Doar textele originale CEE-ONU au efect juridic în temeiul dreptului public internațional. Situația și data intrării în vigoare a prezentului regulament se verifică în ultima versiune a documentului CEE–ONU TRANS/WP.29/343, disponibil la următoarea adresă: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.

Regulamentul nr. 110 al Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite (CEE-ONU) – Dispoziții uniforme privind omologarea:

Addendum 109: Regulamentul nr. 110

Suplimentul 6 la versiunea originală a Regulamentului – Data intrării în vigoare: 18 iunie 2007

CUPRINS

REGULAMENT

PARTEA I

PARTEA II

ANEXE

Apendicele C –

1. DOMENIU DE APLICARE

Prezentul regulament se aplică în cazul:

2. DEFINIȚIA ȘI CLASIFICAREA COMPONENTELOR

Componentele GNC destinate utilizării la vehicule se clasifică conform funcției și presiunii de lucru, în conformitate cu figura 1-1.

O componentă poate fi alcătuită din mai multe piese, fiecare fiind clasificată în clasa sa conform funcției și presiunii maxime de lucru.

„Presiune” înseamnă presiunea relativă în raport cu presiunea atmosferică, cu excepția altor specificații

2.1.1. „Presiune de serviciu” înseamnă presiunea stabilită la o temperatură uniformă a gazului de15 °C.

2.1.2. „Presiune de încercare” înseamnă presiunea la care este adusă o componentă în timpul încercării de acceptare.

2.1.3. „Presiune de lucru” înseamnă presiunea maximă la care o componentă este concepută pentru a fi supusă și care este baza în vederea determinării rezistenței componentei respective.

2.1.4. „Temperaturi de funcționare” înseamnă valorile maxime din gamele de temperatură, indicate în anexa 5O, la care se asigură funcționarea sigură și optimă a componentei specifice și pentru care aceasta a fost proiectată și omologată.

„Componentă specifică” înseamnă:

(c)

Multe din componentele mai sus menționate se pot combina sau monta împreună ca o componentă „multifuncțională”.

Fig. 1-1

Schema debitului pentru clasificarea compușilor GNC

Fig. 1-2

Teste aplicabile unor clase specifice de componente (cu excepția buteliilor)

„Container” (sau butelie) înseamnă orice recipient utilizat pentru depozitarea gazului natural comprimat;

2.3.1. Un container poate fi:

2.4. „Tip de container” înseamnă rezervoarele care nu diferă în ceea ce privește dimensiunile și caracteristicile materiale specificate în anexa 3.

„Accesorii montate pe container” înseamnă următoarele componente (fără a se limita la acestea), separate sau combinate, când sunt montate pe container:

2.5.1. Supapă manuală;

2.5.2. Senzor/indicator de presiune;

2.5.3. Supapă de reducere a presiunii (supapă de evacuare);

2.5.4. Dispozitiv de reducere a presiunii (cu declanșator termic);

2.5.5. Supapă automată a buteliei;

2.5.6. Supapă de exces de debit;

2.5.7. Carcasă etanșă la gaze.

2.6. „Supapă” înseamnă un dispozitiv prin care se poate controla debitul unui fluid.

2.7. „Supapă automată” înseamnă o supapă care nu este operată manual.

2.8. „Supapă automată a buteliei” înseamnă o supapă automată fixată strâns pe butelia care controlează debitul gazului la sistemul de carburant. Supapa automată a buteliei mai este denumită și supapă de serviciu cu telecomandă.

2.9. „Supapă de reținere” înseamnă o supapă automată care lasă gazul să curgă într-o singură direcție.

2.10. „Supapă de exces de debit” (dispozitiv de limitare a excesului de debit) înseamnă un dispozitiv care se oprește automat sau limitează debitul de gaz când acesta depășește valoarea stabilită în proiectare.

2.11. „Supapă manuală” înseamnă o supapă manuală fixată strâns pe butelie.

2.12. „Supapă de reducere a presiunii (supapă de evacuare)” înseamnă un dispozitiv care împiedică depășirea presiunii prestabilite din amonte.

2.13. „Supapă de serviciu” înseamnă o supapă de izolare, închisă numai în timpul depanării vehiculului.

2.14. „Filtru” înseamnă un ecran protector care înlătură reziduurile din fluxul de gaz.

2.15. „Garnitură” înseamnă un conector utilizat în instalația de conducte, de țevi sau în sistemul de furtunuri.

Conducte de combustibil

2.16.1. „Conducte flexibile de combustibil” înseamnă furtunuri sau conducte flexibile prin care curge debitul de gaze naturale.

2.16.2. „Conducte rigide de combustibil” înseamnă conducte care nu au fost proiectate să fie flexibile în condiții normale de lucru și prin care curge debitul de gaze naturale.

„Instalație de alimentare cu gaz” înseamnă instalație pentru introducerea combustibilului gazos în conducta de admisie a motorului (carburator sau injector).

2.17.1. „Amestecător gaz/aer” înseamnă o instalație pentru amestecarea combustibilului gazos și a aerului de admisie pentru motor.

2.17.2. „Injector pentru gaz” înseamnă o instalație pentru introducerea combustibilului gazos în motor sau în sistemul de admisie aferent.

2.18. „Reglor pentru debitul de gaz” înseamnă un dispozitiv pentru reglarea debitului de gaz, instalat sub regulatorul de presiune, care controlează debitul de gaz către motor.

2.19. „Carcasă etanșă la gaze” înseamnă un dispozitiv care evacuează scurgerile de gaz în afara vehiculului și care include furtunul de ventilație pentru gaz.

2.20. „Indicator de presiune” înseamnă un dispozitiv presurizat care indică presiunea gazului.

2.21. „Regulator de presiune” înseamnă un dispozitiv utilizat pentru a controla presiunea de distribuție a combustibilului gazos către motor.

2.22. „Dispozitiv de reducere a presiunii (cu declanșator termic)” înseamnă un dispozitiv de unică folosință, declanșat de temperatura și/sau presiunea excesivă, care evacuează gazul pentru a împiedica spargerea buteliei.

2.23. „Stație de umplere sau recipient de înmagazinare” înseamnă un dispozitiv montat în exteriorul sau interiorul vehiculului (compartimentul motorului) utilizat pentru a umple containerul în stația de umplere.

2.24. „Unitate de control electronic (alimentare cu GNC)” înseamnă un dispozitiv care controlează necesarul de gaz pentru motor și alți parametri ai motorului și care închide automat supapa automată, din motive de siguranță.

2.25. „Tipul componentelor” conform punctelor 2.6.-2.23. de mai sus înseamnă componentele care nu diferă în aspectele esențiale precum materialele, presiunea de lucru și temperaturile de funcționare.

2.26. „Tip de unitate de control electronic” conform punctului 2.24. înseamnă componentele care nu diferă în aspectele esențiale precum principiile de bază ale programelor de calculator, cu excepția unor modificări minore.

PARTEA I

OMOLOGAREA COMPONENTELOR SPECIFICE PENTRU AUTOVEHICULELE CARE UTILIZEAZĂ GAZ NATURAL COMPRIMAT (GNC) ÎN SISTEMUL DE PROPULSIE

3. CEREREA DE OMOLOGARE

3.1. Cererea de omologare a componentei specifice sau multifuncționale se depune de posesorul denumirii sau al mărcii comerciale sau de reprezentantul autorizat al acestuia.

Cererea trebuie să fie însoțită de documentele menționate în continuare în trei copii și de următoarele date:

3.2.1. descrierea vehiculului, conținând toate datele corespunzătoare menționate în anexa 1A la prezentul regulament,

3.2.2. o descriere detaliată a tipului componentei specificate,

3.2.3. o schiță a componentei specifice, suficient de detaliată și la scară adecvată,

3.2.4. verificarea respectării specificațiilor stabilite la punctul 6 din prezentul regulament.

La cererea serviciului tehnic responsabil cu desfășurarea testelor de omologare, se pun la dispoziție eșantioane ale componentei specifice. La cerere se furnizează eșantioane suplimentare (maxim 3)

3.3.1. În timpul pre-producției containerelor [n] (2), odată la 50 de bucăți (serie de calificare) containerele sunt supuse încercărilor nedistructive din anexa 3.

4. INDICATORI

4.1. Eșantionul componentei specifice înaintate spre omologare trebuie să poarte marca sau numele comercial al constructorului și tipul, inclusiv cel cu privire la denumirea temperaturilor de funcționare („M” sau „C” pentru temperaturile moderate sau reci, după caz); iar în cazul furtunurilor flexibile, se indică de asemenea luna și anul de fabricație; acest indicator trebuie să fie citeț și indelebil.

4.2. Toate componentele trebuie să aibă un spațiu suficient pentru a primi marca de omologare; acest spațiu se indică în schițele menționate la punctul 3.2.3. de mai sus.

4.3. Fiecare container trebuie să prezinte placa de identificare cu următoarele informații lizibile și de neșters:

(c)

anul și luna omologării (ex.: 96/01);

5. OMOLOGAREA

5.1. În cazul în care eșantioanele componentei înaintate spre omologare îndeplinesc cerințele de la punctele 6.1.-6.11. din prezentul regulament, se acordă omologarea tipului componentei.

5.2. Fiecare tip de componentă sau componentă multifuncțională comportă atribuirea unui număr de omologare. Primele două cifre ale acestuia (în prezent 00, corespunzătoare regulamentului în forma sa originală) indică seria de amendamente care cuprind cele mai recente amendamente tehnice majore la regulament în momentul eliberării omologării. Aceeași parte contractantă nu poate să atribuie același număr alfanumeric unui alt tip de componentă.

5.3. Comunicarea privind acordarea, refuzarea sau extinderea omologării unui tip de componentă GNC în temeiul prezentului regulament se notifică părților acordului care aplică prezentul regulament, cu ajutorul unei fișe conforme cu modelul din anexa 2B la prezentul regulament.

Pe toate componentele conforme unui tip omologat în conformitate cu prezentul regulament, pe lângă marca indicată la punctele 4.1-4.3. se aplică, în mod vizibil, într-un loc indicat la punctul 4.2. de mai sus, o marcă de omologare internațională, compusă din:

5.4.1. Un cerc în interiorul căruia se află litera „E”, urmată de numărul distinctiv al țării care a acordat omologarea (3).

5.4.2. Numărul prezentului regulament, urmat de litera „R”, de o liniuță și de numărul de omologare, plasate la dreapta cercului prevăzut la punctul 5.4.1. Acest număr de omologare este compus din numărul de omologare de tip al componentei care apare pe certificatul completat pentru acest tip (a se vedea punctul 5.2. și anexa 2B) precedat de două cifre care indică secvența ultimei serii de amendamente la prezentul regulament.

5.5. Marca de omologare trebuie să fie lizibilă și de neșters.

5.6. Anexa 2A la prezentul regulament oferă exemple de amplasare a mărcii de omologare de mai sus.

6. SPECIFICAȚII CU PRIVIRE LA COMPONENTELE GNC

6.1. Dispoziții generale

6.1.1. Componentele specifice ale vehiculelor care utilizează GNC în sistemul de propulsie trebuie să funcționeze în condiții corecte și sigure, în conformitate cu prezentul regulament.

Materialele componentelor care sunt în contact cu GNC trebuie să fie compatibile cu acesta (a se vedea anexa 5D).

Părțile componentei a căror funcționare corectă și sigură poate fi influențată de GNC, presiunea înaltă sau vibrații trebuie să fie supuse procedurilor de încercare aferente, descrise în anexele la prezentul regulament. Trebuie să se îndeplinească în special dispozițiile de la punctele 6.2.-6.11.

Componentele specifice ale vehiculelor care utilizează GNC în sistemul de propulsie trebuie să respecte cerințele cu privire la compatibilitatea electromagnetică aferentă (CEM) în conformitate cu Regulamentul nr. 10, seria 02 de amendamente, sau echivalent.

6.2. Dispoziții cu privire la containere

6.2.1. Containerele pentru GNC trebuie să fie omologate în conformitate cu dispozițiile prevăzute în anexa 3 la prezentul regulament.

6.3. Dispoziții cu privire la componentele montate pe container

Containerul trebuie să fie echipat cu următoarele componente, cel puțin, care pot fi separate sau combinate.

6.3.1.1. supapă manuală,

6.3.1.2. supapă automată a buteliei,

6.3.1.3. dispozitiv de reducere a presiunii,

6.3.1.4. dispozitiv de limitare a excesului de debit.

6.3.2. Containerul poate fi echipat cu o carcasă etanșă la gaze, dacă este cazul.

6.3.3. Componentele menționate la punctele 6.3.1.-6.3.2. de mai sus trebuie să fie omologate în conformitate cu dispozițiile prevăzute în anexa 4 la prezentul regulament.

6.4.-6.11. Dispoziții cu privire la alte componente

Componentele indicate trebuie să fie omologate în conformitate cu dispozițiile prevăzute în anexele menționate în tabelul de mai jos:

7. MODIFICĂRILE UNUI TIP DE COMPONENTĂ GNC ȘI EXTINDEREA OMOLOGĂRII

Orice modificare a unui tip de componentă GNC trebuie să fie adusă la cunoștința departamentului administrativ care a omologat tipul respectiv. Departamentul poate să:

7.1.1. Să considere că este puțin probabil ca modificările făcute să aibă un efect negativ considerabil și că respectiva componentă se conformează în continuare cerințelor, sau

7.1.2. Stabilească dacă autoritățile competente trebuie să dispună o reîncercare parțială sau completă.

7.2. Confirmarea sau respingerea omologării, cu specificația modificărilor, trebuie să fie comunicată părților contractante ale acordului care aplică prezentul regulament, prin procedura menționată la punctul 5.3 de mai sus.

