ANEXA A

CLARIFICĂRI TERMINOLOGICE

Prezenta anexă oferă explicații, observații geografice sau definiții pentru termenii utilizați în celelalte anexe, cu excepția cazului în care se prevede altfel în respectivele anexe.

1. OBSERVAȚII GEOGRAFICE

Exclusiv în scopul raportării statistice, se aplică următoarele definiții geografice:

— Australia nu include teritoriile sale externe,

— Danemarca nu include Insulele Feroe și Groenlanda,

— Franța include Monaco și, de asemenea, teritoriile franceze de peste mări: Guadelupa, Martinica, Guyana, Réunion și Mayotte,

— Italia include San Marino și Vaticanul (Sfântul Scaun),

— Japonia include Okinawa,

— Portugalia include Insulele Azore și Madeira,

— Spania include Insulele Canare, Insulele Baleare, precum și Ceuta și Melilla,

— Statele Unite includ cele 50 de state, Districtul Columbia, Insulele Virgine Americane, Puerto Rico și Guam.

2. AGREGATE

Producătorii de energie electrică și termică se clasifică în funcție de scopul producției:

— Producătorii a căror activitate principală este producerea de energie electrică și/sau termică sunt producători, atât privați, cât și publici, a căror activitate principală este producerea de energie electrică și/sau termică în vederea vânzării către terți,

— Autoproducătorii sunt producători, atât privați, cât și publici, care produc energie electrică și/sau termică în totalitate sau parțial pentru consumul propriu, ca activitate care susține activitatea lor principală.

Notă: Comisia poate aduce clarificări terminologice suplimentare adăugând trimiteri relevante la NACE, în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 11 alineatul (2), după intrarea în vigoare a revizuirii nomenclatorului NACE.

2.1. Aprovizionare

2.1.1. PRODUCȚIE/PRODUCȚIA NAȚIONALĂ

Cantități de combustibili extrase sau produse, calculate după operațiunea de eliminare a materiei inerte. Producția include cantitățile consumate de producător în procesul de producție (de exemplu, pentru încălzire sau pentru exploatarea echipamentelor și a instalațiilor auxiliare) și cantitățile furnizate altor producători de energie pentru transformare sau în alte scopuri.

„Națională” se referă la: producția obținută din resursele de pe teritoriul în cauză.

2.1.2. PRODUSE RECUPERATE

Se aplică numai în cazul cărbunelui superior. Șlamuri și șisturi recuperate din sterilul exploatărilor miniere.

2.1.3. CANTITĂȚI PRIMITE DIN ALTE SURSE

Cantități de combustibili a căror producție este acoperită prin altă raportare de combustibil, dar care sunt amestecate în alt combustibil și consumate ca amestec. Detalii suplimentare privind această componentă trebuie furnizate ca și:

— Cantități primite din alte surse: Cărbune

— Cantități primite din alte surse: Țiței și produse petroliere

— Cantități primite din alte surse: Gaze naturale

— Cantități primite din alte surse: Surse regenerabile

2.1.4. IMPORTURI/EXPORTURI

În lipsa unor dispoziții diferite, „importuri” se referă la țara de origine inițială (țara în care produsul energetic a fost produs) pentru a fi utilizat în țara respectivă, iar „exporturi” se referă la țara de consum final al produsului energetic. Sunt considerate ca importate sau exportate cantitățile, vămuite sau nu, care au trecut granițele politice ale unei țări.

În cazul în care nu poate fi precizată originea sau destinația, se poate utiliza rubrica „Nespecificat în altă parte/Altele”.

2.1.5. BUNCĂRAJ

Cantități de combustibili furnizate navelor, indiferent de pavilion, care sunt angajate în navigația internațională. Navigația internațională se poate desfășura pe mare, pe lacuri și căi navigabile interioare și în apele de coastă. Nu se iau în considerare:

— consumul navelor angajate în navigația internă. Distincția între navigația internă și cea internațională trebuie stabilită în funcție de portul de plecare și portul de sosire și nu în funcție de pavilionul sau de naționalitatea navei;

— consumul navelor de pescuit;

— consumul forțelor militare.

2.1.6. VARIAȚIA STOCURILOR

Diferența dintre nivelul inițial al stocurilor și nivelul final al stocurilor deținute pe teritoriul național. În lipsa unor dispoziții diferite, o creștere a stocurilor este indicată de un număr negativ, iar o diminuare apare sub forma unui număr pozitiv.

2.1.7. TOTALUL STOCURILOR INIȚIALE ȘI FINALE PE TERITORIUL NAȚIONAL

Reprezintă toate stocurile de pe teritoriul național, inclusiv stocurile deținute de stat, de consumatorii importanți sau de organizațiile care se ocupă cu deținerea de stocuri, stocurile de pe navele oceanice care sosesc, stocurile deținute în zonele libere și stocurile deținute pentru terți, indiferent dacă sunt sau nu în conformitate cu acordurile guvernamentale bilaterale. Termenii „inițiale” și „finale” se referă la prima și respectiv ultima zi a perioadei de referință. Stocurile includ stocuri deținute în toate tipurile de locații speciale de depozitare, fie la suprafață, fie în subteran.

2.1.8. UTILIZARE DIRECTĂ

Petrol (țiței și produse petroliere) utilizat direct fără a fi prelucrat în rafinării. Această categorie include țițeiul utilizat pentru producerea de energie electrică.

2.1.9. PRODUSE PRIMARE PRIMITE

Sunt incluse cantitățile de țiței de proveniență internă sau importate (inclusiv condensatele) și LGN-urile de proveniență internă care sunt utilizate direct, fără a fi prelucrate în rafinăriile petroliere, și retururile din petrochimie care sunt utilizate direct, deși nu sunt combustibili primari.

2.1.10. PRODUCȚIA BRUTĂ A RAFINĂRIILOR

Reprezintă producția de produse finite a rafinăriilor sau uzinelor de amestecare. Această rubrică nu include pierderile de rafinare, dar include consumul propriu al rafinăriilor.

2.1.11. PRODUSE RECICLATE

Este vorba de produse finite care trec a doua oară prin circuitul comercial, după ce au fost livrate o dată consumatorilor finali (de exemplu, lubrifianții uzați care sunt reprelucrați). Trebuie făcută o distincție între aceste cantități și retururile din petrochimie.

2.1.12. RETURURI

Reprezintă produse finite sau semifinite, care sunt returnate de consumatorii finali la rafinării pentru prelucrare, amestec sau vânzare. Este vorba de obicei despre produse secundare ale industriei petrochimice.

2.1.13. TRANSFERURI ÎNTRE PRODUSE

Reprezintă cantitățile de produse a căror clasificare s-a schimbat, fie pentru că specificațiile acestora au fost modificate, fie pentru că aceste produse au fost amestecate pentru a forma un alt produs. O valoare negativă pentru un produs este compensată de una (sau mai multe) valori pozitive pentru unul sau mai multe produse și invers; totalul net trebuie să fie zero.

2.1.14. PRODUSE TRANSFERATE

Produse petroliere importate care sunt reclasificate ca materii prime pentru a fi prelucrate suplimentar în rafinării, fără a fi livrate consumatorilor finali.

2.1.15. DIFERENȚE STATISTICE

Valoare calculată, definită ca fiind diferența dintre valoarea calculată din perspectiva aprovizionării (abordare de sus în jos) și valoarea calculată din perspectiva consumului (abordare de jos în sus). În cazul unor diferențe statistice majore, trebuie indicate cauzele acestora.

2.2. Sectorul de transformare

La Sectorul de transformare, se declară doar cantitățile de combustibili care au fost transformate în alți combustibili. Cantitățile de combustibili utilizate pentru încălzire, exploatarea echipamentelor și, în general, pentru susținerea procesului de transformare nu ar trebui să fie declarate la sectorul de transformare, ci la sectorul energetic.

2.2.1. EXCLUSIV CENTRALELE ELECTRICE ALE PRODUCĂTORILOR CARE AU CA ACTIVITATE PRINCIPALĂ PRODUCEREA DE ENERGIE ELECTRICĂ

Cantitățile de combustibili utilizate de către producătorii care au ca activitate principală producerea de energie electrică pentru producerea de energie electrică în unități/centrale care produc exclusiv energie electrică.

