RO Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene 82

32006R1583



JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

REGULAMENTUL (CE) NR. 1583/2006 AL CONSILIULUI

din 23 octombrie 2006

de instituire a unui drept antidumping definitiv la importurile de etanolamine originare din Statele Unite ale Americii

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,

având în vedere Regulamentul (CE) nr. 384/96 al Consiliului din 22 decembrie 1995 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1), (denumit în continuare „regulamentul de bază”), în special articolul 9 și articolul 11 alineatul (2),

având în vedere propunerea Comisiei prezentată după consultarea comitetului consultativ,

întrucât:

A. PROCEDURA

1. Măsuri în vigoare

(1) În februarie 1994, Consiliul a instituit prin Regulamentul (CE) nr. 229/94 (2) drepturi antidumping definitive la importurile de etanolamine (denumite în continuare „produs în cauză”) originare din Statele Unite ale Americii. Respectivele drepturi se prezentau sub forma unui drept variabil instituit în cazul în care prețul de import este mai mic decât o valoare minimă aplicată celor trei tipuri de etanolamine, și anume monoetanolamină (MEA), dietanolamină (DEA) și trietanolamină (TEA).

(2) Ca urmare a unei cereri a Consiliului European al Federațiilor din Industria Chimică (CEFIC), Comisia a fost sesizată în februarie 1999 cu o cerere de reexaminare în temeiul expirării măsurilor și de reexaminare intermediară, depusă în conformitate cu articolul 11 alineatele (2) și (3) din regulamentul de bază. Prin Regulamentul (CE) nr. 1603/2000 (3), Consiliul a încheiat respectivele reexaminări și a instituit drepturi antidumping definitive la importurile de etanolamine originare din Statele Unite. Forma măsurilor s-a modificat în favoarea unui drept fix specific pe tonă care se aplică tuturor tipurilor de etanolamină. Dow Chemical Company și Union Carbide Corporation au fost două dintre cele trei societăți care au beneficiat de un drept antidumping individual.

(3) După dezinvestirea din activitatea privind etanolamina a societății Dow Chemical Company în favoarea societății INEOS LLC, dreptul antidumping individual de 69,40 EUR pe tonă aplicabil societății Dow Chemical Company s-a transferat societății INEOS LLC (4). Cu toate acestea, deoarece Dow Chemical Company a achiziționat la 6 februarie 2001 toate acțiunile societății Union Carbide Corporation, societate care beneficia de un drept antidumping individual de 59,25 EUR pe tonă, Dow Chemical Company rămâne prezentă în domeniul etanolaminelor. Societatea Union Carbide Corporation există în continuare, dar aparține de acum înainte grupului Dow Chemical Company și nu mai are nici o activitate de producție independentă.

2. Cererea de reexaminare în temeiul expirării măsurilor

(4) După publicarea, în noiembrie 2004, a unui aviz de expirare iminentă a măsurilor antidumping care se aplică importurilor de etanolamine originare din Statele Unite ale Americii (5), Comisia a fost sesizată, la 25 aprilie 2005, cu o cerere de reexaminare în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază.

(5) Cererea a fost depusă de către CEFIC în numele producătorilor care reprezentau un procent major, în acest caz mai mult de 75 % din totalul producției de etanolamine din Comunitate.

(6) Cererea a susținut că expirarea măsurilor ar favoriza, probabil, continuarea sau reapariția dumpingului și a prejudiciului cauzat industriei comunitare. Stabilind, după consultarea comitetului consultativ, că există elemente de probă suficiente pentru a justifica deschiderea unei reexaminări în temeiul expirării măsurilor, Comisia a inițiat, printr-un aviz de deschidere, o anchetă (6), în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază.

3. Ancheta

(7) Serviciile Comisiei i-au informat oficial pe producătorii comunitari, producătorii-exportatori americani, importatorii/comercianții, industriile utilizatoare cunoscute ca fiind interesate, precum și autoritățile din Statele Unite despre deschiderea reexaminării. Părțile interesate au avut posibilitatea de a-și prezenta punctele de vedere în scris și de a solicita o audiere în termenele stabilite de avizul de deschidere.

(8) Serviciile Comisiei au trimis un chestionar tuturor părților cunoscute ca fiind implicate/interesate și celor care au făcut cererea în termenul precizat de avizul de deschidere.

(9) Comisia le-a acordat, de asemenea, părților direct interesate posibilitatea de a-și prezenta punctele de vedere în scris și de a solicita o audiere în termenul stabilit de avizul de deschidere.

(10) Comisia a primit răspuns de la doi producători-exportatori din Statele Unite și de la nouă dintre importatorii comunitari de legătură ai acestora, de la un importator de legătură din Elveția și de la trei producători comunitari (producători comunitari reclamanți), precum și de la un utilizator industrial din Comunitate. Un producător comunitar nu a răspuns în întregime la chestionar și a furnizat numai informații succinte. Doi utilizatori industriali și-au prezentat punctele de vedere.

(11) Serviciile Comisiei au căutat și au verificat toate informațiile pe care le-au considerat necesare în sensul determinării probabilității de continuare sau de reapariție a dumpingului și a prejudiciului și în sensul determinării interesului Comunității. S-au efectuat vizite de verificare la fața locului în spațiile următoarelor societăți: (a) Producători comunitari reclamanți BASF AG, Ludwigshafen, Germania Innovene Europe Ltd, Staines, Regatul Unit SASOL GmbH, Marl, Germania (b) Producători-exportatori din Statele Unite Dow Chemical Company, Midland, Michigan și Huston, Texas, Statele Unite (c) Importatori comunitari de legătură Dow Chemical Iberica SL, Tarragona, Spania INEOS Oxide Ltd, Antwerp, Belgia (d) Importator elvețian de legătură Dow Europe GmbH, Horgen, Elveția (e) Utilizatori industriali în Comunitate Degussa Goldschmidt Espana SA, Granollers, Spania

4. Perioada de anchetă

(12) Ancheta privind continuarea sau reapariția dumpingului și a prejudiciului s-a desfășurat în perioada cuprinsă între 1 iulie 2004 și 30 iunie 2005 (denumită în continuare „perioadă de anchetă”). Examinarea tendințelor pertinente în sensul evaluării probabilității de continuare sau de reapariție a prejudiciului a cuprins perioada dintre 1 ianuarie 2002 și sfârșitul perioadei de anchetă (denumită în continuare „perioada examinată”).

B. PRODUS ÎN CAUZĂ ȘI PRODUS SIMILAR

1. Produs în cauză

(13) Produsul în cauză este același cu cel care a făcut obiectul anchetelor precedente. Etanolamina rezultă dintr-o reacție între oxidul de etilenă (OE), el însuși rezultat dintr-o reacție dintre etilenă și oxigen, și amoniac. Această sinteză conduce la trei reacții „concurente” și la trei tipuri diferite de etanolamine, și anume monoetanolamina (MEA), dietanolamina (DEA) și trietanolamina (TEA), în funcție de numărul de legături suferite de OE. Numărul mare de combinații este limitat de numărul de elemente de hidrogen conținute în amoniac, adică trei. Proporțiile celor trei tipuri de produse în producția totală sunt determinate de configurația instalației de producție, dar pot fi controlate, într-o anumită măsură, prin proporția de amoniac și OE (raportul „molar”). Unitățile de producție comunitare utilizează în principal nafta ca purtător de energie, în timp ce uzinele din Statele Unite utilizează în principal gazul natural.

(14) Produsul în cauză se utilizează ca înlocuitor și/sau aditiv la intermediar pentru agenții tensioactivi utilizați la fabricarea detergenților și a produselor de îngrijire personală, a produselor cosmetice, a îngrășămintelor și a agenților de protecție a culturilor (glifosat), a produselor anticorosive, a lubrifianților, a produselor auxiliare textile și a balsamurilor de rufe (esterquat), a substanțelor chimice fotografice, a produselor destinate metalurgiei și industriei hârtiei, a produselor de măcinare și lianți pentru industriile cimentului și a produselor de purificare a gazului (spălare a gazului prin eliminarea acizilor). De la sfârșitul anului 2004, începutul anului 2005, produsul s-a utilizat, de asemenea, din ce în ce mai mult pentru prelucrarea lemnului. În final, produsul se poate utiliza, de asemenea, chiar de către producători sau de producătorii de legătură ai acestora la fabricarea de etilen-amine.