7.3. Autoritățile competente care acordă extinderea omologării trebuie să atribuie un număr de serie fiecărei comunicări redactate pentru extinderea respectivă.

8. (Nealocat)

9. CONFORMITATEA PRODUCȚIEI

Procedurile de conformitate a producției trebuie să fie în conformitate cu cele prevăzute în acord, apendicele 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) cu următoarele cerințe:

9.1. Fiecare container trebuie să fie testat la o presiune minimă de 1.5 ori presiunea de lucru în conformitate cu prevederile din anexa 3 la prezentul regulament.

9.2. Încercarea de spargere sub presiune hidraulică, în conformitate cu punctual 3.2. din anexa 3, se efectuează pentru fiecare serie compusă din maxim 200 containere fabricate cu aceeași serie de materiale prime.

9.3. Fiecare ansamblu de conducte flexibile de combustibil, aplicat la presiune înaltă și medie (clasa 0, 1) în conformitate cu Clasificarea descrisă la punctul 2 din prezentul regulament, trebuie să fie testat la o presiune de două ori mai mare față de presiunea de lucru.

10. PENALITĂȚI ÎN CAZ DE NECONFORMITATE A PRODUCȚIEI

10.1. Omologarea acordată în ceea ce privește un tip de componentă în temeiul prezentului regulament se poate retrage în cazul în care cerințele stabilite la punctul 9 nu sunt respectate.

10.2. În cazul în care o parte contractantă a acordului care aplică prezentul regulament retrage o omologare acordată anterior, aceasta trebuie de îndată să aducă la cunoștință acest fapt celeilalte părți contractante care aplică prezentul regulament printr-o comunicare conform modelului din anexa 2B din prezentul regulament.

11. (Nealocat)

12. ÎNCETAREA DEFINITIVĂ A PRODUCȚIEI

În cazul în care titularul omologării încetează în întregime să fabrice tipul de componentă omologat în conformitate cu prezentul regulament, acesta trebuie să informeze în acest sens autoritatea care a acordat omologarea. La primirea comunicării relevante, autoritatea respectivă informează în acest sens celelalte părți ale acordului care aplică prezentul regulament printr-o comunicare în conformitate cu modelul din anexa 2B din prezentul regulament.

13. NUMELE ȘI ADRESELE SERVICIILOR TEHNICE RESPONSABILE CU DESFĂȘURAREA TESTELOR DE OMOLOGARE ȘI ALE DEPARTAMENTELOR ADMINISTRATIVE

Părțile acordului care aplică prezentul regulament trebuie să comunice secretariatului Națiunilor Unite numele și adresele serviciilor tehnice responsabile cu desfășurarea testelor de omologare și ale departamentelor administrative care acordă omologarea și cărora le sunt trimise formularele care atestă omologarea, extinderea, respingerea sau retragerea omologării, eliberate în alte țări.

PARTEA II

OMOLOGAREA VEHICULELOR ÎN CEEA CE PRIVEȘTE INSTALAREA COMPONENTELOR SPECIFICE ALE UNUI TIP OMOLOGAT PENTRU UTILIZAREA GAZULUI NATURAL COMPRIMAT (GNC) ÎN SISTEMUL DE PROPULSIE

14. DEFINIȚII

În sensul Părții a II-a din prezentul regulament:

14.1.1. „Omologarea vehiculului” înseamnă omologarea unui tip de vehicul din categoriile M și N în ceea ce privește sistemul său de GNC ca echipament original pentru utilizare în sistemul de propulsie;

„Tipul vehiculului” reprezintă vehiculele echipate cu componente specifice pentru utilizarea GNC în sistemul de propulsie, care nu diferă în ceea ce privește următoarele condiții:

14.1.2.1. constructorul;

14.1.2.2. denumirea tipului stabilită de constructor;

aspectele esențiale de proiectare și construcție:

14.1.2.3.1. șasiu/planșeu (diferențe evidente și fundamentale);

14.1.2.3.2. instalarea echipamentului GNC (diferențe evidente și fundamentale).

14.1.3. „Sistemul GNC” înseamnă un ansamblu de componente (container/containere sau butelie/butelii, supape, conducte flexibile de combustibil etc.) și piesele de legătură (conducte rigide de combustibil, garniturile țevilor etc.) montate pe autovehiculele care utilizează GNC în sistemul de propulsie.

15. CEREREA DE OMOLOGARE

15.1. Cererea de omologare a unui tip de vehicul în ceea ce privește instalarea componentelor specifice pentru utilizarea gazului natural comprimat în sistemul de propulsie se depune de constructor sau de reprezentantul autorizat al acestuia.

15.2. Cererea trebuie să fie însoțită de documentele menționate în continuare în trei copii: descrierea vehiculului, conținând toate datele corespunzătoare menționate în anexa 1B la prezentul regulament.

15.3. Un vehicul reprezentativ pentru tipul de vehicul supus omologării este trimis serviciului tehnic responsabil cu desfășurarea testelor de omologare.

16. OMOLOGAREA

16.1. În cazul în care, în temeiul prezentului regulament, vehiculul supus omologării este echipat cu toate componentele specifice necesare pentru utilizarea gazelor naturale comprimate în sistemul de propulsie și îndeplinește cerințele de la punctul 17 de mai jos, se acordă omologarea tipului respectiv de vehicul.

16.2. Fiecare tip de vehicul omologat comportă atribuirea unui număr de omologare. Primele două cifre ale acestuia indică seria de amendamente care cuprind cele mai recente amendamente tehnice majore la regulament în momentul eliberării omologării.

16.3. Comunicarea privind acordarea, refuzarea sau extinderea omologării unui tip de vehicul GNC în temeiul prezentului regulament se notifică părților acordului care aplică prezentul regulament, cu ajutorul unei fișe conforme cu modelul din anexa 2D la prezentul regulament.

Pe fiecare tip de vehicul omologat în conformitate cu prezentul regulament, se aplică, în mod vizibil și într-un loc accesibil indicat în fișa de omologare menționată la punctul 16.2. de mai sus, o marcă de omologare internațională, compusă din:

16.4.1. Un cerc în interiorul căruia se află litera „E”, urmată de numărul distinctiv al țării care a acordat omologarea (3);

16.4.2. Numărul prezentului regulament, urmat de litera „R”, de o liniuță și de numărul de omologare, plasate la dreapta cercului prevăzut la punctul 16.4.1.

16.5. În cazul în care vehiculul este conform cu un vehicul omologat în conformitate cu unul sau mai multe regulamente anexă la acord, în țara care a acordat omologarea în conformitate cu prezentul regulament, nu este necesară repetarea simbolului prevăzut la punctul 16.4.1.; într-un astfel de caz, numerele regulamentelor, ale omologării și simbolurile adiționale pentru toate regulamentele în conformitate cu care s-a acordat omologarea în țara care a acordat omologarea în temeiul prezentului regulament sunt înscrise unul sub altul, în dreapta simbolului prevăzut la punctul 16.4.1.

16.6. Marca de omologare trebuie să fie lizibilă și de neșters.

16.7. Marca de omologare se amplasează pe placa cu caracteristicile vehiculului, sau în apropierea acesteia.

16.8. Anexa 2C la prezentul regulament oferă exemple de amplasare a mărcii de omologare de mai sus.

17. CERINȚE CU PRIVIRE LA INSTALAREA COMPONENTELOR SPECIFICE PENTRU UTILIZAREA GAZULUI NATURAL COMPRIMAT ÎN SISTEMUL DE PROPULSIE AL UNUI VEHICUL

17.1. Generalități

17.1.1. Sistemul GNC al vehiculului trebuie să funcționeze în condiții optime și sigure la presiunea de lucru și temperaturile de funcționare pentru care acesta a fost proiectat și omologat.

17.1.2. Toate componentele sistemului trebuie să dețină omologare de tip, în temeiul Părții I din prezentul regulament.

17.1.3. Materialele utilizate în sistem trebuie să fie adecvate utilizării cu GNC.

17.1.4. Toate componentele sistemului trebuie să fie fixate corespunzător.

17.1.5. Sistemul GNC nu trebuie să prezinte scurgeri, de exemplu să nu aibă bule de aer timp de 3 minute.

17.1.6. Sistemul GNC se instalează astfel încât să ofere protecție maximă la avarii, cum ar fi avariile cauzate de mișcarea componentelor vehiculului, coliziune, pietriș, sau de încărcarea și descărcarea vehiculului sau deplasarea încărcăturilor respective.

La sistemul GNC nu se conectează alte dispozitive în afara celor strict necesare pentru funcționarea corespunzătoare a motorului unui autovehicul.

17.1.7.1. Fără a ține seama de dispozițiile punctului 17.1.7., vehiculele pot fi echipate cu un sistem de încălzire pentru a încălzi compartimentul de pasageri și/sau suprafața de sarcină conectată la sistemul GNC.

17.1.7.2. Sistemul de încălzire specificat la punctul 17.1.7.1. este admis în cazul în care, conform serviciilor tehnice responsabile cu desfășurarea testelor de omologare de tip, sistemul de încălzire este protejat în mod corespunzător și nu afectează funcționarea necesară a sistemului GNC normal.

Identificarea vehiculelor alimentate cu GNC din categoriile M2 și M3 1 (4).

17.1.8.1. Vehiculele din categoriile M2 și M3 echipate cu un sistem GNC trebuie să prezinte o placă în conformitate cu dispozițiile din anexa 6.

17.1.8.2. Placa se instalează în partea din față și din spate a vehiculelor din categoria M2 sau M3 și pe exteriorul portierelor, în partea dreaptă a mâinii.

17.2. Cerințe suplimentare

17.2.1. Nici o componentă a sistemului GNC, și nici un material de protecție care face parte din componenta respectivă nu trebuie să depășească conturul vehiculului, cu excepția stației de umplere, în cazul în care aceasta nu depășește punctul de fixare cu mai mult de 10 mm.

17.2.2. Nici o componentă a sistemului GNC nu trebuie să fie situată la mai puțin de 100 mm de eșapament sau altă sursă de căldură similară, cu excepția cazului în care astfel de componente sunt protejate de căldură în mod corespunzător.

17.3. Sistemul GNC

Un sistem GNC trebuie să conțină cel puțin următoarele componente:

17.3.1.1. Container/containere sau butelie/butelii;

17.3.1.2. Indicator de presiune sau indicator al nivelului de combustibil;

17.3.1.3. Dispozitiv de reducere a presiunii (cu declanșator termic);

17.3.1.4. Supapă automată a buteliei;

17.3.1.5. Supapă manuală;

17.3.1.6. Regulator de presiune;

17.3.1.7. Reglor pentru debitul de gaz;

17.3.1.8. Dispozitiv de limitare a excesului de debit;

17.3.1.9. Instalație de alimentare cu gaz;

17.3.1.10. Stație de umplere sau recipient de înmagazinare;

17.3.1.11. Conductă flexibilă de combustibil;

17.3.1.12. Conductă rigidă de combustibil;

17.3.1.13. Unitate de control electronic;

17.3.1.14. Garnituri;

17.3.1.15. Carcasă etanșă la gaze pentru componentele instalate în portbagaj și compartimentul de pasageri. În cazul în care carcasa etanșă la gaze este distrusă în incendiu, dispozitivul de reducere a presiunii poate fi acoperit de carcasa etanșă la gaze.

De asemenea, sistemul GNC poate include următoarele componente:

17.3.2.1. Supapă de reținere sau supapă de reținere;

17.3.2.2. Supapă de reducere a presiunii;

17.3.2.3. Filtru GNC;

17.3.2.4. Senzori de presiune și/sau temperatură;

17.3.2.5. Sistem de selecție a combustibilului și sistem electric.

17.3.3. Se poate combina o supapă adițională cu reglatorul de presiune.

17.4. Instalarea containerului

17.4.1. Containerul se instalează permanent în vehicul și nu în compartimentul motorului.

17.4.2. Containerul se instalează astfel încât să nu existe nici un contact între metale, cu excepția punctelor de fixare ale containerului/containerelor.

Când vehiculul este gata de utilizare, containerul pentru combustibil nu trebuie să fie cu mai puțin de 200 mm deasupra suprafeței drumului.

17.4.3.1. Dispozițiile de la punctul 17.4.3. nu se aplică în cazul în care containerul este protejat corespunzător, în partea din față și în părțile laterale și nici o componentă a sa nu este situată mai jos de structura sa protectoare.

17.4.4. Containerul/containerele sau butelia/buteliile pentru combustibil trebuie să fie montate și fixate astfel încât următoarele accelerații să poată fi absorbite (fără a cauza avarii) atunci când containerele sunt pline:

Vehicule din categoriile M1 și N1:

Vehicule din categoriile M2 și N2:

Vehicule din categoriile M3 și N3:

În locul încercării practice se poate utiliza o metodă de calcul, în cazul în care solicitantul omologării îi poate demonstra echivalența spre convingerea serviciului tehnic.

