Numai textele originale CEE-ONU au efect juridic în temeiul dreptului public internațional. Situația și data intrării în vigoare ale prezentului regulament ar trebui verificate în ultima versiune a documentului de situație al CEE-ONU TRANS/WP.29/343, disponibil la următoarea adresă:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Regulamentul nr. 95 al Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite (CEE-ONU) – Dispoziții uniforme privind omologarea vehiculelor în ceea ce privește protecția pasagerilor în caz de coliziune laterală [2015/1093]

Include toate textele valabile până la:

Suplimentul 4 la seria 03 de amendamente – Data intrării în vigoare: 10 iunie 2014

CONȚINUT

REGULAMENT

ANEXE

1. DOMENIUL DE APLICARE

Prezentul regulament se aplică comportamentului la coliziune laterală al structurii habitaclului vehiculelor din categoriile M1 și N1 (1), unde punctul „R” al scaunului situat cel mai jos este amplasat la o înălțime de maximum 700 mm de la nivelul solului atunci când vehiculul se află în condiții corespunzătoare masei de referință definite la punctul 2.10 din prezentul regulament.

2. DEFINIȚII

În sensul prezentului regulament:

masa în stare neîncărcată, în măsura în care aceasta are o influență negativă asupra performanței prevăzute în prezentul regulament;

„Tip de vehicul” înseamnă o categorie de vehicule care nu diferă sub următoarele aspecte esențiale:

„Habitaclu pentru evaluarea siguranței electrice” înseamnă spațiul destinat pasagerilor, delimitat de plafon, podea, pereții laterali, portiere, geamuri exterioare, peretele despărțitor frontal și de peretele despărțitor din spate sau de ușa din spate, precum și de barierele de protecție electrică și de părțile închise prevăzute pentru protecția pasagerilor împotriva contactului direct cu părțile sub înaltă tensiune.

are coordonatele definite în raport cu structura vehiculului;

„Barieră de protecție electrică” înseamnă incinta care oferă protecție împotriva oricărui contact direct cu părțile aflate sub înaltă tensiune.

„Piese sub tensiune” înseamnă piesa (piesele) conductoare destinată (destinate) încărcării cu energie electrică la utilizarea normală.

„Contact direct” înseamnă contactul persoanelor cu piesele sub înaltă tensiune.

„Grad de protecție IPXXB” înseamnă protecția împotriva contactului cu părți sub înaltă tensiune prin intermediul unei bariere de protecție electrică sau al unei incinte și verificată cu ajutorul degetului articulat de verificare (IPXXB), astfel cum se precizează la punctul 4 din anexa 9.

„Circuit electric” înseamnă un ansamblu de piese sub înaltă tensiune conectate, conceput să fie încărcat cu energie electrică în cursul funcționării normale.

„Izolator solid” înseamnă stratul izolator al cablajelor, destinat acoperirii părților sub înaltă tensiune și evitării oricărui contact direct cu aceste părți. În această definiție sunt incluse protecțiile pentru izolarea părților sub înaltă tensiune ale conectorilor și lacurile sau vopselele utilizate pentru izolare.

3. CEREREA DE OMOLOGARE

3.1. Cererea de omologare a unui tip de vehicul în ceea ce privește protecția pasagerilor în caz de coliziune laterală se depune de către producătorul vehiculului sau de către reprezentantul acreditat corespunzător al acestuia.

3.2. Cererea este însoțită de următoarele documente, în triplu exemplar, și de informațiile următoare:

3.3. Solicitantul omologării poate să prezinte orice date și rezultate ale încercărilor realizate care fac posibilă stabilirea faptului că respectarea cerințelor poate fi realizată pe prototipul vehiculelor cu un grad suficient de acuratețe.

3.4. Un vehicul reprezentativ pentru tipul care urmează să fie omologat se prezintă responsabilului cu serviciul tehnic pentru efectuarea încercărilor de omologare.

3.4.1. Un vehicul care nu conține toate componentele corespunzătoare tipului poate fi acceptat pentru încercări cu condiția să se poată demonstra că absența componentelor omise nu are un efect negativ asupra performanței descrise în cerințele prezentului regulament.

3.4.2. Este responsabilitatea solicitantului omologării să demonstreze că cererea menționată la punctul 3.4.1 de mai sus este în conformitate cu cerințele prezentului regulament.

4. OMOLOGAREA

4.1. În cazul în care tipul de vehicul prezentat pentru omologare în temeiul prezentului regulament îndeplinește cerințele de la punctul 5 de mai jos, se acordă omologarea respectivului tip de vehicul.

4.2. În caz de incertitudine, se ține seama, în momentul verificării conformității vehiculului cu cerințele prezentului regulament, de orice informații sau rezultate ale încercărilor oferite de producător care pot fi luate în considerare pentru validarea încercării de omologare efectuate de serviciul tehnic.

4.3. Se atribuie un număr de omologare fiecărui tip omologat. Primele două cifre ale acestui număr de omologare (în prezent 03, corespunzând seriei de amendamente 03) indică seria de amendamente conținând cele mai recente modificări tehnice majore ale regulamentului la data emiterii certificatului de omologare. Aceeași parte contractantă nu poate atribui același număr de omologare unui alt tip de vehicul.

4.4. Părțile la acord care aplică prezentul regulament comunică anunțul privind omologarea, extinderea sau refuzul omologării unui tip de vehicul în temeiul prezentului regulament prin intermediul unui formular conform modelului din anexa 1 la prezentul regulament și prin intermediul unor fotografii și/sau diagrame și schițe furnizate de solicitantul omologării, într-un format care să nu depășească dimensiunea A4 (210 × 297 mm) sau pliat în formatul respectiv și la scara corespunzătoare.

4.5. Pe fiecare vehicul conform cu un anumit tip de vehicul omologat în temeiul prezentului regulament, se aplică în mod vizibil și într-un loc ușor accesibil, menționat în formularul de omologare, o marcă de omologare internațională constând în:

4.6. În cazul în care vehiculul corespunde unui tip de vehicul omologat în temeiul unuia sau mai multor regulamente anexate la acord în țara care a acordat omologarea în temeiul prezentului regulament, simbolul prevăzut la punctul 4.5.1 de mai sus nu trebuie repetat; în această situație, numărul regulamentului și numerele de omologare, precum și simbolurile suplimentare ale tuturor regulamentelor în temeiul cărora s-a acordat omologarea în țara care a acordat omologarea în conformitate cu prezentul regulament se introduc în coloane verticale la dreapta simbolului prevăzut la punctul 4.5.1 de mai sus.

4.7. Marca de omologare trebuie să fie ușor lizibilă și să nu poată fi ștearsă.

4.8. Marca de omologare este amplasată lângă plăcuța cu date a vehiculului montată de producător sau pe aceasta.

4.9. Anexa 2 la prezentul regulament oferă exemple de mărci de omologare.

5. SPECIFICAȚII ȘI ÎNCERCĂRI

5.1. Vehiculul trebuie supus unei încercări în conformitate cu anexa 4 la prezentul regulament.

5.1.1. Încercarea se efectuează pe partea conducătorului auto, în afara cazului în care structurile laterale asimetrice, dacă există, sunt atât de diferite încât influențează performanța în caz de coliziune laterală. În acest caz, se poate utiliza una dintre alternativele de la punctele 5.1.1.1 sau 5.1.1.2 de mai jos, de comun acord între producător și autoritatea de omologare de tip.

5.1.1.1. Producătorul va furniza autorității care efectuează omologarea informații referitoare la compatibilitatea performanțelor în comparație cu cele obținute pe partea conducătorului auto atunci când încercarea se efectuează pe această parte.

5.1.1.2. În cazul în care are îndoieli privind construcția vehiculului, autoritatea de omologare de tip va decide să efectueze încercarea pe partea opusă conducătorului auto, variantă considerată drept cea mai puțin favorabilă.

5.1.2. Serviciul tehnic poate cere, după consultarea producătorului, ca încercarea să fie efectuată cu scaunul în altă poziție decât cea indicată la punctul 5.5.1 din anexa 4. Poziția respectivă se specifică în raportul de încercare (3).

5.1.3. Rezultatul încercării este considerat satisfăcător dacă sunt respectate condițiile stabilite la punctele 5.2 și 5.3 de mai jos.

5.2. Criterii de performanță

În plus, vehiculele echipate cu un grup motopropulsor electric trebuie să respecte cerințele de la punctul 5.3.7 de mai jos. Acest lucru poate fi îndeplinit prin efectuarea unei încercări de impact separate la cererea producătorului și, după validarea de către serviciul tehnic, cu condiția ca componentele electrice să nu influențeze nivelul de protecție a pasagerilor oferit de tipul de vehicul, astfel cum este definit la punctele 5.2.1-5.3.5 din prezentul regulament. În cazul acestei condiții, cerințele de la punctul 5.3.7 se verifică în conformitate cu metodele prevăzute în anexa 4 la prezentul regulament, cu excepția punctelor 6 și 7 și a apendicelor 1 și 2. În acest caz, manechinul de coliziune laterală este instalat pe locul din față, pe partea impactului.

