urgență.

2.40. „Sistem de iluminat al ușii de serviciu” înseamnă unul sau mai multe dispozitive proiectate pentru iluminarea zonei exterioare din imediata apropiere a ușilor de serviciu și a roților.

2.41. „Sistem de blocare peste noapte” înseamnă un sistem proiectat să ofere posibilitatea de a asigura ușile de serviciu și de urgență ale vehiculului împotriva deschiderii.

2.42. „Sistem de iluminare de urgență” înseamnă un sistem care oferă un minimum de iluminare necesar pentru a permite ocupanților să iasă din vehicul în siguranță, inclusiv ieșirile de urgență.

2.43. „Indicator de siguranță” înseamnă o configurație de elemente vizuale destinate să transmită un mesaj legat de siguranță.

3. CERERE DE OMOLOGARE

3.1. Cererea de omologare pentru:

(a) un tip de vehicul sau;

(b) un tip de unitate tehnică separată; sau

(c) un tip de vehicul echipat cu o caroserie deja omologată ca unitate tehnică separată.

În ceea ce privește caracteristicile de construcție, cererea de omologare trebuie prezentată de către producător sau de către reprezentantul său acreditat în mod corespunzător.

3.2. În cazul unei solicitări de omologare pentru un vehicul construit prin asamblarea șasiului cu o caroserie omologată de tip, termenul de producător se referă la asamblor.

3.3. În prima parte a anexei 1 este prezentat un model de document informativ privind caracteristicile de construcție.

3.3.1. Apendicele 1: pentru un tip de vehicul;

3.3.2. Apendicele 2: pentru un tip de caroserie;

3.3.3. Apendicele 3: pentru un tip de vehicul echipat cu o caroserie deja omologată ca unitate tehnică separată.

3.4. Un vehicul sau o caroserie reprezentative pentru tipul ce urmează a fi omologat trebuie prezentate serviciului tehnic responsabil de desfășurarea încercărilor în vederea omologării de tip.

4. OMOLOGAREA

4.1. În cazul în care vehiculul sau caroseria prezentat(ă) spre omologare în conformitate cu prezentul regulament îndeplinește cerințele de la punctul 5 de mai jos, omologarea respectivului tip de vehicul sau caroserie trebuie acordată.

4.2. Fiecărui vehicul omologat de tip i se atribuie un număr de omologare. Primele două cifre (în prezent 06, corespunzând seriei 06 de amendamente) indică seria de amendamente care include cele mai recente amendamente tehnice majore aduse regulamentului în momentul emiterii omologării. Aceeași parte contractantă nu poate atribui acest număr unui alt tip de vehicul sau de caroserie în sensul punctului 2.2 de mai sus.

4.3. Omologarea sau extinderea omologării pentru un tip de vehicul sau caroserie în conformitate cu prezentul regulament se comunică părților contractante la acordul care pune în aplicare prezentul regulament prin intermediul unei fișe elaborate după modelul din anexa 1 partea 2 la prezentul regulament.

4.4. Fiecare vehicul sau caroserie care este în conformitate cu un tip de vehicul sau de caroserie omologat(ă) în temeiul prezentului regulament trebuie să aibă aplicată într-un loc vizibil și ușor accesibil, menționat pe certificatul de omologare, o marcă de omologare internațională, compusă din:

4.4.1. un cerc în interiorul căruia se află litera „E”, urmată de numărul de identificare al țării care a acordat omologarea (3);

4.4.2. numărul prezentului regulament, urmat de litera „R”, o liniuță și numărul de omologare, în dreapta cercului menționat la punctul 4.4.1 de mai sus; precum și

4.4.3. un simbol suplimentar, care este compus din cifrele romane ale clasei (claselor) în care vehiculul sau caroseria a fost omologat(ă). O caroserie omologată separat trebuie să aibă în plus inscripționată litera „S”.

4.5. În cazul în care vehiculul corespunde unui tip de vehicul omologat în temeiul unuia sau mai multor regulamente anexate la acord, în țara care a acordat omologarea în temeiul prezentului regulament, simbolul prevăzut la punctul 4.4.1 nu trebuie repetat; în acest caz, regulamentul, numerele de omologare și simbolurile adiționale ale tuturor regulamentelor în temeiul cărora se acordă omologarea în țara care acordă omologări în temeiul prezentului regulament trebuie dispuse în coloane verticale, situate la dreapta simbolului prevăzut la punctul 4.4.1 de mai sus.

4.6. Marca de omologare trebuie să fie clar lizibilă și să nu se poată șterge.

4.7. Marca de omologare trebuie amplasată în apropiere de sau pe plăcuța de identificare aplicată de producător pe vehicul sau pe caroserie.

4.8. În anexa 2 la prezentul regulament se prezintă exemple de mărci de omologare.

5. CERINȚE

5.1. Toate vehiculele trebuie să respecte dispozițiile anexei 3 la prezentul regulament. Caroseriile omologate separat trebuie să respecte dispozițiile anexei 10. Omologarea unui vehicul care are o caroserie omologată în conformitate cu anexa 10 se efectuează în conformitate cu anexa respectivă.

5.2. Vehiculele din clasa I trebuie să fie accesibile persoanelor cu mobilitate redusă, inclusiv cel puțin unui utilizator de fotoliu rulant și unui landou sau unui cărucior pentru copii nepliat, în conformitate cu dispozițiile tehnice stabilite în anexa 8. În cazul vehiculelor rigide din clasa I, spațiul destinat unui fotoliu rulant poate fi combinat cu spațiul destinat unui cărucior pentru copii pliabil sau unui cărucior pentru copii. În acest caz, spațiul trebuie să fie semnalat cu ajutorul unor indicatoare amplasate pe sau în apropierea spațiului respectiv și având următorul text sau următoarea pictogramă echivalent(ă):

„Vă rugăm să eliberați acest spațiu în favoarea unui utilizator de fotoliu rulant”.

5.3. Părțile contractante sunt libere să aleagă soluția cea mai adecvată pentru a îmbunătăți accesul în vehiculele din alte clase decât clasa I. Cu toate acestea, în cazul în care vehiculele din alte clase decât clasa I sunt echipate cu dispozitive pentru persoanele cu mobilitate redusă și/sau pentru utilizatorii de fotolii rulante, acestea trebuie să respecte cerințele relevante din anexa 8.

5.4. Niciuna dintre dispozițiile prezentului regulament nu împiedică autoritățile naționale ale unei părți contractante să menționeze că anumite tipuri de operațiuni sunt rezervate vehiculelor care sunt echipate pentru transportul pasagerilor cu mobilitate redusă, în conformitate cu anexa 8.

5.5. Dacă nu se specifică altfel, toate măsurătorile se fac atunci când vehiculul este la masa sa proprie în stare de funcționare și stă pe o platformă netedă și orizontală și în condiții normale de drum. Dacă se montează un sistem de coborâre a vehiculului, acesta trebuie fixat astfel încât vehiculul să fie la înălțimea normală de ținută de drum. În cazul omologării unei caroserii ca unitate tehnică separată, poziția caroseriei față de suprafața plană orizontală trebuie specificată de către producător.

5.6. În situațiile în care prezentul regulament dispune ca o suprafață a vehiculului să fie orizontală sau să aibă o anumită înclinație atunci când vehiculul se află la masa sa proprie în stare de funcționare, în cazul unui vehicul cu suspensie mecanică, suprafața poate să nu fie orizontală sau să aibă o înclinație mai mare atunci când vehiculul se află la masa sa proprie în stare de funcționare, cu condiția ca respectiva cerință să fie îndeplinită atunci când vehiculul se află în starea de încărcare declarată de producător. Dacă se montează un sistem de coborâre a vehiculului, acest sistem nu trebuie să fie în funcțiune.

6. MODIFICAREA ȘI PRELUNGIREA OMOLOGĂRII PENTRU UN TIP DE VEHICUL SAU DE CAROSERIE

6.1. Orice modificare a tipului de vehicul sau de caroserie se comunică autorității responsabile cu omologarea de tip care a omologat tipul de vehicul. În acest caz, respectiva autoritate poate:

6.1.1. fie să considere că este improbabil ca modificările aduse să aibă un efect negativ semnificativ și că, în orice caz, vehiculul sau caroseria rămân conforme cu cerințele stabilite; fie

6.1.2. să solicite un alt raport de probă din partea serviciului tehnic responsabil cu efectuarea încercărilor.

6.2. Confirmarea sau refuzul omologării, cu specificarea modificărilor, trebuie transmisă prin procedeul menționat la punctul 4.3 din prezentul regulament părților contractante la acord care pun în aplicare prezentul regulament.

6.3. Autoritatea responsabilă cu omologarea de tip care emite extinderea omologării atribuie un număr de serie pentru o astfel de extindere și informează ulterior celelalte părți la Acordul din 1958 care pun în aplicare prezentul regulament prin intermediul unei fișe de comunicare elaborate după modelul prezentat în anexa 1 partea 2 la prezentul regulament.

7. CONFORMITATEA PRODUCȚIEI

Procedurile de conformitate a producției trebuie să fie conforme cu procedurile stabilite în apendicele 2 la acord (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), cu respectarea următoarelor cerințe:

7.1. Vehiculele și caroseriile omologate prin aplicarea prezentului regulament trebuie construite astfel încât să fie conforme cu tipul omologat și să îndeplinească cerințele specificate la punctul 5 de mai sus.

7.2. Autoritatea responsabilă cu omologarea de tip care a acordat omologarea de tip poate să verifice în orice moment metodele de control al conformității aplicabile în cazul fiecărei unități de producție. Frecvența normală a acestor verificări trebuie să fie o dată la doi ani.

8. SANCȚIUNI ÎN CAZ DE NECONFORMITATE A PRODUCȚIEI

8.1. Omologarea acordată pentru un tip de vehicul sau de caroserie în temeiul prezentului regulament poate fi retrasă în cazul în care cerințele specificate la punctul 5 de mai sus nu sunt respectate.

8.2. În cazul în care o parte contractantă la acord care pune în aplicare prezentul regulament retrage o aprobare acordată anterior, partea respectivă anunță de îndată celelalte părți contractante care pun în aplicare prezentul regulament prin intermediul unei fișe de comunicare elaborate după modelul din anexa 1 partea 2 la prezentul regulament.

9. ÎNCETAREA DEFINITIVĂ A PRODUCȚIEI

În cazul în care deținătorul omologării încetează definitiv producția unui tip de vehicul sau de caroserie care face obiectul prezentului regulament, acesta trebuie să informeze autoritatea care a acordat omologarea. La primirea notificării în cauză, autoritatea respectivă informează în acest sens celelalte părți contractante la Acordul din 1958 care pun în aplicare prezentul regulament, prin intermediul unei fișe de comunicare elaborate după modelul din anexa 1 partea 2 la prezentul regulament.

10. DISPOZIȚII TRANZITORII

10.1. Începând cu data oficială a intrării în vigoare a seriei 04 de amendamente, nicio parte contractantă care pune în aplicare prezentul regulament nu trebuie să refuze acordarea omologării în temeiul prezentului regulament, astfel cum a fost modificat prin seria 04 de amendamente.

10.2. După 24 de luni de la data intrării în vigoare a seriei 04 de amendamente, părțile contractante care pun în aplicare prezentul regulament acordă omologări numai cu condiția ca tipul de vehicul care urmează să fie omologat să îndeplinească cerințele prezentului regulament, astfel cum a fost modificat prin seria 04 de amendamente.