17.5. Accesorii montate pe container/containere sau butelie/butelii:

Supapă automată

17.5.1.1. Se instalează o supapă automată a buteliei direct pe fiecare container.

17.5.1.2. Supapa automată a buteliei se operează astfel încât alimentarea cu carburant să fie întreruptă când motorul este oprit, indiferent de poziția comutatorului de aprindere și trebuie să rămână închisă pe perioada nefuncționării motorului. Se admite un timp de întârziere de 2 secunde pentru diagnostic.

Dispozitiv de reducere a presiunii

17.5.2.1. Dispozitivul de reducere a presiunii (cu declanșator termic) se montează pe containerul/containerele pentru combustibil astfel încât să se poată evacua în carcasa etanșă la gaze, în cazul în care aceasta îndeplinește cerințele de la punctul 17.5.5.

Supapă de exces de debit pe container

17.5.3.1. Dispozitivul de limitare a excesului de debit se poate monta în containerul/containerele pentru combustibil de pe supapa automată a buteliei.

Supapă manuală

17.5.4.1. Supapa manuală se fixează strâns pe butelia care poate fi înglobată în supapa automată a buteliei.

Carcasă etanșă la gaze pe container/containere

17.5.5.1. O carcasă etanșă la gaze pe garniturile containerului/containerelor, care îndeplinește cerințele punctelor 17.5.5.2.-17.5.5.5. se montează pe containerul pentru combustibil, cu excepția cazului în care containerul (containerele) este instalat în exteriorul vehiculului.

17.5.5.2. Carcasa etanșă la gaze trebuie să fie în legătură deschisă cu aerul, printr-un furtun de racord și de trecere, unde este cazul, care trebuie să fie rezistent la GNC.

17.5.5.3. Orificiul de ventilație al carcasei etanșe la gaze nu trebuie să se evacueze într-un arc de roată, nici să fie îndreptată spre o sursă de încălzire cum ar fi eșapamentul.

17.5.5.4. Orice furtun de racord și de trecere din partea de jos a caroseriei autovehiculului pentru ventilația carcasei etanșe la gaze trebuie să aibă un spațiu liber de cel puțin 450 mm2.

17.5.5.5. Carcasa de pe garniturile containerului/containerelor și furtunurile de racord trebuie să fie etanșe la gaze, la o presiune de 10 kPa fără deformări permanente. În acest caz este permisă o scurgere care nu depășește 100 cm3 pe oră.

17.5.5.6. Furtunul de legătură trebuie să fie fixat prin inele de prindere sau alte mijloace la carcasa etanșă la gaze și de trecere, pentru a asigura formarea unei îmbinări etanșe la gaze.

17.5.5.7. Carcasa etanșă la gaze trebuie să conțină toate componentele instalate în portbagaj sau compartimentul de pasageri.

17.6. Conducte rigide și flexibile de combustibil

17.6.1. Conductele rigide de combustibil trebuie să fie făcute dintr-un material fără sudură: din oțel inoxidabil sau din oțel cu strat rezistent la coroziune.

17.6.2. Conducta rigidă de combustibil poate fi înlocuită de o conductă flexibilă de combustibil în cazul utilizării în clasa 0, 1 sau 2.

17.6.3. Conducta flexibilă de combustibil trebuie să îndeplinească cerințele din anexa 4B la prezentul regulament.

17.6.4. Conductele rigide de combustibil trebuie să fie fixate astfel încât să nu fie supuse vibrațiilor sau tensiunilor.

17.6.5. Conductele flexibile de combustibil trebuie să fie fixate astfel încât să nu fie supuse vibrațiilor sau tensiunilor.

17.6.6. La punctul de fixare, conducta rigidă sau flexibilă trebuie să fie astfel fixată încât să nu existe contacte între metal.

17.6.7. Conducta de gaze rigidă și flexibilă nu trebuie să fie situată în punctele de ridicare cu cricul.

17.6.8. Conductele de combustibil de pe canale trebuie să fie echipate cu material de protecție.

17.7. Garniturile sau racordurile de gaz dintre componente

17.7.1. Nu se permit îmbinările prin lipire și îmbinările cu strângere de tip secțiune plină.

17.7.2. Tuburile din oțel inoxidabil trebuie să fie conectate cu ajutorul garniturilor din oțel inoxidabil.

17.7.3. Blocurile de distribuție trebuie să fie produse din material rezistent la coroziune.

17.7.4. Conductele rigide de combustibil se conectează la îmbinările corespunzătoare, de exemplu, îmbinările cu strângere din două piese, la tuburile din oțel și îmbinările în formă de măsline coniforme pe ambele laturi.

17.7.5. Numărul de îmbinări trebuie să fie limitat la numărul minim.

17.7.6. Toate îmbinările trebuie să fie făcute în locuri accesibile în vederea inspecției.

Conductele de combustibil care traversează un compartiment de pasageri sau portbagaj închis nu trebuie să depășească lungimea necesară și trebuie să fie protejate în orice caz printr-o carcasă etanșă la gaze.

17.7.7.1. Dispozițiile de la punctul 17.7.7. nu se aplică vehiculelor din categoria M2 sau M3 unde conductele și racordurile de combustibil sunt echipate cu un manșon rezistent la GNC și în legătură deschisă cu aerul.

17.8. Supapă automată

17.8.1. O supapă automată adițională se poate instala în conducta de combustibil, cât mai aproape posibil de regulatorul de presiune.

17.9. Stație de umplere sau recipient de înmagazinare

17.9.1. Stația de umplere trebuie să fie imobilizată la rotire și protejată de praf și apă.

17.9.2. În cazul în care containerul cu GNC este instalat în compartimentul de pasageri sau într-un compartiment închis (de bagaje), stația de umplere trebuie să fie situată în afara vehiculului sau în compartimentul motorului.

17.10. Sistem de selecție a combustibilului și sistem electric

17.10.1. Componentele electrice ale GNC trebuie să fie protejate de suprasarcini.

17.10.2. Vehiculele cu mai multe sisteme de combustibil trebuie să aibă un sistem de selecție care să asigure alimentarea motorului cu un singur combustibil în același timp, pentru mai mult de 5 secunde. Vehiculele cu „combustibili alternativi”, ce folosesc motorina în calitate de combustibil principal pentru aprinderea amestecului de gaz/aer, sunt permise în cazurile în care motoarele și vehiculele respective respectă standardele obligatorii cu privire la emisii.

17.10.3. Racordurile și componentele electrice din carcasa etanșă la gaze trebuie să fie astfel construite încât să nu producă scântei.

18. CONFORMITATEA PRODUCȚIEI

18.1. Procedurile de conformitate a producției trebuie să fie în conformitate cu cele prevăzute în acord, apendicele 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2).

19. PENALITĂȚI ÎN CAZ DE NECONFORMITATE A PRODUCȚIEI

19.1. Omologarea acordată în ceea ce privește un tip de vehicul în temeiul prezentului regulament se poate retrage în cazul în care cerințele stabilite la punctul 18 de mai sus nu sunt respectate.

19.2. În cazul în care o parte contractantă a acordului care aplică prezentul regulament retrage o omologare acordată anterior, aceasta trebuie de îndată să aducă la cunoștință acest fapt celeilalte părți contractante care aplică prezentul regulament printr-o comunicare conform modelului din anexa 2D din prezentul regulament.

20. MODIFICAREA ȘI EXTINDEREA OMOLOGĂRII UNUI TIP DE VEHICUL

Orice modificare cu privire la instalarea componentelor specifice pentru utilizarea gazului natural comprimat în sistemul de propulsie al vehiculului trebuie să fie adusă la cunoștința departamentului administrativ care a omologat vehiculul respectiv. Departamentul poate:

20.1.1. Să considere că este puțin probabil ca modificările făcute să aibă un efect negativ considerabil și că în orice caz vehiculul se conformează în continuare cerințelor, sau

20.1.2. Să solicite serviciului tehnic care efectuează testele rapoarte suplimentare ale testelor.

20.2. Confirmarea sau respingerea omologării, cu specificația modificărilor, trebuie să fie comunicată părților contractante ale acordului care aplică prezentul regulament, printr-un formular conform modelului din anexa 2D din prezentul regulament.

20.3. Autoritățile competente care acordă extinderea omologării trebuie să atribuie extinderii respective un număr de serie și să informeze în acest sens celelalte părți ale acordului 1958 care aplică prezentul regulament prin intermediul unei comunicări în conformitate cu modelul din anexa 2D din prezentul regulament.

21. ÎNCETAREA DEFINITIVĂ A PRODUCȚIEI

În cazul în care titularul omologării încetează în întregime să fabrice tipul de vehicul omologat în conformitate cu prezentul regulament, acesta trebuie să informeze în acest sens autoritatea care a acordat omologarea. La primirea comunicării relevante, autoritatea respectivă informează în acest sens celelalte părți ale acordului care aplică prezentul regulament printr-o comunicare în conformitate cu modelul din anexa 2D din prezentul regulament.

22. NUMELE ȘI ADRESELE SERVICIILOR TEHNICE RESPONSABILE CU DESFĂȘURAREA TESTELOR DE OMOLOGARE ȘI ALE DEPARTAMENTELOR ADMINISTRATIVE

Părțile acordului care aplică prezentul regulament trebuie să comunice secretariatului Națiunilor Unite numele și adresele serviciilor tehnice responsabile cu desfășurarea testelor de omologare și ale departamentelor administrative care acordă omologarea și cărora le sunt trimise formularele care atestă omologarea, extinderea, respingerea sau retragerea omologării, eliberate în alte țări.

(1) În conformitate cu anexa 7 la Rezoluția consolidată privind construcția vehiculelor (R.E.3), (documentul TRANS/WP.29/78/Rev.1/Modif.2 astfel cum a fost modificată prin Modif.4).

(2) A se specifica.

(3) 1 pentru Germania, 2 pentru Franța, 3 pentru Italia, 4 pentru Țările de Jos, 5 pentru Suedia, 6 pentru Belgia, 7 pentru Ungaria, 8 pentru Republica Cehă, 9 pentru Spania, 10 pentru Serbia, 11 pentru Regatul Unit, 12 pentru Austria, 13 pentru Luxemburg, 14 pentru Elveția, 15 (liber), 16 pentru Norvegia, 17 pentru Finlanda, 18 pentru Danemarca, 19 pentru România, 20 pentru Polonia, 21 pentru Portugalia, 22 pentru Federația Rusă, 23 pentru Grecia, 24 pentru Irlanda, 25 pentru Croația, 26 pentru Slovenia, 27 pentru Republica Slovacă, 28 pentru Belarus, 29 pentru Estonia, 30 (liber), 31 pentru Bosnia și Herțegovina, 32 pentru Letonia, 33 (liber), 34 pentru Bulgaria, 36 pentru Lituania, 37 pentru Turcia, 38 (liber), 39 pentru Azerbaidjan, 40 pentru Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei, 41 (liber), 42 pentru Comunitatea Europeană (omologările sunt acordate de către statele membre care utilizează marca lor proprie CEE), 43 pentru Japonia, 44 (liber), 45 pentru Australia, 46 pentru Ucraina, 47 pentru Africa de Sud, 48 pentru Noua Zeelandă, 49 pentru Cipru, 50 pentru Malta, 51 pentru Republica Coreea, 52 pentru Malaezia, 53 pentru Tailanda, 54 și 55 (libere) și 56 pentru Muntenegru. Numerele următoare se atribuie altor țări, în ordinea cronologică în care acestea ratifică sau aderă la Acordul privind adoptarea de specificații tehnice uniforme pentru vehicule cu roți, echipamente și componente care pot fi montate și/sau folosite la vehicule cu roți și condițiile pentru recunoașterea reciprocă a omologărilor acordate pe baza acestor specificații, iar numerele astfel atribuite se comunică părților contractante la acord de către secretarul general al Națiunilor Unite.

(4) În conformitate cu Rezoluția consolidată privind construcția vehiculelor (R.E.3), anexa 7 (TRANS/WP.29/78/Rev.1/Modif.2).

ANEXA 3

BUTELII CU GAZ BUTELIE DE ÎNALTĂ PRESIUNE PENTRU STOCAREA LA BORD A GAZULUI NATURAL, DREPT COMBUSTIBIL PENTRU AUTOVEHICULE

1. DOMENIU DE APLICARE

Prezenta anexă stabilește condițiile minime pentru butelii de gaz reîncărcabile, de categorie ușoară. Buteliile sunt concepute numai pentru stocarea la bord a gazului natural comprimat de înaltă presiune, drept combustibil pentru autovehiculele la care sunt fixate buteliile. Acestea pot fi alcătuite din oțel, aluminiu sau materiale nemetalice, cu o proiectare sau metodă de fabricație corespunzătoare condițiilor de funcționare specificate. Anexa nu include garniturile din metal, buteliile din oțeluri inoxidabile sau în construcție sudată. Buteliile tratate în prezenta anexă sunt clasificate în clasa 0, conform punctului 2 din prezentul regulament, acestea fiind:

GNC-1 Metal GNC-2 Strat de metal întărit cu filament continuu impregnat cu rășină (fretat); GNC-3 Strat de metal întărit cu filament continuu impregnat cu gudron (bobinat); GNC-4 Filament continuu impregnat cu gudron, cu strat nemetalic (toți compușii).