5.2.1. Criteriile de performanță determinate pentru încercarea de coliziune în conformitate cu apendicele 1 la anexa 4 la prezentul regulament trebuie să îndeplinească următoarele condiții:

5.2.1.1. Criteriul de performanță cap (HPC) trebuie să fie de maximum 1 000; dacă nu există contact cu capul, HPC nu se măsoară sau nu se calculează, ci se înregistrează sub forma „fără contact cu capul”.

5.2.1.2. Criteriul de performanță torace trebuie să fie:

Pentru o perioadă de tranziție de doi ani după data prevăzută la punctul 10.2 din prezentul regulament, valoarea V * °C nu este un criteriu de reușită/nereușită pentru încercările de omologare, dar această valoare trebuie înscrisă în raportul de încercare și înregistrată de autoritățile de omologare. După această perioadă de tranziție, valoarea VC de 1,0 m/s se aplică ca un criteriu de reușită/nereușită, în afară de cazul în care părțile contractante care pun în aplicare prezentul regulament decid altfel.

5.2.1.3. Criteriul de performanță pelvian trebuie să fie:

forța maximă asupra simfizei pubiene (PSPF) de maximum 6 kN.

5.2.1.4. Criteriul de performanță abdomen trebuie să fie:

forța maximă asupra abdomenului (APF) de maximum 2,5 kN forță internă (echivalent cu o forță externă de 4,5 kN).

5.3. Cerințe speciale

5.3.1. Nu trebuie să se deschidă nicio ușă în timpul încercării.

5.3.1.1. În cazul în care există sisteme automate de blocare a portierelor instalate opțional și/sau care pot fi dezactivate de către conducătorul auto, această cerință se verifică utilizându-se una dintre următoarele două proceduri de încercare, la alegerea producătorului:

5.3.1.1.1. Dacă încercarea se efectuează conform punctului 5.2.2.1 din anexa 4, producătorul trebuie să demonstreze, în plus, într-un mod considerat satisfăcător de către serviciul tehnic (de exemplu, prin datele interne ale producătorului) că, în absența unui astfel de sistem sau dacă sistemul este dezactivat, nicio portieră nu se va deschide în caz de coliziune.

5.3.1.1.2. Dacă încercarea se efectuează conform punctului 5.2.2.2 din anexa 4, producătorul trebuie să demonstreze, în plus, că cerințele referitoare la sarcina inerțială prevăzute la punctul 6.1.4 din seria 03 de amendamente la Regulamentul nr. 11 sunt îndeplinite pentru portierele laterale neblocate de pe partea opusă coliziunii.

5.3.2. După momentul coliziunii, portierele laterale de pe partea opusă coliziunii se deblochează.

5.3.2.1. În cazul vehiculelor echipate cu un sistem automat de blocare a portierelor, portierele se blochează înainte de momentul coliziunii și se deblochează după impact cel puțin pe partea opusă coliziunii.

5.3.2.2. În cazul în care există sisteme automate de blocare a portierelor instalate opțional și/sau care pot fi dezactivate de către conducătorul auto, această cerință se verifică utilizându-se una dintre următoarele două proceduri de încercare, la alegerea producătorului:

5.3.2.2.1. Dacă încercarea se efectuează conform punctului 5.2.2.1 din anexa 4, producătorul trebuie să demonstreze, în plus, într-un mod considerat satisfăcător de către serviciul tehnic (de exemplu, prin datele interne ale producătorului) că, în absența unui astfel de sistem sau dacă sistemul este dezactivat, portierele laterale de pe partea opusă coliziunii se deblochează după impact.

5.3.2.2.2. Dacă încercarea se efectuează conform punctului 5.2.2.2 din anexa 4, producătorul trebuie să demonstreze, în plus, că atunci când aplică sarcina inerțială prevăzută la punctul 6.1.4 din seria 03 de amendamente la Regulamentul nr. 11, portierele laterale de pe partea opusă coliziunii rămân deblocate.

5.3.3. După impact, trebuie să fie posibile, fără utilizarea unor unelte:

5.3.4. Niciun dispozitiv interior sau componentă interioară nu trebuie să fie detașat(ă) astfel încât să crească considerabil riscul rănirii prin lovirea unor protuberanțe sau muchii ascuțite.

5.3.5. Rupturile rezultate din deformarea permanentă sunt acceptabile, cu condiția ca acestea să nu sporească riscul rănirilor.

5.3.6. În cazul în care are loc o scurgere continuă de lichid din sistemul de alimentare cu combustibil după coliziune, rata de scurgere nu trebuie să depășească 30 g/min; dacă lichidul provenit din sistemul de alimentare cu combustibil se amestecă cu lichide din alte sisteme și lichidele diferite nu pot fi separate și identificate ușor, la evaluarea scurgerii continue trebuie să se țină cont de toate lichidele colectate.

5.3.7. După încercarea efectuată în conformitate cu procedura descrisă în anexa 4 la prezentul regulament, grupul motopropulsor electric care funcționează la înaltă tensiune, precum și componentele și sistemele sub înaltă tensiune, care sunt conectate galvanic la magistrala de înaltă tensiune, îndeplinesc următoarele cerințe:

5.3.7.1. Protecția împotriva șocurilor electrice

După impact, este respectat cel puțin unul dintre cele patru criterii menționate la punctele 5.3.7.1.1-5.3.7.1.4.2.

În cazul în care vehiculul are o funcție automată de deconectare sau un dispozitiv (dispozitive) care separă galvanic circuitul grupului motopropulsor electric în condiții de rulare, cel puțin unul dintre următoarele criterii se aplică circuitului deconectat sau în mod individual fiecărui circuit separat, după activarea funcției de deconectare.

Cu toate acestea, criteriile definite la punctul 5.3.7.1.4 nu se aplică în cazul în care mai mult de un potențial al unei părți a magistralei de înaltă tensiune nu este protejat în condițiile de grad de protecție IPXXB.

Dacă încercarea se efectuează în condițiile în care o parte (părți) a (ale) sistemului de înaltă tensiune nu se află sub tensiune, protecția împotriva șocurilor electrice se demonstrează conform punctului 5.3.7.1.3 sau al punctului 5.3.7.1.4 de mai jos pentru partea (părțile) relevantă (relevante).

Pentru sistemul de cuplare pentru încărcarea SRSEE, care nu se află sub tensiune în condiții de rulare, trebuie să fie îndeplinit cel puțin unul dintre cele patru criterii specificate la punctele 5.3.7.1.1-5.3.7.1.4 de mai jos.

5.3.7.1.1. Absența înaltei tensiuni

Tensiunile Vb, V1 și V2 ale magistralelor de înaltă tensiune sunt mai mici sau egale cu 30 VCA sau 60 VCC, astfel cum se precizează la punctul 2 din anexa 9.

5.3.7.1.2. Energie electrică joasă

Energia totală (ET) pe magistralele de înaltă tensiune trebuie să fie mai mică de 2,0 J atunci când este măsurată în conformitate cu procedura de încercare, conform formulei (a) de la punctul 3 din anexa 9. Alternativ, energia totală (ET) poate fi calculată pe baza tensiunii măsurate Vb a magistralei de înaltă tensiune și a capacității electrice a condensatorilor X (Cx) specificate de producător, conform formulei (b) de la punctul 3 din anexa 9.

Energia stocată în condensatorii Y (ETy1, ETy2) trebuie să fie, de asemenea, mai mică de 2,0 J. Aceasta se calculează prin măsurarea tensiunilor V1 și V2 din magistralele de înaltă tensiune și șasiul electric, precum și a capacității condensatorilor Y specificate de producător, conform formulei (c) de la punctul 3 din anexa 9.

5.3.7.1.3. Protecția fizică

Pentru protecția împotriva contactului direct cu părțile sub înaltă tensiune, trebuie prevăzut gradul de protecție IPXXB.

În plus, pentru protecția împotriva șocurilor electrice care ar putea rezulta din contact indirect, rezistența între toate părțile conductoare expuse și șasiul electric trebuie să fie mai mică de 0,1 Ohmi atunci când fluxul de curent este de cel puțin 0,2 A.

Această cerință este îndeplinită în cazul în care conexiunea galvanică a fost realizată prin sudare.

5.3.7.1.4. Rezistența de izolație

Trebuie să fie îndeplinite criteriile specificate la punctele 5.3.7.1.4.1 și 5.3.7.1.4.2 de mai jos.

Măsurătorile se efectuează în conformitate cu punctul 5 din anexa 9.

5.3.7.1.4.1. Grup motopropulsor electric format din magistrale separate cu curent continuu sau alternativ

Dacă magistralele de înaltă tensiune cu curent continuu și magistralele de înaltă tensiune cu curent alternativ sunt izolate galvanic unele de altele, rezistența de izolație între magistrala de înaltă tensiune și șasiul electric (Ri, astfel cum este definită la punctul 5 din anexa 9) trebuie să aibă o valoare minimă de 100 Ω/V din tensiunea de lucru pentru magistralele cu curent continuu și o valoare minimă de 500 Ω/V din tensiunea de lucru pentru magistralele cu curent alternativ.