10.3. După 36 de luni de la data intrării în vigoare a seriei 04 de amendamente la prezentul regulament, părțile contractante care pun în aplicare prezentul regulament pot refuza să acorde omologări naționale/regionale și prima înmatriculare națională (prima punere în circulație) unui vehicul care nu îndeplinește cerințele din seria 04 de amendamente la prezentul regulament.

10.4. Părțile contractante care pun în aplicare prezentul regulament nu refuză acordarea de extinderi ale omologărilor în temeiul seriei 03 de amendamente la prezentul regulament pentru vehiculele care nu sunt afectate de seria 04 de amendamente.

10.5. În pofida dispozițiilor de la punctele 10.2 și 10.3 de mai sus, omologările de vehicule acordate în temeiul seriei 03 de amendamente la regulament, care nu sunt vizate de seria 04 de amendamente, își păstrează valabilitatea, iar părțile contractante care pun în aplicare prezentul regulament continuă să le accepte.

10.6. Începând cu data oficială a intrării în vigoare a seriei 05 de amendamente, nicio parte contractantă care pune în aplicare prezentul regulament nu trebuie să refuze acordarea omologării în temeiul prezentului regulament, astfel cum a fost modificat prin seria 05 de amendamente.

10.7. După 24 de luni de la data intrării în vigoare a seriei 05 de amendamente, părțile contractante care aplică prezentul regulament acordă omologări numai cu condiția ca tipul de vehicul care urmează să fie omologat să îndeplinească cerințele prezentului regulament, astfel cum a fost modificat prin seria 05 de amendamente.

10.8. După 36 de luni de la data intrării în vigoare a seriei 05 de amendamente, părțile contractante care pun în aplicare prezentul regulament pot refuza să acorde omologări naționale/regionale și prima înmatriculare națională (prima punere în circulație) unui vehicul care nu îndeplinește cerințele din seria 05 de amendamente la prezentul regulament.

10.9. În pofida punctelor 10.7 și 10.8, părțile contractante care aplică prezentul regulament trebuie să accepte în continuare omologările de tip acordate seriei precedente de amendamente, care nu sunt afectate de seria 05 de amendamente.

10.10. Părțile contractante care aplică prezentul regulament nu trebuie să refuze acordarea unor extinderi ale omologării pentru vehiculele care nu sunt afectate de seria 05 de amendamente.

10.11. După 48 de luni de la data intrării în vigoare a seriei 06 de amendamente, părțile contractante care pun în aplicare prezentul regulament acordă omologări de tip numai cu condiția ca tipul de vehicul care urmează să fie omologat să îndeplinească cerințele prezentului regulament, astfel cum a fost modificat prin seria 06 de amendamente.

10.12. Părțile contractante care pun în aplicare prezentul regulament nu refuză acordarea de extinderi ale omologărilor de tip pentru tipurile existente care au fost acordate în conformitate cu seria 05 de amendamente la prezentul regulament.

10.13. După 60 de luni de la data intrării în vigoare a seriei 06 de amendamente la prezentul regulament, părțile contractante care pun în aplicare prezentul regulament nu sunt obligate să accepte, în scopul unei omologări de tip naționale sau regionale, un vehicul omologat de tip în temeiul seriei 05 de amendamente la prezentul regulament.

11. NUMELE ȘI ADRESELE SERVICIILOR TEHNICE RESPONSABILE CU EFECTUAREA ÎNCERCĂRILOR DE OMOLOGARE ȘI ALE AUTORITĂȚILOR RESPONSABILE CU OMOLOGAREA DE TIP

Părțile contractante la acord care pun în aplicare prezentul regulament comunică Secretariatului Organizației Națiunilor Unite numele și adresele serviciilor tehnice responsabile cu efectuarea încercărilor de omologare și ale autorităților responsabile cu omologarea de tip care acordă omologarea și cărora trebuie să le fie trimise fișele care certifică acordarea, prelungirea, refuzul sau retragerea omologării, emise în alte țări.

12. REZERVAT

(1) În conformitate cu Rezoluția consolidată privind construcția vehiculelor (R.E.3), document ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3, punctul 2 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

(2) Utilizarea acestor vehicule poate fi reglementată de către administrațiile naționale.

(3) Numerele distinctive ale părților contractante la acordul din 1958 sunt prezentate în anexa 3 la Rezoluția consolidată privind construcția vehiculelor (Consolidated Resolution on the Construction of Vehicles–R.E.3), documentul ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3, anexa 3 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