Condițiile de funcționare la care sunt supuse buteliile sunt detaliate la punctul 4. Prezenta anexă are la bază o presiune de lucru pentru gazul natural drept combustibil de 20 MPa stabilită la 15 °C cu o presiune maximă de umplere de 26 MPa. Celelalte presiuni de lucru pot fi adaptate reglând presiunea cu un coeficient (raport) corespunzător. De exemplu, un sistem cu presiune de lucru de 25 MPa necesită ca presiunile să fie multiplicate cu 1.25.

Durata de funcționare a buteliei este definită de constructor și poate varia în funcție de aplicații. Definirea duratei de funcționare are la bază alimentarea buteliilor de 1 000 de ori pe an, cu un minim de 15 000 de alimentări. Durata maximă de funcționare este de 20 de ani.

În cazul buteliilor din metal și cu strat din metal, durata de funcționare este în funcție de viteza de propagare a fisurilor de oboseală. Inspecția cu ultrasunete, sau echivalentă, a fiecărei butelii sau strat este necesară pentru a asigura absența fisurilor care depășesc dimensiunea maximă admisibilă. Această abordare permite proiectarea și fabricarea optimizată a buteliilor de categorie ușoară pentru utilizarea la vehiculele care funcționează cu gaz natural.

În cazul buteliilor de toate tipurile cu strat nemetalic și neportant de sarcină, durata de funcționare în condiții de siguranță este demonstrată prin metodele corespunzătoare de proiectare, testarea calificării proiectului și controlul proceselor de fabricație.

2. REFERINȚE

Standardele următoare conțin dispoziții care, prin trimitere la textul de față, constituie dispoziții ale prezentei anexe (până la apariția dispozițiilor echivalente ale CEE).

Standarde ASTM (1)

ASTM B117-90 Metoda de încercare în ceață salină, ASTM B154-92 Încercarea cuprului și aliajelor de cupru cu ajutorul azotatului de mercur ASTM D522-92 Încercare de îndoire la mandrină a acoperirilor organice asociate; ASTM D1308-87 Efectul produselor chimice menajere asupra finisajelor organice pigmentate și clare; ASTM D2344-84 Determinarea rezistenței la forfecare interlaminară aparentă a compușilor din fibre paralele prin încercarea la încovoiere pe sprijine apropiate; ASTM D2794-92 Determinarea rezistenței acoperirilor organice la efectele deformării rapide (impact); ASTM D3170-87 Rezistența la cojire a acoperirilor: ASTM D3418-83 Determinarea temperaturilor de tranziție ale polimerilor prin analiză termică; ASTM E647-93 Metodă de testare standard pentru măsurarea vitezelor de propagare a fisurilor de oboseală; ASTM E813-89 Metoda de testare pentru JIC, măsurarea tenacității la rupere; ASTM G53-93 Practici standard pentru aparatele cu funcționare prin expunere la lumină și apă (tip condensare și fluorescență UV) pentru expunerea materialelor nemetalice

Standarde BSI (2)

BS 5045: Partea 1 (1982) Butelii transportabile pentru gaz – Specificații pentru buteliile de gaz, din oțel fără sudură, cu capacitatea apei de peste 0,5 litri BS 7448-91 Încercări ale rezistenței mecanice de rupere, Partea I – Metoda pentru determinarea KIC, COD critic și valori J critice ale BS PD 6493-1991. Îndrumări cu privire la metodele pentru evaluarea acceptabilității A a defectelor în cazul structurilor sudate prin topire; Materiale metalice

Standarde ISO (3)

ISO 148-1983 Oțel – Determinarea rezistenței la impact Charpy (crestătură în V); ISO 306-1987 Materiale plastice – Materiale termoplastice – Determinarea temperaturii de înmuiere Vicat; ISO 527 Pt 1-93 Materiale din plastic – Determinarea proprietăților la tracțiune – Partea I: Principii generale, ISO 642-79 Oțel – Determinarea calibilității prin călire frontală (încercarea Jominy); ISO 2808-91 Vopsele și lacuri – Determinarea grosimii peliculelor; ISO 3628-78 Materiale plastice armate cu fibre de sticlă – Determinarea caracteristicilor de tracțiune ISO 4624-78 Materiale din plastic și lacuri – Determinarea rezistenței la aderență prin încercarea la tracțiune; ISO 6982-84 Materiale metalice – Încercarea la tracțiune, ISO 6506-1981 Materiale metalice – Încercarea de duritate Brinell; ISO 6508-1986 Materiale metalice – Încercarea de duritate Rockwell (Scările, ABCDEFGHK); ISO 7225 Etichete de precauție pentru buteliile de gaz, ISO/DIS 7866-1992 Butelii transportabile și reîncărcabile, fără sudură, din aliaj de aluminiu, pentru proiectare de uz mondial – Fabricare și acceptare ISO 9001:1994 Asigurarea calității în proiectare, dezvoltare. producție, instalare și servicii asociate; ISO 9002:1994 Asigurarea calității în producție și instalare; ISO/DIS 12737 Materiale metalice – Determinarea tenacității la rupere în starea plană de deformație; Ghidul ISO/IEC 25-1990 Cerințe generale pentru competența laboratoarelor de încercări și etalonări; Ghidul ISO/IEC 48-1986 Principiile de evaluare a conformității ca parte terță și de înregistrare a sistemului de calitate a proviziilor; ISO/DIS 9809 Proiectarea, construcția și încercarea buteliilor de gaz din oțel, nesudate, transportabile – Partea I: Butelii din oțel călit și revenit cu rezistența la tracțiune < 1 100 MPa;

Standard NACE (4)

NACE TM0177-90 Testarea în laborator a rezistenței metalelor la coroziunea fisurantă sub tensiune a sulfurilor în mediile cu H2S.

3. DEFINIȚII

În sensul prezentei anexe se aplică următoarele definiții:

3.1. (nealocat)

3.2. autofretaj: Un procedeu de aplicare a presiunii, utilizat în fabricarea buteliilor compuse cu garnituri din metal, care solicită garnitura dincolo de limita de elasticitate, destul pentru a cauza o deformare permanentă a plasticului, care rezultă în garnituri cu solicitări de compresiune și fibre cu solicitări de tracțiune la presiunea internă zero.

3.3. presiune de autofretaj: Presiunea din butelia învelită la care se stabilește distribuirea solicitărilor dintre garnitură și înveliș.

3.4. lot – butelii compuse: Un „lot” este un grup de butelii produse succesiv din garnituri calificate cu aceeași dimensiune, proiectare, aceleași materiale de construcție specificate și același proces de fabricație.

3.5. lot – butelii și garnituri din metal: Un „lot” este un grup de butelii sau garnituri din metal produse succesiv, cu același diametru nominal, grosime a peretelui, proiectare, material de construcție specificat, proces de fabricare, echipament de fabricare și tratament termic și aceleași condiții de timp, temperatură și atmosferă în timpul tratamentului termic.

3.6. garnituri nemetalice în serie: Un „lot” este un grup de garnituri nemetalice produse succesiv, cu același diametru nominal, grosime a peretelui, proiectare, material de construcție specificat și același proces de fabricație.

3.7. limitele lotului: Un „lot” nu poate fi în nici un caz mai mare de două sute. butelii sau garnituri finite (fără a include buteliile sau garniturile de încercare distructivă) sau un schimb de producție succesivă, cea mai mare dintre aceste valori.

3.8. butelie compusă: O butelie alcătuită din filament continuu impregnat cu rășină, pe o garnitură metalică sau nemetalică. Buteliile compuse cu garnituri nemetalice sunt denumite butelii de toți compușii.

3.9. bobină cu tensiune controlată:Un procedeu utilizat în fabricarea buteliilor compuse fretate cu garnituri din metal prin care se obțin solicitările de compresiune ale garniturii și solicitările de tracțiune ale învelișului la presiunea internă zero, prin răsucirea filamentelor de întărire la presiune deosebit de mare.

3.10. presiune de umplere: Presiunea gazului din butelie imediat după terminarea umplerii.

3.11. butelii finite: Butelii terminate, gata de utilizare, specifice producției normale, completate cu mărcile de identificare și stratul extern, inclusiv izolarea integrală, specificată de producător, însă fără izolare sau protecție parțială.

3.12. înveliș total: Un înveliș cu întărire a filamentului, în ambele direcții ale buteliei, cirumferențială și axială.

3.13. temperatura gazului: Temperatura gazului dintr-o butelie.

3.14. înveliș fretat: Un înveliș cu întărire de bobinare a filamentului, în model circular în fond, deasupra porțiunii cilindrice a garniturii, astfel încât filamentul să nu poarte nici o sarcină semnificativă într-o direcție paralelă cu axa longitudinală a buteliei.

3.15. garnitură: Un container cu funcția de carcasă internă, etanșă la gaze, pe care fibrele de întărire sunt înfășurate la filament pentru a atinge puterea necesară. În standardul de față sunt descrise două tipuri de garnituri: Garniturile metalice, care sunt concepute pentru a împărți sarcina cu întărirea și garniturile nemetalice, care nu susțin nici o parte din sarcină.

3.16. constructor: Persoana sau organizația responsabilă cu proiectarea, fabricarea și încercarea buteliilor.

3.17. presiunea maximă dezvoltată: Presiunea stabilită, dezvoltată atunci când gazul dintr-o butelie umplută până la presiunea de lucru crește până la temperatura maximă de funcționare.

3.18. înveliș: Sistemul de întărire a filamentului și rășinii aplicate pe garnitură.

3.19. precomprimare: Procedeul de aplicare a autofretajului sau bobină cu tensiune controlată.

3.20. durata de funcționare: Durata de funcționare în ani, timp în care buteliile pot fi folosite în siguranță, conform condițiilor standard de funcționare.

3.21. presiune stabilită: Presiunea gazului la atingerea unei temperaturi stabilite.

3.22. temperatura stabilită: Temperatura uniformă a gazului după dispariția modificărilor de temperatură, cauzate de umplere.

3.23. presiune de încercare: Presiunea la care se încearcă butelia din punct de vedere hidrostatic.

3.24. presiune de lucru: Presiunea stabilită de 20 MPa la o temperatură uniformă de 15 °C.

4. CONDIȚII DE FUNCȚIONARE

4.1. Generalități

4.1.1. Condiții standard de funcționare

Condițiile standard de funcționare specificate în acest capitol sunt prezentate ca bază pentru proiectarea, fabricarea, inspecția, încercarea și omologarea buteliilor care urmează să fie montate definitiv la vehicule și utilizate pentru a stoca gazul natural la temperatura mediului, în scopul utilizării în calitate de combustibil pentru autovehicule.

4.1.2. Utilizarea buteliilor

Condițiile de funcționare specificate au de asemenea scopul de a furniza informații cu privire la folosirea în siguranță a buteliilor în temeiul prezentului regulament, pentru:

(a) constrictorii buteliilor;

(b) posesorii buteliilor;

(c) proiectanții sau contractanții responsabili cu instalarea buteliilor;

(d) proiectanții sau posesorii de echipament utilizat pentru a reumple buteliile vehiculului;

(e) furnizorii de gaz natural; și

(f) autoritățile de reglementare cu jurisdicție asupra utilizării buteliei.

4.1.3. Durata de funcționare

Durata de funcționare în care buteliile prezintă siguranță este specificată de proiectantul buteliei, în baza utilizării în condițiile specificate în cele de față. Durata maximă de funcționare este de 20 de ani.

Recalificare periodică

Recomandările pentru recalificarea periodică prin examinare vizuală sau încercare pe durata de funcționare trebuie să fie puse la dispoziție de constructorul buteliei, în baza utilizării în condițiile specificate în cele de față. Fiecare butelie trebuie să fie examinată vizual o dată la cel 48 de luni de la data intrării în funcțiune a unui vehicul (înregistrarea vehiculului) și în momentul unei reinstalări, în cazul avariilor sau deteriorărilor exterioare, inclusiv sub chingile de sprijin. Examinarea vizuală trebuie să fie efectuată de agenții de control autorizați sau recunoscuți de autoritatea de reglementare, în conformitate cu specificațiile producătorului. Buteliile fără etichete cu informațiile obligatorii, sau cu etichete care conțin informații obligatorii indescifrabile în orice fel sunt scoase din folosință. În cazul în care butelia poate fi sigur identificată prin producător și numărul de serie, se poate aplica o etichetă înlocuitoare, permițând buteliei să rămână în funcțiune.

4.1.4.1. Buteliile implicate în coliziuni

Buteliile care au fost implicate într-o coliziune a vehiculului trebuie să fie reexaminate de către un agent autorizat de producător, cu excepția cazului în care autoritatea care deține jurisdicția stabilește alte dispoziții. Buteliile care nu au suferit nici o avariere la impact în urma coliziunii pot reintra în funcțiune, în caz contrar, acestea sunt restituite producătorului în vederea evaluării.

4.1.4.2. Buteliile implicate în incendii

Buteliile care au fost supuse acțiunii focului trebuie să fie reexaminate de un agent autorizat de producător, sau dezaprobate și scoase din funcțiune.

4.2. Presiuni maxime

presiunea buteliei nu se limitează la următoarele:

(a) o presiune care se stabilizează la 20 MPa la o temperatură stabilită de 15 °C;

(b) 26 MPa, imediat după umplere, indiferent de temperatură;

4.3. Numărul maxim de cicluri de umplere

Buteliile sunt proiectate pentru a fi umplute până la o presiune stabilită de 20 MPa la o temperatură stabilită a gazului de 15 °C, de până la 1 000 ori pe an de funcționare.