5.3.7.1.4.2. Grup motopropulsor electric format din magistrale cu curent continuu și alternativ combinate

Dacă magistralele de înaltă tensiune cu curent continuu și magistralele de înaltă tensiune cu curent alternativ sunt conectate galvanic, rezistența de izolație între magistrala de înaltă tensiune și șasiul electric (Ri, astfel cum a fost definită la punctul 5 din anexa 9) trebuie să aibă o valoare minimă de 500 Ω/V din tensiunea de lucru.

Cu toate acestea, dacă gradul de protecție IPXXB este îndeplinit pentru toate magistralele de înaltă tensiune cu curent alternativ sau dacă tensiunea curentului alternativ este mai mică sau egală cu 30 V după ciocnirea vehiculului, rezistența de izolație dintre magistrala de înaltă tensiune și șasiul electric (Ri, astfel cum este definită la punctul 5 din anexa 9) trebuie să aibă o valoare minimă de 100 Ω/V din tensiunea de lucru.

5.3.7.2. Scurgerea electrolitului

În intervalul de timp de 30 de minute după coliziune nu trebuie să existe nicio scurgere de electrolit din SRSEE în habitaclu; cel mult 7 % din electrolit se poate scurge din SRSEE, cu excepția cazului bateriilor de tracțiune de tip deschis situate în afara habitaclului. În cazul bateriilor de tracțiune de tip deschis, cel mult 7 % din electrolit (cu un maxim de 5,0 litri) se poate scurge în afara habitaclului.

Producătorul trebuie să demonstreze respectarea condițiilor în conformitate cu punctul 6 din anexa 9.

5.3.7.3. Menținerea în poziție fixă a SRSEE

SRSEE situate în habitaclu trebuie să rămână în locul în care sunt instalate, iar componentele trebuie să rămână în interiorul limitelor SRSEE.

Nicio parte a unei SRSEE amplasate în afara habitaclului pentru evaluarea siguranței electrice nu trebuie să pătrundă în habitaclu în timpul încercării la impact sau după aceasta.

Producătorul trebuie să demonstreze respectarea condițiilor în conformitate cu punctul 7 din anexa 9.

6. MODIFICAREA TIPULUI DE VEHICUL

6.1. Orice modificare care afectează structura, numărul și tipul de locuri, accesoriile sau amenajările interioare sau amplasarea comenzilor vehiculului sau a părților mecanice care ar putea afecta capacitatea de absorbție a energiei a părții laterale a vehiculului se aduc la cunoștința autorității de omologare de tip care acordă omologarea. Autoritatea de omologare de tip poate:

6.1.1. să considere că modificările făcute nu sunt susceptibile să aibă un efect nefavorabil considerabil și că, în orice caz, vehiculul încă respectă cerințele sau

6.1.2. să solicite un raport de încercare suplimentar serviciului tehnic responsabil cu efectuarea încercărilor.

6.1.2.1. Orice modificare a vehiculului care afectează forma generală a structurii sale sau orice variație în masa de referință mai mare de 8 procente care, conform autorității, ar avea o influență marcată asupra rezultatelor încercării necesită o repetare a încercării descrise în anexa 4.

6.1.2.2. În cazul în care serviciul tehnic, după consultarea producătorului vehiculului, consideră că modificările aduse unui tip de vehicul sunt insuficiente pentru a justifica o repetare completă a încercării, se poate efectua o încercare parțială. Acest lucru este valabil în cazul în care masa de referință diferă cu maximum 8 procente față de vehiculul original sau numărul locurilor din față este neschimbat. Diferențele dintre tipurile de scaune sau dintre amenajările interioare nu atrag după sine repetarea completă a încercării. În anexa 8, se prezintă un exemplu de abordare a acestei probleme.

6.2. Confirmarea sau refuzul omologării, specificând modificările, se comunică prin procedura prevăzută la punctul 4.4 de mai sus părților la acord care aplică prezentul regulament.

6.3. Autoritatea de omologare de tip care emite o extindere a omologării atribuie un număr de serie fiecărei fișe de comunicare redactate în vederea unei asemenea extinderi.

7. CONFORMITATEA PRODUCȚIEI

Procedurile privind conformitatea producției trebuie să le respecte pe cele stabilite în apendicele 2 din acord (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), cu următoarele cerințe.

7.1. Vehiculele omologate în temeiul prezentului regulament sunt construite astfel încât să se conformeze tipului omologat prin îndeplinirea cerințelor prevăzute la punctul 5 de mai sus.

7.2. Titularul omologării trebuie să se asigure că sunt efectuate cel puțin încercările privind măsurătorile pentru fiecare tip de vehicul.

7.3. Autoritatea de omologare de tip care a acordat omologarea de tip poate să verifice în orice moment metodele de control al conformității aplicate în fiecare unitate de producție. Frecvența normală a acestor verificări este o dată la doi ani.

8. SANCȚIUNI ÎN CAZUL NERESPECTĂRII CONFORMITĂȚII PRODUCȚIEI

8.1. Omologarea acordată unui tip de vehicul, în temeiul prezentului regulament, poate fi retrasă în cazul în care nu se respectă cerința prevăzută la punctul 7.1 de mai sus sau în cazul în care vehiculul sau vehiculele selectate nu au trecut cu succes de verificările descrise la punctul 7.2 de mai sus.

8.2. Dacă o parte la acord care aplică prezentul regulament retrage o omologare acordată anterior, aceasta trebuie să informeze de îndată cu privire la aceasta celelalte părți la acord care aplică prezentul regulament, prin intermediul unei fișe de comunicare conforme cu modelul din anexa 1 la prezentul regulament.

9. ÎNCETAREA DEFINITIVĂ A PRODUCȚIEI

În cazul în care titularul omologării încetează definitiv să producă un tip de vehicul omologat în conformitate cu prezentul regulament, acesta trebuie să informeze autoritatea care a acordat omologarea de tip. La primirea notificării în cauză, autoritatea respectivă informează celelalte părți la Acordul din 1958 care aplică prezentul regulament, prin intermediul unei fișe de comunicare conforme cu modelul din anexa 1 la prezentul regulament.

10. DISPOZIȚII TRANZITORII

10.1. Începând de la data intrării în vigoare a suplimentului 1 la seria 02 de amendamente, nicio parte contractantă care aplică prezentul regulament nu poate refuza acordarea unei omologări în temeiul prezentului regulament, astfel cum a fost modificat prin suplimentul 1 la seria 02 de amendamente.

10.2. La 12 luni de la intrarea în vigoare a seriei 02 de amendamente, părțile contractante care aplică prezentul regulament acordă omologări numai acelor tipuri de vehicule care respectă cerințele prezentului regulament, astfel cum a fost modificat prin seria 02 de amendamente.

10.3. La 60 de luni de la intrarea în vigoare a seriei 02 de amendamente, părțile contractante care aplică prezentul regulament pot refuza prima înmatriculare națională (prima punere în circulație) a vehiculelor care nu îndeplinesc cerințele prezentului regulament, astfel cum a fost modificat prin seria 02 de amendamente.

10.4. La 36 de luni de la intrarea în vigoare a suplimentului 1 la seria 02 de amendamente, părțile contractante care aplică prezentul regulament acordă omologări numai acelor tipuri de vehicule care respectă cerințele prezentului regulament, astfel cum a fost modificat prin suplimentul 1 la seria 02 de amendamente.

10.5. La 84 de luni de la intrarea în vigoare a suplimentului 1 la seria 02 de amendamente, părțile contractante care aplică prezentul regulament pot refuza prima înmatriculare națională (prima punere în circulație) a vehiculelor care nu îndeplinesc cerințele prezentului regulament, astfel cum a fost modificat prin suplimentul 1 la seria 02 de amendamente.

10.6. Începând cu data oficială a intrării în vigoare a seriei 03 de amendamente, nicio parte contractantă care aplică prezentul regulament nu poate refuza acordarea unei omologări în temeiul prezentului regulament, astfel cum a fost modificat prin seria 03 de amendamente.

10.7. La 24 de luni de la data oficială a intrării în vigoare a seriei 03 de amendamente, părțile contractante care aplică prezentul regulament acordă omologări numai acelor tipuri de vehicule care respectă cerințele prezentului regulament, astfel cum a fost modificat prin seria 03 de amendamente.

Cu toate acestea, în cazul vehiculelor având un grup motopropulsor electric care funcționează la înaltă tensiune, se acordă o perioadă suplimentară de 12 luni, cu condiția ca producătorul să demonstreze, într-un mod considerat satisfăcător de către serviciul tehnic, că vehiculul oferă niveluri de siguranță echivalente cu cele impuse în temeiul prezentului regulament, astfel cum a fost modificat prin seria 03 de amendamente.

10.8. Părțile contractante care aplică prezentul regulament nu refuză acordarea de extinderi pentru omologările acordate în temeiul seriilor precedente de amendamente la prezentul regulament, în cazul în care extinderile respective nu presupun nicio modificare a sistemului de propulsie al vehiculului.

Cu toate acestea, la expirarea perioadei de 48 de luni de la data oficială a intrării în vigoare a seriei 03 de amendamente, vehiculelor cu grup motopropulsor electric care funcționează la înaltă tensiune nu li se mai acordă extinderi ale omologărilor acordate în temeiul seriilor anterioare de amendamente.