2.2.2. UNITĂȚILE DE COGENERARE ALE PRODUCĂTORILOR CARE AU CA ACTIVITATE PRINCIPALĂ PRODUCEREA DE ENERGIE TERMICĂ ȘI ELECTRICĂ

Cantitățile de combustibili utilizate de către producătorii care au ca activitate principală producerea de energie electrică și/sau termică pentru producerea de energie electrică și/sau termică în unități de cogenerare.

2.2.3. EXCLUSIV CENTRALELE TERMICE ALE PRODUCĂTORILOR CARE AU CA ACTIVITATE PRINCIPALĂ PRODUCEREA DE ENERGIE TERMICĂ

Cantitățile de combustibili utilizate de către producătorii care au ca activitate principală producerea de energie termică pentru producerea de energie termică în unități/centrale care produc exclusiv energie termică.

2.2.4. EXCLUSIV CENTRALELE ELECTRICE ALE AUTOPRODUCĂTORILOR

Cantitățile de combustibili utilizate de către autoproducători pentru producerea de energie electrică în unități/centrale care produc exclusiv energie electrică.

2.2.5. UNITĂȚILE DE COGENERARE ALE AUTOPRODUCĂTORILOR

Toate cantitățile de combustibili folosite pentru producerea de energie electrică și proporția de combustibili utilizată pentru producerea de energie termică vândută în unități de cogenerare de către autoproducători. Proporția de combustibili utilizată pentru producerea de energie termică nevândută (energie termică autoconsumată) este declarată conform sectorului specific de consum energetic final pe baza nomenclatorului NACE. Energia termică nevândută, dar furnizată altor entități în cadrul unor acorduri nefinanciare sau entităților cu diferite participații este declarată pe baza aceluiași principiu ca și energia termică vândută.

2.2.6. EXCLUSIV CENTRALELE DE ENERGIE TERMICĂ ALE AUTOPRODUCĂTORILOR

Proporția de combustibili aferentă cantității de energie termică vândute de către autoproducători în unități/centrale care produc exclusiv energie termică. Proporția de combustibili utilizată pentru producerea de energie termică nevândută (energie termică autoconsumată) se declară conform sectorului specific de consum energetic final pe baza nomenclatorului NACE. Energia termică nevândută, dar furnizată altor entități în cadrul unor acorduri nefinanciare sau entităților cu diferite participații este declarată pe baza aceluiași principiu ca și energia termică vândută.

2.2.7. FABRICI DE COMBUSTIBIL BRICHETAT

Cantitățile de combustibili utilizate în fabrici de combustibil brichetat pentru producerea de combustibil brichetat.

2.2.8. COCSERII

Cantitățile de combustibili utilizate în cocserii pentru producerea de cocs de cocserie și gaz de cocserie.

2.2.9. FABRICI DE BRICHETE DE LIGNIT (BKB)/DE BRICHETE DE TURBĂ (PB)

Cantitățile de combustibili utilizate pentru producerea brichetelor de lignit (BKB) în fabrici de brichete de lignit și cantități de combustibili utilizate în fabrici de brichete de turbă pentru producerea brichetelor de turbă (PB).

2.2.10. UZINE DE GAZ

Cantitățile de combustibili utilizate pentru producerea de gaz în uzinele de gaz și uzinele de gazificare a cărbunelui.

2.2.11. FURNALE

Cantitățile de combustibili care intră în furnal, fie pe partea de sus, împreună cu minereul de fier, fie prin gurile de vânt din partea de jos, împreună cu aerul suflat încălzit.

2.2.12. LICHEFIEREA CĂRBUNELUI

Cantitățile de combustibili utilizate pentru producerea de petrol sintetic.

2.2.13. UZINE DE TRANSFORMARE A GAZELOR ÎN LICHIDE

Cantitățile de combustibili gazoși transformate în combustibili lichizi.

2.2.14. UNITĂȚI DE PRODUCȚIE A MANGALULUI

Cantități de biocombustibili lichizi transformate în mangal.

2.2.15. RAFINĂRII PETROLIERE

Cantitățile de combustibili utilizate pentru producerea de produse petroliere.

2.2.16. INSTALAȚII PENTRU AMESTECUL GAZELOR NATURALE (PENTRU AMESTEC CU GAZE NATURALE)

Cantitățile de gaze amestecate cu gaze naturale în rețeaua de gaz.

2.2.17. PENTRU AMESTEC CU BENZINĂ AUTO/MOTORINĂ/CARBURANT DE TIP KEROSEN:

Cantitățile de biocombustibili lichizi amestecate cu elementele omoloage fosile.

2.2.18. NESPECIFICAT ÎN ALTĂ PARTE

Cantitățile de combustibili utilizate pentru activități de transformare neincluse în altă parte. În cazul în care se folosește această rubrică, conținutul acesteia trebuie explicat în raport.

2.3. Sectorul energetic

Cantități consumate de industria energetică pentru activitatea de extracție (extracția minieră, producerea de țiței și de gaze naturale) sau pentru activitățile de transformare. Acestea corespund diviziunilor 05, 06, 19 și 35 din NACE Rev. 2, grupei 09.1 din NACE Rev. 2 și claselor 07.21 și 08.92 din NACE Rev. 2.

Nu se iau în considerare cantitățile de combustibili transformate într-o altă formă de energie (care trebuie raportate la sectorul de transformare) sau utilizate pentru a sprijini exploatarea rețelei de conducte cu petrol, gaz și șlam de cărbune (care trebuie raportate la sectorul transporturilor).

Acest sector include producerea de substanțe chimice utilizate la fisiunea și fuziunea nucleară și produsele rezultate din aceste procese.

2.3.1. CONSUMUL PROPRIU AL CENTRALELOR ELECTRICE, AL CENTRALELOR DE COGENERARE ȘI AL CENTRALELOR TERMICE

Cantități de combustibili consumate ca energie în exploatarea centralelor care produc exclusiv energie electrică, a celor care produc exclusiv energie termică și a centralelor de cogenerare.

2.3.2. MINE DE CĂRBUNI

Cantități de combustibili consumate ca energie pentru extracția și prepararea cărbunelui în industria minieră. Cărbunele ars în centralele electrice ale minelor trebuie înregistrat în sectorul de transformare.

2.3.3. FABRICI DE COMBUSTIBIL BRICHETAT

Cantitățile de combustibili consumate ca energie pentru exploatarea fabricilor de combustibil brichetat.

2.3.4. COCSERII

Cantitățile de combustibili consumate ca energie pentru exploatarea cocseriilor (uzine de cocsificare).

2.3.5. FABRICI DE BRICHETE DE LIGNIT (BKB)/DE BRICHETE DE TURBĂ (PB)

Cantitățile de combustibili utilizate ca energie pentru exploatarea fabricilor de brichete de lignit (BKB)/de brichete de turbă (PB).

2.3.6. UZINE DE GAZ/UZINE DE GAZIFICARE

Cantitățile de combustibili consumate ca energie pentru exploatarea uzinelor de gaz și a uzinelor de gazificare a cărbunelui.

2.3.7. FURNALE

Cantitățile de combustibili consumate ca energie pentru exploatarea furnalelor.

2.3.8. LICHEFIEREA CĂRBUNELUI

Cantitățile de combustibili consumate ca energie pentru exploatarea uzinelor de lichefiere a cărbunelui.

2.3.9. LICHEFIERE (GNL)/REGAZIFICARE

Cantitățile de combustibili consumate ca energie pentru exploatarea uzinelor de lichefiere a gazelor naturale și a uzinelor de regazificare.

2.3.10. UZINE DE GAZIFICARE (BIOGAZ)

Cantitățile de combustibili consumate ca energie pentru exploatarea uzinelor de gazificare a biogazului.

2.3.11. UZINE DE TRANSFORMARE A GAZELOR ÎN LICHIDE (TGL)

Cantitățile de combustibili consumate ca energie pentru exploatarea unităților de transformare a gazelor în lichide.

2.3.12. UNITĂȚI DE PRODUCȚIE A MANGALULUI

Cantitățile de combustibili consumate ca energie pentru exploatarea unităților de producție a mangalului.

2.3.13. RAFINĂRII PETROLIERE

Cantitățile de combustibili consumate ca energie pentru exploatarea rafinăriilor petroliere.