4.4. Gama de temperatură

4.4.1. Temperatura stabilită a gazului

Temperatura stabilită a gazului din butelii poate varia de la minim –40 °C, până la maxim 65 °C;

4.4.2. Temperatura buteliei

Temperatura materialelor buteliei poate varia de la minim –40 °C, până la maxim +82 °C;

Temperaturile de peste +65 °C pot fi locale, sau de durată îndeajuns de scurtă, astfel încât temperatura gazului din butelie să nu depășească niciodată +65 °C, cu excepția condițiilor de la punctul 4.4.3;

4.4.3. Temperaturi de trecere

Temperaturile dezvoltate ale gazului în timpul umplerii și evacuării pot varia în afara limitelor de la punctul 4.4.1;

4.5. Compoziția gazului

Metanonul și/sau glicolul nu se adaugă în mod intenționat în gazul natural. Buteliile trebuie să fie concepute pentru a tolera umplerea cu gaz natural, îndeplinind oricare din următoarele trei condiții:

(a) SAE J1616

(b) Gaz uscat Vaporii de apă se limitează în mod normal la mai puțin de 32 mg/m3, punctul de condensare a presiunii de –9 °C la 20 MPa. Nu există limite constitutive pentru gazul uscat, cu excepția: — Hidrogen sulfurat și alte sulfuri solubile: … 23 mg/m3 — Oxigen: … 1 % pe volum Hidrogenul este limitat la 2 % pe volum în cazul în care buteliile sunt fabricate dintr-un oțel cu rezistența finală la întindere care depășește 950 Mpa;

(c) Gaz umed Gazul care conține un conținut de apă mai mare de b) respectă în mod normal următoarele limite constitutive; — Hidrogen sulfurat și alte sulfuri solubile: … 23 mg/m3 — Oxigen: … 1 % pe volum — Dioxid de carbon: … 4 % pe volum — Hidrogen: … 0,1 % pe volum În condițiile gazului umed, cel puțin 1 mg de ulei de compresor per kg de gaz este necesar pentru a proteja buteliile și garniturile metalice.

4.6. Suprafețe externe

Buteliile nu sunt proiectate pentru expunerea continuă la atacuri mecanice și chimice, de exemplu scurgeri din mărfurile de pe vehicule sau uzura ridicată cauzată de condițiile rutiere, și trebuie să respecte standardele recunoscute cu privire la instalare. Totuși, suprafețele externe ale buteliei pot fi expuse din neatenție la:

(a) apă, prin cufundare periodică sau împroșcături;

(b) sare, din cauza rulării vehiculului în apropierea oceanului sau unde se utilizează sare pentru topirea gheții;

(c) radiații ultraviolete ale soarelui;

(d) impactul cu pietrișul;

(e) dizolvanți, substanțe acide și alcaline, îngrășăminte; și

(f) lichide auto, inclusiv benzină, lichide hidraulice, glicol și uleiuri.

4.7. Infiltrații sau scurgeri de gaze

Buteliile pot fi situate în spații închise pentru perioade extinse. În proiectare se iau în considerare infiltrațiile de gaze prin peretele buteliei sau scurgerile dintre legăturile finale și garnitură.

5. OMOLOGAREA PROIECTULUI

5.1. Generalități

Proiectantul buteliei trebuie să prezinte următoarele informații, împreună cu o cerere de omologare către autoritățile competente.

(a) declarația de funcționare (punctul 5.2.)

(b) datele de proiectare (punctul 5.3.)

(c) datele de fabricație (punctul 5.4.)

(d) sistemul de calitate (punctul 5.5.)

(e) rezistența la rupere și mărimea defectului pentru NDE (Examinarea nedistructivă) (punctul 5.6.);

(f) fișa tehnică (punctul 5.7.)

(g) date suplimentare în sprijinul cererii (punctul 5.8.)

În cazul buteliilor proiectate în conformitate cu ISO 9809 nu este necesară furnizarea raportului de analiză a tensiunii de la punctul 5.3.2. sau a informațiilor de la punctul 5.6.

5.2. Declarație de funcționare

Declarația de funcționare are scopul de a ghida utilizatorii și instalatorii buteliilor, precum și de a informa autoritatea competentă care acordă omologarea, sau reprezentantul său autorizat. Declarația de funcționare trebuie să includă:

(a) declarația că proiectul buteliei este adecvat utilizării în condițiile stabilite la punctul 4 pentru durata de funcționare a buteliei;

(b) durata de funcționare;

(c) testele minime în circulație și/sau cerințele cu privire la examinare;

(d) dispozitivele de reducere a presiunii și/sau izolațiile necesare;

(e) metodele de sprijin, straturile de protecție etc., necesare însă nefurnizate;

(f) o descriere a proiectului buteliei;

(g) orice alte informații necesare pentru a asigura utilizarea sigură și examinarea buteliei.

5.3. Date de proiectare

5.3.1. Schițe

Schițele trebuie să indice cel puțin următoarele:

(a) Titlul, numărul de referință, data eliberării și numerele de revizii cu datele eliberării, dacă este cazul;

(b) Trimiterea la prezentul regulament și tipul de butelie;

(c) Toate dimensiunile, completate de toleranțe, inclusiv detalii cu privire la formele finale, cu grosimile și deschiderile minime;

(d) Masa buteliilor, completată de toleranță;

(e) Specificații cu privire la materiale, completate de proprietățile mecanice și chimice minime și de gamele de toleranță, iar în cazul buteliilor sau garniturilor din metal, gama de duritate specificată;

(f) Alte date, cum sunt gama de presiune de autofretaj, presiunea minimă de încercare, detalii cu privire la sistemul de protecție împotriva incendiilor și stratul exterior de protecție.

5.3.2. Raport de analiză a tensiunii

Se furnizează o analiză a tensiunii pentru elementul finit sau altă analiză a tensiunii;

Se furnizează un tabel care rezumă tensiunile calculate din raport.

5.3.3. Date de testare cu privire materiale

Se furnizează o descriere detaliată a materialelor și toleranțelor cu privire la proprietățile materialelor utilizate în proiectare. Se prezintă de asemenea și datele de testare care caracterizează proprietățile mecanice și adecvarea materialelor pentru funcționarea în condițiile specificate la punctul 4.

5.3.4. Date de testare cu privire la calificarea proiectului

Trebuie să se demonstreze că materialul, proiectarea, producătorul și examinarea buteliei sunt conform funcționării prevăzute, respectând cerințele cu privire la încercările necesare pentru proiectul specific al buteliei, testat în conformitate cu metodele corespunzătoare de încercare, detaliate în apendicele A din prezenta anexă.

Datele de testare trebuie de asemenea să conțină informații cu privire la dimensiunile, grosimile peretelui și greutățile fiecărei butelii de încercare.

5.3.5. Protecție împotriva incendiilor

Se specifică dispunerea dispozitivelor de reducere a presiunii care să protejeze butelia de spargere bruscă în timpul expunerii la condițiile de foc de la punctul A.15. Datele de testare trebuie să dovedească eficacitatea sistemului menționat de protecție împotriva incendiilor.

5.3.6. Suporturile buteliei

Detaliile referitoare la suporturile buteliei sau cerințele cu privire la suporturi se furnizează în conformitate cu punctul 6.11.

5.4. Date de fabricație

Se furnizează detalii cu privire la toate procedeele de fabricație, examinările nedistructive, încercările de producție și încercările de serie; Se specifică toleranțele pentru toate procedeele de producție, precum tratamentul termic, finisarea, raportul amestecului cu rășină, tensiunea și viteza de răsucire a filamentului, temperaturile și timpii de conservare, și procedurile de autofretaj; De asemenea, se specifică prelucrarea suprafeței, detalii cu privire la filet, criterii de acceptare pentru scanarea cu ultrasunete (sau echivalentă), și dimensiunile maxime ale lotului pentru încercările pe loturi.

5.5. (nealocat)

5.6. Rezistența la rupere și mărimea defectului pentru NDE

5.6.1. Rezistența la rupere

Producătorul trebuie să demonstreze capacitatea proiectului de scurgere înainte de spargere, conform punctului 6.7.

5.6.2. Mărimea defectului pentru NDE

Utilizând abordarea descrisă la punctul 6.15.2 producătorul stabilește mărimea maximă a defectului pentru examinarea nedistructivă care va împiedica defectarea buteliei pe perioada duratei de funcționare, datorită oboselii, sau defectarea buteliei prin spargere.

5.7. Fișa tehnică

Fiecare proiect de butelie trebuie să aibă o fișă tehnică ce conține un rezumat al documentelor cu informațiile cerute la punctul 5.1. Se indică titlul, numărul de referință, numerele de revizii și datele eliberării originale și versiunea. Toate documentele trebuie să fie semnate sau să conțină inițialele emitentului; Fișei tehnice i se atribuie un număr, precum și numere de revizii, dacă este cazul, care pot fi utilizate pentru a desemna proiectul buteliei și care poartă semnătura inginerului responsabil cu proiectul. Pe fișa tehnică se păstrează un loc pentru ștampilă, care indică înregistrarea proiectului.

5.8. Date suplimentare în sprijinul cererii

Unde este cazul, se indică datele suplimentare care vin în sprijinul cererii, precum istoricul de funcționare a materialului propus pentru utilizare, sau utilizarea unui proiect specific de butelie în alte condiții de funcționare.

5.9. Omologarea și certificarea

5.9.1. Examinarea și încercarea

Efectuarea evaluării conformității este necesară în conformitate cu dispozițiile de la punctul 9 din prezentul regulament;

Pentru a asigura faptul că buteliile sunt în conformitate cu prezentul regulament internațional, acestea trebuie să fie supuse examinării conform punctelor 6.13. și 6.14. efectuate de autoritățile competente.

5.9.2. Certificatul de test

În cazul în care rezultatele încercării prototip de la punctul 6.13. sunt satisfăcătoare, autoritatea competentă emite un certificat de test. În apendicele D la prezenta anexă este prezentat un exemplu de certificat de test.

5.9.3. Certificat de acceptare pe loturi

Autoritatea competentă trebuie să pregătească un certificat de acceptare, conform celui indicat în apendicele D din prezenta anexă.

6. CERINȚE APLICABILE TUTUROR TIPURILOR DE BUTELII

6.1. Generalități

Următoarele cerințe sunt aplicate în general tuturor tipurilor de butelii, specificate la punctele 7-10. Proiectul buteliilor trebuie să includă toate aspectele relevante, necesare pentru a asigura faptul că fiecare butelie produsă conform proiectului corespunde scopului său pentru durata de funcționare specificată; Buteliile din oțel de tipul GNC-1, proiectate în conformitate cu ISO 9809 și respectând toate cerințele incluse, trebuie să respecte doar cerințele de la punctele 6.3.2.4. și 6.9-6.13.

6.2. Proiect

Regulamentul de față nu prezintă formule de proiectare, nici solicitările sau încordările admisibile, ci necesită un caracter adecvat al proiectului care urmează să fie stabilit prin calcule corespunzătoare și demonstrat prin butelii capabile să treacă toate testele cu privire la materiale, proiect, calificare, producție și loturi, specificate în prezentul regulament; Toate proiectele trebuie să asigure un mod de avarie „scurgere înainte de spargere”, cu degradare convenabilă a pieselor cu presiune în timpul funcționării normale. În cazul în care apar scurgeri ale buteliilor sau garniturilor de metal, singurul motiv este propagarea fisurilor de oboseală.

6.3. Materiale

6.3.1. Materialele utilizate trebuie să corespundă condițiilor de funcționare stabilite la punctul 4. Proiectul nu trebuie să prevadă legături între materiale incompatibile. Încercările de calificare a proiectului în ceea ce privește materialele sunt rezumate la punctul 6.1.

Oțel

6.3.2.1. Compoziție

Oțelul trebuie să fie din aluminiu și/sau siliciu tăiat și produs în mod predominant în granulație fină. Se declară compoziția chimică a tuturor oțelurilor, care trebuie să conțină cel puțin:

(a) conținuturi de carbon, mangan, aluminiu și siliciu în toate cazurile;

(b) conținuturi de nichel, crom, molibdem, bor și vanadiu, și orice alte elemente din aliaj, anume adăugate.

Nu trebuie să se depășească următoarele limite la analiza turnării:

Rezistența la tracțiune < 950 MPa ≥ 950 MPa Sulf 0,020 % 0,010 % Fosfor 0,020 % 0,020 % Sulf și fosfor 0,030 % 0,025 %

În cazul în care se utilizează un oțel din carbon-bor, se efectuează o determinare a calibilității în conformitate cu ISO 642, asupra primului și ultimului bloc sau dală la fiecare încălzire a oțelului. Duritatea măsurată la o distanță de 7,9 mm de capătul călit, trebuie să fie situată în intervalul 33-53 HRC, sau 327-560 HV și trebuie să fie autorizată de producătorul materialului;

6.3.2.2. Caracteristici de tracțiune

Proprietățile mecanice ale oțelului din butelia sau garnitura finită se determină în conformitate cu punctul A.1 (apendicele A). Întinderea pentru oțel trebuie să fie de cel puțin 14 %;

6.3.2.3. Caracteristici de impact

Caracteristicile de impact ale oțelului din butelia sau garnitura finită se determină în conformitate cu punctul A.2 (apendicele A). Valorile impactului nu trebuie să fie mai mici decât cele indicate în tabelul 6.2 din prezenta anexă;

6.3.2.4. Rezistența la coroziunea fisurantă sub tensiune a sulfurilor

În cazul în care limita superioară a rezistenței la întindere specificate pentru oțel depășește 950 MPa, oțelul dintr-o butelie finită trebuie să fie supus unei încercări de rezistență la coroziunea fisurantă sub tensiune a sulfurilor, prezentat în apendicele A din prezenta anexă, punctul A.3. și să îndeplinească cerințele incluse.