ANEXA 1 PARTEA 1 Apendicele 1 Documentația de omologare – Modele de documente informative MODEL DE DOCUMENT INFORMATIV în conformitate cu Regulamentul nr. 107 privind omologarea de tip pentru vehiculele din categoriile M2 sau M3 în ceea ce privește caracteristicile generale de construcție ale acestora Următoarele informații trebuie furnizate, după caz, în trei exemplare și trebuie să fie însoțite de o listă a elementelor incluse. Schițele trebuie prezentate la scara corespunzătoare și trebuie să fie suficient de detaliate, în format A4 sau într-un dosar de format A4. Fotografiile, dacă există, trebuie să fie suficient de detaliate. În cazul în care sistemele, componentele sau unitățile tehnice separate sunt dotate cu comenzi electronice, trebuie să se furnizeze informații adecvate privind performanțele acestora. 1. GENERALITĂȚI 1.1. Marca (denumirea comercială a producătorului): … 1.2. Tip: … 1.2.1. Șasiu: … 1.2.2. Caroserie/vehicul complet: … 1.3. Mijloace de identificare a tipului, dacă este marcat pe vehicul (b): … 1.3.1. Șasiu: … 1.3.2. Caroserie/vehicul complet: … 1.3.3. Amplasarea acestui marcaj de identificare … 1.3.3.1. Șasiu: … 1.3.3.2. Caroserie/vehicul complet: … 1.4. Categoria de vehicul (c): … 1.5. Numele și adresa producătorului: … 1.6. Adresa (adresele) fabricii (fabricilor) de asamblare: … 2. CARACTERISTICI GENERALE DE CONSTRUCȚIE ALE VEHICULULUI 2.1. Fotografii și/sau schițe ale unui vehicul reprezentativ: … 2.2. Schița dimensională de ansamblu a vehiculului: … 2.3. Numărul de axe și de roți: … 2.3.1. Numărul și amplasarea axelor cu roți duble: … 2.3.2. Numărul și amplasarea axelor directoare: … 2.4. Șasiul (dacă există) (schiță de ansamblu): … 2.5. Materialul utilizat pentru lonjeroane (d): … 2.6. Amplasarea și dispunerea motorului: … 2.7. Cabina de conducere (avansată sau normală) (z): … 2.8. Poziția volanului: 2.8.1. Vehiculul este echipat pentru a fi condus în trafic pe partea dreaptă/stângă (1) a drumului. 2.9. Se specifică dacă vehiculul este conceput pentru a tracta remorci și dacă remorca este de tip semiremorcă sau remorcă cu axă centrală. … 3. MASE ȘI DIMENSIUNI (e) (ÎN kg ȘI mm) (A SE VEDEA SCHIȚA, DACĂ ESTE CAZUL) 3.1. Ampatamentul (ampatamentele) (la încărcătură maximă) (f): … 3.2. Gama de dimensiuni a vehiculului (per ansamblu) … 3.2.1. Pentru șasiu cu caroserie: 3.2.1.1. Lungime (j): … 3.2.1.2. Lățime (k): … 3.2.1.3. Înălțimea (în stare de funcționare) (l) (pentru suspensie reglabilă pe înălțime, se indică poziția normală de funcționare): … 3.2.1.4. Consolă față (m): … 3.2.1.5. Consolă spate (n): … 3.3. Poziția centrului de greutate al vehiculului la masa maximă tehnic admisă în direcțiile longitudinală, transversală și verticală: 3.4. Masa vehiculului cu caroserie și, în cazul unui vehicul de remorcare dintr-o altă categorie decât M1, cu dispozitiv de cuplare, dacă acesta s-a montat de către producător, în stare de funcționare, sau masa șasiului sau a șasiului cu cabină, fără caroserie și/sau dispozitiv de cuplare, dacă producătorul nu a montat caroseria și/sau dispozitivul de cuplare (inclusiv lichide, unelte, roată de rezervă și conducător auto și, pentru autobuze sau autocare, un membru al personalului de bord, dacă vehiculul este prevăzut cu un scaun pentru acesta) (o) (masă maximă și masă minimă pentru fiecare variantă): … 3.4.1. Distribuția acestei mase pe axe și, în cazul unei semiremorci sau al unei remorci cu axă centrală, sarcina pe punctul de cuplare (masă maximă și masă minimă pentru fiecare variantă): … 3.5. Masa maximă tehnic admisă a vehiculului încărcat, declarată de către producător (y) (masă maximă și masă minimă pentru fiecare variantă): … 3.5.1. Distribuția acestei mase pe axe (masă maximă și masă minimă pentru fiecare variantă): … 3.6. Sarcina/masa maximă tehnic admisă a vehiculului pe fiecare axă: … 3.7. Masa maximă tehnic admisă la punctul de cuplare: … 3.7.1. A autovehiculului: … 4. CAROSERIE 4.1. Tip de caroserie: Simplă/etajată/articulată/cu planșeu jos (1) 4.2. Materiale utilizate și metode de construcție: … 5. DISPOZIȚII SPECIALE PENTRU VEHICULELE UTILIZATE PENTRU TRANSPORTUL DE PASAGERI CARE SUNT DOTATE CU MAI MULT DE OPT SCAUNE, FĂRĂ A LUA ÎN CALCUL SCAUNUL CONDUCĂTORULUI AUTO 5.1. Clasa vehiculului (clasa I, clasa II, clasa III, clasa A, clasa B): 5.2. Spațiu pentru pasageri (m2): … 5.2.1. Total (So): … 5.2.2. Platforma superioară (Soa) (1): … 5.2.3. Platforma inferioară (Sob) (1): … 5.2.4. Pentru transportul pasagerilor în picioare (S1): … 5.3. Număr de pasageri (pe scaune și în picioare): … 5.3.1. Total (N) (2) (3): … 5.3.2. Platforma superioară (Na) (1) (2) (3): … 5.3.3. Platforma inferioară (Na) (1) (2) (3): … 5.4. Număr de pasageri (pe scaune) (2): … 5.4.1. Total (A) (2) (3): … 5.4.2. Platforma superioară (Aa) (1) (2) (3): … 5.4.3. Platforma inferioară (Ab) (1) (2) (3): … 5.5. Scaun pentru echipaj: da/nu (1) 5.6. Numărul de uși de serviciu: … 5.7. Numărul de ieșiri de urgență (uși, geamuri, trape de evacuare, scară de comunicare interioară și semi-scară): … 5.7.1. Total: … 5.7.2. Platforma superioară (1): … 5.7.3. Platforma inferioară (1): … 5.8. Volumul compartimentelor pentru bagaje (m3): … 5.9. Spațiu rezervat pentru transportul bagajelor pe acoperiș (m2): … 5.10. Dispozitive tehnice care facilitează accesul la vehicule (de exemplu rampă, platformă elevatoare, sistem de coborâre a vehiculului), dacă sunt montate: … 6. DISPOZIȚII SPECIALE PENTRU TROLEIBUZE 6.1. Condiții de mediu speciale pentru exploatarea în condiții de siguranță: 6.1.1. Temperatura … 6.1.2. Nivel de umiditate externă … 6.1.3. Presiune atmosferică … 6.1.4. Altitudine … 6.2. Vehicul 6.2.1. Dimensiuni cu prăjinile de troleu blocate … 6.2.2. Alimentare … 6.2.3. Tensiunea nominală a liniei electrice aeriene (V) … 6.2.4. Curent de conducție nominal al vehiculului (A), inclusiv cutiile de viteze auxiliare, HVAC … 6.2.5. Performanța … 6.2.6. Viteza maximă (km/h: exploatare normală/exploatare autonomă) … 6.2.7. Înclinare maximă (în %: exploatare normală/exploatare autonomă) … 6.2.8. Descrierea principalelor circuite electrice … 6.2.9. Diagrame ale circuitelor … 6.2.10. Măsuri de protecție (diagrame și desene de ansamblu) … 6.2.11. Monitorizarea izolării (dacă există) … 6.2.12. Marca și tipul dispozitivului de monitorizare … 6.2.13. Principiul monitorizării, descriere … 6.2.14. Descrierea nivelurilor de izolare a componentelor … 6.3. Motor electric 6.3.1. Marca și tipul motorului electric … 6.3.2. Tip (motor de troliu, motor cu excitație) … 6.3.3. Putere orară/continuă maximă (kW) … 6.3.4. Tensiune nominală (V) … 6.3.5. Curent nominal (A) … 6.3.6. Frecvență nominală (Hz) … 6.3.7. Amplasarea în vehicul … 6.4. Electronică de putere 6.4.1. Marca și tipul invertorului de tracțiune … 6.4.2. Putere continuă maximă … 6.4.3. Sistem de răcire … 6.4.4. Marca și tipul încărcătorului de baterie de 24 V … 6.4.5. Puterea continuă maximă … 6.4.6. Sistem de răcire … 6.4.7. Marca și tipul alimentării cu curent alternativ trifazic … 6.4.8. Putere continuă maximă … 6.4.9. Sistem de răcire … 6.5. Alimentarea cu tensiune pentru exploatare autonomă: 6.5.1. Sistem de stocare … 6.5.2. Baterie/supracondensatori … 6.5.3. Marca și tipul sistemului de stocare … 6.5.4. Greutate (kg) … 6.5.5. Capacitate (Ah) … 6.5.6. Amplasarea în vehicul … 6.5.7. Marca și tipul unității de comandă … 6.5.8. Marca și tipul încărcătorului … 6.5.9. Tensiune nominală (V)/tensiune minimă (V), tensiune de sfârșit de încărcare (V) … 6.5.10. Curent nominal (A)/curent maxim de descărcare (A), curent maxim de încărcare (A) … 6.5.11. Diagrama exploatării, controlului și a măsurilor de siguranță … 6.5.12. Caracteristici ale perioadelor de încărcare … 6.5.13. Unitate motor/generator … 6.5.14. Putere orară/continuă (kW) … 6.5.15. Marca și tipul unității sau al motorului și generatorului … 6.5.16. Combustibili și sistem de combustibili … 6.5.17. Amplasarea în vehicul … 6.6. Captator de curent 6.6.1. Marca și tipul captatorului de curent … 6.6.2. Exploatarea captatorului de curent (b) Dacă mijloacele de identificare de tip conțin caractere nerelevante pentru descrierea vehiculului, a componentelor sau a tipurilor separate de unități tehnice vizate de prezentul document informativ, acestea trebuie reprezentate în documentație prin simbolul „?” (de exemplu, ABC??123??). (c) Astfel cum este definit în Rezoluția consolidată privind construcția vehiculelor (R.E.3), documentul ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3. (d) Dacă este posibil, denumirea conform normelor euro. În caz contrar, trebuie să se menționeze: (i) descrierea materialului; (ii) limita de curgere; (iii) rezistența la rupere; (iv) elongația (în procente); (v) duritatea Brinell. (e) În cazul unui model cu o cabină normală și în cazul unui alt model cu cabină cu cușetă, trebuie declarate ambele seturi de mase și dimensiuni. (f) Standardul ISO 612-1978, termenul nr. 6.4. (j) Anexa 11, punctul 2.2.1. (k) Anexa 11, punctul 2.2.2. (l) Anexa 11, punctul 2.2.3. (m) Standardul ISO 612-1978, termenul nr. 6.6. (n) Standardul ISO 612-1978, termenul nr. 6.7. (o) Masa conducătorului auto și, dacă este cazul, masa membrului echipajului este aproximată la 75 kg (divizată în 68 kg masa ocupantului și 7 kg masa bagajului, în conformitate cu standardul ISO 2416-1992), rezervorul de carburant este umplut la 90 % din capacitate, iar celelalte sisteme care conțin lichide (cu excepția celor pentru apă) sunt umplute la 100 % din capacitatea declarată de producător. (y) Pentru remorci sau semiremorci, care exercită o sarcină verticală considerabilă asupra dispozitivului de cuplare sau asupra șeii de cuplare, această sarcină, împărțită la accelerația gravitațională standard, este inclusă în masa maximă tehnic admisă. (z) „Comandă avansată” înseamnă o configurație în care mai mult de jumătate din lungimea motorului este situată în spatele punctului cel mai avansat al bazei parbrizului, iar butucul volanului este situat în prima pătrime din lungimea vehiculului. Apendicele 2 MODEL DE DOCUMENT INFORMATIV în conformitate cu Regulamentul nr. 107 privind omologarea de tip pentru vehiculele din categoriile M2 sau M3 în ceea ce privește caracteristicile generale de construcție ale acestora Următoarele informații trebuie furnizate, după caz, în trei exemplare și trebuie să fie însoțite de o listă a elementelor incluse. Schițele trebuie prezentate la scara corespunzătoare și trebuie să fie suficient de detaliate, în format A4 sau într-un dosar de format A4. Fotografiile, dacă există, trebuie să fie suficient de detaliate. În cazul în care sistemele, componentele sau unitățile tehnice separate sunt dotate cu comenzi electronice, trebuie să se furnizeze informații adecvate privind performanțele acestora. 