2.3.14. EXTRACȚIA ȚIȚEIULUI ȘI A GAZELOR NATURALE

Cantitățile de combustibili consumate în instalații de extragere a țițeiului și a gazelor naturale. Nu se iau în considerare pierderile de pe conducte (care trebuie înregistrate la pierderile de distribuție) și cantitățile de energie utilizate la exploatarea conductelor (care trebuie raportate la sectorul transporturilor).

2.3.15. NESPECIFICAT ÎN ALTĂ PARTE – ENERGIE

Cantități de combustibili legate de activități energetice neincluse în altă parte. În cazul în care se folosește această rubrică, conținutul acesteia trebuie explicat în raport.

2.4. Pierderi de distribuție

Cantități de pierderi de combustibil care se produc din cauza transportului și a distribuției.

2.5. Consum neenergetic final

Cantități de combustibili fosili utilizate în scopuri neenergetice – combustibili nearși.

2.6. Consum energetic final (specificarea consumului final)

2.6.1. SECTORUL INDUSTRIAL

Reprezintă cantitățile de combustibil consumate de întreprinderile industriale pentru activitățile lor de bază.

În cazul centralelor care produc exclusiv energie termică sau al centralelor de cogenerare, se declară numai cantitățile de combustibili consumate pentru producerea energiei termice utilizate de entitatea respectivă (energie termică autoconsumată). Cantitățile de combustibili consumate pentru producerea de energie termică vândută și de energie electrică trebuie înregistrate în rubrica relevantă de la sectorul de transformare.

2.6.1.1. Siderurgie: Grupele 24.1, 24.2, și 24.3 din NACE Rev. 2; și clasele 24.51 și 24.52 din NACE Rev. 2.

2.6.1.2. Industria chimică și petrochimică: Diviziunile 20 și 21 din NACE Rev. 2.

2.6.1.3. Metale neferoase: Grupa 24.4 din NACE Rev. 2; și clasele 24.53 și 24.54 din NACE Rev. 2.

2.6.1.4. Minerale nemetalice: Diviziunea 23 din NACE Rev. 2.

2.6.1.5. Echipamente de transport: Diviziunile 29 și 30 din NACE Rev. 2.

2.1.6.6. Mașini și utilaje: Diviziunile 25, 26, 27 și 28 din NACE Rev. 2.

2.6.1.7. Industria extractivă: Diviziunile 07 (excluzând 07.21) și 08 (excluzând 08.92) din NACE Rev. 2; Grupa 09.9 din NACE Rev. 2.

2.6.1.8. Produse alimentare, băuturi și tutun: Diviziunile 10, 11 și 12 din NACE Rev. 2.

2.6.1.9. Celuloză, hârtie și activități de tipărire: Diviziunile 17 și 18 din NACE Rev. 2.

2.6.1.10. Lemn și produse din lemn: Diviziunea 16 din NACE Rev. 2.

2.6.1.11. Construcții: Diviziunile 41, 42 și 43 din NACE Rev. 2.

2.6.1.12. Textile și produse din piele: Diviziunile 13, 14 și 15 din NACE Rev. 2.

2.6.1.13. Nespecificat în altă parte – Industrie: Diviziunile 22, 31 și 32 din NACE

2.6.2. SECTORUL TRANSPORTURILOR

Energia utilizată în toate activitățile de transport, indiferent de categoria NACE (sectorul economic) din care face parte respectiva activitate. Combustibilii utilizați pentru încălzire și iluminat la căile ferate, autogări, debarcadere și aeroporturi ar trebui să fie înregistrați la rubrica „Comerț și servicii publice”, nu la sectorul transporturilor.

2.6.2.1. Transport feroviar

Cantitățile de combustibili utilizate în transportul feroviar, inclusiv căile ferate industriale și transportul feroviar în cadrul sistemului de transport urban sau suburban (spre exemplu, trenuri, tramvaie și metrouri).

2.6.2.2. Navigație internă

Cantitățile de combustibili livrate navelor, indiferent de pavilion, care nu sunt angajate în navigația internațională (a se vedea rubrica „Buncăraj”). Distincția între navigația internă și cea internațională trebuie stabilită în funcție de portul de plecare și portul de sosire și nu în funcție de pavilion sau de naționalitatea navei.

2.6.2.3. Transport rutier

Cantitățile de combustibili utilizate de vehiculele rutiere. Include combustibilul utilizat de vehiculele agricole pe autostrăzi și lubrifianții utilizați de vehiculele rutiere.

Nu sunt incluse energia utilizată de motoarele fixe (a se vedea rubrica „Alte sectoare”), de tractoarele care nu circulă pe șosele (a se vedea rubrica „Agricultură”), de vehiculele rutiere militare (a se vedea rubrica „Alte sectoare – nespecificat în altă parte”), bitumul utilizat la îmbrăcămintea rutieră și energia consumată de motoarele utilizate pe șantierele de construcții (a se vedea subsectorul „Construcții” de la rubrica „Industrie”).

2.6.2.4. Transport prin conducte

Cantitățile de combustibili utilizate ca energie la exploatarea conductelor care transportă gaze, lichide, șlam și alte produse. Această rubrică include energia utilizată de stațiile de pompare și pentru întreținerea conductelor. Nu include energia utilizată pentru distribuția prin conducte a gazelor naturale sau artificiale, a apei calde sau aburului de la distribuitor la consumatorii finali (care trebuie înregistrată la sectorul energetic), energia utilizată pentru distribuția finală a apei către consumatorii casnici, industriali, comerciali și alți consumatori finali (care trebuie înregistrată la sectorul Comerț și servicii publice) și nici pierderile survenite în timpul transportului de la distribuitor la consumatorii finali (care trebuie raportate ca pierderi de distribuție).

2.6.2.5. Transport aerian internațional

Cantitățile de combustibili furnizate aeronavelor pentru transportul aerian internațional. Distincția între transportul aerian intern și cel internațional trebuie stabilită în funcție de locul de plecare și de sosire și nu în funcție de naționalitatea companiei aeriene. Nu include combustibilii utilizați de companiile aeriene pentru propriile vehicule rutiere (care trebuie raportați la sectorul „Nespecificat în altă parte – Transporturi”) și combustibilii de aviație pentru uz militar (care trebuie raportați la „Nespecificat în altă parte – Alte sectoare”).

2.6.2.6. Transport aerian intern

Cantități de combustibili furnizate aeronavelor pentru transportul aerian intern. Include combustibilul utilizat în alte scopuri decât pentru zbor, de exemplu pentru testarea motoarelor în ateliere. Distincția între transportul aerian intern și cel internațional trebuie stabilită în funcție de locul de plecare și de sosire și nu în funcție de naționalitatea companiei aeriene. Aici sunt incluse călătoriile pe distanțe semnificative între două aeroporturi dintr-o țară cu teritorii peste mări. Nu include combustibilii utilizați de companiile aeriene pentru propriile vehicule rutiere (care trebuie raportați la rubrica „Nespecificat în altă parte – Transporturi”) și combustibilii de aviație pentru uz militar (care trebuie raportați la rubrica „Nespecificat în altă parte – Alte sectoare”).

2.6.2.7. Nespecificat în altă parte – Transporturi

Cantitățile de combustibili utilizate pentru activități de transport neincluse în altă parte. Include combustibilii utilizați de companiile aeriene pentru propriile vehicule rutiere și combustibilii utilizați în porturi pentru utilajele de descărcat nave și diferite tipuri de macarale. În cazul în care se folosește această rubrică, conținutul acesteia va fi explicat la secțiunea de observații din raport.

2.6.3. ALTE SECTOARE

Această categorie cuprinde cantitățile de combustibili utilizate în sectoarele care nu sunt menționate în mod specific în sau care nu aparțin sectorului de transformare, energetic, industrial și al transporturilor.

2.6.3.1. Comerț și servicii publice

Cantitățile de combustibili consumate de întreprinderile și administrațiile din sectorul public și sectorul privat. Diviziunile 33, 36, 37, 38, 39, 45, 46, 47, 52, 53, 55, 56, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65, 66, 68, 69, 70, 71, 72, 73, 74, 75, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 84 (fără clasa 84.22), 85, 86, 87, 88, 90, 91, 92, 93, 94, 95, 96 și 99 din NACE Rev. 2. Combustibilii utilizați pentru încălzire și iluminat la căile ferate, autogări, debarcadere și aeroporturi ar trebui să fie înregistrați în această categorie, fiind incluși aici și combustibilii utilizați pentru toate activitățile, cu excepția transporturilor, încadrate la diviziunile 49, 50 și 51 din NACE Rev. 2.