Aluminiu

6.3.3.1. Compoziție

Aliajele din aluminiu trebuie să fie menționate în paralel cu practicile Asociației Aluminiului pentru un sistem dat de aliaje. Limitele de impuritate pentru plumbul și bismutul din orice aliaj de aluminiu nu trebuie să depășească 0,003 %;

6.3.3.2. Încercările la coroziune

Aliajele din aluminiu trebuie să îndeplinească cerințele cu privire la încercările la coroziune, în conformitate cu punctul A.4 (apendicele A);

6.3.3.3. Fisurare în sarcină constantă

Aliajele din aluminiu trebuie să îndeplinească cerințele cu privire la încercările de fisurare în sarcină constantă, în conformitate cu punctul A.5 (apendicele A);

6.3.3.4. Caracteristici de tracțiune

Proprietățile mecanice ale aliajului din aluminiu din butelia finită se determină în conformitate cu punctul A.1 (apendicele A). Întinderea pentru aluminiu trebuie să fie de cel puțin 12 %.

Rășini

6.3.4.1. Generalități

Materialul pentru impregnare poate fi plastifiabil prin încălzire sau din rășini termoplastice. Exemple de materiale tipar adecvate sunt epoxina, rășina epoxidică, rășina epoxidică modificată, poliesterul și materiale plastice din vinilester, plastifiabile prin încălzire și material termoplastic din polietilenă și rășină poliamidică;

6.3.4.2. Rezistența la forfecare

Materialele din rășină trebuie să fie testate în conformitate cu punctul A.26 (apendicele A) și să respecte cerințele incluse;

6.3.4.3. Temperatură de tranziție vitroasă

Temperatura de tranziție vitroasă a materialului din rășină trebuie să fie determinată în conformitate cu ASTM D3418.

6.3.5. Fibre

Tipurile de material de filament cu întărire structurală trebuie să fie: fibre de sticlă, fibre de aramidă sau fibre de carbon. În cazul în care se folosește întărire a fibrelor de carbon, proiectul trebuie să includă mijloacele de prevenție a coroziunii galvanice a componentelor metalice ale buteliei. Constructorul trebuie să păstreze la dosar specificațiile publicate pentru materiale compuse, recomandările constructorului materialului, în ceea ce privește stocarea, condițiile și durata de depozitare și certificarea constructorului materialului că fiecare expediere de mărfuri respectă cerințele menționate cu privire la specificații. Producătorul de fibre trebuie să certifice că proprietățile materialelor din fibre se conformează specificațiilor cu privire la produs ale constructorului.

6.3.6. Garniturile din plastic

Rezistența la tracțiune cu limita de curgere și întinderea finală se determină în conformitate cu punctual A.22 (apendicele A). Testele trebuie să demonstreze proprietățile ductibile ale materialului garniturii din plastic la temperaturi de –50 °C sau mai mici, respectând valorile specificate de constructor; Materialul din polimer trebuie să fie compatibil cu condițiile de funcționare specificate la punctul 4 din prezenta anexă. În conformitate cu metoda descrisă la punctul A.23 (apendicele A), temperatura de înmuiere trebuie să fie de cel puțin 90 °C, iar cea de topire, de cel puțin 100 °C.

6.4. Presiunea de încercare

Presiunea minimă de încercare utilizată la fabricare trebuie să fie de 30 MPa;

6.5. Presiuni de spargere și raporturile de tensiune a fibrelor

Presiunea minimă reală de spargere pentru toate tipurile de butelii nu trebuie să fie mai mică de valorile indicate în tabelul 6.3 din prezenta anexă. În cazul proiectelor pentru tipurile GNC-2, GNC-3 și GNC-4 învelișul compus trebuie să fie proiectat pentru siguranță ridicată la sarcina constantă și ciclică. Siguranța poate fi obținută prin respectarea sau depășirea valorilor raporturilor de tensiune ale întăririlor compuse, indicate în tabelul 6.3 din prezenta anexă. Raportul de tensiune este definit ca fiind tensiunea din fibră la presiunea specificată, minimă de spargere, împărțită de tensiune în fibră, la presiunea de lucru. Raportul de spargere este definit ca presiunea reală de spargere a buteliei, împărțite de presiunea de lucru; În cazul proiectelor pentru tipul GNC-4, raportul de tensiune este egal c raportul de spargere; În cazul proiectelor pentru tipul GNC-2 și GNC-3 (strat din metal, compus și învelit), Calculele raporturilor de tensiune trebuie să includă:

(a) O metodă de analiză cu capacitate pentru materialele din afara domeniului garniturii (program informatic sau program de analiză a elementului finit, cu destinație specială)

(b) Curbele de deplasări și tensiuni elastice-plastice pentru materialul garniturii trebuie să fie cunoscute și modelate corect;

(c) Proprietățile mecanice ale materialelor compuse trebuie să fie corect modelate;

(d) Calculele trebuie să se facă la: autofretaj, zero după autofretaj, presiunile de lucru și presiunea minimă de spargere;

(e) Precomprimările din tensiunea de răsucire trebuie să fie justificate în analiză;

(f) Trebuie să se aleagă presiunea minimă de spargere, astfel încât tensiunea calculată la presiunea minimă de spargere împărțită de tensiunea calculată la presiunea de lucru îndeplinește cerințele cu privire la raporturile de tensiune pentru fibrele utilizate;

(g) La analizarea buteliilor cu întărire hibridă (două sau mai multe tipuri diferite de fibre), împărțirea sarcinii între fibrele diferite trebuie să fie luată în considerare, în funcție de modulurile elastice diferite ale fibrelor. Cerințele cu privire la raportul de tensiune pentru fiecare tip individual de fibră trebuie să fie în conformitate cu valorile indicate în tabelul 6.3. din prezenta anexă. Verificarea raporturilor de tensiune se poate de asemenea efectua prin utilizarea mărcilor tensiometrice. În apendicele informativ E din prezenta anexă este schițată o metodă acceptabilă.

6.6. Analiza tensiunii

Se efectuează o analiză a tensiunii pentru a justifica grosimile minime de proiectare ale pereților. Aceasta trebuie să includă determinarea tensiunilor în cadrul garniturilor și fibrelor din proiectele compuse.

6.7. Evaluarea scurgerii înainte de spargere (LBB)

Buteliile de tipul GNC-1, GNC-2 și -GNC3 trebuie să demonstreze

capacitatea de scurgere înainte de spargere (LBB). Încercarea capacității LBB trebuie să fie efectuată în conformitate cu punctul A.6 (apendicele A). Demonstrarea capacității LBB nu este necesară pentru proiectele de butelii care asigură o durată de funcționare la oboseală ce depășește 45 000 cicluri de presiune, atunci când se testează în conformitate cu punctul A.13 (apendicele A). Două metode de evaluare a LBB sunt incluse cu scopuri informative în apendicele F din prezenta anexă.

6.8. Examinarea și încercarea

Inspecția fabricației trebuie să specifice programele și procedurile pentru:

(a) inspecția fabricației, criteriile de încercare și de acceptare; și

(b) inspecția periodică în circulație, criterii de încercare și de acceptare. Intervalul reexaminării vizuale a suprafețelor exterioare ale buteliei trebuie să fie în conformitate cu punctul 4.1.4. din prezenta anexă, cu excepția cazului în care autoritatea competentă are alte dispoziții. Producătorul trebuie să stabilească criteriile de respingere pentru reexaminarea vizuală, în funcție de rezultatele încercărilor de cicluri de presiune efectuate asupra buteliilor cu defecțiuni. Un ghid cu instrucțiunile constructorului pentru manevrare, instalare și examinare este pus la dispoziție în apendicele G la prezenta anexă.

6.9. Protecție împotriva incendiilor

Toate buteliile trebuie să fie protejate de incendii prin dispozitive de reducere a presiunii. Butelia, materialele sale, dispozitivele de reducere a presiunii și orice alte izolații sau materiale de protecție adăugate trebuie să fie proiectate în comun, pentru a asigura siguranța corespunzătoare în timpul incendiilor, la încercarea stabilită la punctul A.15 (apendicele A).

Dispozitivele de reducere a presiunii trebuie să fie testate în conformitate cu punctul A.24 (apendicele A).

6.10. Orificii

6.10.1. Generalități

Orificiile sunt admise numai la cap. Linia centrală a orificiilor trebuie să coincidă cu axa longitudinală a buteliei. Fileturile trebuie să fie curățate, netezite, fără discontinuități ale suprafeței și calibrate.

6.11. Suporturile buteliei

Constructorul trebuie să specifice mijloacele de sprijin ale buteliilor pentru instalarea în vehicule. De asemenea, constructorul trebuie să pună la dispoziție instrucțiuni de sprijin pentru instalare, inclusiv forța de strângere și cuplu de torsiune, pentru a oferi forța necesară de reținere, fără însă a cauza tensiune inacceptabilă în butelie sau defecțiuni la suprafața buteliei.

6.12. Protecția mediului exterior

Exteriorul buteliilor trebuie să respecte cerințele cu privire la condițiile de încercare ecologică de la punctul A.14 (a se vedea apendicele A). Protecția exterioară poate fi asigurată prin utilizarea oricărora dintre următoarele:

(a) o prelucrare a suprafeței care oferă protecție adecvată (ex.: metal pulverizat pe aluminiu, acoperire anodică); sau

(b) utilizarea unei fibre și material tipar corespunzător (ex.: fibre de carbon din rășină); sau

(c) un strat de protecție (ex.: acoperire organică, vopsea) care trebuie să respecte cerințele de la punctul A.9 (apendicele A).

Toate straturile aplicate pe butelii trebuie să fie astfel încât procesul de aplicare să nu influențeze nefavorabil proprietățile mecanice ale buteliei. Stratul trebuie să fie concept pentru a facilita examinările ulterioare în utilizare, iar constructorul trebuie să ofere indicații cu privire la tratamentul straturilor în timpul examinării, pentru a asigura integritatea continuă a buteliei.

Constructorii sunt înștiințați cp apendicele informativ H, din prezenta anexă, conține o încercare a capacității ecologice care evaluează caracterul corespunzător al sistemelor de acoperire.

6.13. Încercările de calificare a proiectului

Pentru omologarea fiecărui tip de butelie, trebuie să se demonstreze că materialul, proiectul, constructorul și examinarea corespund funcționării prevăzute, respectând cerințele adecvate cu privire la încercările de calificare a materialelor, rezumate în tabelul 6.1 din prezenta anexă și încercările de calificare a buteliilor din tabelul 6.4 din prezenta anexă, cu toate încercările în conformitate cu metodele corespunzătoare de încercare, descrise în apendicele A din prezenta anexă. Buteliile sau garniturile de încercare sunt selectate, iar încercările sunt atestate de autoritățile competente. În cazul în care mai multe butelii sau garnituri sunt supuse încercărilor necesare în temeiul prezentei anexe, toate rezultatele trebuie să fie documentate.

6.14. Încercări pe loturi

Încercările pe loturi specificate în prezenta anexă pentru fiecare tip de butelie trebuie să fie efectuate cu buteliile sau garniturile din fiecare lot de butelii sau garnituri finite. De asemenea se pot folosi eșantioanele tratate termic, prezentate a fi reprezentative pentru buteliile finite. Încercările pe loturi pentru fiecare tip de butelie sunt menționate în tabelul 6.5 din prezenta anexă.

6.15. Examinări și încercări ale producției

6.15.1. Generalități

Examinările și încercările producției trebuie să se efectueze pe buteliile produse într-un lot. Fiecare butelie trebuie să fie examinată în timpul fabricării și după terminare, prin următoarele mijloace:

(a) scanare cu ultrasunete (sau echivalentă demonstrată) a buteliilor și garniturilor metalice, în conformitate cu BS 5045, Partea 1, anexa B, sau metodă echivalentă demonstrată, pentru a confirma că mărimea maximă defectului este mai mică decât mărimea specificată în proiect;

(b) verificarea dacă dimensiunile și masa critice ale buteliei terminate și ale oricărei garnituri și înveliș sunt în limita toleranțelor de proiectare;

(c) verificarea respectării prelucrării suprafeței specificate cu o atenție deosebită, pentru a adânci suprafețele schițate și faldurile sau păturile din axa sau umărul îngrădirilor sau orificiilor capătului forjat sau filat;

(d) verificarea indicatorilor;

(e) încercările de duritate ale buteliilor și garniturilor metalice, în conformitate cu punctual A.8 (apendicele A) se efectuează după tratamentul termic final, iar valorile astfel determinate trebuie să fie în intervalul specific pentru proiect;

(f) încercarea de rezistență hidrostatică în conformitate cu punctul A.11 (apendicele A):

Tabelul 6.6 din prezenta anexă conține un rezumat al cerințelor cu privire la examinarea producției critice care trebuie efectuate pe fiecare butelie.