1. GENERALITĂȚI 1.1. Marca (denumirea comercială a producătorului): … 1.2. Tip: … 1.3. Mijloace de identificare a tipului, dacă este marcat pe vehicul (b): … 1.3.1. Caroserie/vehicul complet: … 1.3.2. Amplasarea acestui marcaj de identificare: … 1.3.3. Caroserie/vehicul complet: … 1.4. Pentru componentele și unitățile tehnice separate, amplasarea și metoda de atașare a mărcii de omologare de tip: … 1.5. Adresa (adresele) fabricii (fabricilor) de asamblare: … 2. CARACTERISTICI GENERALE DE CONSTRUCȚIE ALE VEHICULULUI 2.1. Fotografii și/sau schițe ale unui vehicul reprezentativ: … 2.2. Schiță dimensională de ansamblu a vehiculului: … 2.3. Numărul de axe și de roți: … 2.4. Șasiul (dacă există) (schiță de ansamblu): … 2.5. Materialul utilizat pentru lonjeroane (d): … 2.6. Amplasarea și dispunerea motorului: … 2.7. Cabina de conducere (avansată sau normală) (z): … 2.8. Poziția volanului: … 3. MASE ȘI DIMENSIUNI (e) (ÎN kg ȘI mm) (A SE VEDEA SCHIȚA, DACĂ ESTE CAZUL) 3.1. Ampatamentul (ampatamentele) (la încărcătură maximă) (f): … 3.2. Gama de dimensiuni a vehiculului (per ansamblu) … 3.2.1. Pentru caroserii omologate fără șasiuri: … 3.2.1.1. Lungime (j): … 3.2.1.2. Lățime (k): … 3.2.1.3. Înălțimea (în stare de funcționare ) (l) (pentru suspensii reglabile pe înălțime, se indică poziția normală de funcționare): … 4. CAROSERIE 4.1. Tip de caroserie: Simplă/etajată/articulată/cu planșeu jos (4) 4.2. Materiale utilizate și metode de construcție: … 5. DISPOZIȚII SPECIALE APLICABILE VEHICULELOR UTILIZATE PENTRU TRANSPORTUL DE PASAGERI, DOTATE CU MAI MULT DE OPT LOCURI PE SCAUNE ÎN AFARĂ DE SCAUNUL CONDUCĂTORULUI AUTO 5.1. Clasa vehiculului (clasa I, clasa II, clasa III, clasa A, clasa B): 5.1.1. Tipuri de șasiu pe care se poate monta caroseria omologată de tip [producător(i) și tipuri de vehicul(e)]: … 5.2. Spațiu pentru pasageri (m2): … 5.2.1. Total (So): … 5.2.1.1. Platforma superioară (Soa) (4): … 5.2.1.2. Platforma inferioară (Sob) (4): … 5.2.2. Pentru transportul pasagerilor în picioare (S1): … 5.3. Număr de pasageri (pe scaune și în picioare): … 5.3.1. Total (N) (5) (6): … 5.3.2. Platforma superioară (Na) (4) (5) (6): … 5.3.3. Platforma inferioară (Na) (4) (5) (6): … 5.4. Numărul de scaune pentru pasageri (5): … 5.4.1. Total (A) (5) (6): … 5.4.2. Platforma superioară (Aa) (4) (5) (6): … 5.4.3. Platforma inferioară (Ab (4) (5) (6): … 5.5. Numărul de uși de serviciu: … 5.6. Numărul de ieșiri de urgență (uși, geamuri, trape de evacuare, scară de comunicare interioară și semi-scară): … 5.6.1. Total: … 5.6.2. Platforma superioară (4): … 5.6.3. Platforma inferioară (4): … 5.7. Volumul compartimentelor pentru bagaje (m3): … 5.8. Spațiu rezervat pentru transportul bagajelor pe acoperiș (m2): … 5.9. Dispozitive tehnice care facilitează accesul la vehicule (de exemplu rampă, platformă elevatoare, sistem de coborâre a vehiculului), dacă sunt montate: … 5.10. Puncte din prezentul regulament care trebuie îndeplinite și demonstrate pentru această unitate tehnică separată: … 6. DISPOZIȚII SPECIALE PENTRU TROLEIBUZE 6.1. Condiții de mediu speciale pentru exploatarea în condiții de siguranță: 6.1.1. Temperatura … 6.1.2. Nivel de umiditate externă … 6.1.3. Presiune atmosferică … 6.1.4. Altitudine … 6.2. Vehicul 6.2.1. Dimensiuni cu prăjini de troleu blocate … 6.2.2. Alimentare … 6.2.3. Tensiunea nominală a liniei electrice aeriene (V) … 6.2.4. Curent de conducție nominal al vehiculului (A), inclusiv cutiile de viteze auxiliare, HVAC … 6.2.5. Performanța … 6.2.6. Viteza maximă (km/h: exploatare normală/exploatare autonomă) … 6.2.7. Înclinare maximă (în %: exploatare normală/exploatare autonomă) … 6.2.8. Descrierea principalelor circuite electrice … 6.2.9. Diagrame ale circuitelor … 6.2.10. Măsuri de protecție (diagrame și desene de ansamblu) … 6.2.11. Monitorizarea izolării (dacă există) … 6.2.12. Marca și tipul dispozitivului de monitorizare … 6.2.13. Principiul monitorizării, descriere … 6.2.14. Descrierea nivelurilor de izolare a componentelor … 6.3. Motor electric 6.3.1. Marca și tipul motorului electric … 6.3.2. Tip (motor de troliu, motor cu excitație) … 6.3.3. Putere orară/continuă maximă (kW) … 6.3.4. Tensiune nominală (V) … 6.3.5. Curent nominal (A) … 6.3.6. Frecvență nominală (Hz) … 6.3.7. Amplasarea în vehicul … 6.4. Electronică de putere 6.4.1. Marca și tipul invertorului de tracțiune … 6.4.2. Putere continuă maximă … 6.4.3. Sistem de răcire … 6.4.4. Marca și tipul încărcătorului de baterie de 24 V … 6.4.5. Puterea continuă maximă … 6.4.6. Sistem de răcire … 6.4.7. Marca și tipul alimentării cu curent alternativ trifazic … 6.4.8. Putere continuă maximă … 6.4.9. Sistem de răcire … 6.5. Alimentarea cu tensiune pentru exploatare autonomă: 6.5.1. Sistem de stocare … 6.5.2. Baterie/supracondensatori … 6.5.3. Marca și tipul sistemului de stocare … 6.5.4. Greutate (kg) … 6.5.5. Capacitate (Ah) … 6.5.6. Amplasarea în vehicul … 6.5.7. Marca și tipul unității de comandă … 6.5.8. Marca și tipul încărcătorului … 6.5.9. Tensiune nominală (V)/tensiune minimă (V), tensiune de sfârșit de încărcare (V) … 6.5.10. Curent nominal (A)/curent maxim de descărcare (A), curent maxim de încărcare (A) … 6.5.11. Diagrama exploatării, controlului și a măsurilor de siguranță … 6.5.12. Caracteristici ale perioadelor de încărcare … 6.5.13. Grup motor-generator … 6.5.14. Putere orară/continuă (kW) … 6.5.15. Marca și tipul grupului sau al motorului și generatorului … 6.5.16. Combustibili și sistem de combustibili … 6.5.17. Amplasarea în vehicul … 6.6. Captator de curent 6.6.1. Marca și tipul captatorului de curent … 6.6.2. Exploatarea captatorului de curent Note explicative: A se vedea apendicele 1. Apendicele 3 MODEL DE DOCUMENT INFORMATIV În conformitate cu Regulamentul nr. 107 privind omologarea de tip a unui vehicul din categoriile M2 sau M3 a cărui caroserie a primit deja omologarea de tip ca unitate tehnică separată, în ceea ce privește caracteristicile sale generale de construcție Următoarele informații trebuie furnizate, după caz, în trei exemplare și ele trebuie să fie însoțite de o listă a elementelor incluse. Schițele trebuie prezentate la scara corespunzătoare și trebuie să fie suficient de detaliate, în format A4 sau într-un dosar de format A4. Fotografiile, dacă există, trebuie să fie suficient de detaliate. În cazul în care sistemele, componentele sau unitățile tehnice separate sunt dotate cu comenzi electronice, trebuie să se furnizeze informații adecvate privind performanțele acestora. 1. GENERALITĂȚI 1.1. Marca (denumirea comercială a producătorului): … 1.2. Tip: … 1.2.1. Șasiu: … 1.2.2. Caroserie/vehicul complet: … 1.3. Mijloace de identificare a tipului, dacă este marcat pe vehicul (b): … 1.3.1. Șasiu: … 1.3.2. Caroserie/vehicul complet: … 1.3.3. Dispunerea marcajului de identificare: … 1.3.3.1. Șasiu: … 1.3.3.2. Caroserie/vehicul complet: … 1.4. Categoria de vehicul (c): … 1.5. Numele și adresa producătorului: … 1.6. Adresa (adresele) fabricii (fabricilor) de asamblare: … 2. CARACTERISTICI GENERALE DE CONSTRUCȚIE ALE VEHICULULUI 2.1. Fotografii și/sau schițe ale unui vehicul reprezentativ: … 2.2. Schița dimensională de ansamblu a vehiculului: … 2.3. Numărul de axe și de roți: … 2.3.1. Numărul și amplasarea axelor cu roți duble: … 2.4. Șasiul (dacă există) (schiță de ansamblu): … 2.5. Materialul utilizat pentru lonjeroane (d): … 2.6. Amplasarea și dispunerea motorului: … 2.7. Poziția volanului: 2.7.1. Vehiculul este echipat pentru a fi condus în trafic pe partea dreaptă/stângă (7) a drumului. 3. MASE ȘI DIMENSIUNI (e) (ÎN kg ȘI mm) (A SE VEDEA SCHIȚA, DACĂ ESTE CAZUL) 3.1. Ampatamentul (ampatamentele) (la încărcătură maximă) (f): … 3.2. Gama dimensiunilor autovehiculului (per ansamblu): … 3.2.1. Pentru șasiu cu caroserie: 3.2.1.1. Lungime (j): … 3.2.1.2. Lățime (k): … 3.2.1.2.1. Lățime maximă: … 3.2.1.3. Înălțimea (în stare de funcționare) (l) (pentru suspensii reglabile pe înălțime, se indică poziția normală de funcționare): … 3.3. Masa vehiculului cu caroserie și, în cazul unui vehicul de tractare dintr-o altă categorie decât M1, cu dispozitiv de cuplare, dacă acesta s-a montat de către producător, în stare de funcționare, sau masa șasiului sau a șasiului cu cabină, fără caroserie și/sau dispozitiv de cuplare, dacă producătorul nu a montat caroseria și/sau dispozitivul de cuplare (inclusiv lichide, unelte, roată de rezervă și conducător auto și, pentru autobuze sau autocare, un membru al personalului de bord, dacă vehiculul este prevăzut cu un scaun pentru acesta): (o) (masă maximă și masă minimă pentru fiecare variantă): … 3.3.1. Distribuția acestei mase pe axe și, în cazul unei semiremorci sau al unei remorci cu axă centrală, sarcina pe punctul de cuplare (masă maximă și masă minimă pentru fiecare variantă): … 3.4. Masa maximă tehnică admisă cu încărcătură, declarată de producător (masă maximă și masă minimă): … 3.4.1. Distribuția acestei mase între axe și, în cazul unei semiremorci sau al unei remorci cu axă centrală, sarcina la punctul de cuplare (masă maximă și masă minimă): … 3.5. Masa/sarcina maximă tehnic admisă pe fiecare axă: … 4. [REZERVAT] 5. [REZERVAT] 6. DISPOZIȚII SPECIALE PENTRU TROLEIBUZE 6.1. Condiții de mediu speciale pentru exploatarea în condiții de siguranță: 6.1.1. Temperatură … 6.1.2. Nivel de umiditate externă … 6.1.3. Presiune atmosferică … 6.1.4. Altitudine … 6.2. Vehicul 6.2.1. Dimensiuni cu prăjini de troleu blocate … 6.2.2. Alimentare … 6.2.3. Tensiunea nominală a liniei electrice aeriene (V) … 6.2.4. Curent de conducție nominal al vehiculului (A), inclusiv cutiile de viteze auxiliare, HVAC … 6.2.5. Performanța … 6.2.6. Viteza maximă (km/h: exploatare normală/exploatare autonomă) … 6.2.7. Înclinare maximă (în %: exploatare normală/exploatare autonomă) … 6.2.8. Descrierea principalelor circuite electrice … 6.2.9. Diagrame ale circuitelor … 6.2.10. Măsuri de protecție (diagrame și desene de ansamblu) … 6.2.11. Monitorizarea izolării (dacă există) … 6.2.12. Marca și tipul dispozitivului de monitorizare … 6.2.13. Principiul monitorizării, descriere … 6.2.14. Descrierea nivelurilor de izolare a componentelor … 6.3. Motor electric 6.3.1. Marca și tipul motorului electric … 6.3.2. Tip (motor de troliu, motor cu excitație) … 6.3.3. Putere orară/continuă maximă (kW) … 6.3.4. Tensiune nominală (V) … 6.3.5. Curent nominal (A) … 6.3.6. Frecvență nominală (Hz) … 6.3.7. Amplasarea în vehicul … 6.4. Electronică de putere 6.4.1. Marca și tipul invertorului de tracțiune … 6.4.2. Putere continuă maximă … 6.4.3. Sistem de răcire … 6.4.4. Marca și tipul încărcătorului de baterie de 24 V … 6.4.5. Puterea continuă maximă … 6.4.6. Sistem de răcire … 6.4.7. Marca și tipul alimentării cu curent alternativ trifazic … 6.4.8. Putere continuă maximă … 6.4.9. Sistem de răcire … 6.5. Alimentarea cu tensiune pentru exploatare autonomă: 6.5.1. Sistem de stocare … 6.5.2. Baterie/supracondensatori … 6.5.3. Marca și tipul sistemului de stocare … 6.5.4. Greutate (kg) … 6.5.5. Capacitate (Ah) … 6.5.6. Amplasarea în vehicul … 6.5.7. Marca și tipul unității de comandă … 6.5.8. Marca și tipul încărcătorului … 6.5.9. Tensiune nominală (V)/tensiune minimă (V), tensiune de sfârșit de încărcare (V) … 6.5.10. Curent nominal (A)/curent maxim de descărcare (A), curent maxim de încărcare (A) … 6.5.11. Diagrama exploatării, controlului și a măsurilor de siguranță … 6.5.12. Caracteristici ale perioadelor de încărcare … 6.5.13. Grup motor-generator … 6.5.14. Putere orară/continuă (kW) … 6.5.15. Marca și tipul grupului sau al motorului și generatorului … 6.5.16. Combustibili și sistem de combustibili … 6.5.17. Amplasarea în vehicul … 6.6. Captator de curent 6.6.1. Marca și tipul captatorului de curent … 6.6.2. Exploatarea captatorului de curent Note explicative: A se vedea apendicele 1. PARTEA 2 Apendicele 1 Apendicele 2 Apendicele 3 (1) A se șterge mențiunea necorespunzătoare (există cazuri în care nu trebuie să se șteargă nimic, atunci când mai multe variante sunt posibile). (2) În cazul unui vehicul articulat, se indică numărul de scaune din fiecare secțiune rigidă. (3) Dacă vehiculul este echipat pentru transportul fotoliilor rulante, se indică aici numărul maxim de fotolii rulante care poate fi transportat. În cazul în care capacitatea de transport al pasagerilor depinde de numărul fotoliilor rulante care pot fi transportate, se indică numărul combinațiilor permise de pasageri pe scaune, în picioare și în fotolii rulante. (4) A se șterge mențiunea necorespunzătoare (există cazuri în care nu trebuie să se șteargă nimic, atunci când mai multe variante sunt posibile). (5) În cazul unui vehicul articulat, se indică numărul de scaune din fiecare secțiune rigidă. (6) Dacă vehiculul este echipat pentru transportul fotoliilor rulante, se indică aici numărul maxim de fotolii rulante care poate fi transportat. În cazul în care capacitatea de transport al pasagerilor depinde de numărul fotoliilor rulante care pot fi transportate, se indică numărul combinațiilor permise de pasageri pe scaune, în picioare și în fotolii rulante. (7) A se șterge mențiunea necorespunzătoare (există cazuri în care nu trebuie să se șteargă nimic, atunci când mai multe variante sunt posibile).