2.6.3.2. Sectorul rezidențial

Cantitățile de combustibili consumate de toate gospodăriile, inclusiv „gospodăriile cu angajați”. Diviziunile 97 și 98 din NACE Rev. 2.

Următoarele definiții specifice se aplică pentru acest sector:

Sectorul gospodăriilor populației:

Prin „gospodărie a populației” se înțelege o persoană care trăiește singură sau un grup de persoane care trăiesc împreună în aceeași locuință privată și împart cheltuielile, inclusiv achiziția în comun a produselor de primă necesitate. sectorul gospodăriilor populației, cunoscut, de asemenea, sub denumirea „sectorul rezidențial” (sau domestic) este, prin urmare, grupul format de toate gospodăriile dintr-o țară anume.

Reședințele colective care pot fi permanente (de exemplu, închisorile) sau temporare (de exemplu, spitalele) ar trebui să fie excluse din acest grup, întrucât consumul acestora este inclus în sectorul serviciilor. Energia utilizată în toate activitățile de transport ar trebui să fie raportată la rubrica aferentă sectorului transporturilor și nu la rubrica aferentă sectorului gospodăriilor populației.

Consumul de energie asociat activităților economice semnificative ale gospodăriilor populației ar trebui, de asemenea, să fie exclus din totalul consumului de energie al gospodăriilor populației. Aceste activități includ activitățile economice desfășurate în mici exploatații agricole și alte activități economice efectuate în reședința unei gospodării a populației și ar trebui să fie raportate în sectorul corespunzător.

2.6.3.2.1. Încălzirea încăperilor

Acest serviciu energetic se referă la utilizarea energiei pentru a furniza căldură într-o parte interioară a unei locuințe.

2.6.3.2.2. Răcirea încăperilor:

Acest serviciu energetic se referă la utilizarea energiei într-o locuință în scopul răcirii printr-un sistem de refrigerare și/sau printr-o unitate de răcire.

Ventilatoarele și alte aparate care nu sunt conectate la o unitate de răcire sunt excluse din prezenta secțiune, dar acestea ar trebui să fie înregistrate la rubrica aparatelor de iluminat și a aparatelor electrice.

2.6.3.2.3. Încălzirea apei:

Acest serviciu energetic se referă la utilizarea energiei în scopul încălzirii apei pentru asigurarea apei calde menajere curente, a apei calde pentru îmbăiere, pentru curățare și a apei calde destinate altor utilizări decât în scopul gătirii alimentelor.

Încălzirea piscinelor este exclusă, dar aceasta ar trebui să fie raportată în secțiunea dedicată altor utilizări finale.

2.6.3.2.4. Gătirea alimentelor:

Acest serviciu energetic se referă la utilizarea energiei pentru prepararea mâncărurilor.

Sunt excluse aparatele auxiliare pentru gătit (cuptoare cu microunde, ceainice, cafetiere etc.); acestea ar trebui să fie raportate în secțiunea dedicată aparatelor de iluminat și a aparatelor electrice.

2.6.3.2.5. Aparate electrice și de iluminat (doar cele care funcționează pe bază de energie electrică):

Utilizarea energiei electrice într-o locuință pentru aparatele de iluminat și pentru oricare alte aparate electrice care nu sunt raportate în secțiunea destinată altor utilizări finale.

2.6.3.2.6. Alte utilizări finale:

Orice alt consum de energie realizat în gospodăriile populației, cum ar fi utilizarea energiei pentru activitățile exterioare locuinței și pentru orice alte activități care nu sunt incluse în cele cinci utilizări finale ale energiei care au fost menționate anterior (de exemplu, pentru mașini de tuns iarba, încălzirea piscinelor, dispozitive de încălzire a spațiului exterior, grătare electrice utilizate în aer liber, saune etc.).

2.6.3.3. Agricultură/silvicultură

Cantități de combustibili consumați de utilizatori considerați ca făcând parte din sectorul „Agricultură, vânătoare și silvicultură”; Diviziunile 01 și 02 din NACE Rev. 2.

2.6.3.4. Pescuit

Cantități de combustibili livrate pentru pescuitul în apele interioare, de coastă și în larg. În această categorie intră combustibilii furnizați navelor, indiferent de pavilion, care se realimentează cu combustibil pe teritoriul țării (inclusiv pentru pescuitul internațional) și energia consumată în sectorul pescuitului. Diviziunea 03 din NACE Rev. 2.

2.6.3.5. Nespecificat în altă parte – Altele

Cantitățile de combustibili utilizate pentru activități care nu sunt incluse în altă parte (precum clasa 84.22 din NACE Rev. 2). Această categorie include consumul de combustibili pentru activități militare mobile sau fixe (de exemplu, nave, aeronave, vehicule rutiere și energia consumată în spațiile de locuit), indiferent dacă acești combustibili sunt livrați forțelor armate din respectiva țară sau din altă țară. În cazul în care se folosește această rubrică, conținutul acesteia va fi explicat la secțiunea de observații din raport.

3. PRODUSE

3.1. CĂRBUNE (Combustibili minerali solizi și gaze artificiale)

3.1.1. CĂRBUNE SUPERIOR

Cărbunele superior reprezintă un agregat echivalent cu suma antracitului, a cărbunelui cocsificabil și a altor tipuri de cărbune bituminos.

3.1.2. ANTRACIT

Cărbune de categorie superioară utilizat în activități industriale și casnice. Conține în general mai puțin de 10 % materii volatile și are o mare concentrație de carbon (aproximativ 90 % carbon fix). Puterea sa calorifică brută depășește 24 000 kJ/kg, măsurată la o masă de cărbune fără cenușă, dar umed.

3.1.3. CĂRBUNE COCSIFICABIL

Cărbune bituminos de o calitate care permite producerea de cocs (cocs de cocserie) adecvat utilizării în furnale. Puterea sa calorifică brută depășește 24 000 kJ/kg, măsurată la o masă de cărbune fără cenușă, dar umed.

3.1.4. ALȚI CĂRBUNI BITUMINOȘI

Cărbune utilizat pentru producerea de abur care cuprinde toți cărbunii bituminoși neincluși la cărbunii cocsificabili sau antracit. Este caracterizat printr-un conținut de materii volatile mai mare decât al antracitului (mai mult de 10 %) și un conținut mai mic de carbon (mai puțin de 90 % carbon fix). Puterea sa calorifică brută depășește 24 000 kJ/kg, măsurată la o masă de cărbune fără cenușă, dar umed.

3.1.5. CĂRBUNE BRUN

Cărbunele brun reprezintă un agregat echivalent cu suma cărbunelui subbituminos și a lignitului.

3.1.6. CĂRBUNE SUBBITUMINOS

Sunt cărbuni neaglutinanți, cu o putere calorifică brută între 20 000 kJ/kg și 24 000 kJ/kg, care conțin mai mult de 31 % materii volatile la o masă uscată de cărbune fără substanțe minerale.

3.1.7. LIGNIT

Sunt cărbuni neaglutinanți cu o putere calorifică brută mai mică de 20 000 kJ/kg și cu un conținut de materii volatile mai mare de 31 % la o masă uscată de cărbune fără substanțe anorganice.

3.1.8. COMBUSTIBIL BRICHETAT

Este un combustibil produs din granule de cărbune superior la care se adaugă un liant. Cantitatea de combustibil brichetat produs poate, prin urmare, să fie puțin mai mare decât cantitatea reală de cărbune consumat în procesul de transformare.

3.1.9. COCS DE COCSERIE

Este un produs solid obținut prin carbonizarea la temperatură înaltă a cărbunelui, în general a unui cărbune cocsificabil, are un conținut scăzut de umiditate și materii volatile. Cocsul de cocserie este utilizat în principal în siderurgie ca sursă de energie și agent chimic.

În această categorie se înregistrează praful de cocs și cocsul de turnătorie.

Semicocsul (un produs solid obținut prin carbonizarea cărbunelui la temperatură joasă) trebuie inclus în această categorie. Semicocsul este utilizat drept combustibil pentru încălzire sau direct de uzinele de transformare.