6.15.2. Mărimea maximă a defectului

În cazul proiectelor pentru tipul GNC-1, GNC-2 și GNC-3, se determină mărimea maximă a defectului din orice loc din butelia sau garnitura din metal, care nu crește până la o dimensiune critică în timpul duratei de funcționare specificate. Mărimea critică a defectului este definită ca defect restrictiv de grosime prin perete (butelie sau garnitură) care permite gazului stocat să fie evacuat fără a se sparge butelia. Mărimile defectului pentru criteriile de respingere în cazul scanării cu ultrasunete, sau echivalentă, trebuie să fie mai mici decât mărimile maxime admisibile ale defectului. În cazul proiectelor pentru tipurile GNC-2 GNC-3 se presupune că nu există deteriorări ale compușilor datorate unor mecanisme dependente de timp; Mărimea admisibilă a defectului pentru NDE se determină printr-o metodă corespunzătoare. În apendicele informativ F din prezenta anexă sunt schițate două astfel de metode.

6.16. Nerespectarea cerințelor testelor

În caz de nerespectare a cerințelor testelor, retestarea sau tratamentul termic și retestarea se realizează după cum urmează:

(a) în cazul în care există dovezi ale unui defect în desfășurarea testului, sau ale unei eroare de măsurare, se efectuează un alt test. În cazul în care rezultatul acestuia este satisfăcător, primul test se ignoră;

(b) Dacă testul a fost efectuat într-un mod satisfăcător, trebuie să se identifice cauza eșecului.

Dacă se consideră că eșecul se datorează tratamentului termic aplicat, constructorul poate supune toate buteliile din lot unui noi tratament termic.

Dacă eșecul nu se datorează tratamentului termic aplicat, toate buteliile defectuoase identificate se aruncă sau se repară printr-o metodă aprobată. Buteliile nearuncate sunt considerate că fac parte dintr-un nou lot.

În ambele cazuri, se retestează noul lot. Se repetă toate încercările relevante de tip sau pe loturi, necesare pentru a dovedi caracterul acceptabil al noului lot. În cazul în care una sau mai multe încercări se dovedesc a fi chiar și parțial nesatisfăcătoare, se aruncă toate buteliile din lotul respectiv.

6.17. Modificare în proiectare

O modificare în proiectare este orice modificare în alegerea materialelor structurale sau modificare dimensională care nu este atribuită toleranțelor normale de fabricare.

Modificările minore în proiectare sunt permise pentru a fi calificate printr-un program redus de testare. Modificările în proiectare, specificate în tabelul 6.7 necesită testarea calificării proiectului, conform tabelului.

Tabelul 6.1

Materiale de testare cu privire la calificarea proiectului

Punct relevant din prezenta anexă Oțel Aluminiu Rășini Fibre Garniturile din plastic Caracteristici de tracțiune 6.3.2.2 6.3.3.4 6.3.5 6.3.6 Rezistența la coroziunea fisurantă sub tensiune a sulfurilor 6.3.2.4 Caracteristici de impact 6.3.2.3 Rezistență la fisurare în sarcină constantă 6.3.3.3 Coroziune fisurantă sub tensiune 6.3.3.2 Rezistența la forfecare 6.3.4.2 Temperatură de tranziție vitroasă 6.3.4.3 Temperatură de înmuiere/topire 6.3.6 Mecanica ruperii (5) 6.7 6.7





Tabelul 6.2

Valori acceptabile ale încercării la impact

Diametrul buteliei D, mm > 140 ≤ 140 Direcția de testare oblică longitudinală Lărgimea piesei de testare, mm 3-5 > 5-7.5 > 7.5-10 3 la 5 Temperatura de testare, °C –50 –50 Media a 3 eșantioane 30 35 40 60 Rezistența la impact, J/cm2 Eșantion individual 24 28 32 48





Tabelul 6.3

Raporturi de tensiune și valori de spargere minime, reale

GNC-1 Cu totul din metal GNC-2 Înveliș fretat: GNC-3 Bobinat GNC-4 Toți compușii Presiune de spargere [MPa] Raport de tensiune [MPa] Presiune de spargere [MPa] Raport de tensiune [MPa] Presiune de spargere [MPa] Raport de tensiune [MPa] Presiune de spargere [MPa] Cu totul din metal 45 Sticlă 2,75 50 1) 3,65 70 1) 3,65 73 Aramidă 2,35 47 3,10 60 1) 3,1 62 Carbon 2,35 47 2,35 47 2,35 47 Hibrid 2) 2) 2)

Nota 1: Presiunea minimă de spargere, reală. În plus, calculele trebuie să fie efectuate în conformitate cu punctul 6.5. din prezenta anexă, pentru a confirm că cerințele cu privire la raportul minim de tensiune sunt de asemenea respectate.

Nota 2: Raporturile de tensiune și presiunile de spargere se calculează în conformitate cu punctul 6.5. din prezenta anexă.

Tabelul 6.4

Încercări de calificare a proiectului

Încercare și anexa de referință Tip de butelie GNC-1 GNC-2 GNC-3 GNC-4 A.12 Spargere X (6) X X X A.13 Temperatura mediului/ciclu X (6) X X X A.14 Încercare în mediu acid X X X A.15 Foc în aer liber X X X X A.16 Pătrundere X X X X A.17 Toleranța la defecte X X X A.18 Limita temperaturii înalte X X X A.19 Spargere la tensiune X X X A.20 Test de cădere X X A.21 Infiltrație X A.24 Capacitatea PRD X X X X A.25 Încercare a cuplului de bosaj X A.27 Reciclarea gazelor naturale X A.6 Evaluare LBB X X X A.7 Temperatură/ciclu extrem X X X X = obligatoriu





Tabelul 6.5

Încercări pe loturi

Încercare și anexa de referință Tip de butelie GNC-1 GNC-2 GNC-3 GNC-4 A.12 Spargere X X X X A.13 Ciclu înconjurător X X X X A.1 Tracțiune X X (8) X (8) A.2 Impact (oțel) X X (8) X (8) A.9.2 Strat (7) X X X X X = obligatoriu





Tabelul 6.6

Cerințe cu privire la examinarea producției critice

Tip GNC-1 GNC-2 GNC-3 GNC-4 Cerințe cu privire la examinare Dimensiuni critice X X X X Prelucrarea suprafeței X X X X Defecte (ultrasunete sau echivalent) X X X Duritatea buteliilor și garniturilor din metal X X X Încercare de rezistență hidrostatică X X X X Încercare de scurgere X Indicatori X X X X X = obligatoriu





Tabelul 6.7

Modificare în proiectare

Tipul încercării Modificare în proiectare Presiune hidrostatică A.12 Cicluri Temp. mediului A.13 Ecologică A.14 Foc în aer liber A.15 Toleranța la defecte A.17 Pătrundere A.16 Spargere la tensiune A.19 Limita temperaturii înalte A.18 Test de cădere A.20 Cuplu de bosaj A.25 Infiltrație A.21 GNC Reciclare A.27 PRD capacitate A.24 Fibre constructor X X X (9) X (10) Butelie sau garnitură din metal X X X (9) X X (9) X X (9) Material garnitură din plastic X X X (10) Materiale din fibre X X X X X X X X (10) Materiale din rășină X X X X Modificare diametru ≤ 20 % X X Modificare diametru > 20 % X X X X (9) X Modificare lungime ≤ 50 % X X (11) Modificare lungime > 50 % X X X (11) Modificare presiune de lucru ≤ 20 % @ X X Forma acoperișului X X X (10) Dimensiunea orificiului X X Modificarea stratului X Capătul principal al proiectului X (10) Modificare în procesul de fabricație X X Dispozitiv de reducere a presiunii X X X = obligatoriu @ = Numai în cazul în care grosimea se modifică proporțional cu modificarea diametrului și/sau presiunii

7. BUTELII DE METAL DE TIP GNC-1

7.1. Generalități

Designul va identifica dimensiunea maximă a unui defect permisibil în orice punct din butelie care nu va ajunge la o dimensiune critică în timpul perioadei de reverificare ori a duratei de serviciu în cazul în care nu se menționează nicio reverificare a unei butelii care funcționează la presiunea de serviciu. Determinarea performanței „scurgerii înainte de spargere” (LBB) se va face în conformitate cu procedurile corespunzătoare definite la alineatul A.6 (apendicele A). Dimensiunea defectului permisibil se va determina în conformitate cu alineatul 6.15.2. de mai sus.

Buteliile proiectate în conformitate cu ISO 9809 și care îndeplinesc toate cerințele trebuie să îndeplinească numai cerințele privind verificarea materialelor din alineatul 6.3.2.4. de mai sus și cerințele privind verificarea calificării proiectului din alineatul 7.5., cu excepția alineatelor 7.5.2. și 7.5.3. de mai jos.

7.2. Analiza rezistenței

Rezistența din butelie se va calcula pentru 2 MPa, 20 MPa, presiunea de încercare și presiunea de rezistență a proiectului. Calculele vor folosi tehnici potrivite de analiză folosind teoria thin-shell care ia în considerare îndoirea învelișului în afara planului pentru a stabili distribuția rezistenței la gât regiunile de tranziție și în partea cilindrică a cilindrului.

7.3. Cerințe privind încercarea de fabricare și de producție

7.3.1. Generalități

Capetele cilindrilor de aluminiu nu vor fi închise în procesul de formare. Capetele de la baza cilindrilor de oțel care au fost închise prin formare, cu excepția cilindrilor proiectați în conformitate cu ISO 9809, vor fi inspectate de NDE ori echivalent. Nu se va aduga metal în procesul de închidere la capăt. Fiecare cilindru va fi examinat înainte de operațiile de formare a capetelor pentru grosimea și finisarea suprafeței.

După formarea capetelor cilindrii vor fi tratați la căldură la intervalul de duritate menționat pentru proiect. Nu este permis tratamentul la temperatură localizată.

În cazul în care se oferă un inel de la gât, de la picior sau anexe de sprijin, acestea vor fi din materiale compatibile cu cel al cilindrului și vor fi anexate securizat prin altă metodă decât sudură, lipire cu material greu ruzibil sau lipire moale.

7.3.2. Examinare nedestructivă

Se vor realiza următoarele încercări asupra fiecărui cilindru metalic:

(a) Încercarea durității în conformitate cu alineatul A.8 (apendicele A),

(b) Încercarea ultrasonică, în conformitate cu BS 5045, Partea 1, anexa I, sau metoda echivalentă demonstrată NDT, pentru a asigura faptul că dimensiunea maximă a defectului nu depășește dimensiunea menționată în proiect astfel cum s-a determinat în conformitate cu alineatul 6.15.2. de mai sus.

7.3.3. Încercarea presiunii hidrostatice

Fiecare cilindru terminat va fi încercat în ceea ce privește presiunea hidrostatică în conformitate cu alineatul A.11 (apendicele A).

7.4. Încercarea lotului de butelii

Încercarea lotului se va realiza pe butelii finite care sunt reprezentative pentru producția normală și sunt completate cu mărci de identificare. Se vor selecta aleatoriu două butelii din fiecare lot. Dacă se supun verificării mai multe butelii decât se cere în prezenta anexă, toate rezultatele vor fi documentate. Cu privire la aceasta, se vor realiza minimum următoarele încercări:

(a) Încercări privind materialele lotului. Un cilindru sau un eșantion de probă tratat la căldură reprezentativ pentru un cilindru terminat va fi supus următoarelor încercări: (i) Dimensiuni critice realizate în comparație cu proiectul; (ii) O încercare de tracțiune în conformitate cu alineatul A.1 (apendicele A) și respectând cerințelor din proiect; (iii) Pentru buteliile de oțel, trei verificări ale impactului în conformitate cu alineatul A.2 (apendicele A) și respectând cerințele de la alineatul 6.3.2.3. de mai sus; (iv) În cazul în care un înveliș de protecție face parte din proiect, învelișul va fi încercat în conformitate cu alineatul A.9.2 (apendicele A); Toate buteliile reprezentate de o încercare a lotului care nu respectă cerințele menționate vor respecta procedurile menționate la alineatul 6.16. de mai sus. În cazul în care învelișul nu îndeplinește cerințele de la alineatul A.9.2 (apendicele A), lotul va fi inspectat 100 % pentru a îndepărta cilindrii deficitari în mod similar. Învelișul de pe toți cilindrii defectuoși poate fi îndepărtat și înlocuit cu un altul. Încercarea privind lotul de învelișuri va fi apoit repetată;

(b) Încercarea de rezistență a lotului. O butelie va fi sub presiune hidrostatică pentru a rezista în conformitate cu alineatul A.12 (apendicele A). În cazul în care presiunea de rezistență este mai mică decât presiunea de rezistență minimă calculată, se vor urma procedurile menționate la alineatul 6.16. de mai sus.