2. Produs similar

(15) Ca și în anchetele precedente, s-a stabilit că produsul în cauză fabricat în Statele Unite și vândut în Comunitate prezintă aceleași caracteristici fizice și tehnice cu produsul fabricat și vândut de producătorii comunitari în Comunitate și că respectivele produse sunt destinate acelorași utilizări finale. În afară de aceasta, s-a demonstrat că produsul în cauză fabricat în Statele Unite și vândut în Comunitate este identic cu cel vândut pe piața internă din Statele Unite. În consecință, toate aceste produse trebuie considerate produse similare, în sensul articolului 1 alineatul (4) din regulamentul de bază.

C. PROBABILITATEA DE CONTINUARE SAU DE REAPARIȚIE A DUMPINGULUI

(16) În conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază, s-a efectuat o examinare pentru a afla dacă există vreun dumping în prezent și, în caz afirmativ, dacă există riscul ca expirarea măsurilor să ducă la o continuare sau o reapariție a dumpingului.

1. Observații preliminare

(17) Dintre cei patru producători–exportatori americani menționați în cerere, doi au cooperat la anchetă.

(18) Cei doi producători–exportatori care au cooperat la anchetă au reprezentat 100 % din importurile în Comunitate în cursul perioadei de anchetă, care s-au ridicat la 41 000 de tone. Importurile comunitare ale produsului în cauză originar din Statele Unite au reprezentat 16, 7 % din consumul comunitar în cursul perioadei de anchetă, față de 29 % în cursul perioadei anchetei precedente (1998).

2. Importurile care fac obiectul unui dumping în cursul perioadei de anchetă

(19) În ceea ce îi privește pe cei doi producători-exportatori din Statele Unite care au cooperat la anchetă, valoarea normală s-a stabilit pentru fiecare tip de produs în cauză pe baza prețului plătit sau care urmează să fie plătit pe piața internă din Statele Unite de clienții independenți, în conformitate cu articolul 2 alineatul (1) din regulamentul de bază, respectivele vânzări fiind considerate ca fiind realizate în cantități suficiente și în cadrul operațiunilor comerciale normale.

(20) La fel ca în anchetele inițială și precedentă, ancheta prezentă a stabilit din nou că cei doi producători-exportatori din Statele Unite care au cooperat, au exportat produsul în cauză către piața comunitară prin intermediul unor întreprinderi în legătură cu aceștia. În conformitate cu dispozițiile articolului 2 alineatul (9) din regulamentul de bază, prețurile de export au fost, prin urmare, calculate pe baza prețului cu care produsul importat este revândut pentru prima oară unui cumpărător independent din Comunitate. S-au efectuat ajustări pentru a ține seama de toate cheltuielile intervenite între import și revânzare, inclusiv costurile de desfacere, cheltuielile generale și administrative, precum și profitul realizat în Comunitate de către întreprinderile importatoare în cursul perioadei de anchetă.

(21) Valoarea normală a fost comparată cu prețurile medii de export, pentru fiecare tip de produs în cauză pe baza prețului franco fabrică și la același nivel comercial. În conformitate cu articolul 2 alineatul (10) din regulamentul de bază și în scopul asigurării unei comparații corecte, s-au luat în considerare diferențele constatate în factorii despre care s-a pretins și demonstrat că afectează comparabilitatea. În consecință, s-au realizat ajustări legate de navlul fluvial și maritim, rabaturile amânate, costurile de manipulare și de ambalare, costurile de creditare și drepturile de import, care s-au dedus toate din prețurile de revânzare pentru a ajunge la nivelul franco fabrică.

(22) În conformitate cu articolul 2 alineatul (11) din regulamentul de bază, marja de dumping a fost stabilită pe tip de produs pe baza unei comparații între valoarea normală medie ponderată și media ponderată a prețurilor de export, la același nivel comercial. Această comparație a evidențiat existența unui dumping în cursul perioadei de anchetă, chiar dacă la un nivel mai mic decât cel stabilit în cadrul examinării precedente. Marja de dumping medie ponderată, exprimată în procent din prețul de import CIF la frontiera comunitară, s-a stabilit la 4,8 % pentru INEOS și la 20,3 % pentru Dow Chemical.

3. Evoluția importurilor în caz de abrogare a măsurilor

(23) Pe lângă analiza existenței unui dumping în cursul perioadei de anchetă, s-a efectuat o examinare a probabilității continuării dumpingului.

(24) Abrogarea măsurilor ar permite exportatorilor să își reducă prețurile de export. O reducere a prețurilor de export ar face produsul american mai atrăgător pe piața comunitară. Dacă prețurile de export s-ar reduce proporțional cu nivelul drepturilor, marjele de dumping observate în cursul perioadei de anchetă ar fi de 13,4 % pentru INEOS și de 28,3 % pentru Dow Chemical.

(25) Capacitatea de producție neutilizată în Statele Unite în cursul perioadei de anchetă se estimează la aproximativ 90 000 de tone. Această cifră s-a calculat pe baza informațiilor transmise de cei doi producători–exportatori care au cooperat la anchetă și a datelor furnizate de importante publicații profesionale. În comparație cu o capacitate instalată totală în Statele Unite estimată la 650 000 de tone, cererea totală estimată a fi satisfăcută și utilizarea captivă de 560 000 de tone implică o rata de utilizare a capacităților de 86 %, un procent relativ scăzut, ținând seama de condițiile de piață favorabile care au predominat în cursul perioadei de anchetă. Rata de utilizare relativ scăzută a capacităților rezultă din probleme operaționale întâmpinate de anumite unități de producție. Excedentul de capacitate de 90 000 de tone trebuie să se raporteze la volumul exporturilor din Statele Unite către Comunitate în cursul perioadei de anchetă (41 088 de tone) și la consumul total din Comunitate (246 670 de tone). Cu alte cuvinte, există un potențial considerabil pentru producătorii din Statele Unite de creștere a exporturilor și de câștigare a unei cote mari din piața comunitară. Tendința de creștere a exporturilor în Comunitate este, pe de altă parte, susținută de o creștere a capacităților cu 45 000 de tone pentru anul 2006, în Mexic și în Brazilia, două piețe de export importante pentru producătorii americani.

(26) În concluzie, sunt disponibile excedente de capacități și acestea ar putea fi alocate producției de cantități mai importante de etanolamină și vânzării acestora pe piața comunitară în caz de ridicare a măsurilor.

(27) În cursul anilor 2000 și 2001, piața de etanolamină s-a caracterizat printr-o creștere puternică a cererii de DEA. Această creștere se explică prin utilizarea DEA pentru producerea de erbicide pe bază de glifosat, utilizate într-un proces care permite speciilor modificate genetic să dezvolte o rezistență la aceste erbicide. Cererea de TEA este susținută, în special, de nevoile industriei de ciment și de producătorii de balsamuri de rufe. Din 2004, piața de MEA a cunoscut o creștere semnificativă ca urmare a unui regulament american întrat în vigoare la 1 ianuarie 2005 și care interzicea utilizarea produselor alternative pe bază de metal pentru prelucrarea lemnului. Această interdicție a dus la o cerere suplimentară de MEA estimată la 80 000 de tone. În consecință, nivelul prețului etanolaminelor la scară mondială este ridicat datorită unei cereri susținute.

(28) Ancheta a stabilit că prețurile de pe piața internă din Statele Unite sunt, în medie, mai mari decât prețurile de vânzare medii observate pe piața comunitară. Utilizatorii industriali încearcă să obțină condiții similare pe cele două piețe în măsura în care este vorba frecvent de societăți multinaționale care își negociază aprovizionările la scară mondială și aleg furnizori care pot să răspundă nevoilor lor la aceeași scară. Cu toate acestea, s-a stabilit că prețul de pe piața internă din Statele Unite pentru toate tipurile de etanolamină este mai mare atunci când acesta este facturat comercianților și distribuitorilor. Acest tip de vânzare de pe piața internă din Statele Unite se realizează, în general, pe baza prețului în vigoare în acel moment, în timp ce vânzările de pe piața comunitară fac, mai degrabă, obiectul unui contract pe durată determinată. O asemenea alegere presupune că prețurile de vânzare pentru Comunitate se stabilesc pentru o perioadă mai îndelungată și sunt mai stabile.