Această rubrică include, de asemenea, cocsul, praful de cocs și semicocsul produse din lignit.

3.1.10. COCS DE GAZ

Este un produs secundar al cărbunelui superior utilizat pentru producerea de gaz de iluminat în uzinele de gaz. Cocsul de gaz este utilizat pentru încălzire.

3.1.11. GUDRON DE CĂRBUNE

Este rezultatul distilării distructive a cărbunelui bituminos. Gudronul de cărbune este un produs secundar lichid al distilării cărbunelui cu scopul de a produce cocs în cocserii sau este produs din cărbune brun („gudron de temperatură joasă”).

3.1.12. BKB (BRICHETE DE CĂRBUNE BRUN)

BKB reprezintă un combustibil produs din lignit sau din cărbune subbituminos prin brichetare la mare presiune, fără adăugarea unui liant, care include granule și praf de lignit uscat.

3.1.13. GAZE ARTIFICIALE

Gazele artificiale reprezintă un agregat echivalent cu suma gazului de uzină, a gazului de cocserie, a gazului de furnal și a altor gaze recuperate.

3.1.14. GAZ DE UZINĂ

În această categorie intră toate tipurile de gaze produse în uzine de utilități publice sau în uzine private a căror activitate principală este producerea, transportul și distribuția gazului. Această categorie include gazul produs prin carbonizare (inclusiv gazul produs în cocserii și transferat la categoria gazului de uzină), prin gazificare totală cu sau fără îmbogățire cu produse petroliere (GPL, păcură reziduală etc.) și prin reformare și amestec simplu cu alte gaze și/sau aer, inclusiv prin amestec cu gaze naturale, care va fi distribuit și consumat prin intermediul rețelei de gaze naturale. Cantitatea de gaz provenind din transferurile altor gaze de cărbune în gaz de uzină ar trebui înregistrată ca producție de gaz de uzină.

3.1.15. GAZ DE COCSERIE

Gazul de cocserie este un gaz obținut ca produs secundar rezultat în urma fabricării cocsului de cocserie pentru producerea de fier și oțel.

3.1.16. GAZ DE FURNAL

Gazul de furnal este produs în timpul arderii cocsului în furnale în industria metalurgică. Acesta este recuperat și utilizat drept combustibil, parțial în uzină și parțial în alte procese ale industriei metalurgice sau în centrale electrice dotate pentru arderea sa.

3.1.17. ALTE GAZE RECUPERATE

Este un produs secundar rezultat în urma producerii oțelului în furnalele cu oxigen, recuperat la ieșirea din convertizor. Gazele mai sunt cunoscute și ca gaz de convertizor, gaz LD sau gaz BOS. Cantitatea de combustibil recuperat trebuie exprimată pe baza puterii calorifice brute. Cuprinde, de asemenea, gaze nespecificate artificiale care nu au fost menționate anterior, cum ar fi gazele combustibile de origine carboniferă solidă recuperate din procese de fabricație și chimice nedefinite altfel.

3.1.18. TURBĂ

Turba este un depozit sedimentar fosil, combustibil, moale, poros sau comprimat, de origine vegetală, cu un conținut mare de apă (până la 90 % în stare brută), ușor de tăiat, de culoare brun deschis sau închis. Turba include brichetele de turbă și turba măcinată. Turba utilizată în alte scopuri decât pentru producerea de energie nu intră în această categorie.

3.1.19. PRODUSE DIN TURBĂ

Produse precum brichetele din turbă derivate direct sau indirect din brichete de turbă și turbă măcinată.

3.1.20. ȘISTURI ȘI NISIPURI BITUMINOASE

Șisturile și nisipurile bituminoase sunt roci sedimentare care conțin materii organice sub formă de kerogen. Kerogenul este un material bogat în hidrocarburi ceroase considerat drept precursor al petrolului. Șisturile bituminoase pot fi arse direct sau pot fi prelucrate prin încălzire pentru extragerea de petrol de șist. Petrolul de șist și alte produse derivate din lichefiere trebuie înregistrate la rubrica „Alte hidrocarburi” în cadrul produselor petroliere.

3.2. Gaze naturale

3.2.1. GAZE NATURALE

Gazele naturale includ gazele din zăcăminte subterane, lichefiate sau în stare gazoasă și care constau în principal din metan, indiferent de metoda de extracție (convențională și neconvențională). Aici sunt incluse gazele „neasociate”, provenind din zăcăminte de unde se extrag numai hidrocarburi în stare gazoasă, gazele „asociate”, obținute în același timp cu țițeiul, precum și metanul recuperat din minele de cărbuni (gaz de mină) sau din straturi de cărbune (gaz de cărbune). Gazele naturale nu includ biogazul și gazele artificiale. Transferurile acestor produse în rețeaua de gaz natural se înregistrează separat de gazele naturale. Gazele naturale includ gazul natural lichefiat (GNL) și gazul natural comprimat (GNC).

3.3. Energie electrică și termică

3.3.1. ENERGIE ELECTRICĂ

Energia electrică se referă la transferul de energie prin fenomenul fizic care implică sarcinile electrice și efectele acestora în stare de repaus și în mișcare. Trebuie înregistrată întreaga cantitate de energie electrică utilizată, produsă și consumată, inclusiv energia din afara rețelei și cea consumată din producția proprie.

3.3.2. ENERGIE TERMICĂ (ENERGIE TERMICĂ DERIVATĂ)

Energia termică se referă la energia obținută din mișcarea de translație, de rotație și de vibrație a componentelor materiei, precum și din schimbările stării fizice a acesteia. Trebuie înregistrată întreaga cantitate de energie termică produsă, cu excepția energiei termice produse de către autoproducători pentru consumul propriu și nevândute; toate celelalte forme de energie termică se înregistrează ca utilizare a unor produse din care s-a obținut energie termică.

3.4. PETROL (Țiței și produse petroliere)

3.4.1. ȚIȚEI

Țițeiul este un petrol mineral de origine naturală, care conține un amestec de hidrocarburi și impurități asociate, precum sulful. Acesta se găsește în stare lichidă în condiții normale de temperatură și presiune de suprafață, iar caracteristicile fizice (densitate, vâscozitate etc.) sunt foarte variabile. Această categorie include condensatele din gazele asociate sau neasociate extrase din zăcăminte sau perimetre de exploatare, dacă acestea sunt amestecate cu țițeiul comercial. Înregistrați cantitățile indiferent de metoda de extragere (convențională și neconvențională). Țițeiul nu include LGN.

3.4.2. LICHIDE DIN GAZ NATURAL (LGN)

LGN-urile sunt hidrocarburi lichide sau lichefiate obținute din gaze naturale în instalații de separare sau de prelucrare a gazului. Printre LGN-uri se numără etanul, propanul, butanul (butan normal și izobutan), pentanul, izopentanul și pentanul plus (denumit uneori benzină naturală sau condensat de uzină).

3.4.3. MATERII PRIME PENTRU RAFINĂRII

Materiile prime pentru rafinării constau în petrol prelucrat destinat unei prelucrări suplimentare (de exemplu, păcură distilată direct sau motorină în vid) fără amestecare. După o prelucrare suplimentară, urmează să fie transformate într-una sau mai multe componente și/sau produse finite. Această definiție se aplică, de asemenea, retururilor din petrochimie pentru rafinării (de exemplu, benzină de piroliză, fracții C4, fracții de motorină și păcură).

3.4.4. ADITIVI/COMPUȘI OXIGENAȚI

Aditivii sunt compuși, alții decât hidrocarburile, care sunt adăugați la sau amestecați cu produse petroliere pentru a modifica proprietățile acestora (de exemplu, cifra octanică, cifra cetanică, proprietățile la rece etc.). Printre aditivi se numără compușii oxigenați [precum alcoolii (metanol, etanol)], eterii [metil terț butil eter (MTBE), etil terț butil eter (ETBE), terț amil metil eter (TAME) etc.], esterii (precum ulei de rapiță sau ester dimetilic etc.), compușii chimici [de exemplu, tetrametil de plumb (TMP), tetraetil de plumb (TEP) și detergenții]. Cantitățile de aditivi/compuși oxigenați (alcooli, eteri, esteri și alți compuși chimici) înregistrați în această categorie trebuie să corespundă cantităților care urmează să fie amestecate cu combustibili sau utilizate drept combustibil. Această categorie include biocombustibilii care sunt amestecați cu combustibili fosili lichizi.