(c) Încercare periodică a ciclurilor de presiune. Buteliille finite sunt supuse unor cicluri de presiune în conformitate cu alineatul A.13 (apendicele A) la o frecvență a încercării după cum urmează: (i) o butelie din fiecare lot va fi supusă unor cicluri de presiune de 1 000 de ori pentru un total de 15 000 de cicluri stabilește durata serviciului în ani, cu un minimum de15 000 de cicluri; (ii) la10 loturi de producție secvențiale din familia unui model (ex. materiale și procese asemănătoare) niciuna din buteliile supuse unor cicluri de presiune de la litera (i) de mai sus nu se scurge nici nu se rupe ăn mai puțin de 1 500 cicluri care stabilesc durata specifică în ani (minim 22 500 cicluri), astfel încercarea de ciclu de presiune poate fi redusă la o butelie din fiecare grup de 5 loturi de producție; (iii) la 10 cicluri secvențiale de loturi de producție dintr-o familie de proiecte, în cazul în care niciuna din buteliile cu presiune ciclică de la litera (i) de mai sus nu prezintă scurgeri sau rupturi în mai puțin de 2 000 de cicluri durata de viață menționată în ani (minimum 30 000 de cicluri) atunci încercarea ciclică de presiune poate fi redusă la o butelie din fiecare cele 10 loturi de producție; (iv) În cazul în care au expirat mai mult de 6 luni de la ultimul lot de producție, atunci o butelie din următorul lot de producție va fi suspus unei încercări de ciclu de presiune pentru a menține frecvența redusă a încercării lotului de la literele (ii) și (iii) de mai sus. (v) în cazul în care vreo butelie upusă unei încercări de ciclu de presiune cu frecvență redusă de la literele (ii) sau (iii) de mai sus nu îndeplinește numărul cerut de cicluri de presiune (minim 22 500, respectuv 30 000 de cicluri de presiune), atunci va fi necesară repetarea frecvenței încercării ciclurilor de presiune cu frecvență redusă de la litera (i) pentru minim 10 loturi de producție, pentru a putea stabili din nou frecvența redusă a testării ciclului de presiuneal lotului de la literele (ii) sau (iii) de mai sus. (vi) în cazul în care vreo butelie de la literele (i), (ii) sau (iii) de mai sus nu îndeplinește cerințele minime de viață a ciclului de 1 000 de cicluri, stabilind durata serviciului în ani (minim 15 000 de cicluri), atunci cauza eșuării va fi determinată și corectată urmând procedurile de la punctul 6.16. Încercarea ciclului de presiune trebuie repetat pe trei butelii suplimentare din același lot. În cazul în care vreuna din cele trei butelii suplimentare nu îndelinește cerințele minime ale ciclului de presiune de 1 000 de cicluri, stabilind durata serviciului în ani, atunci lotul va fi respins.

7.5. Încercări de calificare a proiectului buteliei

7.5.1. Generalități

Încercarea de calificare va fi realizată pe butelii finite care sunt reprezentative pentru o producție normală și completate cu mărci de identificare. Selectarea, proba și documentarea rezultatelor trebuie să fie în conformitate cu alineatul 6.13. de mai sus.

7.5.2. Încercare de rezistență la presiune hodrostatică

Trei butelii reprezentative vor fi presurizate hidrostatic în conformitate cu alineatul A.12. (apendicele A la prezenta anexă). Rezistența buteliei la presiune va depăși rezistența minimă la presiune calculată de analiza tensiunii pentru proiect, și va fi de cel puțin 45 MPa.

7.5.3. Încercare a ciclurilor de presiune la temperatură ambientală.

Două butelii finite vor fi supuse unui ciclu de presiune la temperatură ambientală în conformitate cu alineatul A.13 (apendicele A) la eșuare sau la un minimum de 45 000 de cicluri. Buteliile nu vor ceda înainte de a atinge durata de viață menționată în 1 000 cicluri. Buteliile care depășesc 1 000 de cicluri, stabilind durata serviciului în ani, vor eșua din cauza scurgerilor și nu din cauza rupturii. Buteliile care nu eșuează pe durata a 45 000 de cicluri vor fi distruse fie prin continuarea ciclurilor până la apariția unei erori fie prin presurizare hidrostatică în vederea distrugerii. Se vor înregistra numărul de cicluri care eșuează și locația în care s-a inițiat eroarea.

7.5.4. Încercare la incendiu

Încercările se vor realiza în conformitate cu alineatul A.15 (apendicele A) și va îndeplini cerințele în cauză.

7.5.5. Încercare la penetrare

Încercarea se va realiza în conformitate cu alineatul A.16 (apendicele A) și va îndeplini cerințele în cauză.

7.5.6. PerformanțaLBB

Pentru proiectele buteliilor care nu depășesc 45 000 de cicluri în caz de încercare menționată la alineatul7.5.3. de mai sus, încercările de performanță LBB se vor realiza în conformitate cu A.6 și vor îndeplini cerințele în cauză.

8. BUTELII ÎNCONJURATE DE UN BANDAJ DE OȚEL DE TIP GNC-2

8.1. Generalități

Pe parcursul presurizării, acest tip de proiect de butelie are un comportament în care deplasările învelișurilor compușilor și stratul de metal sunt suprapuse. Datorită diferitelor tehnici de fabricație, prezenta anexă nu oferă o definiție exactă a metodei pentru proiect.

Determinarea performanței „scurgere înainte de spargere” (LBB) se va realiza în conformitate cu procedura corespunzătoare definită la alineatul A.6 (apendicele A). Dimensiunea defectului permisibil va fi determinată în conformitate cu alineatul 6.15.2. de mai sus.

8.2. Cerințele proiectului

8.2.1. Strat de metal

Stratul de metal va avea o presiune reală minimă de rezistență de 26 MPa.

8.2.2. Înveliș din compuși

Tensiunea tracțiunii din fibre va îndeplini cerințele de la alineatul 6.5. de mai sus.

8.2.3. Analiza de tensiune

Se vor calcula tensiunile din compuși și din strat după pretensiune. Presiunile folosite pentru aceste calcule vor fi zero, 2 MPa, 20 MPa presiunea de încercare și presiunea de respingere a proiectului. Calculele vor folosi tehnici de analiză potrivite folosind o teorie thin shell luând în considerare comportamentul materialului neliniar al stratului pentru a stabili distribuția tensiunii la gât, regiunile de tranziție și partea cilindrică a stratului.

Pentru proiectele care folosesc autofretaj pentru a oferi pretensiune, se vor calcula limitele între care trebuie să cadă presiunea de autofretaj.

Pentru proiectele care folosesc bobinaj cu tensiune controlată pentru a oferi pretensiune, se calculează temperatura la care se realizează, tensiunea cerută în fiecare strat al compusului și pretensiunii consecvente din strat

8.3. Cerințe privind fabricarea

8.3.1. Generalități

Butelia de copmuși se va fabrica dintr-un strat acoperit cu bobinaje din filament continuu. Operațiile de bobinaj cu filament vor fi controlate computerizat sau mecanic. Filamentele se vor aplica sub tensiune controlată pe parcursul bobinajului. După ce bobinarea este completă, se vor înlătura rășinile termorigide, folosind un profil predeterminat și controlat timp-temperatură.

8.3.2. Strat

Fabricarea unui strat metalic va îndeplini cerințele date la alineatul 7.3. de mai sus pentru tipul potrivit de construcție a stratului.

Înveliș de suprafață

Buteliile se vor fabrica într-o mașină de bobinare a filamentului. Pe parcursul bobinării se vor monitoriza variabilele semnificative între toleranțe specifice, și documentate într-un registru de bobinare. Aceste variabile pot include:

(a) tipul fibrei, inclusiv dimensionarea;

(b) modalitatea de impregnare;

(c) tensiunea de bobinare;

(d) viteza de bobinare;

(e) numărul firelor răsucite;

(f) lățimea de bandă;

(g) tipul și compoziția rășinii;

(h) temperatura rășinii;

(i) temperatura stratului.

8.3.3.1. Tratarea rășinilor termorigide

În cazul în care se folosește o rășină termorigidă, rășina se va trata după bobinarea filamentului. Pe parcursul tratării, ciclul de tratare (ex: istoria timp-temperatură) va fi documentat.

Temperatura de tratare va fi controlată și nu va afecta proprietățile materiale ale stratului. Temperatura maximă de tratare pentru butelii cu straturi de aluminiu este de 177 °C.

8.3.4. Autofretaj

Autofretajul, în cazul în care se folosește, se va realiza înaintea încercării de presiune hidrostatică. Presiunea de autofretaj va fi între limitele stabilite la alineatul 8.2.3. de mai sus și fabricantul va stabili metoda de verificare a presiunii corespunzătoare.

8.4. Cerințe de încercare a producției

8.4.1. Examinare ne-distructivă

Examinările ne-distructive se vor realiza în conformitate cu un ISO recunoscut sau cu un standard echivalent. Se vor realiza următoarele încercări asupra fiecărui strat metalic:

(a) Încercarea de duritate în conformitate cu alineatul A.8 (apendicele A);

(b) Examinarea ultrasonică, în conformitate cu BS 5045, Partea 1, anexa 1B, sau metoda echivalentă demonstrată NDT, pentru a asigura faptul că dimensiunea maximă a defectului nu depășește dimensiunea menționată în proiect.

8.4.2. Încercarea presiunii hidrostatice

Fiecare butelie finită va fi încercată în ceea ce privește presiunea hidrostatică în conformitate cu alineatul A.11 (apendicele A). Fabricantul va defini limita permanentă a expansiunii volumetrice permanente pentru presiunea de încercare folosită, dar expansiunea permanentă nu va depăși în niciun caz 5 % din expansiunea volumetrică totală la presiunea de încercare. Orice butelie care nu îndeplinește limita de respingere definită va fi respinsă și fie distrusă, fie folosită în scopuri referitoare la lot.

8.5. Încercări ale lotului de butelii

8.5.1. Generalități

Încercarea lotului se va realiza asupra buteliilor finite care sunt reprezentative pentru o producție normală și sunt complete cu mărci de identificare. Două butelii, sau o butelie și un strat, după caz, se vor selecta aleatoriu din fiecare lot. În cazul în care sunt supuse testelor mai multe butelii decât sunt cerute de prezenta anexă, toate rezultatele vor fi documentateUrmătoarele încercări se vor realiza ca un minim:

În cazul în care se detectează defecte în înveliș înainte de orice autofretaj sau încercare a presiunii hidrostatice, învelișul poate fi îndepărtat complet și înlocuit;

(a) Încercări ale materialelor lotului. O butelie, un strat sau un eșantion de probă a tratării căldurii care este reprezentativ pentru o butelie finită, vor fi supuse următoarelor încercări: (i) Dimensiuni verificate în funcție de proiect; (ii) O încercare a tensiunii în conformitate cu alineatul A.1 (apendicele A) și care îndeplinește cerințele din proiect; (iii) Pentru straturile de oțel, trei încercări privind impactul în conformitate cu alineatul A.2 (apendicele A) și care îndeplinesc cerințele din proiect; (iv) În cazul în care un înveliș de protecție face parte din proiect, învelișul va fi încercat în conformitate cu alineatul A.9.2 (apendicele A) și va îndeplini cerințele corespunzătoare. Toate buteliile sau straturile reprezentate de o încercare a lotului care nu îndeplinesc cerințele menționate vor urma procedurile menționate la alineatul 6.16. În cazul în care învelișul nu îndeplinește cerințele de la alineatul A.9.2. (apendicele A), lotul va fi 100 % inspectat pentru a îndepărta buteliile defective în mod similar. Învelișul de pe toate buteliile defective poate fi îndepărtat printr-o metodă care nu afectează integritatea compusului învelișului, și înlocuit. Încercarea lotului de învelișuri va fi apoi repetată.

(b) Încercarea de rezistență a lotului. O butelie va fi încercată în conformitate cu cerințele de la alineatul 7.4 litera (b) de mai sus;

(c) Încercare ciclică a presiunii periodice. În conformitate cu cerințele de la alineatul 7.4 litera (c) de mai sus.

8.6. Încercări de calificare a proiectului buteliei

8.6.1. Generalități

Încercarea de calificare se va realiza pe butelii care sunt reprezentative pentru producția normală și completată cu mărci de identificare. Selectarea, probarea și documentarea rezultatelor va respecta alineatul 6.13. de mai sus.

8.6.2. Încercarea de rezistență a presiunii hidrostatice

(a) O garnitură va fi rezistentă din punct de vedere hidrostatic în conformitate cu alineatul A.12. (apendicele A). Presiunea rezistenței va depăși presiunea minimă menționată pentru proiectul garniturii;

(b) Trei butelii vor fi rezistente din punct de vedere hidrostatic în conformitate cu alineatul A.12 (apendicele A). Presiunile de rezistență ale buteliei vor depăși presiunea minimă de rezistență stabilită de analiza tensiunii pentru proiect, în conformitate cu tabelul 6.3, și în niciun caz nu vor fi mai mici decât valoarea necesară pentru a îndeplini cerințele privitoare la raportul de tensiune din alineatul 6.5 de mai sus.

8.6.3. Încercarea ciclică de presiune a temperaturii ambientale

Cele două butelii finite vor fi supuse unei încercări de ciclu de presiune la o temperatură ambientală în conformitate cu alineatul A.13 (apendicele A) la eșec, sau la minimum 45 000 de cicluri. Buteliile nu vor claca înainte de a atinge durata de viață în termeni de ani, 1 000 de cicluri. Buteliile care depășesc 1 000 de cicluri din durata de viață, în decursul anilor, vor claca prin scurgeri și nu prin rupturi. Buteliile care nu clachează în 45 000 de cicluri vor fi distruse fie prin continuarea ciclurilor până când clachează, într-un final, fie prin presurizare hidrostatică pentru respingere. Buteliile care depășesc 45 000 de cicluri pot claca prin rupturi. Numărul de cicluri până la clacare și localizarea clacării inițiale se vor înregistra.

8.6.4. Încercar