(29) Vânzările realizate către comercianți și distribuitori de către cei doi producători-exportatori care au cooperat la anchetă reprezintă numai 13 % din volumele vândute pe piața internă din Statele Unite și 32 % din vânzările realizate pe piața comunitară. Cu toate acestea, prețurile de pe piața internă din Statele Unite erau, în medie, mai mari cu 35 % decât prețurile curente în Comunitate, la același nivel comercial. Această diferență confirmă constatarea în conformitate cu care, ținând seama de natura imediată a vânzărilor realizate către comercianți și distribuitori, prețurile de pe piața internă din Statele Unite se adaptează mai repede fluctuațiilor tarifare. Într-un context de creștere a prețurilor, prețurile de pe piața internă din Statele Unite vor avea, în consecință, tendința de a fi relativ mai ridicate decât prețurile comunitare. Cu toate acestea, acest nivel comercial reprezintă cea mai mică parte din vânzări atât de pe piața internă americană, cât și de pe piața comunitară.

(30) Pentru utilizatorii industriali, care constituie majoritatea clienților, abrogarea măsurilor nu ar influența probabil nivelul prețului de vânzare al etanolaminei pe piața comunitară, sarcina măsurilor, potrivit observațiilor, fiind suportată de producătorii-exportatori americani. În această ipoteză, aceștia din urmă ar putea realiza vânzări mai rentabile și ar avea atunci tot interesul să-și crească exporturile în direcția pieței comunitare. Cu toate acestea, respectivii utilizatori industriali ar putea să folosească abrogarea măsurilor ca mijloc de negociere pentru a obține prețuri mai scăzute atât de la producătorii-exportatori americani, cât și de la industria comunitară.

(31) Prețurile de export ale produsului în cauză către alte piețe de export importante, și anume Canada și America de Sud nu indică nici o tendință regulată. Prețurile de vânzare sunt uneori mai scăzute, alteori mai ridicate decât cele de pe piețele din Statele Unite și din Comunitate, în funcție de condițiile de vânzare. În general, volumele mai puțin importante duc la o creștere a prețurilor de vânzare.

(32) Pe scurt, pentru cei doi producători-exportatori care au cooperat la anchetă, piața americană rămâne, în principiu, cea mai importantă piață de vânzare. Cu toate acestea, considerându-se că 17 % din producție s-a exportat în cursul perioadei de anchetă, vânzările în Comunitate și în alte regiuni ale lumii continuă să joace un rol important în utilizarea și rentabilitatea globală a capacităților de producție instalate.

(33) Pe termen scurt, pentru cei doi producători americani care au cooperat la anchetă, este posibil ca aceștia să se aștepte, cel puțin, la o stabilitate a volumelor lor de import. De fapt, chiar cu măsurile în vigoare și în ciuda atractivității pieței americane, aceștia au continuat să furnizeze clienților lor comunitari. O scădere a volumelor de export ar fi probabilă din partea producătorului american INEOS după achiziționarea societății Innovene care deține unități de producție în Comunitate. Cu toate acestea, o astfel de reducere nu ar putea avea loc decât după ce societatea va fi deblocat unitățile de producție achiziționate și se va fi dezvoltat instalând noi capacități de producție în Comunitate care nu ar trebui să devină operaționale înainte de 2008. În același timp, se prevede că producătorii-exportatori americani care vor fi reparat daunele cauzate de trecerea uraganului în cursul celui de-al doilea semestru al anului 2005 și vor fi redevenit operaționali în totalitate în cursul celui de-al doilea semestru al anului 2006, începutul anului 2007 și, în consecință, în măsură să producă niște cantități suplimentare care ar putea fi vândute pe piața comunitară.

(34) În ceea ce privește producătorii americani care nu au cooperat la anchetă, care au reprezentat 27 % din capacitatea de producție americană în cursul perioadei de anchetă, nu se poate exclude faptul că aceștia își vor relua exporturile către Comunitate, în caz de expirare a măsurilor.

(35) De asemenea, s-a efectuat o analiză privind evoluția posibilă, pe termen mediu (până la 5 ani) a cererii și a capacității de producție în Comunitate, în Statele Unite și în alte regiuni din lume. Această analiză a vizat, de asemenea, modul în care previziunile în materie de ofertă și de cerere ar putea afecta nivelurile prețului în Comunitate. Toate cifrele indicate la motivele din continuare se bazează pe informațiile comunicate de societățile BASF, Dow și INEOS și de publicații ale societăților PCI și Tecnon care sunt de referință în industria chimică.

(36) Ținând seama de previziunile atât ale producătorilor americani, cât și de cele ale producătorilor comunitari privind cererea și capacitatea de producție viitoare, creșterea pieței comunitare ar trebui să fie mai mică decât cea din celelalte regiuni ale lumii. Rata de creștere medie prevăzută pentru Comunitate pe o bază anuală se ridică la aproximativ 3 % pe termen mediu, comparat cu 7 % prevăzut pentru Asia și cu 4,2 % prevăzut pentru întreaga lume.

(37) În 2004, cererea de pe piața europeană a depășit capacitatea de producție instalată a Comunității cu aproximativ 40 000 de tone. Situația inversă a predominat în Statele Unite unde capacitatea existentă era mai mare cu 90 000 de tone decât utilizarea și vânzarea efectivă a produsului, ceea ce nu a încetinit creșterea prețurilor, datorită problemelor operaționale de producție care au limitat aprovizionarea clienților. Comparând ratele de creștere prevăzute cu mărirea capacităților anunțate, este de așteptat, din 2008, să se ajungă la o capacitate ușor mai mare decât cererea de pe piața comunitară, datorită, în special, punerii probabile în aplicare a planurilor de investiții ale societății INEOS în Comunitate, ceea ce ar crește capacitatea instalată a acesteia de la un sfert la o treime. Cu toate acestea, respectiva creștere a capacităților nu ar trebui să fie efectivă înainte de începutul anului 2008. Dacă respectiva creștere ar putea, în același timp, să fie compensată parțial printr-o reducere a importurilor în Comunitate și printr-o creștere a vânzărilor de export realizate de producătorii comunitari, capacitatea totală instalată a tuturor producătorilor din Comunitate ar trebui să depășească cererea de pe piața comunitară în cursul anului 2008.

(38) Pe baza elementelor de informare de care dispune Comisia, excedentele actuale de capacitate din Statele Unite ar trebui să continue să existe, cel puțin pe termen scurt, în măsură în care cererea internă, deși în creștere, nu va absorbi capacitățile disponibile care vor deveni din nou operaționale. Pe un termen mai îndepărtat de 2010, excedentele de capacitate ar trebui să dispară, limitând astfel interesul producătorilor americani de a-și exporta produsele. În același timp, sunt prevăzute lipsuri importante în Asia. Această previziune este ilustrată de Optimal, o asociație în participațiune formată de Dow Chemical și Petronas, care înregistrează o capacitate instalată de 75 000 de tone în Malaezia consacrată pieței asiatice de etanolamină.

(39) Mai general, până în 2010, capacitatea de producție mondială ar trebui să crească de la aproximativ 1 300 000 de tone la 1 785 000 de tone. Această cifră ține seama de noile capacități instalate în Comunitate (+ 205 000), în Statele Unite (+80 000), în Arabia Saudită (+ 100 000) și în Asia (+ 100 000). Cererea mondială, puternică, cu o rată a creșterii prevăzută de 4,2 % va crește, până în 2010, pentru a se stabili între 1 550 000 și 1 700 000 de tone. Ținându-se seama de faptul că unele excedente de capacități sunt în continuare mobilizate datorită opririlor producției pentru întreținere și că, în consecință, este necesară o anumită marjă de siguranță, previziunea pentru anul 2010 indică un excedent de capacități în Comunitate, un echilibru în Statele Unite și o lipsă în Asia și în celelalte regiuni din lume. Mai precis, diferitele creșteri de capacitate nu indică nici o tendință a producătorilor-exportatori din Statele Unite de a practica un dumping pe piața comunitară datorită unui echilibru probabil între ofertă și cerere la nivel mondial. Cu toate acestea, trebuie să se observe că respectiva evaluare privește o evoluție pe termen mediu, și anume până în 2008-2010.

(40) Trebuie reamintit că cei doi producători-exportatori care au cooperat la anchetă au continuat practicile de dumping în cursul perioadei de anchetă, însă la un nivel mai mic decât cel observat în timpul anchetei precedente de reexaminare.