10.9. În cazul în care, la data intrării în vigoare a seriei 03 de amendamente la prezentul regulament, există cerințe naționale referitoare la dispozițiile în materie de siguranță a vehiculelor cu grup motopropulsor electric care funcționează la înaltă tensiune, acele părți contractante care aplică prezentul regulament pot refuza omologarea națională a unor astfel de vehicule care nu respectă cerințele naționale, cu excepția cazului în care aceste vehicule sunt omologate în temeiul seriei 03 de amendamente la prezentul regulament.

10.10. Începând cu 48 de luni de la data intrării în vigoare a seriei 03 de amendamente la prezentul regulament, părțile contractante care aplică prezentul regulament pot refuza omologarea de tip națională sau regională și pot refuza prima înmatriculare națională sau regională (prima intrare în circulație) a unui vehicul cu grup motopropulsor electric care funcționează sub înaltă tensiune care nu îndeplinește cerințele prevăzute în seria 03 de amendamente la prezentul regulament.

10.11. Omologările vehiculelor în conformitate cu seria 02 de amendamente la prezentul regulament care nu sunt afectate de seria 03 de amendamente își păstrează valabilitatea, iar părțile contractante care aplică prezentul regulament continuă să le accepte.

10.12. Timp de 18 luni de la data intrării în vigoare a suplimentului 3 la seria 03 de amendamente la prezentul regulament, părțile contractante care aplică prezentul regulament pot continua să acorde omologări de tip în temeiul seriei 03 de amendamente la prezentul regulament fără a ține seama de dispozițiile suplimentului 3.

11. DENUMIRILE ȘI ADRESELE SERVICIILOR TEHNICE RESPONSABILE CU EFECTUAREA ÎNCERCĂRILOR DE OMOLOGARE, PRECUM ȘI ALE AUTORITĂȚILOR DE OMOLOGARE DE TIP

Părțile contractante la acord care aplică prezentul regulament comunică Secretariatului Organizației Națiunilor Unite denumirile și adresele serviciilor tehnice responsabile cu efectuarea încercărilor de omologare și ale autorităților de omologare de tip care acordă omologarea și la care trebuie trimise fișele care certifică omologarea sau extinderea sau refuzul omologării, emise în alte țări.

(1) În conformitate cu Rezoluția consolidată privind construcția vehiculelor (R.E.3), documentul ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3, punctul 2 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

(2) Numerele distinctive ale părților contractante la Acordul din 1958 sunt reproduse în anexa 3 la Rezoluția consolidată privind construcția vehiculelor (R.E.3), documentul ECE/TRANS/WP.29/78/Rev. 3, anexa 3 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

(3) Până la 30 septembrie 2000, în temeiul cerințelor privind încercarea, intervalul de ajustări longitudinale normale sunt limitate în așa fel încât punctul „H” să fie cuprins în lungimea deschizăturii ușii.

Forța maximă asupra abdomenului este valoarea maximă a sumei celor trei forțe măsurate de traductoarele montate la 39 mm sub suprafața părții de impact, CFC 600 Hz.

Atunci când are loc un contact cu capul, acest criteriu de performanță se calculează pentru durata totală dintre contactul inițial și ultimul moment al contactului.

7.1. Se înregistrează valorile indicate de următoarele aparate de măsurare.

pe baza unui acord între serviciul tehnic și producător, se permite efectuarea încercării cu toate părțile sau cu unele dintre părțile grupului motopropulsor electric nealimentate cu energie, cu condiția ca acest fapt să nu aibă o influență negativă asupra rezultatelor încercării. Pentru părțile grupului motopropulsor electric care nu sunt sub tensiune, protecția împotriva șocurilor electrice trebuie să fie dovedită fie prin protecție fizică, fie printr-o rezistență de izolație și prin date concludente suplimentare adecvate;

4.3.3. Toate celelalte sisteme (frâne, sistemul de răcire etc.) pot să fie goale; în acest caz, masa lichidelor trebuie să fie compensată.

4.3.1. Vehiculul de încercare are masa de referință definită la punctul 2.10 din prezentul regulament. Masa vehiculului se ajustează la masa de referință cu o toleranță de ± 1 %.

Vehiculul de încercare trebuie să fie reprezentativ pentru producția în serie, să includă toate echipamentele prevăzute în mod normal și să fie în stare normală de funcționare. Se pot omite sau înlocui unele componente prin mase echivalente acolo unde omiterea sau substituția respectivă nu are absolut niciun efect asupra rezultatelor încercării.

Zona de încercare trebuie să fie de dimensiuni suficiente pentru a permite instalarea sistemului de propulsie a barierei mobile deformabile și, după impact, deplasarea vehiculului care intră în coliziune și instalarea echipamentelor de încercare. Perimetrul în care are loc impactul vehiculului și deplasarea trebuie să fie orizontal, plan și fără inegalități, reprezentativ pentru o suprafață carosabilă normală, uscată și regulată.

6.1. Adecvarea elementului de impact este confirmată atunci când rezultatele de la fiecare dintre cele șase traductoare de forță emit semnale conforme cu cerințele indicate la punctul 2.2 din anexa 5, atunci când se înregistrează.

Viteza de impact este de 35 ± 2 km/h. Aparatul utilizat pentru înregistrarea vitezei de impact are o precizie în limita de 1 %.

(1) Cuantumurile energiei indicate sunt cuantumurile energiei disipate de sistem unde măsura de zdrobire a elementului de impact este cea mai mare.

Viteza de impact trebuie să fie de 35 ± 0,5 km/h. Instrumentul utilizat pentru înregistrarea vitezei de impact are o precizie în limita a 0,1 %.

6.1.2.4. Peretele rigid trebuie să fie ancorat în sol sau fixat la nivelul solului, dacă este necesar, cu dispozitive de fixare suplimentare pentru a preveni deplasarea sa. Se poate utiliza un perete rigid (pe care sunt fixate traductoarele de forță) care are caracteristici diferite, dar care dă rezultate cel puțin la fel de concludente.

4.1.5. să analizeze rezultatele încercărilor în vederea verificării și asigurării stabilității caracteristicilor barierei, permițând variații pentru producția industrială, cum ar fi temperatura, calitatea materiei prime, timpul de imersie în substanțe chimice, concentrația chimică, neutralizarea etc., și controlul materialului prelucrat în vederea îndepărtării oricărui reziduu din timpul prelucrării;

2.3.2.1. Placa din spate constă dintr-o foiță de aluminiu de 3 mm. Placa din spate este fabricată din aluminiu din seriile de la AlMg2 până la AlMg3 cu o duritate între 50 și 65 HBS. Această placă este prevăzută cu găuri pentru aerisire: amplasarea, diametrul și înclinația sunt indicate în figurile 5 și 7.

2.1.4.1. Se supune încercării un eșantion luat din fiecare lot de material prelucrat sub formă de fagure în conformitate cu procedura de încercare statică descrisă la punctul 5 din prezenta anexă.

2.1.3.4. Blocurile sub formă de fagure de aluminiu trebuie prelucrate în așa fel încât curba forței deformatoare în momentul impactului în condiții de staționare (conform procedurii stabilite la punctul 2.1.4 de mai jos) să rămână în culoarele stabilite pentru fiecare dintre cele șase blocuri din apendicele 1 la prezenta anexă. Mai mult, materialul prelucrat în formă de fagure folosit pentru blocurile în formă de fagure care trebuie folosite pentru fabricarea barierei ar trebui curățat în vederea îndepărtării oricărui reziduu care ar fi putut fi produs în timpul prelucrării materialului brut.

2.1.1.2. Elementul de impact este împărțit în două rânduri. Rândul de jos are înălțimea de 250 ± 3 mm și adâncimea de 500 ± 2 mm după preimpact (a se vedea punctul 2.1.2 de mai jos), care trebuie să fie mai mare decât adâncimea rândului de sus cu 60 ± 2 mm.

2.1.1.1. Elementul de impact constă în șase zone unite ale căror formă și poziționare sunt prezentate în figurile 1 și 2. În figurile 1 și 2, zonele sunt de 500 ± 5 mm × 250 ± 3 mm. Valoarea de 500 mm ar trebui să fie măsurată în direcția W și cea de 250 mm în direcția L a construcției sub formă de fagure de aluminiu (a se vedea figura 3).

ANEXA 6

DESCRIEREA TEHNICĂ A MANECHINULUI DE COLIZIUNE LATERALĂ

1. OBSERVAȚII GENERALE

1.1. Manechinul de coliziune laterală prevăzut în prezentul regulament, inclusiv aparatele de măsură și de calibrare, este descris în schițele tehnice și într-un manual al utilizatorului (1).

1.2. Dimensiunile și masa manechinului folosit la încercarea de coliziune laterală sunt cele ale unui adult de sex masculin de percentila de 50 %, fără antebrațe.

1.3. Manechinul de coliziune laterală constă într-un schelet de metal și plastic acoperit cu cauciuc, material plastic și spumă care imită carnea.