ANEXA 2 EXEMPLE DE MĂRCI DE OMOLOGARE MODELUL A (A se vedea punctul 4.4 din prezentul regulament) Marca de omologare de mai sus, aplicată pe un vehicul, indică faptul că, în ceea ce privește caracteristicile sale de construcție, tipul de vehicul a fost omologat în Țările de Jos (E 4) pentru clasa III, în conformitate cu Regulamentul nr. 107, cu numărul de omologare 062439. Numărul de omologare indică faptul că omologarea a fost acordată cu respectarea condițiilor din Regulamentul nr. 107 modificat prin seria 06 de amendamente. MODELUL B (A se vedea punctul 4.5 din prezentul regulament) Marca de omologare de mai sus, fixată pe un vehicul, indică faptul că tipul de vehicul în cauză a fost omologat în Țările de Jos (E 4) în conformitate cu Regulamentul nr. 107 și cu Regulamentul nr. 43 (1). Primele două cifre ale numărului de omologare indică faptul că, la data la care au fost acordate aceste omologări, Regulamentul nr. 107 includea seria 06 de amendamente, iar Regulamentul nr. 43 era în forma sa originală. MODELUL C (A se vedea punctul 4.4.3. din prezentul regulament) Marca de omologare de mai sus aplicată pe caroseria unui vehicul indică faptul că, în ceea ce privește caracteristicile sale de construcție, tipul de caroserie a fost omologat separat în Țările de Jos (E 4) pentru clasa III, drept caroserie separată (litera S), în temeiul Regulamentului nr. 107, cu numărul de omologare 062439. Numărul de omologare indică faptul că omologarea a fost acordată cu respectarea condițiilor din Regulamentul nr. 107 modificat prin seria 06 de amendamente. (1) Acest număr este folosit doar cu titlu de exemplu.