(41) Comparativ cu ancheta precedentă de reexaminare, cota de piață a importurilor din Statele Unite a scăzut de la 29 % la 16,7 %. Ancheta indică prezența în Statele Unite a unui excedent de capacitate de 90 000 de tone, rata scăzută de utilizare în cursul perioadei de anchetă rezultând din evenimente temporare. Pe de altă parte, utilizarea, în conformitate cu estimărilor noastre, de 27 % din capacitatea instalată din Statele Unite, nu a putut fi stabilită datorită unei lipse de cooperare. Nu trebuie să se excludă în totalitate faptul că respectivii producători care nu au cooperat la anchetă și-ar relua livrările pe piața comunitară la prețuri de dumping, în caz de expirare a măsurilor. Dacă cererea de pe piața americană trebuie să fie mai susținută decât cea din Comunitate, capacitățile excedentare din Statele Unite ar trebui să fie absorbite doar pe termen mediu. În afară de aceasta, cu scopul de a menține rentabilitatea capacităților de producție instalate, toți producătorii ar avea, în prezent, interesul de a-și crește vânzările pe piața comunitară în caz de abrogare a măsurilor.

(42) În concluzie, există o probabilitate de continuare a dumpingului și un risc de creștere a volumului importurilor, ceea ce ar putea exercita o presiune de scădere a prețurilor în Comunitate, cel puțin pe termen scurt, dacă măsurile ar trebui abrogate.

D. DEFINIȚIA INDUSTRIEI COMUNITARE

(43) Cei trei producători comunitari reclamanți au cooperat pe deplin la anchetă. În cursul perioadei de anchetă, aceștia au reprezentat 80 % din producția comunitară. Un alt producător comunitar care a susținut cererea a furnizat informații, în special cu privire la producția sa, însă nu a răspuns în totalitate la chestionar. În consecință, a trebuit să se considere că acesta nu a cooperat la anchetă.

(44) Trebuie observat că de la Regulamentul (CE) nr. 1603/2000 de instituire a măsurilor în vigoare în prezent, societatea Union Carbide Ltd (RU), achiziționată de Dow Chemical Company nu mai produce etanolamină în Comunitate. În afară de aceasta, societatea BP Chemicals și-a schimbat denumirea în Innovene, iar Condea a devenit Sasol. În cele din urmă, INEOS Oxide Ltd., societatea-mamă a societății INEOS Americas LLC stabilită în Regatul Unit, a achiziționat Innovene la 16 decembrie 2005. Cele două societăți, INEOS Americas LLC și Innovene, au continuat să coopereze pe deplin la procedură.

(45) Pe această bază, cei trei producători comunitari sunt BASF AG, Innovene și Sasol și constituie industria comunitară în sensul articolului 4 alineatul (1) și articolul 5 alineatul (4) din regulamentul de bază.

(46) Ancheta a arătat, la fel ca ancheta precedentă de reexaminare, că o parte din producția de etanolamină a Comunității este destinată unei utilizări interne sau captive. Această parte este evaluată la aproximativ o treime din producția comunitară totală, adică o proporție identică cu cea arătată de ancheta precedentă de reexaminare. Producția captivă a fost constatată în spațiile unuia dintre producătorii industriei comunitare. Acest producător exploatează un loc de producție destinat și utilizat exclusiv în scopuri captive. Ancheta a confirmat că producătorii comunitari reclamanți nu cumpără produsul în cauză în scopuri comerciale sau pentru utilizare captivă de către părți independente, în interiorul sau în exteriorul Comunității. În consecință, etanolamina destinată utilizării captive nu se consideră a fi în concurență cu etanolamina disponibilă pe piața comunitară (denumită în continuare „piața liberă”).

E. SITUAȚIA DE PE PIAȚA COMUNITARĂ

1. Consumul pe piața comunitară

(47) Consumul comunitar s-a calculat adunând producția, mai puțin exporturile tuturor producătorilor comunitari, și importurile din țările terțe către piața comunitară. În comparație cu 2002, consumul, în cursul perioadei de anchetă, a crescut cu 29 %, adică 83 000 de tone. Această creștere a fost însemnată în special între 2002 și 2003 (+17 % sau +48 000 de tone), dar a continuat în 2004 și în cursul perioadei de anchetă, însă într-un ritm mai puțin susținut. Creșterea consumului rezultă dintr-o cerere crescută de etanolamine care se utilizează într-un domeniu de aplicații mai larg și în creștere. Principalele motoare ale cererii începând din 2002 au fost DEA pentru producția de glifosat, TEA pentru esterquat, și MEA pentru prelucrarea lemnului.

(48) Consumul pe piața liberă a crescut cu 32 % (adică 60 000 de tone în cursul perioadei examinate, cu o creștere de 20 % (adică 37 000 de tone) între 2002 și 2003.

(49) În ceea ce privește piața captivă, consumul a crescut cu 23 %, adică cu 22 000 de tone, datorită utilizării crescânde de etanolamine în procesul de fabricare a altor produse chimice.

2. Importuri din Statele Unite, volum, cotă de piață și preț de import

(50) Volumul importurilor comunitare din Statele Unite a scăzut cu 12 % între 2002 și 2003 și a rămas de atunci la același nivel. Cota de piață s-a calculat pe baza consumului de pe piața liberă din Comunitate. Această cotă a scăzut de la 24,7 % la 16,7 % în cursul perioadei examinate, adică o scădere de 8 puncte procentuale. Scăderea importurilor și a cotei de piață între 2002 și 2003 a coincis cu scăderea generală de 7 % a prețului mediu de import. Între 2002 și 2003, producătorii-exportatori americani nu au participat la creșterea consumului de pe piața liberă din Comunitate. De asemenea, după 2003, aceiași exportatori nu și-au mărit cota de piață, mai ales că prețurile de export începeau să crească din nou. Pe o piața favorabilă vânzătorilor, o astfel de creștere a atractivității ar fi antrenat, în mod normal, o creștere a vânzărilor. Cu toate acestea, producătorii-exportatori americani nu și-au reluat vânzările în Comunitate cum ar fi fost de așteptat, datorită problemelor operaționale și a condițiilor și mai avantajoase de pe piața internă din Statele Unite.

(51) Trebuie semnalat faptul că prețurile menționate anterior sunt obținute din statisticile privind importurile furnizate de Eurostat. Acestea nu conțin nici o defalcare pe tip de produs și țin seama de condițiile diverse de vânzare care nu sunt comparabile cu cele aplicate de alți operatori de pe piața comunitară. S-a realizat o comparație precisă a prețurilor dintre importurile care fac obiectul unui dumping și prețurile producătorilor comunitari, la același nivel comercial, și aceasta este detaliată la considerentul (53) din continuare. În cursul perioadei examinate, prețul mediu de import a înregistrat o creștere modestă de 2 %. Toate importurile comunitare din Statele Unite s-au efectuat prin intermediul importatorilor de legătură. În consecință, prețurile de import sunt prețuri de transfer în cadrul grupului proprietar al întreprinderii. Ancheta precedentă de reexaminare a arătat că respectivele prețuri de import s-au stabilit în mod artificial pentru a atenua, cel puțin parțial, măsurile antidumping în vigoare în acel moment. Importatorii comunitari de legătură au suferit importante pierderi financiare în cursul perioadei de anchetă, iar marja acestora între prețul de cumpărare (prețul real de import) și prețul de revânzare pe piața comunitară nu a fost suficientă pentru a acoperi costurile suportate între import și revânzare. Din acest motiv, ancheta precedentă de reexaminare a dus la revizuirea formei măsurilor antidumping și s-au instituit rate specifice de drepturi fixe pe tonă.

(52) Ancheta de reexaminare actuală arată că producătorii-exportatori americani și importatorii lor comunitari de legătură au realizat profituri în cursul perioadei de anchetă și că marja importatorilor de legătură pare conformă cu condițiile de piață. Nivelurile prețurilor de vânzare, comparate cu valoarea normală și/sau cu costul de producție, au permis tuturor societăților care operau pe piețe marcate de prețuri de vânzare ridicate să realizeze profituri adecvate.

(53) Compararea prețurilor de import CIF la frontiera comunitară facturate cumpărătorilor independenți, incluzând drepturile antidumping asociate prețurilor franco fabrică ale industriei comunitare, pentru aceleași tipuri de produs și la același nivel comercial, a condus la o scădere a prețurilor de vânzare ale industriei comunitare cuprinsă între 7,3 % și 17,5 %.