2. CONSTRUCȚIE

2.1. Pentru imaginea generală a manechinului de coliziune laterală, a se vedea schița acestuia din figura 1 și lista pieselor manechinului în tabelul 1 din prezenta anexă.

2.2. Capul

2.2.1. Capul este piesa nr. 1 din figura 1 din prezenta anexă.

2.2.2. Capul constă într-o carcasă din aluminiu acoperită cu un înveliș flexibil din vinil. Interiorul carcasei este o cavitate în care sunt amplasate accelerometre triaxiale și balast.

2.2.3. La îmbinarea dintre cap și gât se află o piesă de înlocuire a unui traductor de forțe. Aceasta poate fi înlocuită cu un traductor de forțe în partea superioară a gâtului.

2.3. Gâtul

2.3.1. Gâtul este piesa nr. 2 din figura 1 din prezenta anexă.

2.3.2. Gâtul constă într-o piesă de îmbinare cap-gât, o piesă de îmbinare gât-torace și o secțiune mediană care unește cele două piese între ele.

2.3.3. Atât piesa de îmbinare cap-gât (piesa nr. 2a), cât și piesa de îmbinare gât-torace (piesa nr. 2c) constau în două discuri din aluminiu legate prin intermediul unui șurub semisferic și a opt tampoane de cauciuc.

2.3.4. Secțiunea cilindrică mediană (piesa nr. 2b) este din cauciuc. La ambele capete se află câte un disc de aluminiu al pieselor de îmbinare mulate în cauciuc.

2.3.5. Gâtul se montează pe suportul cervical, piesa nr. 2d din figura 1 din prezenta anexă. Acest suport poate fi înlocuit opțional cu un traductor de forțe amplasat în partea inferioară a gâtului.

2.3.6. Unghiul dintre cele două fețe ale suportului cervical este de 25°. Având în vedere că blocul scapular este înclinat cu 5° înspre spate, unghiul rezultant dintre gât și trunchi este de 20°.

2.4. Umărul

2.4.1. Umărul este piesa nr. 3 din figura 1 din prezenta anexă.

2.4.2. Umărul constă într-un bloc scapular, două clavicule și o calotă scapulară din spumă.

2.4.3. Blocul scapular (piesa nr. 3a) constă într-un distanțier din aluminiu, o placă din aluminiu deasupra și o placă din aluminiu dedesubtul acestuia. Ambele plăci sunt acoperite cu înveliș de politetrafluoroetilen (PTFE).

2.4.4. Claviculele (piesa nr. 3b), turnate din rășină poliuretanică, sunt concepute să se articuleze pe distanțier. Claviculele sunt ținute înapoi în poziția lor neutră de două corzi elastice (piesa nr. 3c) care sunt fixate în spatele blocului scapular. Marginea exterioară a ambelor clavicule este concepută în așa fel încât să permită poziții standard ale brațului.

2.4.5. Calota scapulară (piesa nr. 3d) este realizată din spumă poliuretanică cu densitate mică și este fixată pe blocul scapular.

2.5. Toracele

2.5.1. Toracele este piesa nr. 4 din figura 1 din prezenta anexă.

2.5.2. Toracele constă într-o cutie toracică rigidă și trei module costale identice.

2.5.3. Cutia toracică (piesa nr. 4a) este fabricată din oțel. Pe suprafața din spate, este montat un separator din oțel și o placă concavă din rășină poliuretanică (piesa nr. 4b).

2.5.4. Suprafața superioară a cutiei toracice este înclinată cu 5° înspre spate.

2.5.5. La partea inferioară a cutiei toracice, este montat un traductor de forță T12 sau un înlocuitor de traductor de forță (piesa nr. 4j).

2.5.6. Un modul costal (piesa nr. 4c) constă într-o coastă de oțel acoperită cu o spumă poliuretanică cu structură alveolară deschisă care imită carnea (piesa nr. 4d), un sistem de ghidare linear (piesa nr. 4e) care unește coasta și cutia toracică, un amortizor hidraulic (piesa nr. 4f) și un arc amortizor rigid (piesa nr. 4g).

2.5.7. Sistemul de ghidare liniar (piesa nr. 4e) permite părții sensibile a coastei (piesa nr. 4d) să se deformeze în raport cu cutia toracică (piesa nr. 4a) și cu latura insensibilă. Ansamblul sistemului de ghidare este echipat cu paliere lineare cu ace.

2.5.8. Un resort de reglare este amplasat în ansamblul sistemului de ghidare (piesa nr. 4h).

2.5.9. Un traductor de deplasare a coastei (piesa nr. 4i) poate fi instalat pe cutia toracică ca parte a sistemului de ghidare (piesa nr. 4e) și conectat la terminația exterioară a sistemului de ghidare pe partea sensibilă a coastei.

2.6. Brațele

2.6.1. Brațele sunt piesa nr. 5 din figura 1 din prezenta anexă.

2.6.2. Brațele sunt prevăzute cu un schelet din plastic acoperit cu „carne” poliuretanică și cu înveliș din polivinilclorid (PVC). „Carnea” constă în poliuretan cu densitate înaltă pentru partea superioară și din spumă poliuretanică pentru partea inferioară.

2.6.3. Articulația umăr-braț permite ca brațele să formeze cu axul trunchiului unghiuri de 0°, 40° și 90°.

2.6.4. Articulația umăr-braț permite numai rotirea de flexiune-extensie.

2.7. Zona lombară a coloanei

2.7.1. Zona lombară a coloanei vertebrale este piesa nr. 6 din figura 1 din prezenta anexă.

2.7.2. Zona lombară a coloanei vertebrale constă într-un cilindru solid de cauciuc cu două plăci de îmbinare din oțel la fiecare capăt și un cablu de oțel în interiorul cilindrului.

2.8. Abdomenul

2.8.1. Abdomenul este piesa nr. 7 din figura 1 din prezenta anexă.

2.8.2. Abdomenul constă într-o piesă centrală rigidă acoperită cu spumă.

2.8.3. Partea centrală a abdomenului este un mulaj metalic (piesa nr. 7a). Pe partea superioară a mulajului, este montată o placă.

2.8.4. Învelișul (piesa nr. 7b) este realizat din spumă poliuretanică. O placă curbată de cauciuc umplută cu bile de plumb este integrată în spuma care acoperă ambele părți.

2.8.5. Între învelișul din spumă poliuretanică și mulajul rigid de fiecare parte a abdomenului, se pot monta fie trei traductoare de forță (piesa nr. 7c), fie trei unități de înlocuire fără dispozitive de măsurare.

2.9. Bazinul

2.9.1. Bazinul este piesa nr. 8 din figura 1 din prezenta anexă.

2.9.2. Bazinul este format din blocul osului sacru, două aripi iliace, două articulații ale șoldurilor și un înveliș de spumă imitând carnea.

2.9.3. Osul sacru (piesa nr. 8a) este format dintr-un bloc metalic umplut cu balast și o placă de metal montată în partea superioară a acestuia. Pe partea din spate a blocului este prevăzută o cavitate pentru instrumente de măsurat.

2.9.4. Aripile iliace (piesa nr. 8b) sunt realizate din rășină poliuretanică.

2.9.5. Articulațiile șoldurilor (piesa nr. 8c) sunt fabricate din oțel. Ele constau în partea superioară a femurului și o articulație rotuliană legată la un ax care trece prin punctul „H” al manechinului.

2.9.6. Partea de carne (piesa nr. 8d) este realizată dintr-un înveliș din polivinilclorid (PVC) umplut cu spumă poliuretanică. În zona punctului „H”, învelișul este înlocuit cu o spumă poliuretanică cu structură alveolară deschisă (piesa nr. 8e), susținută de o placă din metal fixată pe aripa iliacă printr-un ax care trece prin articulația rotuliană.

2.9.7. Aripile iliace sunt fixate de blocul osului sacru în partea din spate și cuplate împreună la nivelul simfizei pubiene printr-un traductor de forță (piesa nr. 8f) sau un înlocuitor al acestuia.

2.10. Picioarele

2.11. Picioarele sunt reprezentate de piesa nr. 9 din figura 1 din prezenta anexă.

2.11.1. Picioarele constau într-un schelet de metal acoperit cu spumă poliuretanică ce imită carnea și un înveliș din polivinilclorid (PVC) care imită pielea.

2.11.2. Mulajul din poliuretan de densitate înaltă învelit cu o piele din polivinilclorid (PVC) reprezintă carnea de pe coapsa piciorului.

2.11.3. Articulația genunchiului și a gleznei permit numai o rotație de flexiune-extensie.

2.12. Îmbrăcămintea

2.12.1. Îmbrăcămintea nu este prezentată în figura 1 din prezenta anexă.

2.12.2. Îmbrăcămintea este realizată din cauciuc și acoperă umerii, toracele, partea superioară a brațelor, abdomenul și zona lombară a coloanei vertebrale, precum și partea superioară a bazinului.