3.4.5. BIOCOMBUSTIBILI ÎN ADITIVI ȘI COMPUȘI OXIGENAȚI

Cantitățile de biocombustibili lichizi înregistrați în această categorie corespund biocombustibililor lichizi amestecați și se referă doar la proporția de biocombustibil lichid și nu la volumul total de lichide în care se amestecă biocombustibilii. Nu se iau în considerare biocombustibilii lichizi care nu au fost amestecați.

3.4.6. ALTE HIDROCARBURI

Această categorie include țițeiul sintetic obținut din nisipuri asfaltice, uleiurile minerale extrase din șisturile bituminoase etc., lichidele obținute din lichefierea cărbunelui, în urma transformării gazelor naturale în benzină, hidrogenul și uleiurile emulsionate (de exemplu, Orimulsion); nu include șisturile bituminoase; include uleiul de șist (produs secundar).

3.4.7. PRODUSE PETROLIERE

Produsele petroliere constituie un produs agregat echivalent cu suma gazului de rafinărie, a etanului, a gazelor petroliere lichefiate, a naftei, a benzinei auto, a benzinei de aviație, a benzinei tip Jet Fuel, a kerosenului tip Jet Fuel, a altor tipuri de kerosen, a motorinei, a păcurii, a benzinei industriale white spirit și SBP, a lubrifianților, a bitumului, a parafinei, a unsorilor consistente, a cocsului de petrol și a altor produse.

3.4.8. GAZ DE RAFINĂRIE

Gazul de rafinărie este un amestec de gaze necondensate, care constau în principal în hidrogen, metan, etan și olefine obținute în urma distilării țițeiului sau tratării produselor petroliere (de exemplu prin cracare) în rafinării. Aici se includ și gazele returnate din industria petrochimică.

3.4.9. ETAN

Hidrocarbură cu catenă liniară, gazoasă în stare naturală, (C2H6) extrasă din gaze naturale și din gaze de rafinărie.

3.4.10. GAZ PETROLIER LICHEFIAT (GPL)

GPL-urile sunt hidrocarburi parafinice ușoare obținute în urma proceselor de rafinare și în instalațiile de stabilizare a țițeiului și de prelucrare a gazelor naturale. Acestea constau, în principal, în propan (C3H8) și butan (C4Hl0) sau într-o combinație între aceste două gaze. Acestea pot conține, de asemenea, propilenă, butilenă, izopropilenă și izobutilenă. GPL-urile sunt de obicei lichefiate sub presiune pentru transport și depozitare.

3.4.11. NAFTĂ

Nafta este o materie primă atât pentru industria petrochimică (de exemplu, producerea de etilenă sau de compuși aromatici), cât și pentru producerea de benzină prin reformare sau izomerizare în rafinării. Nafta include materialele care au o temperatură de distilare între 30 °C și 210 °C sau un interval între aceste valori.

3.4.12. BENZINA AUTO

Benzina auto constă dintr-un amestec de hidrocarburi ușoare care au temperatura de distilare între 35 °C și 215 °C. Este utilizată drept combustibil pentru motoarele cu aprindere prin scânteie ale vehiculelor de transport terestru. Benzina auto poate conține aditivi, compuși oxigenați și amelioratori ai cifrei octanice, inclusiv compuși ai plumbului. Această categorie include componentele de amestec ale benzinei auto (cu excepția aditivilor/compușilor oxigenați), de exemplu alchilații, izomerații, reformații, benzina de cracare, destinate utilizării ca benzină auto finisată. Benzina auto este un produs agregat echivalent cu suma amestecului cu biobenzină (biobenzina din benzina auto) și a altor produse diferite de biobenzină.

3.4.12.1. Amestecul cu biobenzina (biobenzina din benzina auto)

Biobenzina care a fost amestecată cu benzina auto.

3.4.12.2. Alte produse decât biobenzina

Partea rămasă a benzinei auto – benzină auto fără biobenzină în amestec (preponderent benzină auto din combustibili fosili).

3.4.13. BENZINĂ DE AVIAȚIE

Este o benzină special preparată pentru motoarele cu pistoane ale avioanelor, cu o cifră octanică adecvată acestui tip de motoare, cu o temperatură de îngheț de – 60 °C și un interval de distilare de obicei între 30 °C și 180 °C.

3.4.14. CARBURANȚI DE TIP BENZINĂ PENTRU TURBOREACTOARE (CARBURANȚI DE TIP NAFTĂ PENTRU TURBOREACTOARE SAU JP4)

Această categorie include toate hidrocarburile ușoare utilizate de turbomotoarele avioanelor, care se distilează între 100 °C și 250 °C și se obțin prin amestecarea kerosenului și benzinei sau naftei în așa fel încât concentrația de compuși aromatici să nu depășească 25 % din volum și presiunea de vapori să fie între 13,7 kPa și 20,6 kPa.

3.4.15. CARBURANȚI DE TIP KEROSEN PENTRU TURBOREACTOARE

Distilat utilizat de turbomotoarele avioanelor. Are aceleași caracteristici de distilare între 150 °C și 300 °C (în general până la 250 °C) și același punct de inflamabilitate ca și kerosenul. În plus, are caracteristici specifice (precum temperatura de îngheț), care sunt stabilite de Asociația Internațională a Transporturilor Aeriene. Această categorie include componentele pentru amestec cu kerosen. Carburanții de tipul kerosenului pentru turboreactoare constituie un produs agregat echivalent cu suma amestecului cu biocarburanți de tipul kerosenului pentru turboreactoare (biocarburanți de tipul kerosenului pentru turboreactoare în carburanți de tipul kerosenului pentru turboreactoare) și kerosen non-bio pentru turboreactoare.

3.4.15.1. Amestec cu biocarburanți de tipul kerosenului pentru turboreactoare (biocarburanți de tipul kerosenului pentru turboreactoare în carburanți de tipul kerosenului pentru turboreactoare)

Biocarburanți de tipul kerosenului pentru turboreactoare care a fost amestecat cu carburanți de tipul kerosenului pentru turboreactoare.

3.4.15.2. Non-biocarburant de tip kerosen pentru turboreactoare

Partea rămasă a carburanților de tipul kerosenului pentru turboreactoare – carburanți de tipul kerosenului pentru turboreactoare fără amestec cu biocarburanți de tipul kerosenului pentru turboreactoare (preponderent carburanți de tipul kerosenului pentru turboreactoare din combustibili fosili).

3.4.16. ALTE TIPURI DE KEROSEN

Distilat de petrol rafinat utilizat în alte sectoare decât transportul aerian. Se distilează între 150 °C și 300 °C.

3.4.17. MOTORINĂ (PĂCURĂ DISTILATĂ)

Motorina este în principal un distilat intermediar care se distilează între 180 °C și 380 °C. Această categorie include componentele pentru amestec. Există mai multe tipuri de calitate în funcție de utilizare. Motorina include motorina pentru motoarele diesel cu aprindere prin compresie ale autovehiculelor și camioanelor. Motorina include combustibil ușor pentru încălzirea spațiilor industriale și comerciale, motorină pentru transporturile navale și motorină pentru transporturile feroviare, alte tipuri de motorină inclusiv motorinele grele, care se distilează între 380 °C și 540 °C și care sunt utilizate ca materii prime în petrochimie. Motorina constituie un produs agregat echivalent cu suma amestecului cu biomotorine (biomotorine în motorină) și alte produse decât biomotorinele.

3.4.17.1. Amestec cu alte produse decât biomotorinele (biomotorine în motorină)

Biomotorine care au fost amestecate cu motorină.

3.4.17.2. Alte produse decât biomotorinele

Partea rămasă a motorinei – motorină fără amestec cu biomotorine (preponderent motorină din combustibili fosili).

3.4.18. PĂCURĂ (PĂCURĂ GREA)

Include toate tipurile de păcură reziduală (grea) (inclusiv cele obținute prin amestec). Vâscozitatea cinematică depășește 10 cSt la 80 °C. Punctul de aprindere este întotdeauna de peste 50 °C, iar densitatea este întotdeauna de peste 0,90 kg/l. Păcura este un produs agregat echivalent cu suma păcurii care conține un conținut redus de sulf și a păcurii cu un conținut ridicat de sulf.