3. Importuri din alte țări terțe, volum, cotă de piață și preț de import

(54) Importurile din alte țări terțe au scăzut la jumătate în cursul perioadei examinate. Cota de piață a principalelor alte țări exportatoare, și anume Rusia și Iran, a devenit, într-adevăr, marginală. În conformitate cu industria utilizatoare, această tendință de scădere se explică prin dificultatea de a obține cantitățile exacte cerute la o dată de livrare precisă, pentru cele două țări menționate anterior.

4. Situația economică a industriei comunitare

(55) În cursul perioadei examinate, producția a crescut cu 41 %. În același timp, capacitatea a crescut cu 18 %, ducând la o îmbunătățire a ratei de utilizare a capacităților de la 78,4 % la 93,2 %.

(56) Creșterea capacității de producție între 2002 și 2003 este marginală și reflectă anumite îmbunătățiri în termeni de eficacitate. Din 2004, se observă o deblocare mai intensă și dezvoltarea noilor capacități.

(57) Nivelul stocurilor este comparat la sfârșitul fiecărui an între 2002 și 2004 și variază într-o anumită măsură în funcție de comenzi. Nivelul atins la sfârșitul perioadei de anchetă este mai mic, dar reflectă situația din 30 iunie 2005 și, în consecință, nu este comparabil cu nivelul stocurilor la sfârșitul anului. Această situație se explică prin faptul că societățile care se confruntau cu o cerere ușor mai scăzută a utilizatorilor industriali în cursul lunilor de vară, planifică o producție mai scăzută și menținerea locurilor de producție:

(58) Volumul vânzărilor din industria comunitară către clienți independenți a crescut cu 35 % în cursul perioadei examinate. Cotele de piață din consumul comunitar total și din consumul de pe piața liberă, după o scădere între 2002 și 2003, s-au stabilizat și s-au menținut în cursul perioadei de anchetă la respectiv 48 % și 71,3 % pe cele două piețe. Nivelul prețului mediu al vânzărilor realizate către clienți independenți a urmat o tendință similară și, după o scădere de 5 % între 2002 și 2003, nivelul prețului pe piața liberă în cursul perioadei de anchetă a înregistrat o creștere de 17 % în comparație cu anul 2002.

(59) Comparativ cu nivelul prețurilor observat pentru perioada de anchetă a anchetei precedente de reexaminare, care a coincis cu anul calendaristic 1998, prețurile de vânzare din 2004 și din cursul perioadei de anchetă actuale au crescut, în medie, cu 22,7 % și cu 37,5 % în comparație cu 1998. Nu s-a emis nici o factură pentru producția destinată unui consum captiv utilizat în locurile de producție integrate.

(60) În cursul ultimului deceniu, consumul a înregistrat o creștere continuă, de la 152 000 de tone în 1995 la 367 000 de tone în cursul perioadei de anchetă, și anume o creștere anuală de 9,7 %. Creșterea mai recentă a consumului în perioada examinată, între 2002 și perioada de anchetă, s-a stabilit la 10,7 % anual, comparativ cu 7 % de creștere anuală a capacităților. Această evoluție a susținut niveluri ridicate ale prețurilor în Comunitate, încurajând în același timp industria comunitară să-și mărească semnificativ ratele de utilizare a capacităților de la 78, 4 % la 93,2 %, ceea ce a dus la o creștere de 14,5 % a producției anuale. În cifre absolute, producția a crescut cu 84 000 de tone comparativ cu o creștere de 83 000 de tone a consumului și cu o creștere cu numai 48 500 de tone a capacităților. 2002 2003 2004 Perioada de anchetă Costul mediu al producției în euro/tonă 779,53 749,85 746,84 790,60 Indice 100 96 96 101

(61) O cerere crescută și crescândă, în fața unei creșteri mai lente a capacităților și a unei scăderi globale a importurilor, a susținut nivelul prețului etanolaminei în Comunitate. Mai mult, marjele de profit au fost slab afectate de costul total de producție pe tonă în cursul perioadei examinate. Creșterea cu 5,9 % a costului de producție între 2004 și perioada de anchetă se datorează creșterii prețului naftei, un combustibil petrolier utilizat pentru producția de oxid de etilenă, materia primă principală utilizată în fabricarea etanolaminei în Comunitate.

(62) Ocuparea forței de muncă la nivelul industriei comunitare pentru produsul similar a rămas stabilă în cursul perioadei examinate. Procesul de producție este automatizat în mare parte și, în consecință, la o intensitate scăzută a mâinii de lucru. În paralel, productivitatea a crescut cu 42 % în cursul perioadei examinate (datorită îmbunătățirilor constante și a deblocării instalațiilor de producție).

(63) În cursul acestei perioade, salariile au crescut cu 11 % atingând un vârf în 2004 care se poate atribui eforturilor de restructurare și concedierilor efectuate de unul dintre producătorii comunitari reclamanți. Salariul mediu pe salariat a urmat o tendință similară.

(64) În cursul perioadei examinate, rentabilitatea vânzărilor produsului în cauză, efectuate pe piața liberă către de clienții comunitari independenți a crescut de la 2,8 % în 2002 la 15,5 % în cursul perioadei de anchetă, după o scădere la 1,1 % în 2003. Această îmbunătățire a rentabilității din 2003 trebuie să fie analizată în contextul stabilității importurilor din Statele Unite și al unei creșteri a cererii care a dus la o creștere atât a volumelor vânzărilor, cât și a nivelului prețurilor de vânzare, mai accentuată în 2004 și în cursul perioadei de anchetă decât creșterea costului de producție.

(65) Nivelurile prețurilor obținute în Comunitate determină interesul societăților de a-și crește sau nu capacitățile. În cursul perioadei 2002-2003, randamentul investițiilor nu a fost considerat suficient de ridicat pentru a garanta instalarea unor instalații de producție suplimentare. În consecință, societățile s-au limitat la deblocarea instalațiilor și și la îmbunătățirea eficacienței. Cererea, în creștere continuă, combinată cu o creștere doar moderată a capacităților a susținut niveluri de prețuri mai ridicate, în așa măsură încât în 2004, realizarea proiectelor de investiții care au fost amânate anterior a redevenit realistă.

(66) În ceea ce privește capacitatea de mobilizare a capitalului, trebuie să se observe că fabricarea de etanolamină nu reprezintă decât o mică parte din producția globală de substanțe chimice din industria comunitară. Aceasta reprezintă, în principal, întreprinderi mari chimice internaționale care dispun de niveluri ridicate de flux de lichidități, de importante capacități de autofinanțare și de împrumut. În consecință, industria comunitară nu s-a confruntat, în general, cu probleme majore de mobilizare a capitalului.

(67) Evoluția fluxului de lichidități este o altă ilustrare a legăturii existente dintre nivelurile de preț, rentabilitate și randamentul investițiilor. După niveluri scăzute în 2002 și 2003, industria comunitară a început să aibă din nou, din 2004, un flux de lichidități cu două cifre raportat la cifra de afaceri. Pentru majoritatea societăților, acest flux de lichidități este în continuare suficient de ridicat pentru a permite finanțarea directă a noi investiții din activitatea privind etanolamina.

(68) Industria comunitară a beneficiat de creșterea pieței în cursul perioadei examinate, după cum arată creșterea de la 45,9 % la 48 % a cotei sale de piață din consumul total și creșterea de la 69,9 % la 71,3 % a cotei sale din consumul de pe piața liberă.

(69) Dumpingul a continuat în cursul perioadei de anchetă, chiar dacă la niveluri mai mici decât cele stabilite de ancheta precedentă de reexaminare.

(70) După cum s-a arătat anterior, industria comunitară a fost în măsură să se redreseze în urma practicilor de dumping anterioare, în special în ceea ce privește prețurile de vânzare și rentabilitatea.

(71) Volumele de export ale industriei comunitare către țări terțe au crescut cu 11 % în cursul perioadei examinate, adică o medie anuală de 4 %, ceea ce este în mare parte în conformitate cu creșterea consumului mondial. Această creștere ilustrează competitivitatea industriei comunitare pe piețele mondiale.

5. Concluzie asupra situației pieței comunitare

(72) Volumul de etanolamină consumat pe piața comunitară a crescut cu 29 % în timp ce importurile din Statele Unite scădeau cu 11 % în cursul perioadei examinate. În același timp, industria comunitară a putut să-și crească volumul vânzărilor și, în consecință, să stabilizeze și chiar să mărească ușor cota sa de piață.