Figura 1

Structura manechinului de coliziune laterală

Tabelul 1

Componentele manechinului de coliziune laterală (a se vedea figura 1)

Piesă Nr. Descriere Număr 1 Capul 1 2 Gâtul 1 2a Îmbinarea cap-gât 1 2b Secțiunea centrală 1 2c Îmbinarea gât-torace 1 2d Suportul cervical 1 3 Umărul 1 3a Blocul scapular 1 3b Claviculele 2 3c Coardă elastică 2 3d Calota scapulară din spumă 1 4 Toracele 1 4a Ansamblul cutie toracică-coloană vertebrală 1 4b Placa dorsală (curbată) 1 4c Modul costal 3 4d Coastă acoperită cu carne 3 4e Ansamblul piston-cilindru 3 4f Amortizor 3 4g Arcul amortizor 3 4h Arcul de reglaj 3 4i Traductorul de deplasare 3 4j Traductorul de forță T12 sau înlocuitorul de traductor de forță 1 5 Brațul 2 6 Zona lombară a coloanei 1 7 Abdomenul 1 7a Carcasa centrală 1 7b Înveliș care imită carnea 1 7c Traductorul de forță 3 8 Bazinul 1 8 a Blocul sacral 1 8b Aripile iliace 2 8c Articulația șoldului 2 8d Înveliș care imită carnea 1 8e Blocul de spumă la punctul „H” 2 8f Traductorul de forță sau înlocuitorul de traductor de forță 1 9 Membrul inferior 2 10 Îmbrăcămintea 1

3. ASAMBLAREA MANECHINULUI

3.1. Cap-gât

3.1.1. Cuplul de strângere a șuruburilor semisferice pentru asamblarea gâtului este de 10 Nm.

3.1.2. Ansamblul de traductoare de forță ale părții superioare a gâtului este montat pe placa piesei de îmbinare cap-gât a gâtului cu patru șuruburi.

3.1.3. Placa cervicală de îmbinare torace-gât se fixează pe suportul cervical cu patru șuruburi.

3.2. Gât-umăr-torace

3.2.1. Suportul cervical se fixează pe blocul scapular cu patru șuruburi.

3.2.2. Blocul scapular se fixează pe suprafața superioară a cutiei toracică cu trei șuruburi.

3.3. Umăr-braț

3.3.1. Brațele se fixează și se reglează pe claviculele umărului cu un șurub și un rulment axial. Șurubul se strânge pentru ca brațele să suporte o accelerație de 1-2 g.

3.4. Torace-zona lombară a coloanei-abdomen

3.4.1. Modulele costale se montează în torace pe partea impactului.

3.4.2. Se montează, pe partea inferioară a blocului toracic cu două șuruburi, un adaptor pentru zona lombară a coloanei vertebrale la traductorul de forță T12 sau la înlocuitorul traductorului de forță.

3.4.3. Adaptorul pentru zona lombară a coloanei vertebrale se fixează pe placa superioară a zonei lombare a coloanei cu patru șuruburi.

3.4.4. Partea superioară a mulajului abdominal central este prinsă între adaptorul pentru zona lombară a coloanei vertebrale și placa superioară a zonei lombare a coloanei vertebrale.

3.4.5. Traductoarele de forță abdominale se vor amplasa pe partea impactului.

3.5. Zona lombară a coloanei vertebrale-bazin-picioare

3.5.1. Zona lombară a coloanei vertebrale este montată pe placa de acoperire a blocului sacral cu trei șuruburi. În cazul folosirii traductorului de forță pentru zona lombară inferioară a coloanei vertebrale, se folosesc patru șuruburi.

3.5.2. Placa de fond a zonei lombare a coloanei se fixează pe blocul osului sacru al bazinului cu trei șuruburi.

3.5.3. Picioarele se fixează pe partea superioară a articulației dintre șold și femur cu un șurub.

3.5.4. Articulațiile genunchiului și ale gleznei pot fi ajustate pentru a le permite să suporte o accelerație de 1-2 g.

4. CARACTERISTICI PRINCIPALE

4.1. Masa

4.1.1. Masa componentelor principale ale manechinului este prezentată în tabelul 2 din prezenta anexă.

Tabelul 2

Masa pieselor manechinului

Piesa (parte a corpului) Masa (kg) Toleranța ± (kg) Componența normală Capul 4,0 0,2 Capul complet, inclusiv accelerometrul triaxial și traductorul de forță din partea superioară a gâtului sau un înlocuitor al acestuia Gâtul 1,0 0,05 Gâtul, fără suportul cervical Toracele 22,4 1,0 Suportul cervical, calota scapulară, blocul scapular, șuruburile de fixare a brațului, cutia toracică, placa din spate a trunchiului, modulele costale, traductoarele de deformare a coastei, traductorul de forță pentru placa din spate a trunchiului sau înlocuitorul acestuia, traductorul de forță T12 sau înlocuitorul acestuia, mulajul central abdominal, traductoarele de forță pentru abdomen, 2/3 din îmbrăcăminte Brațul (fiecare) 1,3 0,1 Brațul superior, inclusiv placa de poziționare a brațului (pentru fiecare) Abdomenul și zona lombară a coloanei vertebrale 5,0 0,25 Învelișul de „carne” al abdomenului și zona lombară a coloanei vertebrale Bazinul 12,0 0,6 Blocul osului sacru, placa de fixare a zonei lombare a coloanei vertebrale, articulațiile rotuliene ale șoldului, capetele femururilor, oasele iliace, traductorul de forță pelvian, învelișul care imită carnea pe bazin, 1/3 din îmbrăcăminte Piciorul (fiecare) 12,7 0,6 Laba piciorului, gambă și șold, „carnea” până la articulația cu partea superioară a femurului (pentru fiecare) Total manechin 72,0 1,2

4.2. Dimensiuni principale

4.2.1. Dimensiunile principale ale manechinului de coliziune laterală (inclusiv îmbrăcămintea), pe baza figurii 2 din prezenta anexă, sunt precizate în tabelul 3 din prezenta anexă.

Dimensiunile sunt măsurate fără îmbrăcăminte.

Figura 2

Dimensiunile principale ale manechinului

(A se vedea tabelul 3)

Tabelul 3

Principalele dimensiuni ale manechinului

Nr. Parametru Dimensiune (mm) 1 Înălțimea în poziție așezat 909 ± 9 2 De la scaun până la articulația umărului 565 ± 7 3 De la scaun până la partea inferioară a cutiei toracice 351 ± 5 4 De la scaun până la articulația coapsei (centrul șurubului) 100 ± 3 5 De la talpă până la scaun în poziție așezat 442 ± 9 6 Lățimea capului 155 ± 3 7 Lățimea umăr/braț 470 ± 9 8 Lățimea toracelui 327 ± 5 9 Lățimea abdomenului 290 ± 5 10 Lățimea bazinului 355 ± 5 11 Adâncimea capului 201 ± 5 12 Adâncimea toracelui 276 ± 5 13 Adâncimea abdomenului 199 ± 5 14 Adâncimea bazinului 240 ± 5 15 De la spatele șezutului până la articulația coapsei (centrul șurubului) 155 ± 5 16 De la spatele șezutului până la partea din față a genunchiului 606 ± 9

5. OMOLOGAREA MANECHINULUI

5.1. Partea de impact

5.1.1. În funcție de partea vehiculului care suportă impactul, părțile manechinului trebuie omologate pentru partea stângă sau pentru partea dreaptă.

5.1.2. Configurațiile manechinului în ceea ce privește direcția de montare a modulelor costale și localizarea traductorilor de forță abdominali se adaptează în funcție de partea impactului.

5.2. Instrumentele de măsură

5.2.1. Toate aparatele de măsură trebuie etalonate conform cerințelor documentației prevăzute la punctul 1.1 din prezenta anexă.

5.2.2. Toate canalele de măsurare trebuie să fie conforme cu ISO 6487:2000 sau cu specificațiile privind canalele de înregistrare a datelor SAE J211 (martie 1995).

5.2.3. Numărul minim de canale necesar pentru respectarea prezentului regulament este de 10:

Accelerările capului (3),

Deplasările coastelor (3),

Forțe exercitate asupra abdomenului (3) și

Forțe exercitate asupra simfizei pubiene (1).

5.2.4. Sunt disponibile mai multe canale suplimentare (38) de măsurat:

Forțe exercitate asupra părții superioare a gâtului (6),

Forțe exercitate asupra părții inferioare a gâtului (6),

Forțe exercitate asupra claviculelor (3),

Forțe exercitate asupra plăcii dorsale a trunchiului (4),

Accelerări T1 (3),

Accelerări T2 (3),

Accelerările coastelor (6, câte două pe fiecare coastă),

Forțe exercitate asupra coloanei vertebrale T12 (4),

Forțe exercitate asupra părții inferioare a zonei lombare (3),

Accelerările pelvisului (3) și

Forțe exercitate asupra femurului (6).

Patru canale suplimentare de indicare a poziției sunt disponibile, în mod opțional:

Rotațiile toracelui (2) și

Rotațiile pelvisului (2).

5.3. Control vizual

5.3.1. Toate piesele manechinului trebuie controlate vizual pentru eventuale defecțiuni și, dacă este necesar, înlocuite înaintea încercării de omologare.

5.4. Organizarea generală a încercării

5.4.1. Figura 3 din prezenta anexă descrie organizarea încercării pentru toate încercările de omologare efectuate asupra manechinului de coliziune laterală.