3.4.18.1. Păcură cu un conținut redus de sulf (LSFO)

Păcură cu un conținut de sulf sub 1 %.

3.4.18.2. Păcură cu un conținut ridicat de sulf (HSFO)

Păcură cu un conținut de sulf de minim 1 %.

3.4.19. WHITE SPIRIT ȘI SBP

White spirit și SBP sunt definite ca distilate intermediare rafinate cu distilare în intervalul de distilare al naftei/kerosenului. Acestea includ benzine industriale (denumite și SBP; uleiuri ușoare care se distilează între 30 °C și 200 °C în 7 sau 8 tipuri de calitate de benzine industriale, în funcție de poziția fracției în intervalul de distilare – aceste tipuri de calitate se stabilesc în funcție de diferența de temperatură între punctele de distilare pentru 5 % și 90 % din volum, temperatură ce nu depășește 60 °C, și white spirit (benzină industrială cu un punct de inflamabilitate de peste 30 °C și intervalul de distilare pentru white spirit între 135 °C și 200 °C).

3.4.20. LUBRIFIANȚI

Hidrocarburi obținute din produse secundare de distilare; lubrifianții sunt în principal utilizați pentru a reduce frecarea între suprafețele de sprijin. Sunt incluse toate categoriile finisate de uleiuri lubrifiante, de la uleiul de ax la uleiul pentru cilindri, inclusiv cele utilizate la grăsimile lubrifiante, uleiurile de motor și toate categoriile de uleiuri de bază pentru lubrifianți.

3.4.21. BITUM

Este o hidrocarbură solidă, semisolidă sau vâscoasă cu o structură coloidală, de culoare brună sau neagră, obținută ca reziduu în urma distilării țițeiului, prin distilarea în vid a reziduurilor de petrol rezultate din distilarea atmosferică. Bitumul mai este denumit și asfalt și este utilizat în principal la construcții de drumuri și ca material pentru acoperișuri. Această categorie cuprinde bitumul fluidizat și bitumul fluxat.

3.4.22. CERURI DE PARAFINĂ

Cerurile de parafină sunt hidrocarburi alifatice saturate. Acestea sunt reziduuri extrase în urma deparafinării uleiurilor lubrifiante. Au o structură cristalină, mai mult sau mai puțin fină, în funcție de calitate. Caracteristicile lor principale sunt următoarele: sunt incolore, inodore și translucide, cu un punct de topire de peste 45 °C.

3.4.23. COCS DE PETROL

Este un produs secundar solid, negru, obținut în principal prin cracarea și carbonizarea materiilor prime derivate din petrol, a reziduurilor de distilare în vid, a gudronului și a smoalei prin procese precum cocsificarea întârziată sau cocsificarea fluidă. Constă în principal în carbon (90 până la 95 %) și are un conținut redus de cenușă. Este utilizat ca materie primă pentru cocserii în industria siderurgică, pentru încălzire, pentru producerea electrozilor și pentru producerea de substanțe chimice. Cele mai importante două categorii ale cocsului de petrol sunt „cocsul verde” și „cocsul calcinat”. Este inclus „cocsul de cataliză”, care se depune pe catalizator în cursul proceselor de rafinare; acest tip de cocs nu este recuperabil și este de obicei utilizat drept combustibil de rafinărie.

3.4.24. ALTE PRODUSE

Această categorie include toate produsele nemenționate mai sus, de exemplu: gudronul și sulful. Include compușii aromatici (de exemplu, BTX sau benzenul, toluenul și xilenul) și olefinele (de exemplu, propilena) produse în rafinării.

3.5. Energii regenerabile și energie obținută din deșeuri

3.5.1. ENERGIE HIDROELECTRICĂ

Energia potențială și cinetică a apei transformată în energie electrică în hidrocentrale. Energia hidroelectrică este un produs agregat echivalent cu suma hidrocentralelor pure, a hidrocentralelor mixte și a centralelor cu acumulare prin pompare pură.

3.5.1.1. Hidrocentrale pure

Hidrocentralele pure care utilizează doar intrarea apei naturale și care nu au capacitatea de a acumula energia hidroelectrică prin pompare (pomparea apei în amonte).

3.5.1.2. Hidrocentrale mixte

Hidrocentralele cu intrarea apei într-un bazin superior în condiții naturale, unde instalațiile pot fi utilizate, parțial sau integral, pentru pomparea apei în amonte; energia electrică generată este o consecință atât a intrării apei în condiții naturale, cât și a pompării apei în amonte.

3.5.1.3. Centrale cu acumulare prin pompare pură

Hidrocentralele fără intrarea apei în rezervorul superior în condiții naturale; marea parte a apei care generează energie electrică a fost pompată anterior în amonte; cu excepția precipitațiilor și ninsorilor.

3.5.2. ENERGIE GEOTERMALĂ

Energie termică emisă de scoarța terestră, de obicei sub formă de apă fierbinte sau abur, excluzând energia termică ambiantă captată de pompele de căldură subterane. Această producție de energie geotermală reprezintă diferența dintre entalpia fluidului extras din sondă și cea a fluidului eliminat.

3.5.3. ENERGIE SOLARĂ

Energia solară este un produs agregat echivalent cu suma energiei solare fotovoltaice și a energiei termice solare.

3.5.3.1. Energie solară fotovoltaică

Reprezintă lumina solară transformată în energie electrică prin intermediul celulelor solare care, expuse la lumină, produc energie electrică. Trebuie înregistrată toată cantitatea de energie electrică produsă (inclusiv producția la scară redusă și instalațiile din afara rețelei).

3.5.3.2. Energie termică solară

Energia termică produsă de radiațiile solare (lumina soarelui) exploatată în scopuri energetice utile. Spre exemplu, aici se includ centralele termice solare și sistemele active pentru producerea de apă caldă sanitară sau pentru încălzirea spațiilor din clădiri. Această producție de energie constă în energia termică transmisă mediului de transfer termic, adică radiațiile solare incidente fără pierderile optice și cele datorate colectoarelor solare. Nu trebuie inclusă aici energia solară captată prin sisteme pasive pentru încălzirea, răcirea și iluminatul clădirilor; trebuie inclusă doar energia solară asociată sistemelor active.

3.5.4. ENERGIA MAREELOR, A VALURILOR ȘI A MĂRII

Reprezintă energia mecanică produsă de maree, valuri sau curenți marini, exploatată pentru a produce energie electrică.

3.5.5. ENERGIE EOLIANĂ

Reprezintă energia cinetică a vântului exploatată pentru producerea de energie electrică cu ajutorul turbinelor eoliene. Energia eoliană este un produs agregat echivalent cu suma energiei eoliene onshore și a energiei eoliene offshore.

3.5.5.1. Energia eoliană onshore

Producția de energie electrică prin acțiunea vântului în locații de pe uscat (în interior, inclusiv pe lacuri și alte corpuri de apă interioare).

3.5.5.2. Energia eoliană offshore

Producția de energie electrică în locații din larg (de exemplu, pe mare, în ocean și pe insule artificiale). În legătură cu producția de energie eoliană offshore în afara apelor teritoriale ale teritoriului în cauză, se vor lua în considerare toate instalațiile amplasate în zona economică exclusivă a unei țări.

3.5.6. DEȘEURI INDUSTRIALE (FRACȚIA DE DEȘEURI NEREGENERABILE)

Reprezintă deșeuri neregenerabile de origine industrială incinerate direct în instalații specifice în scopuri energetice semnificative. Cantitatea de combustibil utilizat se exprimă pe baza puterii calorifice nete. Nu se includ deșeurile incinerate fără nicio recuperare de energie. Fracția de deșeuri industriale neregenerabile trebuie înregistrată în categoria biocombustibililor care le descrie cel mai bine.

3.5.7. DEȘEURI MUNICIPALE

Reprezintă deșeurile produse de locuințe, spitale și de sectorul terțiar (în general, toate deșeurile similare deșeurilor menajere), care sunt incinerate direct în instalații speciale în scopuri energetice semnificative. Cantitatea de combustibil utilizat se exprimă pe baza puterii calorifice nete. Nu se includ deșeurile incinerate fără nicio recuperare de energie. Deșeurile municipale constituie un produs agregat echivalent cu suma deșeurilor municipale regenerabile și a deșeurilor municipale neregenerabile.