(73) Situația economică a industriei comunitare s-a ameliorat în ceea ce privește majoritatea indicatorilor economici: producția (+41 %), capacitatea de producție (+18 %) și utilizarea capacităților, volumul de vânzare (+35 % sau +45 000 de tone) și valoarea (+58 %), productivitate, cota de piață (+2 puncte procentuale), fluxul de lichidități și rentabilitatea, investițiile și randamentul investițiilor. Evoluția costurilor de producție pe tonă a rămas mai mică decât creșterea prețurilor de vânzare. În afară de aceasta, industria comunitară a beneficiat de creșterea pieței comunitare și a știut să răspundă evoluției cererii mondiale datorită unei creșteri a activității sale de export cu 11 % în volum.

(74) În concluzie, ținând seama de evoluția pozitivă a indicatorilor privind industria comunitară, se estimează că aceasta se află într-o situație bună. Nu s-a putut stabili că un prejudiciu semnificativ ar continua să existe. In consecință, s-a examinat problema de a ști dacă prejudiciul ar reapărea în caz de expirare a măsurilor.

F. PROBABILITATEA REAPARIȚIEI PREJUDICIULUI

(75) Trebuie reamintit că producătorii-exportatori americani au continuat practicile de dumping în cursul perioadei de anchetă, chiar dacă la un nivel mai mic decât cel constatat în cadrul anchetei precedente. Eliminarea măsurilor ar putea să dea naștere, dacă prețurile de export ar trebui să scadă în mod proporțional, unor marje de dumping cuprinse între 13,4 % și 28,3 % pentru producătorii-exportatori care au cooperat la anchetă. Atitudinea producătorilor care nu au cooperat la anchetă, reprezentând 42 % din importuri în cursul anchetei inițiale, rămâne o necunoscută. Cu toate acestea, aceștia din urmă, care fac obiectul măsurilor antidumping celor mai pronunțate vor fi puternic încurajați să-și restabilească legăturile cu piața comunitară în cazul în care măsurile ar fi abrogate.

(76) În paralel, excedentul de capacitate disponibil în prezent pe piața americană se estimează la 90 000 de tone în cazul în care ar fi găsită o soluție la problemele operaționale și la efectele uraganului.

(77) În consecință, concluzia a fost că există o probabilitate de continuare a dumpingului și un risc de creștere a volumului de importuri, ceea ce va exercita o presiune de scădere asupra prețurilor din Comunitate, cel puțin pe termen scurt, în cazul în care s-ar abroga măsurile.

(78) În mod obișnuit, o creștere a importurilor care fac obiectul unui dumping ar avea ca efect exercitarea unei presiuni de scădere asupra nivelurilor prețurilor de vânzare și ar dăuna rentabilității industriei comunitare, precum și redresării financiare observate în cursul perioadei examinate. În acest context, trebuie observat faptul că amploarea scăderii ar crește în mod semnificativ în cazul în care s-ar abroga măsurile.

(79) Producătorii americani ar trebui, într-o anumită măsură, să-și reorienteze utilizarea principalei materii prime, oxidul de etilenă (OE), de la producția de monoetilenglicol (MEG) către cea de etanolamină.

(80) Materia primă, OE, se utilizează la fabricarea altor produse chimice sau derivate, în principal etilenglicoli și în special, monoetilenglicolul (MEG). Capacitățile de OE se limitează la numai câteva locuri din lume, ținând seama de natura extrem de explozibilă și toxică a acestei materii. Acestea fac obiectul unor reglementări specifice în ceea ce privește mediul, sănătatea, securitatea și apărarea. În consecință, alocarea OE depinde de prețurile de pe piață a derivatelor sale.

(81) În mod tradițional, nivelurile de preț erau, într-o anumită măsură, ierarhizate: prețul etilenei era mai ridicat decât cel al MEG, iar prețul etanolaminei era mai ridicat decât prețurile etilenei și al MEG. Cu toate acestea, de la sfârșitul anului 2003, prețurile MEG din Comunitate au crescut considerabil pentru a se stabili deasupra prețurilor etilenei și chiar, în anumite perioade, deasupra prețurilor etanolaminei. În consecință, OE a fost reorientat din ce în ce mai mult către producția de MEG, ducând la o anumită raritate a OE pe piață și contribuind, în același timp, la menținerea prețurilor etanolaminei la un nivel relativ ridicat.

(82) Cu toate acestea, țările din Orientul Mijlociu efectuează, în prezent, cercetări în vederea obținerii de capacități de etilen glicol pe bază de naftă. Capacități noi de producție de MEG ar trebui să fie operaționale pe termen scurt în Kuweit (cu participarea societății Dow Chemical), în Arabia Saudită și în Iran. Nafta fiind un produs petrolier, aceste țări vor benefica de un avantaj comparativ evident din punctul de vedere al costului. Este rezonabil să se preconizeze o scădere a prețului MEG pe termen scurt. De asemenea, producătorii americani ar trebui să aibă mai puține debușeuri de piață pentru MEG, în special în Asia, unde activitățile chinezilor legate de textile și poliester dețin deja mai mult de 30 % din consumul mondial. Ar fi, în special, cazul unuia dintre producătorii-exportatori care nu au cooperat la anchetă și care, în prezent, este un important exportator de MEG către Asia. În consecință, producătorii americani vor crește probabil producția de etanolamină. Această creștere a producției ar exercita o presiune de scădere asupra prețurilor și i-ar obliga să caute alți clienți în afară pieței interne americane și să recurgă, în consecință, la piața comunitară.

(83) Ținând seama de situația stabilă actuală a industriei comunitare, probabilitatea de reapariție a unui prejudiciu cauzat de o presiune de scădere asupra prețului depinde, de asemenea, de amploarea respectivei scăderi și de evoluția altor factori, precum costul de producție și posibilitatea de a repercuta creșterile de preț asupra clienților. În acest sens, s-a examinat situația, astfel cum s-a prezentat după perioada de anchetă.

(84) S-au adunat date suplimentare pentru a se asigura de faptul că respectivele concluzii obținute din analiza perioadei examinate, și în special a perioadei de anchetă, își păstrează întreaga valabilitate în cursul celui de-al doilea semestru al anului 2005 și în primele cinci luni ale anului 2006.

(85) În cursul celui de-al doilea semestru din 2005, prețurile de pe piața comunitară a tuturor tipurilor de etanolamină au continuat să crească între 11,4 % și 14,7 %. Creșterea prețului mediu de pe piața americană a fost chiar mai accentuată (+22 %). Lipsurile ocazionale constatate pe piața internă americană s-au datorat, în principal, daunelor cauzate de trecerea unui uragan în Louisiana.

(86) Această tendință s-a confirmat în cursul primelor cinci luni ale anului 2006, însă într-un ritm considerabil mai scăzut: prețurile au înregistrat o creștere cuprinsă între 2,8 % și 4 % pe piața comunitară, și de 9,9 % pe piața internă americană, indicând astfel o rezolvare progresivă a problemelor locale operaționale și legate de daune.

(87) În comparație cu situația care predomina în cursul perioadei de anchetă, prețurile petrolului au crescut în mod considerabil în cursul celui de-al doilea semestru al anului 2005 și au fost, în medie, cu 30 % mai ridicate, mărind și mai mult costul naftei pentru care începutul creșterii are loc în cea de-a doua jumătate a perioadei de anchetă (primul semestru al anului 2005). Prețurile de import ale produselor americane în Comunitate par să se adapteze mai puțin rapid la creșterea prețurilor materiilor prime, parțial datorită ajustării mai lente a prețurilor contractuale. Acest ritm mai lent se explică, de asemenea, printr-un efort al producătorilor americani de a păstra cotele de piață, dar și prin faptul că unitățile lor de producție utilizează gazul și nu nafta, creșterile prețurilor gazului intervenind după cele ale prețurilor naftei.

(88) Prețurile petrolului au continuat să crească, în medie, cu 10 % în cursul primelor cinci luni ale anului 2006 și au influențat rentabilitatea industriei comunitare având în vedere reducerea observată a creșterii prețurilor de vânzare.

