1.

Anexa II se modifică după cum urmează: (a) în secțiunea 2 primul paragraf, a doua teză se înlocuiește cu următorul text: „În cazul în care, pentru alimentarea procesului, se utilizează combustibili sau materiale combustibile care generează emisii de CO2, se aplică secțiunea 4 din prezenta anexă.”; (b) secțiunea 4 se înlocuiește cu următorul text: „4. DEFINIREA NIVELURILOR PENTRU PARAMETRII DE CALCUL AFERENȚI EMISIILOR DE CO2 REZULTATE DIN PROCES Pentru toate emisiile de CO2 rezultate din proces, în special pentru emisiile provenite din descompunerea carbonaților și din materialele de proces care conțin carbon sub o altă formă decât carbonații, inclusiv uree, cocs și grafit, în cazul în care acestea sunt monitorizate cu ajutorul metodologiei standard în conformitate cu articolul 24 alineatul (2), se aplică nivelurile definite în prezenta secțiune pentru parametrii de calcul aplicabili. În cazul materialelor mixte care conțin forme de carbon anorganic și organic, operatorul poate decide: — să determine un factor de emisie preliminar total pentru materialul mixt analizând conținutul total de carbon și utilizând un factor de conversie și, după caz, o fracțiune de biomasă și puterea calorifică netă corespunzătoare acestui conținut total de carbon; sau — să determine separat conținutul organic și cel anorganic și să le trateze ca două fluxuri-sursă distincte. Pentru emisiile provenite din descompunerea carbonaților, operatorul poate alege, pentru fiecare flux-sursă, una dintre următoarele metode: (a) Metoda A (pe baza materialelor de intrare): factorul de emisie, factorul de conversie și datele privind activitatea asociate cantității de material care intră în proces. (b) Metoda B (pe baza materialelor de ieșire): factorul de emisie, factorul de conversie și datele privind activitatea asociate cantității de material care iese din proces. Pentru alte emisii de CO2 rezultate din proces, operatorul aplică numai metoda A. 4.1 Niveluri asociate factorului de emisie în cazul utilizării metodei A Nivelul 1: Operatorul aplică una dintre următoarele valori: (a) factorii standard enumerați în anexa VI secțiunea 2 tabelul 2 în cazul descompunerii carbonaților sau în tabelele 1, 4 sau 5 pentru alte materiale de proces; (b) alte valori constante în conformitate cu articolul 31 alineatul (1) litera (e), atunci când nu există nicio valoare aplicabilă în anexa VI. Nivelul 2: Operatorul aplică un factor de emisie specific țării în conformitate cu articolul 31 alineatul (1) litera (b) sau (c) ori valorile prevăzute la articolul 31 alineatul (1) litera (d). Nivelul 3: Operatorul determină factorul de emisie în conformitate cu dispozițiile articolelor 32-35. Raporturile stoechiometrice enumerate în secțiunea 2 din anexa VI se utilizează pentru a transforma datele privind compoziția în factori de emisie, dacă este cazul. 4.2 Niveluri asociate factorului de conversie în cazul utilizării metodei A Nivelul 1: Se utilizează un factor de conversie egal cu 1. Nivelul 2: Carbonații și orice alt carbon care iese din proces se calculează cu ajutorul unui factor de conversie cu o valoare cuprinsă între 0 și 1. Operatorul poate pleca de la ipoteza conversiei complete a uneia sau mai multor intrări și atribui materialele netransformate sau alt carbon intrărilor rămase. Determinarea suplimentară a parametrilor chimici relevanți ai produselor se realizează în conformitate cu articolele 32-35. 4.3 Niveluri asociate factorului de emisie în cazul utilizării metodei B Nivelul 1: Operatorul aplică una dintre următoarele valori: (a) factorii standard enumerați în secțiunea 2 tabelul 3 din anexa VI; (b) alte valori constante în conformitate cu articolul 31 alineatul (1) litera (e), atunci când nu există nicio valoare aplicabilă în anexa VI. Nivelul 2: Operatorul aplică un factor de emisie specific țării în conformitate cu articolul 31 alineatul (1) litera (b) sau (c) ori valorile prevăzute la articolul 31 alineatul (1) litera (d). Nivelul 3: Operatorul determină factorul de emisie în conformitate cu dispozițiile articolelor 32-35. Raporturile stoechiometrice indicate în secțiunea 2 tabelul 3 din anexa VI se utilizează pentru a transforma datele de compoziție în factori de emisie, pornind de la ipoteza că toți oxizii de metal relevanți au fost obținuți din carbonații respectivi. În acest scop, operatorul trebuie să ia în considerare cel puțin CaO și MgO și să prezinte autorității competente dovezi privind ceilalți oxizi metalici care sunt legați de carbonații prezenți în materiile prime. 4.4 Niveluri asociate factorului de conversie în cazul utilizării metodei B Nivelul 1: Se utilizează un factor de conversie egal cu 1. Nivelul 2: Cantitatea de compuși care nu provin din carbonați ai metalelor relevante din materiile prime, inclusiv praful de retur sau cenușa zburătoare sau alte materii deja calcinate, este reflectată cu ajutorul unor factori de conversie cu o valoare cuprinsă între 0 și 1, valoarea 1 corespunzând conversiei totale a carbonaților din materii prime în oxizi. Determinarea suplimentară a parametrilor chimici relevanți ai materialelor intrate în proces se realizează în conformitate cu articolele 32-35. 4.5 Niveluri asociate puterii calorifice nete (NCV) Dacă este cazul, operatorul determină puterea calorifică netă a materialului de proces folosind nivelurile definite în secțiunea 2.2 din prezenta anexă. NCV nu este considerată relevantă pentru fluxurile-sursă de minimis sau în cazul în care materialul nu este combustibil ca atare, fără a se adăuga alți combustibili. În cazul în care există îndoieli, operatorul îi solicită autorității competente să confirme dacă NCV trebuie monitorizată și declarată. 4.6 Niveluri asociate fracțiunii de biomasă Dacă este cazul, operatorul determină fracțiunea de biomasă a carbonului conținută în materialul de proces, folosind nivelurile definite în secțiunea 2.4 din prezenta anexă.”; (c) secțiunea 5 se elimină.