3.5.7.1. Deșeuri municipale regenerabile

Partea de deșeuri municipale de origine biologică.

3.5.7.2. Deșeuri municipale neregenerabile

Partea de deșeuri municipale care nu sunt de origine biologică.

3.5.8. BIOCOMBUSTIBILI

Biocombustibilii constituie un produs agregat echivalent cu suma biocombustibililor solizi, a biogazului și a biocombustibililor lichizi. Biocombustibilii utilizați în alte scopuri decât pentru producerea de energie nu intră în domeniul de aplicare al statisticilor energetice (spre exemplu, lemnul folosit pentru construcții ca mobilier, biolubrifiantul pentru lubrifierea motorului și biobitumul utilizat la îmbrăcămintea rutieră).

3.5.8.1. Biocombustibili solizi

Reprezintă materialele organice solide, nefosile, de origine biologică (cunoscute și sub denumirea de biomasă), care pot fi utilizate drept combustibil pentru producerea de energie termică sau electrică. Biocombustibilii solizi constituie un produs agregat echivalent cu suma mangalului, a lemnului de foc, a reziduurilor și subproduselor de lemn, a leșiei negre, a resturilor rezultate din prelucrarea trestiei de zahăr, a deșeurilor animale, a altor materiale vegetale și reziduuri și a fracției de deșeuri regenerabile din deșeurile industriale.

3.5.8.1.1. Mangal

Mangalul este un combustibil fabricat din biocombustibili solizi – un reziduu solid rezultat în urma distilării distructive și a pirolizei lemnului și altor materiale vegetale.

3.5.8.1.2. Lemn de foc, reziduuri și subproduse de lemn

Lemnul de foc (sub formă de bușteni, crengi sau așchii) obținut din păduri naturale sau administrate ori copaci izolați. Sunt incluse reziduurile de lemn utilizate ca și combustibil, în care se păstrează compoziția originală a lemnului; se includ peleții din lemn. Nu se includ mangalul și leșia neagră. Cantitatea de combustibil utilizat se exprimă pe baza puterii calorifice nete.

3.5.8.1.2.1. Peleți din lemn

Peleții din lemn constituie un produs cilindric aglomerat din reziduuri de lemn prin comprimare.

3.5.8.1.3. Leșie neagră

Energia produsă din leșie alcalină uzată obținută din fierbătoare în timpul producției de sulfat sau pastă de sodă necesară pentru fabricarea hârtiei. Cantitatea de combustibil utilizat se exprimă pe baza puterii calorifice nete.

3.5.8.1.4. Resturi rezultate din prelucrarea trestiei de zahăr

Combustibil obținut din fibra care rămâne după extragerea sucului în procesul de prelucrare a trestiei de zahăr. Cantitatea de combustibil utilizat se exprimă pe baza puterii calorifice nete.

3.5.8.1.5. Deșeuri de origine animală

Energia obținută din excrementele animalelor, reziduurile din carne și pește care, atunci când sunt uscate, sunt utilizate drept combustibil. Nu se includ deșeurile utilizate în instalații de fermentare anaerobă. Combustibilii gazoși din aceste instalații se includ în categoria biogazului. Cantitatea de combustibil utilizat se exprimă pe baza puterii calorifice nete.

3.5.8.1.6. Alte materiale vegetale și reziduuri

Biocombustibilii nespecificați în altă parte și care includ paie, coji, coji de nuci măcinate, crengi provenite din tăiere, turte de măsline și alte deșeuri provenite din întreținerea, cultivarea și procesarea plantelor. Cantitatea de combustibil utilizat trebuie înregistrată pe baza puterii calorifice nete.

3.5.8.1.7. Partea regenerabilă a deșeurilor industriale

Partea solidă regenerabilă a deșeurilor industriale incinerate direct în instalații specifice în scopuri energetice semnificative [spre exemplu, printre altele, partea de cauciuc natural din deșeurile de anvelope din cauciuc sau partea de fibre naturale din deșeurile textile – din categoriile de deșeuri 07.3 și, respectiv, 07.6, astfel cum se prevede în Regulamentul (CE) nr. 2150/2002 referitor la statisticile privind deșeurile]. Cantitatea de combustibil utilizat trebuie înregistrată pe baza puterii calorifice nete.

3.5.8.2. Biogaz

Un gaz compus în principal din metan și dioxid de carbon produs prin digestia anaerobă a biomasei sau prin procese termice din biomasă, inclusiv biomasa din deșeuri. Cantitatea de combustibil utilizat trebuie înregistrată pe baza puterii calorifice nete. Biogazul este un produs agregat echivalent cu suma gazului de depozit, a gazului de canalizare, a altor tipuri de biogaz obținute în urma digestiei anaerobe și a biogazului din prelucrarea termică.

3.5.8.2.1. Gaz de depozit

Biogaz produs în urma digestiei anaerobe a deșeurilor din depozitele de deșeuri.

3.5.8.2.2. Gaz de canalizare

Biogaz produs în urma fermentării anaerobe a nămolului de canalizare.

3.5.8.2.3. Alte tipuri de biogaz din digestia anaerobă

Biogaz produs în urma fermentării anaerobe a deșeurilor animaliere și a deșeurilor de la abatoare, fabrici de bere și alte industrii agroalimentare.

3.5.8.2.4. Biogaz din prelucrarea termică

Biogaz produs prin procesele termice (prin gazificare sau piroliză) ale biomasei.

3.5.8.3. Biocombustibili lichizi

Această categorie include toți combustibilii lichizi de origine naturală (de exemplu, cei produși din biomasă și/sau fracția biodegradabilă a deșeurilor) care sunt adecvați pentru a fi amestecați cu sau a înlocui combustibilii lichizi fosili. Cantitățile de biocombustibili lichizi înregistrate la această categorie ar trebui să corespundă cu cantitățile de biocombustibil pur care nu au fost amestecate cu combustibili fosili. În ceea ce privește cazul special al importurilor și al exporturilor de biocombustibili lichizi, sunt vizate numai schimburile de biocombustibili care nu au fost amestecați cu combustibili pentru transporturi (și anume, combustibilii care sunt utilizați în stare pură); schimburile de biocombustibili lichizi amestecați cu combustibili pentru transporturi trebuie înregistrate în categoria produselor petroliere. Trebuie să fie înregistrați doar biocombustibilii lichizi utilizați în scopuri energetice – arși direct sau amestecați cu combustibili fosili. Biocombustibilii lichizi constituie un produs agregat echivalent cu suma biobenzinei, a biomotorinelor, a biocarburanților de tipul kerosenului pentru turboreactoare și a altor biocombustibili lichizi.

3.5.8.3.1. Biobenzină

Biocombustibilii lichizi adecvați pentru a fi amestecați cu sau a înlocui benzina auto obținută din combustibili fosili.

3.5.8.3.1.1. Bioetanol

Etanol trecut la rubrica Biobenzină.

3.5.8.3.2. Biomotorine

Biocombustibilii lichizi adecvați pentru a fi amestecați cu sau a înlocui motorina obținută din combustibili fosili.

3.5.8.3.3. Biocarburanți de tip kerosen pentru turboreactoare

Biocombustibilii lichizi adecvați pentru a fi amestecați cu sau a înlocui carburanții de tipul kerosenului pentru turboreactoare obținuți din combustibili fosili.

3.5.8.3.4. Alți biocombustibili lichizi

Biocombustibilii lichizi care nu sunt incluși în nicio categorie anterioară.

3.5.9. ENERGIA TERMICĂ AMBIANTĂ

Energia termică la o temperatură utilă extrasă (captată) prin pompe de căldură care au nevoie de energie electrică sau de alte tipuri de energie auxiliară pentru a funcționa. Această energie termică poate fi stocată în aerul ambiant, sub stratul solid al suprafeței terestre sau în apele de suprafață. Valorile trebuie înregistrate pe baza aceleiași metodologii ca și cea utilizată pentru înregistrarea energiei termice captate de pompele de căldură conform Directivei 2009/28/CE, însă ar trebui să fie incluse toate pompele de căldură, indiferent de nivelul de performanță al acestora.