(89) Ancheta privind evenimentele ulterioare perioadei de anchetă pare să indice o schimbare în evoluția pieței comunitare de etanolamină. Prețurile de vânzare par să fi atins un plafon, iar, pentru anumite tipuri de etanolamină, înregistrează o ușoară scădere. În conformitate cu anumite informații, o creștere a costului de producție nu se va traduce cu ușurință printr-o creștere a prețurilor de vânzare către client. Cu toate acestea, este dificil de evaluat, în prezent, în ce măsură creșterea costului de producție și presiunea de scădere asupra rentabilității ar duce la o situație prejudiciabilă pentru industria comunitară, pe termen mediu.

(90) În caz de abrogare a măsurilor, există, pe termen scurt, o probabilitate de creștere semnificativă a importurilor din Statele Unite care fac obiectul unui dumping, către Comunitate, ducând astfel la o presiune de scădere asupra prețurilor.

(91) Pe termen mediu, această situație s-ar putea agrava prin creșterea producției de etanolamină în Statele Unite, ca reacție la o scădere a debușeurilor de piață pentru MEG, ceea ce i-ar obliga pe producătorii americani să găsească alte piețe de vânzare și, prin aceasta, să trimită din nou volume mai importante către piața comunitară.

(92) Sfârșitul aparent al creșterii prețurilor de vânzare, la începutul anului 2006, și evoluția contrară a costului de producție datorată evoluției prețurilor petrolului par să aibă un impact negativ asupra rentabilității industriei comunitare.

(93) Toți acești factori par să indice faptul că este probabilă o reapariție a prejudiciului. Cu toate acestea, unele dintre concluziile menționate anterior se bazează pe evenimente care vor interveni, probabil, pe termen mediu.

G. INTERESUL COMUNITĂȚII

1. Observație preliminară

(94) În conformitate cu articolul 21 din regulamentul de bază, s-a examinat dacă menținerea măsurilor antidumping în prezent în vigoare ar fi în interesul general al Comunității. Evaluarea interesului comunitar se baza pe evaluarea tuturor părților în cauză, și anume ale actorilor din industria comunitară, importatorilor, comercianților, angrosiștilor, precum și a utilizatorilor produsului în cauză.

(95) Trebuie reamintit că în cadrul anchetelor precedente nu s-a considerat că instituirea măsurilor antidumping este contrară interesului Comunității. În afară de aceasta, ancheta actuală constituie o reexaminarea în temeiul expirării măsurilor și, în consecință, constă în analizarea unei situații în care măsurile antidumping sunt deja în vigoare.

(96) Pe această bază s-a examinat în ce măsură, în ciuda concluziilor privind probabilitatea de continuare a dumpingului și de reapariție a prejudiciului, există motive întemeiate care ar putea duce la concluzia că prelungirea măsurilor în acest caz particular nu este în interesul Comunității.

2. Interesul industriei comunitare

(97) Trebuie reamintit că practicile de dumping au continuat în cursul perioadei de anchetă și că există o probabilitate de continuare a dumpingului produsului în cauză originar din Statele Unite și de reapariție a prejudiciului pentru industria comunitară.

(98) Industria comunitară și-a demonstrat viabilitatea și competitivitatea, confirmate prin evoluția pozitivă a majorității indicatorilor economici, în special, rentabilitatea, fluxul de lichidități și randamentul investițiilor. Măsurile antidumping instituite anterior au contribuit la stabilirea nivelului prețului actual pe piața comunitară. Acestea au permis industriei comunitare să aibă din nou o rentabilitate care permite un randament al investițiilor suficient, astfel încât investițiile care vizează constituirea de noi capacități să devină realizabile din punct de vedere economic. Producătorul-exportator american INEOS care, ca urmare a preluării societății Innovene, a devenit, de fapt, un producător comunitar, a anunțat investiții importante în Comunitate. Prelungirea măsurilor ar contribui, de asemenea, la menținerea rentabilității acestui proiect de investiții. În consecință, este în interesul industriei comunitare să prelungească măsurile adoptate împotriva importurilor din Statele Unite care fac obiectul unui dumping.

3. Interesul importatorilor și al comercianților/angrosiștilor

(99) Ținându-se seama de lipsa de cooperare a tuturor comercianților și angrosiștilor, s-a concluzionat că absența sau prelungirea măsurilor nu afectează aceste părți în mare măsură. În afară de aceasta, ancheta nu a indicat existența unor importatori independenți. Rezultă că toate importurile în Comunitate ale produsului în cauză din Statele Unite tranzitează prin importatorii în legătură cu producătorii-exportatori americani.

(100) Prelungirea măsurilor nu va modifica situația actuală a importatorilor de legătură despre care se știe că au realizat profituri în cursul perioadei de anchetă, în conformitate cu marjele conforme condițiilor de pe piață. Bineînțeles, abrogarea măsurilor ar putea să fie în interesul importatorilor de legătură în cazul în care nivelul prețurilor de vânzare către client ar rămâne neschimbat și în cazul în care producătorii-exportatori americani nu ar cere plata totală sau parțială a marjelor de profit suplimentare care rezultă din aceste vânzări, stabilind prețurile la care importatorii de legătură ar fi autorizați să achiziționeze etanolamina.

4. Interesul utilizatorilor industriali

(101) Bazându-se pe faptul că prelungirea măsurilor ar constitui o a doua reînnoire a măsurilor antidumping, interesul utilizatorilor industriali a făcut obiectul unei atenții speciale.

(102) Numai utilizatorii specializați în producția de esterquat, destinați balsamurilor de rufe s-au făcut cunoscuți în cursul respectivei anchete. Un utilizator industrial, reprezentând aproximativ 14 % din totalul importurilor din Statele Unite în cursul perioadei de anchetă a răspuns la chestionar. Alți doi și-au făcut cunoscute punctele de vedere și au transmis informații în ceea ce privește structura costului privind fabricarea produselor finite. Fabricați pe bază de TEA, esterquat-ul se utilizează în balsamuri de rufe comercializate de așa-numiții „săpunari”, precum Procter & Gamble, Unilever, Henkel, Benckiser și Colgate. Acești utilizatori industriali susțin că mărirea prețului TEA le periclitează activitatea și că există o lipsă în aprovizionarea de pe piața comunitară. Acești doi factori ar fi mai puțin dezavantajoși în caz de expirare a măsurilor antidumping. În afară de aceasta, continuarea producției în Comunitate ar fi, după cum se pretinde, amenințată dacă rentabilitatea activității privind esterquat-ul nu ar fi îmbunătățită.

(103) S-a constatat că, în cursul perioadei de anchetă, TEA a reprezentat aproximativ 23 % din costul total al producției de esterquat, și anume o creștere cu 22 % în comparație cu anul 2003, care, cu toate acestea, poate fi comparat, în ansamblu, cu situația care a predominat în anul 2002, primul an al perioadei examinate. După perioada de anchetă, ținând seama de evoluția observată pentru prețul TEA, efectul acesteia din urmă asupra costului total al produsului finit ar trebui să se mai consolideze. Este evident că eliminarea măsurilor antidumping ar ușura, cel puțin pe termen scurt, greutatea costului TEA ca materie primă. Această scădere a costului, în ipoteza în care o abrogare a măsurilor s-ar traduce pe deplin printr-o scădere a prețului de cumpărare, ar diminua costul TEA cu aproximativ 7 %. Efectul obținut asupra costului total de fabricare a produselor finite ar fi o reducere cu aproximativ 1 %, ceea ce ar îmbunătăți tot cu atât marja de rentabilitate.

(104) S-a constatat că rentabilitatea, în domeniul esterquat-ului, a scăzut net de la aproximativ 18 % la 8 % în cursul perioadei examinate. Cu toate acestea, scăderea prețului de vânzare al esterquat-ului cu 6 % în cursul perioadei examinate pare să fi fost principalul factor responsabil de această situație cauzând o creștere de aproape 10 % a ponderii relative a costurilor de producție în prețul de vânzare. Sectorul pare să sufere efectele unui transfer către est, în special în Rusia, unde sunt disponibile, în general, soluții de costuri mai puțin ridicate și, în special, pentru achiziționarea celeilalte materii prime principale, „acidul gras din seu de bovine”. Acest produs de origine bovină poate fi înlocuit cu „stirenul din ulei de palmier” vegetal, ale cărui rezerve sunt mai abundente în est. În afară de aceasta, săpunarii cer, din motive de eficiență, o prezență locală a furnizorilor lor, ceea ce poate constitui principalul motiv al unei posibile relocalizări în afara teritoriului Comunității.