5.4.2. Organizarea încercării de omologare și procedurile de încercare sunt conforme cu specificațiile și cerințele documentației menționate la punctul 1.1.

5.4.3. Încercările pentru cap, gât, torace și zona lombară sunt efectuate asupra părților dezasamblate ale manechinului.

5.4.4. Încercările pentru umăr, abdomen și bazin sunt realizate asupra manechinului asamblat complet (fără îmbrăcăminte, încălțăminte și lenjerie de corp). Pentru aceste încercări, manechinul este așezat pe o suprafață plană, cu două foi de politetrafluoroetilen (PTFE) cu o grosime mai mică sau egală cu 2 mm plasate între manechin și suprafața plană.

5.4.5. Toate părțile care trebuie omologate ar trebui păstrate în camera de încercare pe o perioadă de cel puțin patru ore la o temperatură cuprinsă între 18 și 22 °C și o umiditate relativă cuprinsă între și 10 și 70 % inclusiv înainte de încercare.

5.4.6. Intervalul între două încercări de omologare pentru aceeași parte ar trebui să fie de cel puțin 30 de minute.

5.5. Capul

5.5.1. Componentele dezasamblate ale capului, inclusiv înlocuitorul traductorului de forță din partea superioară a gâtului, sunt omologate în urma unei încercări în care capul este lăsat să cadă de la 200 ± 1 mm pe o suprafață de impact plană și rigidă.

5.5.2. Unghiul dintre suprafața de impact și planul sagital median al capului este de 35° ± 1°, permițând un impact al părții superioare a capului (acest lucru poate fi realizat printr-un echipament de legare sau printr-un suport de atârnare a capului cu masa de 0,075 ± 0,005 kg).

5.5.3. Accelerația maximă rezultantă a capului, filtrată conform ISO 6487:2000 prin utilizarea CFC 1000, ar trebui să aibă valori cuprinse între 100 g și 150 g inclusiv.

5.5.4. Performanța capului poate fi ajustată pentru a respecta cerințele, prin modificarea caracteristicilor de frecare ale interfeței piele-craniu [de exemplu, prin aplicare de pudră de talc sau prin pulverizare de spray de politetrafluoroetilen (PTFE)].

5.6. Gâtul

5.6.1. Piesa de îmbinare cap-gât a gâtului se montează pe un cap fals omologat special cu o greutate de 3,9 ± 0,05 kg (a se vedea figura 6), cu ajutorul unei plăci de îmbinare cu o grosime de 12 mm și o masă de 0,205 ± 0,05 kg.

5.6.2. Capul fals și gâtul se montează inversat pe partea inferioară a unui pendul de flexiune cervicală (2) care permite deplasarea laterală a sistemului.

5.6.3. Pendulul cervical se echipează cu un accelerometru uniaxial în funcție de specificațiile privind pendulul cervical (a se vedea figura 5).

5.6.4. Pendulul cervical ar trebui lăsat să cadă liber de la o înălțime prevăzută pentru a atinge o viteză de impact de 3,4 ± 0,1 m/s măsurată la nivelul accelerometrului.

5.6.5. Se reduce viteza pendulului cervical de la viteza de impact la zero, cu ajutorul unui dispozitiv corespunzător (3), astfel cum se descrie în specificațiile privind pendulul cervical (a se vedea figura 5), ceea ce duce la o schimbare a raportului viteză/timp în cadrul limitelor menționate în figura 7 și în tabelul 4 din prezenta anexă. Toate canalele de măsură trebuie să fie înregistrate în conformitate cu specificațiile privind canalele de înregistrare a datelor ISO 6487:2000 sau SAE J211 (martie 1995) și filtrate digital conform ISO 6487:2000 cu utilizarea CFC 180 sau SAE J211:1995 cu utilizarea CFC 180. Decelerarea pendulului trebuie filtrată utilizând ISO 6487:2000 CFC 60 sau SAE J211:1995 CFC 60.

Tabelul 4

Raportul viteză/timp al pendulului pentru încercarea de omologare a gâtului

Limita superioară timp (s) Viteza (m/s) Limita inferioară timp (s) Viteza (m/s) 0,001 0,0 0 – 0,05 0,003 – 0,25 0,0025 – 0,375 0,014 – 3,2 0,0135 – 3,7 0,017 – 3,7

5.6.6. Unghiul maxim de flexiune a capului fals în raport cu pendulul (unghiul dθA + dθC în figura 6) ar trebui să fie situat între 49,0 și 59,0 grade inclusiv și ar trebui să apară între 54,0 și 66,0 m/s inclusiv.

5.6.7. Deplasările maxime ale centrului de gravitate al capului fals măsurate în unghiul dθA și dθB (a se vedea figura 6) ar trebui să fie: unghiul de la bază din față al pendulului dθA situat între 32,0 și 37,0 grade inclusiv în intervalul 53,0-63,0 ms inclusiv, iar unghiul de la bază din spate al pendulului dθB situat între la 0,81 * (unghiul dθA) + 1,75 și 0,81 * (unghiul dθA) + 4,25 grade inclusiv în intervalul 54,0-64,0 ms inclusiv.

5.6.8. Performanța gâtului poate fi ajustată prin înlocuirea celor opt tampoane cu secțiune circulară cu tampoane cu o duritate Shore diferită.

5.7. Umărul

5.7.1. Lungimea corzii elastice ar trebui ajustată astfel încât, pentru a mișca clavicula înspre înainte, să fie necesară o forță cu valori cuprinse între 27,5 N și 32,5 N, aplicată în față la 4 ± 1 mm de la marginea exterioară a claviculei și în același plan cu deplasarea acesteia.

5.7.2. Manechinul se așază pe o suprafață plană, orizontală și rigidă fără suport pentru spate. Toracele se poziționează vertical, iar brațele trebuie așezate în unghi de 40° ± 2° înspre înainte față de verticală. Picioarele se poziționează orizontal.

5.7.3. Elementul de impact este un pendul cu o masă de 23,4 ± 0,2 kg și un diametru de 152,4 ± 0,25 mm, cu o rază de rotunjire de 12,7 mm (4). Elementul de impact este suspendat de un suport rigid prin patru fire metalice, cu linia mediană a elementului de impact aflată la cel puțin 3,5 m sub suportul rigid (a se vedea figura 4).

5.7.4. Elementul de impact este echipat cu un accelerometru sensibil în direcția impactului și amplasat pe axa elementului de impact.

5.7.5. Elementul de impact ar trebui să lovească liber umărul manechinului cu o viteză de impact de 4,3 ± 0,1 m/s.

5.7.6. Direcția de impact este perpendiculară pe axa anterior-posterior a manechinului și axa elementului de impact coincide cu axa pivotului părții superioare a brațului.

5.7.7. Accelerația maximă a elementului de impact, filtrată conform ISO 6487:2000 cu utilizarea CFC 180, trebuie să aibă valori cuprinse între 7,5 și 10,5 g inclusiv.

5.8. Brațele

5.8.1. Pentru brațe nu este prevăzută nicio procedură de omologare dinamică.

5.9. Toracele

5.9.1. Fiecare modul costal se omologhează separat.

5.9.2. Modulul costal se poziționează vertical într-un dispozitiv de încercare pentru cădere, iar cilindrul costal se fixează bine în acesta.

5.9.3. Elementul de impact este o masă în cădere liberă de 7,78 ± 0,01 kg, care prezintă o față plană și un diametru de 150 ± 2 mm.

5.9.4. Axa mediană a elementului de impact ar trebui să fie aliniată cu axa mediană a sistemului de ghidare a coastei.

5.9.5. Forța impactului depinde de înălțimea de la care cade elementul de impact, respectiv 815, 204 și 459 mm. Aceste valori ale înălțimii determină viteze de aproximativ 4, 2 și, respectiv, 3 m/s. Înălțimile de la care cade elementul de impact ar trebui respectate cu o precizie de 1 %.

5.9.6. Deplasarea coastei ar trebui măsurată, de exemplu, folosind traductorul de deplasare propriu al coastei.

5.9.7. Cerințele de omologare pentru coaste sunt prezentate în tabelul 5 din prezenta anexă.

5.9.8. Performanța modulului costal poate fi ajustată prin înlocuirea arcului de reglare din interiorul cilindrului cu unul cu o rigiditate diferită.

Tabelul 5

Cerințe privind omologarea modulului costal complet

Succesiunea încercărilor Înălțimea de la care cade elementul de impact (precizie 1 %) (mm) Deplasarea minimă (mm) Deplasarea maximă (mm) 1 815 46,0 51,0 2 204 23,5 27,5 3 459 36,0 40,0

5.10. Zona lombară a coloanei

5.10.1. Zona lombară a coloanei se fixează pe capul fals omologat special având o masă de 3,9 ± 0,05 kg (a se vedea figura 6) cu ajutorul unei plăci de îmbinare cu o grosime de 12 mm și o greutate de 0,205 ± 0,05 kg.

5.10.2. Capul fals și zona lombară a coloanei se fixează în sens invers pe partea inferioară a pendulului cervical (5) care permite o mișcare laterală a sistemului.