ANEXA 3 CERINȚE APLICABILE TUTUROR VEHICULELOR 1.-6. (REZERVAT) 7. CERINȚE 7.1 Generalități 7.1.1. În cazul în care habitaclul conducătorului auto nu este acoperit, acesta trebuie dotat cu mijloace speciale de protecție împotriva condițiilor severe de vânt, praf, precipitații etc. 7.2. Mase și dimensiuni 7.2.1. Vehiculele trebuie să respecte cerințele de la anexa 11. 7.2.2. Suprafața disponibilă pentru pasageri. 7.2.2.1. Aria suprafeței totale S0 disponibilă pentru pasageri se calculează scăzând din aria totală a planșeului vehiculului: 7.2.2.1.1. Suprafața habitaclului conducătorului auto. 7.2.2.1.2. Suprafața cu trepte care dau acces la uși și suprafața oricărei alte trepte cu o adâncime mai mică de 300 mm, precum și suprafața parcursă de ușă și de mecanismul acesteia în momentul acționării. 7.2.2.1.3. Suprafața oricărei părți a cărei înălțime liberă este mai mică de 1 350 mm, măsurată de la planșeu, fără a ține seama de pătrunderea admisă în conformitate cu punctele 7.7.8.6.3 și 7.7.8.6.4 din prezenta anexă. În cazul vehiculelor din clasa A sau B, această dimensiune poate fi redusă la 1 200 mm. 7.2.2.1.4. Suprafața oricărei părți a vehiculului la care accesul pasagerilor este interzis, conform definițiilor de la punctul 7.9.4 din prezenta anexă. 7.2.2.1.5. Suprafața oricărui spațiu rezervat exclusiv pentru transportul mărfurilor sau al bagajelor și la care pasagerii nu au acces. 7.2.2.1.6. Suprafața necesară pentru a asigura un spațiu de lucru liber la contoarele de serviciu. 7.2.2.1.7. Suprafața planșeului ocupată de orice scară, semi-scară, scară de comunicare interioară sau suprafața oricărei trepte. 7.2.2.2. Suprafața S1 disponibilă pentru pasagerii în picioare (doar în cazul vehiculelor din clasa A, I și II autorizate pentru transportul pasagerilor în picioare) se calculează scăzând din S0: 7.2.2.2.1. Suprafața tuturor părților planșeului în care panta depășește valorile maxime admise stabilite la punctul 7.7.6 din prezenta anexă. 7.2.2.2.2. Suprafața tuturor părților la care pasagerii în picioare nu au acces atunci când toate scaunele sunt ocupate, cu excepția scaunelor rabatabile. 7.2.2.2.3. Suprafața tuturor părților în care înălțimea liberă de deasupra planșeului este mai mică decât înălțimea culoarului specificată la punctul 7.7.5.1 din prezenta anexă (mânerele nu se iau în considerare în acest caz). 7.2.2.2.4. Suprafața din fața unui plan vertical transversal care trece prin centrul suprafeței de ședere a scaunului conducătorului auto (în poziția cea mai retrasă a acestuia). 7.2.2.2.5. Suprafața care corespunde spațiului de 300 mm din fața tuturor scaunelor, cu excepția scaunelor orientate lateral, caz în care dimensiunea respectivă poate fi redusă la 225 mm. În cazul unei capacități variabile de locuri pe scaune, a oricărui scaun considerat ca fiind în uz, a se vedea punctul 7.2.2.4 de mai sus. 7.2.2.2.6. Orice suprafață care nu este exclusă conform dispozițiilor de la punctele 7.2.2.2.1-7.2.2.2.5 de mai sus, peste care nu se poate suprapune un dreptunghi cu lungimea de 400 mm și lățimea de 300 mm. 7.2.2.2.7. În cazul vehiculelor din clasa II, suprafața în care este interzis să se stea în picioare. 7.2.2.2.8. În cazul vehiculelor etajate, orice suprafață a platformei superioare. 7.2.2.2.9. Suprafața spațiului sau a spațiilor pentru fotoliile rulante, atunci când sunt considerate ocupate de unul sau mai mulți utilizatori de fotoliu rulant, a se vedea punctul 7.2.2.4 de mai sus. 7.2.2.2.10. Suprafața spațiului sau a spațiilor rezervate exclusiv utilizatorului (utilizatorilor) de fotoliu rulant. 7.2.2.3. În vehicul trebuie să fie disponibil un număr (P) de locuri pe scaune, altele decât scaunele rabatabile, care să fie conforme cu cerințele de la punctul 7.7.8 de mai jos. Dacă vehiculul este din clasa I, II sau A, numărul de locuri pe scaune pe fiecare platformă trebuie să fie cel puțin egal cu numărul de metri pătrați de planșeu pe respectiva platformă disponibili pentru pasageri și membrii echipajului (dacă există), rotunjit în jos la cel mai apropiat număr întreg; în cazul vehiculelor din clasa I, cu excepția platformei superioare, acest număr poate să fie redus cu 10 %. 7.2.2.4. În cazul unui vehicul cu o capacitate variabilă de locuri pe scaune, se determină spațiul disponibil pentru pasagerii în picioare (S1) și se aplică prevederile de la punctul 3.3.1 din anexa 11 pentru fiecare dintre următoarele situații, după caz: 7.2.2.4.1. Toate locurile pe scaune posibile fiind ocupate, spațiul rămas disponibil pentru pasagerii în picioare este ocupat și toate spațiile rămase eventual disponibile pentru fotoliile rulante sunt ocupate. 7.2.2.4.2. Toate locurile în picioare posibile fiind ocupate, scaunele rămase disponibile pentru pasagerii care călătoresc așezați pe scaune sunt ocupate și toate spațiile rămase eventual disponibile pentru fotoliile rulante sunt ocupate. 7.2.2.4.3. Toate spațiile posibile pentru fotolii rulante fiind ocupate, spațiul rămas disponibil pentru pasagerii în picioare este ocupat și, ulterior, scaunele rămase disponibile sunt ocupate. 7.2.3. Marcarea vehiculelor 7.2.3.1. În spațiul rezervat pentru conducătorul auto, într-o poziție clar vizibilă pentru acesta când este așezat pe scaun, se asigură un spațiu pentru marcajele prevăzute la punctul 3.3 din anexa 11. 7.2.3.1.1. Numărul maxim de locuri pe scaune pe care vehiculul este proiectat să le asigure. 7.2.3.1.2. Numărul maxim de locuri în picioare, dacă există, pe care vehiculul este proiectat să le asigure. 7.2.3.1.3. Numărul maxim de fotolii rulante pe care vehiculul este proiectat să le transporte, dacă există. 7.2.3.2. (Rezervat) 7.2.3.3. (Rezervat) 7.3. Prevenirea accidentelor 7.3.1. În cazul în care compartimentul motorului este amplasat în spatele habitaclului conducătorului auto, nu trebuie să fie posibilă pornirea motorului din poziția conducătorului auto atunci când panoul de acces la motor aflat în partea din spate a vehiculului este deschis și oferă acces direct la părțile care constituie un pericol atunci când motorul este în funcțiune (de exemplu, troliul transmisiei prin curea). 7.4. Încercarea de stabilitate 7.4.1. Stabilitatea unui vehicul trebuie să fie de așa natură încât punctul la care ar avea loc răsturnarea să nu poată fi depășit dacă suprafața pe care stă vehiculul ar fi înclinată pe rând în ambele părți la un unghi de 28 de grade față de orizontală. 7.4.2. În sensul încercării menționate anterior, vehiculul trebuie să fie la masa sa proprie în stare de funcționare, în conformitate cu punctul 2.18 din prezentul regulament, la care se adaugă: 7.4.2.1. Sarcini egale cu Q (astfel cum este definit la punctul 3.2.3.2.1 din anexa 11) sunt plasate pe fiecare scaun pentru pasageri (în cazul vehiculelor etajate, numai pe scaunele de pe platforma superioară). În cazul în care un vehicul neetajat poate transporta pasageri în picioare sau un membru al personalului de bord care călătorește în picioare, centrul de greutate al sarcinilor Q sau al celor de 75 kg care le reprezintă trebuie să fie uniform distribuit în zona pentru pasageri în picioare sau pentru membrul echipajului care călătorește în picioare, la o înălțime de 875 mm. În cazul în care un vehicul etajat poate transporta un membru al personalului de bord care călătorește în picioare, centrul de greutate al masei de 75 kg care reprezintă membrul echipajului se plasează pe coridorul central al platformei superioare, la o înălțime de 875 mm. În cazul în care vehiculul este prevăzut cu posibilitatea de a transporta bagaje pe acoperiș, se montează pe acoperiș o greutate distribuită uniform (BX) și cel puțin egală cu greutatea declarată de producător în conformitate cu punctul 3.2.3.2.1 din anexa 11, care reprezintă bagajele echivalente. Celelalte compartimente pentru bagaje nu trebuie să conțină bagaje. 7.4.2.2. În cazul în care un vehicul are o capacitate variabilă de locuri pe scaune, o capacitate variabilă de locuri în picioare sau dacă este proiectat să transporte unul sau mai multe scaune cu rotile, pentru orice zonă din compartimentele pentru pasageri în care au loc astfel de variații, sarcinile prevăzute la punctul 7.4.2.1 corespund celei mai mari valori dintre următoarele: (a) masa reprezentată de numărul de pasageri așezați pe scaune care pot ocupa spațiul, inclusiv masa scaunelor demontabile; sau (b) masa reprezentată de numărul de pasageri în picioare care pot ocupa spațiul; sau (c) masa fotoliilor rulante care pot ocupa spațiul, calculându-se pentru fiecare o masă totală de 250 kg la o înălțime de 500 mm deasupra planșeului în centrul fiecărui spațiu pentru fotoliu rulant; sau (d) masa pasagerilor așezați pe scaune, a pasagerilor în picioare și a utilizatorilor de fotolii rulante și orice combinație a acestor tipuri de pasageri care pot ocupa zona. 7.4.3. Înălțimea calei folosite pentru a împiedica roata unui vehicul să alunece lateral pe un banc de probă la basculare nu trebuie să fie mai mare de două treimi din distanța dintre suprafața pe care stă vehiculul înainte de a fi înclinat și acea parte a jantei roții care este cea mai apropiată de suprafață când vehiculul este încărcat în conformitate cu punctul 7.4.2 de mai sus. 7.4.4. În timpul încercării, componentele vehiculului care în condiții normale de funcționare nu intră în contact nu trebuie să se atingă și nicio componentă nu trebuie să fie avariată sau deplasată. 7.4.5. În mod alternativ, se poate folosi o metodă de calcul pentru a demonstra că vehiculul nu se va răsturna în condițiile descrise la punctele 7.4.1 și 7.4.2 de mai sus. Calculul trebuie să ia în considerare următorii parametri: 7.4.5.1. mase și dimensiuni; 7.4.5.2. înălțimea centrului de greutate; 7.4.5.3. flexibilitatea resortului; 7.4.5.4. ratele de elasticitate verticală și orizontală a pneurilor; 7.4.5.5. caracteristicile controlului presiunii aerului în suspensiile pneumatice; 7.4.5.6. poziția centrului momentelor; 7.4.5.7. rezistența la torsiune a caroseriei. Metoda de calcul este descrisă în apendicele la prezenta anexă. 7.5. Protecție împotriva riscului de incendiu 7.5.1. Compartimentul motorului 7.5.1.1. În compartimentul motorului nu trebuie folosit niciun material inflamabil de atenuare a zgomotului și niciun material care s-ar putea impregna cu carburant, lubrifiant sau alt material combustibil, cu excepția situației în care respectivele materiale se pot acoperi cu o folie impermeabilă. 7.5.1.2. Trebuie luate măsuri de precauție, fie printr-o dispunere adecvată a compartimentului motorului, fie prin prevederea de orificii de scurgere, pentru a se evita, în măsura posibilului, acumularea de carburant, ulei lubrifiant sau alt material combustibil în orice parte a compartimentului motorului. 7.5.1.3. Trebuie montat un perete despărțitor din material rezistent la căldură între compartimentul motorului sau orice altă sursă de căldură (cum ar fi dispozitivele proiectate să absoarbă energia eliberată atunci când vehiculul coboară o pantă lungă – de exemplu, un inhibitor – sau dispozitivele pentru încălzirea habitaclului, altele decât dispozitivele care funcționează pe bază de circulație a apei calde) și restul vehiculului. Toate clemele de fixare, garniturile etc. folosite pentru peretele despărțitor trebuie să fie confecționate din materiale rezistente la foc. 7.5.1.4. Se poate monta un dispozitiv de încălzire care funcționează altfel decât pe bază de apă caldă în compartimentul pentru pasageri, cu condiția să fie izolat cu un material proiectat să reziste la temperaturile generate de respectivul dispozitiv, să nu emită gaze toxice și să fie poziționat astfel încât niciun pasager să nu poată intra în contact cu suprafața fierbinte. 7.5.1.5. În cazul vehiculelor cu motorul amplasat în spatele habitaclului conducătorului auto, habitaclul trebuie dotat cu un sistem de alarmă care avertizează vizual și acustic conducătorul în situația depășirii temperaturii în compartimentul motorului și în fiecare compartiment în care se află un sistem de încălzire prin combustie. 7.5.1.5.1. Sistemul de alarmă este proiectat astfel încât să detecteze temperaturile excesive apărute pe durata funcționării normale în compartimentul motorului și în fiecare compartiment în care se află un sistem de încălzire prin combustie. 7.5.1.5.2. Se consideră că prevederile de la punctul 7.5.1.5.1 sunt îndeplinite atunci când sunt monitorizate pentru depășirea temperaturii următoarele spații din compartimentul motorului și din fiecare compartiment în care se află un sistem de încălzire prin combustie: 7.5.1.5.2.1. spații în care, în caz de scurgeri, fluide inflamabile (lichide sau gazoase) pot intra în contact cu componente expuse, cum ar fi sistemul de supraalimentare sau sistemul de evacuare, inclusiv componente ale motorului a căror temperatură este egală sau mai mare decât temperatura de aprindere a fluidelor inflamabile (lichide sau gazoase); 7.5.1.5.2.2. spații în care, în caz de scurgeri, fluide inflamabile (lichide sau gazoase) pot intra în contact cu componente ecranate, cum ar fi un dispozitiv de încălzire independent a cărui temperatură de funcționare este egală sau mai mare decât temperatura de aprindere a fluidelor inflamabile (lichide sau gazoase); precum și 7.5.1.5.2.3. spații în care, în caz de scurgeri, fluide inflamabile (lichide sau gazoase) pot intra în contact cu componente, cum ar fi alternatorul, a căror temperatură în caz de avariere poate fi egală sau mai mare decât temperatura de aprindere a fluidelor inflamabile (lichide sau gazoase). 7.5.1.5.3. Sistemul de alarmă trebuie activat la fiecare acționare a dispozitivului de demaraj al motorului până la acționarea comenzii de oprire a motorului, indiferent de poziția în care se găsește vehiculul. 