(105) În cele din urmă, afirmația în conformitate cu care ar exista o lipsă de TEA pe piața comunitară a fost examinată, fără a putea fi totuși demonstrată, pe baza ofertelor formulate de anumiți producători care nu au fost acceptați de către utilizatorii în cauză.

(106) Pe scurt, dacă este cunoscut faptul că mărirea prețului TEA a exercitat o presiune negativă asupra costului de fabricare a produselor finite ale utilizatorilor industriali care s-au făcut cunoscuți, această presiune este mai degrabă limitată, iar eliminarea măsurilor antidumping nu le va ajuta decât marginal. Alți factori, precum costul altor materii prime și obligațiile impuse de către clienții-cumpărători ai produselor, au fost considerați a avea o mai mare influență. În consecință, s-a decis că o prelungire a măsurilor nu i-ar afecta pe utilizatorii industriali în mod semnificativ.

5. Concluzie privind interesul Comunității

(107) Ancheta a arătat că măsurile antidumping existente au contribuit la redresarea industriei comunitare. Aceasta din urmă ar avea un avantaj din prelungirea măsurilor. Ea ar putea, de asemenea, să mențină nivelurile rentabile ale prețurilor actuale și să realizeze investiții suplimentare. Expirarea măsurilor ar pune în pericol acest proces de redresare. În consecință, menținerea măsurilor este în interesul industriei comunitare.

(108) Nu pare să existe în Comunitate nici un importator independent și nici un comerciant/angrosist independent nu s-a făcut cunoscut. Toate importurile din Statele Unite se efectuează prin intermediul comercianților de legătură care, în timp ce au existat măsurile, au realizat marje de profit considerate conforme cu piața în cursul perioadei de anchetă.

(109) În afară de aceasta, s-a dovedit că măsurile în vigoare nu au avut un efect negativ important asupra situației economice a utilizatorilor. Din informațiile culese în cursul prezentei anchete reiese că mărirea prețurilor, care ar putea rezulta din instituirea măsurilor antidumping, nu ar fi disproporționată comparativ cu beneficiul obținut de industria comunitară prin eliminarea efectelor de denaturare a schimburilor cauzate de importurile care fac obiectul unui dumping.

(110) In ceea ce privește interesul Comunității, s-a concluzionat, în consecință, că nu există nici un motiv întemeiat pentru a nu prelungi măsurile antidumping în vigoare în prezent împotriva importurilor de etanolamine din Statele Unite.

(111) În consecință, s-a considerat ca fiind oportună menținerea măsurilor antidumping actuale împotriva importurilor de etanolamine din Statele Unite.

H. MĂSURILE ANTIDUMPING

(112) Toate părțile în cauză au fost informate cu privire la faptele și considerațiile esențiale pe baza cărora se sprijină intenția de a recomanda menținerea măsurilor în vigoare. Acestora li s-a acordat un termen pentru a-și prezenta observațiile și pretențiile cu privire la informațiile comunicate.

(113) Ancheta a arătat că în țara examinată existau capacități neutilizate și că practicile de dumping au continuat în cursul perioadei de anchetă. Situația industriei comunitare s-a îmbunătățit în cursul perioadei examinate, ținând seama de majoritatea factorilor de prejudiciu, datorită, în principal, condițiilor de piață favorabile la scară mondială. În ceea ce privește îmbunătățirea situației economice a industriei comunitare, nu s-a putut stabili că există în continuare un prejudiciu substanțial. Cu toate acestea, ancheta privind probabilitatea de reapariție a prejudiciului a arătat că mai mulți factori, precum capacitățile neutilizate disponibile în prezent în Statele Unite, reducerea debușeurilor de piață pentru MEG, situația etanolaminei la nivel atât mondial, cât și comunitar, par să indice că este probabilă o reapariție a prejudiciului pe termen mediu.

(114) Rezultă că, în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază, trebuie să se mențină măsurile antidumping aplicabile importurilor de etanolamine din Statele Unite ale Americii, instituite prin Regulamentul (CE) nr. 1603/2000, astfel cum a fost modificat ultima dată printr-un aviz privind nivelul dreptului fix antidumping aplicabil societății INEOS (4). S-a constatat, pe de altă parte, că ar trebui să se mențină aceste măsuri pentru o perioadă suplimentară de numai doi ani.

(115) Pe de o parte, există o probabilitate de reapariție a unui dumping prejudiciabil deoarece (i) dumpingul producătorilor–exportatori americani a continuat în ciuda măsurilor în vigoare și (ii) se așteaptă o creștere a importurilor în Comunitate datorită existenței de capacități excedentare de producție de 90 000 de tone în Statele Unite care vor redeveni operaționale la sfârșitul anului 2006 și pentru care nu există cerere internă corespunzătoare. Mai mult, principalul producător american, care nu a participat la anchetă, căruia i se aplică în prezent drepturile antidumping cele mai ridicate și care, în caz de expirare a măsurilor, ar avea, în consecință, tot interesul de a se reîntoarce pe piața comunitară, dispune de rețeaua de distribuție necesară, deoarece comercializează alte produse chimice pe piața comunitară.

(116) Pe de altă parte, excedentul de capacități din SUA ar trebui să dispară progresiv până în 2010, iar creșterea capacităților prevăzută pentru unul dintre producătorii-exportatori americani în Comunitate care a participat la anchetă, ar trebui să fie efectivă la sfârșitul anului 2008, adică în doi ani. Aceste considerații, asociate unei incertitudini persistente cu privire la impactul evoluției prețurilor petrolului asupra costurilor de producție și asupra rentabilității industriei comunitare, justifică limitarea menținerii măsurilor la doi ani.

(117) La sfârșitul acestei perioade de doi ani, Comunitatea va lansa, dacă este necesar, ex officio, o nouă anchetă de reexaminare căreia i se va aplica articolul 11 din regulamentul de bază,

ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:

Articolul 1

(1) Se instituie un drept antidumping definitiv asupra importurilor de etanolamine care intră sub incidența codurilor NC ex 2922 11 00 (monoetanolamină) (cod TARIC 2922110010), ex 2922 12 00 (dietanolamină) (cod TARIC 2922120010) și 2922 13 10 (trietanolamină), originare din Statele Unite ale Americii.

(2) Nivelul dreptului antidumping definitiv aplicabil prețului net franco frontieră comunitară înainte de vămuire se stabilește pentru toate produsele menționate anterior și fabricate de următoarele societăți:

Țara Societatea Drept fix specific Statele Unite ale Americii The Dow Chemical Corporation 2030 Dow Center Midland, Michigan 48674, USA (cod adițional TARIC:A115) 59,25 EUR pe tonă INEOS Americas LLC 7770 Rangeline Road Theodore, Alabama 36582 USA (cod adițional TARIC: A145) 69,40 EUR pe tonă Huntsman Chemical Corporation 3040 Post Oak Boulevard PO Box 27707 Huston, Texas 77056 (cod adițional TARIC: A116) 111,25 EUR pe tonă Toate celelalte întreprinderi (cod adițional TARIC: A999) 111,25 EUR pe tonă

(3) Cu excepția cazului în care se specifică altfel, se aplică dispozițiile în vigoare în materie de drepturi vamale.

(4) În cazul în care mărfurile sunt deteriorate înainte de punerea în liberă circulație, și, prin urmare, prețul plătit sau care urmează să fie plătit se calculează proporțional, în scopul determinării valorii în vamă, în conformitate cu articolul 145 din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei (7), valoarea dreptului antidumping, calculată pe baza valorilor menționate anterior, se reduce în mod proporțional cu prețul efectiv plătit sau care urmează să fie plătit.

Articolul 2

Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene. Prezentul regulament se aplică pe o perioadă de doi ani.

Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre. Adoptat la Luxemburg, 23 octombrie 2006. Pentru Consiliu Președintele J.-E. ENESTAM

(1) JO L 56, 6.3.1996, p. 1. Regulament, astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 2117/2005 (JO L 340, 23.12.2005, p. 17).

(2) JO L 28, 2.2.1994, p. 40.

(3) JO L 185, 25.7.2000, p. 1.

(4) JO C 306, 10.12.2002, p. 2.

(5) JO C 276, 11.11.2004, p. 2.

(6) JO C 183, 26.7.2005, p. 13.

(7) JO L 253, 11.10.1993, p. 1.