5.10.3. Pendulul cervical este echipat cu un accelerometru uniaxial în conformitate cu specificațiile privind pendulul cervical (a se vedea figura 5).

5.10.4. Pendulul cervical ar trebui lăsat să cadă liber de la o înălțime prevăzută pentru a atinge o viteză de impact de 6,05 ± 0,1 m/s măsurată la nivelul accelerometrului.

5.10.5. Se reduce viteza pendulului cervical de la viteza de impact la zero, cu ajutorul unui dispozitiv corespunzător (6), astfel cum se descrie în specificațiile privind pendulul cervical (a se vedea figura 5), ceea ce duce la o schimbare a raportului viteză/timp în cadrul limitelor menționate în figura 8 și în tabelul 6 din prezenta anexă. Toate canalele de măsură trebuie să fie înregistrate în conformitate cu specificațiile privind canalele de înregistrare a datelor ISO 6487:-2000 sau SAE J211 (martie 1995) și filtrate digital conform ISO 6487:2000 cu utilizarea CFC 180 sau SAE J211:1995 cu utilizarea CFC 180. Decelerarea pendulului trebuie filtrată utilizând ISO 6487:2000 CFC 60 sau SAE J211:1995 CFC 60.

Tabelul 6

Raportul viteză/timp al pendulului cervical pentru încercarea de omologare a zonei lombare a coloanei vertebrale

Limita superioară de timp [s] Viteza [m/s] Limita inferioară de timp [s] Viteza [m/s] 0,001 0,0 0 – 0,05 0,0037 – 0,2397 0,0027 – 0,425 0,027 – 5,8 0,0245 – 6,5 0,03 – 6,5

5.10.6 Unghiul maxim de flexiune a capului fals în raport cu pendulul (unghiul dθA + dθC în figura 6) ar trebui să fie situat între 45,0° și 59,0° inclusiv și ar trebui să apară între 39,0 și 66,0 ms inclusiv.

5.10.7. Deplasările maxime ale centrului de gravitate al capului fals măsurate în unghiul dθA și dθB (a se vedea figura 6) ar trebui să fie: unghiul de la bază din față al pendulului dθA ar trebui să fie situat între 31,0° și 37,0° inclusiv în intervalul 44,0-52,0 ms inclusiv, iar unghiul de la bază din spate al pendulului dθB ar trebui să fie situat între la 0,8 * (unghiul dθA) + 2,00 și 0,8 * (unghiul dθA) + 4,25 grade inclusiv în intervalul 44,0-52,0 ms inclusiv.

5.10.8. Performanța zonei lombare a coloanei vertebrale poate fi ajustată prin schimbarea tensiunii din cablul coloanei vertebrale.

5.11. Abdomenul

5.11.1. Manechinul se așază pe o suprafață plană, orizontală și rigidă fără suport pentru spate. Toracele este poziționat vertical, în timp ce brațele și picioarele sunt poziționate orizontal.

5.11.2. Elementul de impact este un pendul cu o masă de 23,4 ± 0,2 kg și un diametru de 152,4 ± 0,25 mm, cu o rază de rotunjire de 12,7 mm (7). Elementul de impact este suspendat de un suport rigid prin opt fire metalice, cu linia mediană a elementului de impact situată cu cel puțin 3,5 m mai jos de suportul rigid (a se vedea figura 4).

5.11.3. Elementul de impact este echipat cu un accelerometru sensibil în direcția impactului și amplasat pe axa elementului de impact.

5.11.4. Pendulul este echipat cu un element de impact sub formă de „suport pentru braț” orizontal de 1,0 ± 0,01 kg. Masa totală a elementului de impact sub formă de „suport pentru braț” este de 24,4 ± 0,21 kg. Suportul rigid pentru braț are o înălțime de 70 ± 1 mm, o lățime de 150 ± 1 mm și ar trebui să poată penetra cel puțin 60 mm în abdomen. Linia mediană a pendulului coincide cu centrul suportului pentru braț.

5.11.5. Elementul de impact trebuie să lovească liber abdomenul manechinului cu o viteză de impact de 4,0 ± 0,1 m/s.

5.11.6. Direcția de impact este perpendiculară pe axa anterior-posterior a manechinului și axa elementului de impact este aliniată cu centrul traductorului de forță abdominal median.

5.11.7. Forța maximă a elementului de impact, obținută din accelerația elementului de impact filtrată conform ISO 6487:2000 folosind CFC 180 și înmulțită cu masa elementului de impact/suportului pentru braț ar trebui să aibă valori cuprinse între 4,0 și 4,8 kN și să apară între 10,6 și 13,0 ms inclusiv.

5.11.8. Seriile cronologice forță-timp măsurate de trei traductoare abdominale de forță trebuie însumate și filtrate conform ISO 6487:2000 folosind CFC 600. Forța maximă a acestei sume trebuie să aibă valori cuprinse între 2,2 și 2,7 kN și să apară între 10,0 și 12,3 ms.

5.12. Bazinul

5.12.1. Manechinul se așază pe o suprafață plană, orizontală și rigidă fără suport pentru spate. Toracele este poziționat vertical, în timp ce brațele și picioarele sunt poziționate orizontal.

5.12.2. Elementul de impact este un pendul cu o masă de 23,4 ± 0,2 kg și un diametru de 152,4 ± 0,25 mm, cu o rază de rotunjire de 12,7 mm (8). Elementul de impact este suspendat de un suport rigid prin opt fire metalice, cu linia mediană a elementului de impact situată cu cel puțin 3,5 m mai jos de suportul rigid (a se vedea figura 4).

5.12.3. Elementul de impact este echipat cu un accelerometru sensibil în direcția impactului și amplasat pe axa elementului de impact.

5.12.4. Elementul de impact trebuie să lovească liber bazinul manechinului cu o viteză de impact de 4,3 ± 0,1 m/s.

5.12.5. Direcția de impact este perpendiculară pe axa anterior-posterior a manechinului și axa elementului de impact este aliniată cu centrul plăcii posterioare a punctului „H”.

5.12.6. Forța maximă a elementului de impact, obținută din accelerația elementului de impact filtrată conform ISO 6487:2000 folosind CFC 180 și înmulțită cu masa elementului de impact ar trebui să aibă valori cuprinse între 4,4 și 5,4 kN și să apară între 10,3 și 15,5 ms inclusiv.

5.12.7. Forța simfizei pubiene, filtrată conform ISO 6487:2000 folosind CFC 600, ar trebui să aibă valori cuprinse între 1,04 și 1,64 kN inclusiv și să apară între 9,9 și 15,9 ms inclusiv.

5.13. Picioarele

5.13.1. Pentru picioare nu este prevăzută nicio procedură de certificare dinamică.

Figura 3

Imagine de ansamblu asupra asamblării manechinului de coliziune laterală pentru încercarea de omologare

Figura 4

Suspendarea elementului de impact a pendulului de 23,4 kg

Stânga: patru fire metalice (fără firele încrucișate) Dreapta: opt fire metalice

Figura 5

Raportul decelerare/timp al pendulului pentru încercarea de omologare a gâtului

Figura 6

Raportul decelerare/timp al pendulului pentru încercarea de omologare a zonei lombare a coloanei vertebrale

Figura 7

Raportul viteză/timp al pendulului pentru încercarea de omologare a gâtului

Figura 8

Raportul viteză/timp al pendulului pentru încercarea de omologare a zonei lombare a coloanei vertebrale

(1) Manechinul corespunde specificației manechinului ES-2. În cuprins, numărul schiței tehnice este: Nr. E-AA-DRAWING-LIST-7-25-032, cu data de 25 iulie 2003. Setul complet de schițe tehnice ES-2 și manualul de utilizare ES-2 sunt depuse la Comisia Economică pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite (CEE-ONU), Palais des Nations, Geneva, Elveția și pot fi consultate la cerere la secretariat.

(2) Pendulul cervical corespunde celui prevăzut în Regulamentul Federal nr. 49 CFR al Statelor Unite. La capitolul V partea 572.33 (ediția 10-1-00) (a se vedea, de asemenea, figura 5).

(3) Se recomandă folosirea fagurelui de 3 inch (a se vedea figura 5).

(4) Pendulul corespunde celui prevăzut în Regulamentul Federal nr. 49 CFR al Statelor Unite, la capitolul V partea 572.36 litera (a) (ediția 10-1-00) (a se vedea, de asemenea, figura 4).

(5) Pendulul cervical corespunde celui prevăzut în Regulamentul Federal nr. 49 CFR al Statelor Unite, la capitolul V partea 572.33 (ediția 10-1-00) (a se vedea, de asemenea, figura 5).

(6) Se recomandă folosirea fagurelui de 6 inch (a se vedea figura 5).

(7) Pendulul corespunde celui prevăzut în Regulamentul Federal nr. 49 CFR al Statelor Unite, la capitolul V partea 572.36 litera (a) (ediția 10-1-00) (a se vedea, de asemenea, figura 4).

(8) Pendulul corespunde celui prevăzut în Regulamentul Federal nr. 49 CFR al Statelor Unite, la capitolul V partea 572.36 litera (a) (ediția 10-1-00) (a se vedea, de asemenea, figura 4).