7.5.2. Echipamentul electric și cablajul 7.5.2.1. Toate cablurile trebuie izolate corespunzător și toate cablurile și echipamentul electric trebuie să reziste la condițiile de temperatură și de umiditate la care sunt expuse. În compartimentul motorului, trebuie să se acorde o atenție deosebită capacității acestor echipamente de a rezista la temperatura ambientală și la efectele tuturor contaminanților posibili. 7.5.2.2. Niciun cablu folosit într-un circuit electric nu trebuie să transporte un curent de o intensitate mai mare decât cel acceptabil pentru un astfel de cablu, având în vedere modul său de instalare și temperatura ambientală maximă. 7.5.2.3. Orice circuit electric care alimentează un alt element decât demarorul, circuitul de aprindere (aprindere prin scânteie), bujiile incandescente, dispozitivul de oprire a motorului, circuitul de încărcare și legătura la masă a acumulatorului trebuie să cuprindă și o siguranță sau un întrerupător de circuit. Totuși, circuitele care alimentează alte echipamente pot fi protejate cu ajutorul unei siguranțe sau a unui întrerupător de circuit obișnuite, cu condiția ca totalul capacității lor nominale să nu depășească capacitatea unei siguranțe sau a unui întrerupător de circuit. În cazul utilizării multiplexării, producătorul comunică toate informațiile tehnice relevante solicitate de serviciul tehnic responsabil pentru efectuarea încercărilor. 7.5.2.4. Toate cablurile trebuie protejate bine și asigurate în poziție, astfel încât să nu poată fi deteriorate prin tăiere, abraziune sau frecare. 7.5.2.5. În cazul în care tensiunea depășește 100 V RMS (valoare medie pătratică), în unul sau mai multe circuite electrice ale unui vehicul se conectează un disjunctor acționat manual, care permite deconectarea tuturor acestor circuite de la sursa principală și acționează asupra fiecărui pol al circuitului care nu are împământare, și este plasat în interiorul vehiculului într-o poziție ușor accesibilă pentru conducătorul auto; acest disjunctor nu trebuie să poată deconecta niciun circuit electric care alimentează luminile exterioare obligatorii ale vehiculului. Prezentul punct nu se aplică circuitelor de aprindere cu tensiune ridicată și nici circuitelor autonome care fac parte dintr-un echipament situat pe vehicul. 7.5.2.6. Toate cablurile electrice trebuie amplasate astfel încât nicio piesă să nu intre în contact cu nicio conductă de carburant și cu nicio parte a sistemului de eșapament și să nu fie expusă unei călduri excesive, cu excepția situației în care se instalează o izolație specială adecvată și un dispozitiv de protecție, cum este cazul, de exemplu, al unei supape de evacuare cu comandă electromagnetică. 7.5.3. Baterii 7.5.3.1. Toate bateriile trebuie să fie bine asigurate și ușor accesibile. 7.5.3.2. Compartimentul bateriilor trebuie să fie separat de compartimentul pentru pasageri și de habitaclul conducătorului auto și să fie ventilat cu ajutorul aerului exterior. 7.5.3.3. Bornele bateriei trebuie să fie protejate împotriva riscului de scurtcircuit. 7.5.4. Extinctoarele și trusele de prim ajutor 7.5.4.1. Trebuie prevăzut spațiu pentru montarea unuia sau a mai multor extinctoare, unul dintre acestea în apropierea scaunului conducătorului auto. În cazul vehiculelor din clasa A sau B, capacitatea spațiului pentru fiecare extinctor obligatoriu trebuie să fie de minimum 8 dm3, iar în cazul vehiculelor din clasa I, II sau III aceasta trebuie să fie de minimum 15 dm3. În cazul unui vehicul etajat, pe platforma superioară a acestuia trebuie să se prevadă un spațiu suplimentar pentru un stingător. 7.5.4.2. Trebuie prevăzut spațiu pentru montarea uneia sau a mai multor truse de prim ajutor. Capacitatea spațiului prevăzut în acest sens trebuie să fie de minimum 7 dm3, iar dimensiunea minimă trebuie să fie de minimum 80 mm. 7.5.4.3. Extinctoarele și trusele de prim ajutor pot fi asigurate împotriva furtului și acțiunilor de vandalism (fiind amplasate, de exemplu, într-un cheson sau în spatele unei sticle casante), cu condiția ca locurile în care sunt păstrate aceste articole să fie marcate în mod clar și să se asigure instrumente cu ajutorul cărora să poată fi extrase cu ușurință în caz de urgență. 7.5.5. Materiale Nu se permite prezența materialelor inflamabile la mai mult de 100 mm de sistemul de eșapament, de orice echipament electric de înaltă tensiune sau de orice sursă importantă de căldură a vehiculului, dacă materialele în cauză nu sunt protejate în mod eficient. Dacă este necesar, se montează dispozitive de protecție pentru a evita contactul dintre unsoare sau alte materiale inflamabile și sistemul de eșapament sau alte surse importante de căldură. În sensul prezentului punct, se consideră material inflamabil orice material care nu este proiectat să reziste la temperaturile susceptibile de a fi întâlnite în spațiul în cauză. 7.5.6. Detectarea incendiului 7.5.6.1. Vehiculele trebuie să fie echipate cu un sistem de alarmă capabil să detecteze un exces de temperatură sau de fum în compartimentele de toaletă, în habitaclul conducătorului auto și în alte compartimente separate. 7.5.6.2. După detectare, sistemul prevăzut la punctul 7.5.6.1 de mai sus pune la dispoziția conducătorului auto un semnal vizual și unul acustic în habitaclul conducătorului auto. 7.5.6.3. Sistemul de alarmă trebuie activat cel puțin la fiecare acționare a dispozitivului de demaraj al motorului până la acționarea comenzii de oprire a motorului, indiferent de poziția în care se găsește vehiculul. 7.6. Ieșiri 7.6.1. Numărul de ieșiri 7.6.1.1. Numărul minim de uși într-un vehicule este 2, fie două uși de serviciu, fie o ușă de serviciu și o ușă de urgență. Fiecare vehicul etajat trebuie să aibă două uși pe platforma inferioară (a se vedea și punctul 7.6.2.3 de mai jos). Numărul minim de uși de serviciu necesar este următorul: Număr de pasageri Numărul minim de uși de serviciu Clasa I și clasa A Clasa II Clasa III și clasa B 9-45 1 1 1 46-70 2 1 1 71-100 3 (2 în cazul unui vehicul etajat) 2 1 > 100 4 3 1 7.6.1.2. Numărul minim de uși de serviciu în fiecare secțiune rigidă a unui vehicul articulat trebuie să fie 1, cu excepția cazului secțiunii anterioare a unui vehicul articulat din clasa I, când numărul minim respectiv trebuie să fie 2. 7.6.1.3. În sensul prezentei cerințe, ușile de serviciu echipate cu un sistem de control acționat electric nu sunt considerate uși de urgență dacă nu se pot deschide ușor cu mâna, imediat ce s-a activat, dacă este necesar, mecanismul de control prevăzut la punctul 7.6.5.1 de mai jos. 7.6.1.4. Numărul minim de ieșiri de urgență trebuie să fie astfel încât numărul total de ieșiri dintr-un compartiment separat să fie următorul: Numărul de pasageri și numărul membrilor de echipaj per compartiment sau platformă Număr total minim de ieșiri 1-8 2 9-16 3 17-30 4 31-45 5 46-60 6 61-75 7 76-90 8 91-110 9 111-130 10 > 130 11 Numărul de ieșiri pentru fiecare platformă în parte (în cazul unui vehicul etajat) și din fiecare compartiment separat se determină în mod separat. Compartimentele de toaletă sau chicinetele nu se consideră compartimente separate în sensul definirii numărului de ieșiri de urgență. Trapele de evacuare reprezintă doar una dintre ieșirile de siguranță menționate mai sus. 7.6.1.5. Fiecare secțiune rigidă a unui vehicul articulat este considerată un vehicul separat în sensul determinării numărului minim și a poziției ieșirilor, cu excepția punctului 7.6.2.4 de mai jos. Culoarul de trecere între acestea nu se consideră ca fiind o ieșire. Compartimentele de toaletă sau chicinetele nu se consideră ca fiind compartimente separate în sensul definirii numărului de ieșiri de urgență. Trebuie să se stabilească numărul de pasageri pentru fiecare secțiune rigidă. Planul, care conține axa orizontală a legăturii dintre două secțiuni rigide unite ale vehiculului, și care este perpendicular pe axa longitudinală a vehiculului, atunci când acesta se deplasează în linie dreaptă, trebuie considerat ca fiind la limita dintre aceste două secțiuni. 7.6.1.6. O ușă de serviciu dublă se numără ca două uși, iar o fereastră dublă sau multiplă ca două ferestre de urgență. 7.6.1.7. Dacă habitaclul conducătorului auto nu asigură accesul la compartimentul pentru pasageri printr-un culoar care să permită: (a) muchiei frontale a dispozitivului de încercare cilindric menționat în anexa 4, figura 6, să ajungă cel puțin planul vertical transversal tangent la punctul cel mai din față al spătarului scaunului conducătorului auto în poziția sa longitudinală cea mai din spate; și (b) din acest plan, să deplaseze panoul prezentat în anexa 4, figura 7, spre înainte din poziția de contact cu dispozitivul de încercare cilindric, până când va atinge cel puțin planul vertical tangent la punctul cel mai din față al pernei scaunului conducătorului auto, atunci cerințele prevăzute la următoarele punctele 7.6.1.7.1-7.6.1.7.5 de mai jos trebuie să fie îndeplinite: 7.6.1.7.1. Habitaclul conducătorului auto trebuie să aibă două ieșiri, care să nu fie situate pe același perete lateral. Dacă una dintre ieșiri este o fereastră, această fereastră trebuie să aibă o suprafață minimă de 400 000 mm2, trebuie să fie posibilă înscrierea în suprafața respectivă a unui dreptunghi cu lățimea de 500 mm și lungimea de 700 mm și trebuie să respecte cerințele prevăzute la punctul 7.6.8 de mai jos referitor la ferestrele de urgență. 7.6.1.7.2. Se autorizează unul sau două scaune lângă conducătorul auto pentru alte persoane, caz în care ambele ieșiri menționate la punctul 7.6.1.7.1 trebuie să fie uși. Ușa conducătorului auto se acceptă ca ușă de urgență pentru ocupanții scaunelor respective, dacă dispozitivul de încercare poate fi deplasat de pe locurile ocupanților la exteriorul vehiculului prin ușa conducătorului auto (a se vedea anexa 4, figura 27). Verificarea accesului la ușa conducătorului auto trebuie să se aibă loc conform cerințelor de la punctul 7.7.3.2 de mai jos, prin utilizarea dispozitivului de încercare cu dimensiunea de 600 × 400 mm, conform descrierii de la punctul 7.7.3.3 de mai jos. Ușa de serviciu trebuie amplasată pe partea vehiculului opusă celei care conține ușa conducătorului auto și este admisă ca ușă de urgență pentru conducătorul auto. 7.6.1.7.3. Punctele 7.6.3-7.6.7, 7.7.1, 7.7.2 și 7.7.7 din prezenta anexă nu se aplică ieșirilor prevăzute pentru habitaclul conducătorului auto menționate la punctele 7.6.1.7.1 și 7.6.1.7.2 de mai sus. 7.6.1.7.4. În situațiile descrise la punctele 7.6.1.7.1 și 7.6.1.7.2 de mai sus, ieșirile prevăzute pentru habitaclul conducătorului auto și pentru pasagerii așezați în orice scaune lângă conducătorul auto nu pot fi considerate ca fiind una dintre ușile prevăzute la punctele 7.6.1.1 și 7.6.1.2 de mai sus, nici ca una dintre ieșirile de urgență prevăzute la punctul 7.6.1.4 din prezenta anexă pentru orice alt compartiment pentru pasageri. 7.6.1.7.5. Se pot monta până la cinci scaune suplimentare într-un compartiment care cuprinde habitaclul conducătorului auto și orice scaune amplasate lângă conducătorul auto, cu condiția ca scaunele suplimentare și spațiul necesar pentru acestea să respecte toate cerințele prezentului regulament și ca cel puțin o ușă de urgență prevăzută la punctul 7.6.1.4 de mai sus să fie o ușă de acces spre compartimentul pentru pasageri care respectă cerințele de la punctul 7.6.3.1.2 din prezenta anexă pentru ușile de urgență. 7.6.1.8. În cazul în care compartimentul este accesibil din compartimentul pentru pasageri printr-un culoar care respectă cerințele prevăzute la punctul 7.6.1.7 literele (a) și (b) de mai sus și orice scaune amplasate lângă habitaclul conducătorului auto sunt accesibile din același compartiment pentru pasageri printr-un culoar care respectă una dintre condițiile descrise la punctul 7.7.5.1.1 din prezenta anexă, nu este obligatorie existența unei ieșiri în exterior din habitaclul conducătorului auto. 7.6.1.9. În cazul în care, în împrejurările descrise la punctul 7.6.1.8 de mai sus, vehiculele din clasa A sau B sunt prevăzute cu o ușă a conducătorului auto, aceasta poate fi considerată drept ușă de urgență pentru pasageri numai dacă: 7.6.1.9.1. Ușa conducătorului auto respectă cerințele privind dimensiunile ușii de urgență indicate la punctul 7.6.3.1.2 din prezenta anexă; 7.6.1.9.2. Ușa conducătorului auto respectă cerințele de la punctul 7.6.1.7.2 de mai sus; 7.6.1.9.3. Spațiul rezervat pentru scaunul conducătorului auto trebuie să comunice cu compartimentul pentru pasageri printr-un punct de trecere adecvat; această cerință este considerată îndeplinită dacă dispozitivul de încercare descris la punctul 7.7.5.1 de mai jos poate fi îndepărtat fără probleme de pe coridor, astfel încât capătul din față al acestuia să atingă planul vertical tangențial pe cel mai avansat punct al spătarului scaunului conducătorului auto (cu scaunul reglat în poziția cea mai în spate în plan longitudinal) și, din acest plan, dispozitivul de încercare descris la punctul 7.7.3.3 de mai jos să poată fi deplasat către ușa de urgență în direcția prevăzută la acest punct (a se vedea anexa 4, figura 28), scaunul și volanul fiind reglate în poziție intermediară. 7.6.1.10. Punctele 7.6.1.8 și 7.6.1.9 de mai sus nu exclud existența unei uși sau a unei alte bariere între scaunul conducătorului auto și compartimentul pentru pasageri, cu condiția ca bariera respectivă să poată fi coborâtă rapid de către conducătorul auto în caz de urgență. Ușa conducătorului auto dintr-un compartiment protejat de o astfel de barieră nu poate fi considerată ca fiind o ieșire pentru pasageri. 7.6.1.11. Pe vehiculele din clasele II, III și B se montează trape de evacuare, pe lângă ușile și ferestrele de urgență. În cazul vehiculelor etajate, aceste trape de evacuare se montează exclusiv în plafonul platformei superioare. Numărul minim de trape de evacuare este: Numărul pasagerilor (pe platforma superioară, în cazul vehiculelor etajate) Numărul minim de trape de evacuare Dacă nu depășește 30 l Dacă depășește 30 2 Cu excepția cazurilor prevăzute la punctul 7.6.1.12, pot fi montate trape de evacuare și în cazul vehiculelor din clasele I și A. Se interzice montarea de trape de evacuare în plafonul troleibuzelor. 7.6.1.12. Trapele de evacuare nu trebuie montate în pozițiile în care sunt instalate componente tehnice prezentând un potențial pericol pentru pasagerii care utilizează trapele de evacuare (de exemplu sisteme de înaltă tensiune, sisteme care conțin lichide periculoase și/sau gaze etc.). 7.6.1.13. Fiecare scară de comunicare interioară este considerată o ieșire de pe platforma superioară a unui vehicul etajat. 7.6.1.14. Toate persoanele aflate pe platforma inferioară a unui vehicul etajat trebuie, în caz de urgență, să aibă acces la exteriorul vehiculului fără să fie nevoite să urce pe platforma superioară. 7.6.1.15. Culoarul platformei superioare a unui vehicul etajat trebuie să fie conectat prin una sau mai multe scări de comunicare interioare la calea de acces către o ușă de serviciu sau la culoarul platformei inferioare la maximum 3 m de o ușă de serviciu: 7.6.1.15.1. în cazul vehiculelor din clasa I, trebuie să se prevadă cel puțin o scară și o semi-scară, dacă pe platforma superioară se transportă mai mult de 50 de pasageri; 7.6.1.15.2. în cazul vehiculelor din clasele II și III, trebuie să se prevadă cel puțin o scară și o semi-scară, dacă pe platforma superioară se transportă mai mult de 30 de pasageri. 7.6.1.16. În cazul unui vehicul neacoperit, ieșirile pe platforma neacoperită se dispun astfel încât să respecte acele cerințe care nu sunt incompatibile cu absența plafonului. 7.6.1.17. În cazul vehiculelor din clasa A sau B, dacă există o ușă față în față cu ușa conducătorului auto, aceasta poate fi considerată ca fiind una dintre ieșirile impuse pentru pasageri, cu condiția ca: 7.6.1.17.1. să nu existe mai mult de un scaun pentru pasageri lângă habitaclul conducătorului auto; și 7.6.1.17.2. aceasta să fie conformă cu dispozițiile de la punctul 7.6.1.9 de mai sus. 7.6.2. Amplasarea ieșirilor 7.6.2.1. Vehiculele de clasele I, II și III trebuie să îndeplinească cerințele de mai jos. 7.6.2.1.1. Ușa (ușile) de serviciu se amplasează pe latura vehiculului care este cea mai apropiată de marginea drumului corespunzătoare direcției de mers pentru care vehiculul este proiectat și astfel cum este declarată de producător în fișa de comunicare din anexa 1, partea I, apendicele 1, punctul 2.8. la prezentul regulament. Cel puțin una dintre uși trebuie să fie situată în jumătatea anterioară a vehiculului. Aceasta nu împiedică: 7.6.2.1.1.1. dispunerea unei uși speciale în partea din spate sau în părțile laterale ale unui vehicul, care să fie utilizată în locul unei uși de serviciu de către pasagerii în fotolii rulante; sau 7.6.2.1.1.2. dispunerea unei uși suplimentare în partea din spate a unui vehicul, în principal pentru încărcarea/descărcarea de mărfuri sau bagaje, dar care să fie utilizată de pasageri în caz de necesitate; sau 7.6.2.1.1.3. dispunerea uneia sau mai multor uși de serviciu suplimentare pe partea opusă a vehiculului în cazul vehiculelor proiectate pentru a fi utilizate în condiții care necesită îmbarcarea/debarcarea pasagerilor de pe ambele părți ale vehiculului. Vehiculele astfel echipate se dotează cu o comandă (comenzi) care permit conducătorului auto să limiteze funcționarea normală a ușilor neutilizate. 7.6.2.2. Vehiculele din clasele A și B trebuie să respecte următoarele cerințe: 7.6.2.2.1. Ușa (ușile) de serviciu se amplasează pe latura vehiculului care este cea mai apropiată de marginea drumului corespunzătoare direcției de mers pentru care vehiculul este proiectat și astfel cum declară producătorul în fișa de comunicare din anexa 1, partea I, apendicele 1, punctul 2.8 la prezentul regulament. 7.6.2.2.2. Ieșirile se amplasează astfel încât să existe cel puțin o ieșire pe fiecare latură a vehiculului. 7.6.2.2.3. Jumătatea anterioară și jumătatea posterioară a compartimentului pentru pasageri trebuie să conțină fiecare cel puțin câte o ieșire. 7.6.2.3. În cazul în care compartimentul pentru pasageri are o suprafață S0 mai mare sau egală cu 10 m2, două dintre ușile la care se face referire la punctul 7.6.1.1 de mai sus trebuie separate astfel încât distanța dintre planurile verticale transversale prin centrele suprafețelor lor să nu fie mai mică de: 7.6.2.3.1. în cazul unui vehicul neetajat, 40 % din lungimea totală a compartimentului pentru pasageri, măsurată paralel cu axa longitudinală a vehiculului. În cazul unui vehicul articulat, această cerință se îndeplinește dacă două uși din secțiunile diferite sunt separate astfel încât distanța dintre uși să fie de minimum 40 % din lungimea totală a compartimentului pentru pasageri (toate secțiunile). Dacă una dintre cele două uși face parte dintr-o ușă dublă, distanța respectivă se măsoară între cele două uși care sunt cel mai depărtate una de cealaltă; 7.6.2.3.2. în cazul unui vehicul etajat, două dintre ușile menționate la punctul 7.6.1.1 de mai sus trebuie separate astfel încât distanța dintre planurile verticale transversale prin centrele suprafețelor lor să nu fie mai mică de 25 % din lungimea totală a vehiculului sau mai mică de 40 % din lungimea totală a compartimentului pentru pasageri de pe platforma inferioară; acest lucru nu se aplică dacă cele două uși se află pe laturi diferite ale vehiculului. Dacă una dintre aceste uși face parte dintr-o ușă dublă, distanța se măsoară între cele două uși care sunt cel mai depărtate una de cealaltă. 7.6.2.4. Ieșirile (de pe fiecare platformă, în cazul unui vehicul etajat) se amplasează astfel încât numărul acestora pe fiecare dintre cele două laturi ale vehiculului să fie aproximativ același. (Aceasta nu înseamnă că sunt necesare ieșiri suplimentare care să depășească numărul specificat la punctul 7.6.1 de mai sus). Nu este necesar ca ieșirile care depășesc numărul minim obligatoriu să fie repartizate pe fiecare dintre cele două laturi. 7.6.2.5. Cel puțin o ieșire trebuie amplasată pe partea posterioară sau anterioară a vehiculului: 7.6.2.5.1. În cazul vehiculelor din clasa I și A, cerințele de la punctul 7.6.2.5 de mai sus sunt îndeplinite dacă se montează o trapă de evacuare; sau, în cazul în care se aplică punctul 7.6.1.12, o ieșire suplimentară față de cele specificate la punctul 7.6.1 de mai sus se montează pe fiecare parte a vehiculului. 7.6.2.5.2. În cazul vehiculelor etajate, cerințele de la punctul 7.6.2.5 de mai sus se aplică numai platformei superioare. 7.6.2.6. Ieșirile de pe aceeași latură a vehiculului se amplasează la distanțe corespunzătoare pe toată lungimea compartimentului pentru pasageri. 7.6.2.7. Se autorizează amplasarea unei uși pe partea posterioară a vehiculului, cu condiția să nu fie ușă de serviciu. 7.6.2.8. Dacă se montează trape de evacuare, acestea trebuie poziționate după cum urmează: (a) dacă există o singură trapă de evacuare, aceasta trebuie amplasată în treimea mediană a compartimentului pentru pasageri; sau (b) dacă există două trape de siguranță, acestea se separă printr-o distanță de cel puțin 2 m măsurată între cele mai apropiate muchii ale deschiderilor pe o linie paralelă cu axa longitudinală a vehiculului. 7.6.3. Dimensiunile minime ale ieșirilor 7.6.3.1. Vehiculele din clasa I, II sau III trebuie să îndeplinească următoarele cerințe: 7.6.3.1.1. ușile de serviciu trebuie să aibă o deschidere care să permită accesul în conformitate cu cerințele de la punctul 7.7.1 din prezenta anexă; 7.6.3.1.2. ușile de urgență trebuie să aibă o deschidere cu o înălțime de minimum 1 450 mm și o lățime de minimum 600 mm; 7.6.3.1.3. ferestrele de urgență trebuie să aibă o suprafață minimă de 400 000 mm2. Trebuie să fie posibilă înscrierea în această suprafață a unui dreptunghi cu lățimea de 500 mm și lungimea de 700 mm; 7.6.3.1.4. în cazul unei ferestre de urgență situate pe partea posterioară a vehiculului, fie aceasta trebuie să îndeplinească cerințele de la punctul 7.6.3.1.3 de mai sus, fie trebuie să fie posibilă înscrierea în această suprafață a unui dreptunghi cu lățimea de 350 mm și lungimea de 1 550 mm, ale cărui colțuri pot fi rotunjite la o rază de curbură de maximum 250 mm; 7.6.3.1.5. trapele de evacuare trebuie să aibă o deschidere cu o suprafață minimă de 450 000 mm2. Trebuie să fie posibilă înscrierea în această suprafață a unui dreptunghi cu lățimea de 600 mm și lungimea de 700 mm. 7.6.3.2. Vehiculele din clasa A sau B pot fie să îndeplinească cerințele de la punctul 7.6.3.1 de mai sus (vehiculele din clasa A îndeplinind cerințele clasei I, iar vehiculele din clasa B îndeplinind cerințele claselor II și III), fie cerințele din anexa 7, punctul 1.1. 7.6.4. Cerințe tehnice pentru toate ușile de serviciu 7.6.4.1. Fiecare ușă de serviciu trebuie să se poată deschide ușor din interiorul și din exteriorul vehiculului atunci când vehiculul este staționar (dar nu în mod necesar atunci când vehiculul este în mișcare). Cu toate acestea, prezenta cerință nu trebuie înțeleasă ca excluzând posibilitatea de a încuia ușa din exterior, cu condiția ca ușa să poată fi oricând deschisă din interior. 7.6.4.2. Fiecare mecanism de control sau dispozitiv de deschidere a ușii din exterior trebuie să se afle la o distanță de 1 000-1 500 mm de sol și la maximum 500 mm de ușă. În cazul vehiculelor din clasele I, II și III, fiecare mecanism de control sau dispozitiv de deschidere a unei uși de urgență din interiorul vehiculului trebuie să se afle la o distanță de 1 000-1 500 mm de la suprafața superioară a planșeului sau a treptei celei mai apropiate de mecanismul de control și la maximum 500 mm de ușă. Această cerință nu se aplică în cazul mecanismelor de control amplasate în spațiul destinat conducătorului auto. 7.6.4.3. La orice ușă de serviciu cu deschidere manuală și alcătuită dintr-o singură bucată, pivotantă sau montată în balamale, dispozitivele de pivotare sau balamalele trebuie să fie montate astfel încât, dacă ușa deschisă intră în contact cu un obiect staționar în timp de vehiculul se mișcă înainte, respectiva ușă să aibă tendința de a se închide. 7.6.4.4. Dacă o ușă de serviciu acționată manual este prevăzută cu o broască cu clichet, aceasta trebuie să aibă două poziții de închidere. 7.6.4.5. Pe partea interioară a unei uși de serviciu nu trebuie să existe niciun dispozitiv care să acopere treptele interioare când ușa este închisă. Acest lucru nu exclude prezența în casa scării, când ușa se închide, a unui mecanism de acționare a ușii sau a altor echipamente atașate în interiorul ușii care nu constituie o prelungire a planșeului pe care pasagerii să poată sta în picioare. Acest mecanism și aceste echipamente nu ar trebui să prezinte niciun pericol pentru pasageri. 7.6.4.6. Dacă vederea directă nu este adecvată, se instalează dispozitive optice sau de alt tip care să permită conducătorului auto să detecteze de pe scaunul său prezența unui pasager în imediata apropiere a fiecărei uși laterale de serviciu care nu este o ușă de serviciu automată. În cazul vehiculelor etajate din clasa I, această cerință se aplică și interiorului tuturor ușilor de serviciu și zonelor aflate în imediata apropiere a fiecărei scări de comunicare interioare de pe platforma superioară. În cazul unei uși de serviciu aflate pe partea posterioară a vehiculului cu capacitate de maximum 22 de pasageri, această cerință este îndeplinită în cazul în care conducătorul auto poate detecta prezența unei persoane cu o înălțime de 1,3 m care stă în picioare la 1 m în spatele vehiculului. Cerințele prezentului punct pot fi îndeplinite și cu ajutorul unor oglinzi retrovizoare, dacă astfel nu este obstrucționat câmpul vizual obligatoriu necesar pentru condus. În cazul ușilor situate în spatele secțiunii articulate a unui vehicul articulat, oglinzile nu sunt considerate dispozitive optice suficiente. 7.6.4.7. Orice ușă care se deschide spre interiorul vehiculului și mecanismul unei astfel de uși trebuie astfel concepute încât mișcarea lor să nu cauzeze vătămarea pasagerilor în condiții normale de exploatare. Dacă este necesar, se montează dispozitive adecvate de protecție. 7.6.4.8. Dacă o ușă de serviciu este amplasată lângă ușa unei toalete sau a altui compartiment intern, ușa de serviciu trebuie asigurată împotriva acționării involuntare. Cu toate acestea, prezenta cerință nu se aplică dacă ușa se închide automat când vehiculul se află în mișcare la o viteză de peste 5 km/h. 7.6.4.9. În cazul vehiculelor cu o capacitate de maximum 22 de pasageri și cu uși de serviciu amplasate pe partea posterioară a vehiculului, laturile ușii nu trebuie să se deschidă la mai mult de 115° sau la mai puțin de 85°, iar odată deschise, ele trebuie să poată fi menținute în mod automat în poziție. Aceasta nu exclude posibilitatea de a trece peste opritor și de a deschide ușa dincolo de unghiul respectiv, atunci când o astfel de manevră nu mai prezintă riscuri; de exemplu, pentru a permite plasarea vehiculului cu spatele la o platformă înaltă de încărcare sau pentru a deschide ușile la 270°, astfel încât să se creeze o zonă de încărcare liberă în spatele vehiculului. 7.6.4.10. Indiferent de poziția în care se află, ușa de serviciu deschisă nu trebuie să împiedice utilizarea sau accesul la orice ieșire obligatorie. 7.6.4.11. Dacă este instalat un sistem de blocare peste noapte, se aplică următoarele aspecte: 7.6.4.11.1. sistemul de blocare trebuie să fi fost dezactivat automat atunci când cheia de contact se afla în poziția „PORNIT”; sau 7.6.4.11.2. conducătorului auto trebuie să i se furnizeze un avertisment prin care să se precizeze că sistemul de blocare peste noapte rămâne în funcțiune la u