REGULAMENTUL DELEGAT (UE) 2020/692 AL COMISIEI

din 30 ianuarie 2020

de completare a Regulamentului (UE) 2016/429 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește normele privind intrarea în Uniune, precum și circulația și manipularea după intrare, a transporturilor de anumite animale, de materiale germinative și de produse de origine animală

(Text cu relevanță pentru SEE)

COMISIA EUROPEANĂ,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

având în vedere Regulamentul (UE) 2016/429 al Parlamentului European și al Consiliului din 9 martie 2016 privind bolile transmisibile ale animalelor și de modificare și de abrogare a anumitor acte din domeniul sănătății animalelor („Legea privind sănătatea animală”) (1), în special articolul 234 alineatul (2), articolul 237 alineatul (4) și articolul 239 alineatul (2),

întrucât:

(1) Legislația Uniunii în domeniul sănătății animale a fost actualizată recent prin adoptarea Legii privind sănătatea animală. Regulamentul respectiv, care a intrat în vigoare la 20 aprilie 2016 și care se va aplica începând cu 21 aprilie 2021, a abrogat și a înlocuit aproximativ 40 de acte de bază. De asemenea, el impune adoptarea a numeroase regulamente delegate și de punere în aplicare ale Comisiei, pentru a abroga și a înlocui cele aproximativ 400 de acte ale Comisiei care existau în domeniul sănătății animale înaintea noului cadru juridic instituit prin Legea privind sănătatea animală.

(2) Condițiile de comercializare au evoluat de la adoptarea primelor norme privind sănătatea animală la nivelul Uniunii, în condițiile creșterii semnificative a volumului comerțului cu animale, materiale germinative și produse de origine animală, atât în interiorul Uniunii, cât și cu țările terțe. În aceeași perioadă, ca urmare a politicilor și normelor Uniunii privind sănătatea animală, în Uniune au fost eradicate anumite boli și în numeroase state membre au fost prevenite sau menținute sub control alte boli. Cu toate acestea, în mai multe rânduri, bolile emergente au reprezentat noi provocări pentru statutul sanitar al animalelor din Uniune, pentru comerț și pentru economia locală din zonele afectate de bolile respective.

(3) Normele prevăzute în prezentul act le completează pe cele deja stipulate în Legea privind sănătatea animală. Este necesar ca ele să prevadă garanțiile necesare pentru a asigura că transporturile de animale, de materiale germinative și de produse de origine animală care intră în Uniune nu prezintă vreun risc pentru sănătatea animalelor deținute și a animalelor sălbatice care ar putea periclita statutul sanitar al Uniunii în ceea ce privește bolile animalelor și care ar putea avea un impact economic negativ asupra sectoarelor implicate.

(4) Articolul 234 din Legea privind sănătatea animală prevede că, până la adoptarea de acte delegate care conțin cerințe privind sănătatea animală în ceea ce privește o anumită specie și categorie de animale, de materiale germinative sau de produse de origine animală, statele membre, după o evaluare a riscurilor implicate, pot aplica norme naționale dacă acestea respectă anumite cerințe prevăzute în regulamentul respectiv. Prin urmare, introducerea în Uniune a speciilor și a categoriilor de animale, de materiale germinative și de produse de origine animală care nu intră sub incidența prezentului regulament poate face obiectul unor astfel de norme naționale aplicate de statele membre.

(5) Normele existente privind sănătatea animală, prevăzute în actele anterioare ale Comisiei referitoare la intrarea animalelor, a materialelor germinative și a produselor de origine animală în Uniune s-au dovedit eficace, prin urmare, este necesar ca scopul și substanța respectivelor norme deja existente să fie menținute în prezentul regulament, însă este necesar să fie actualizate pentru a ține cont de normele privind o mai bună legiferare, de noul cadru privind sănătatea animală prevăzut în Legea privind sănătatea animală, de noile cunoștințe științifice disponibile, de standardele internaționale și de experiența în aplicarea actelor anterioare ale Uniunii.

(6) Pentru a evita perturbarea inutilă a comerțului, este necesar ca cerințele privind sănătatea animală referitoare la intrarea în Uniune a transporturilor ce fac obiectul prezentului regulament să asigure o tranziție ușoară de la cerințele prevăzute în acte preexistente ale Uniunii.

(7) Legea privind sănătatea animală stabilește norme de prevenire și control al bolilor animalelor transmisibile la animale sau la oameni. În special, capitolul 1 al părții V din regulamentul respectiv, care conține normele privind sănătatea animală referitoare la intrarea în Uniune a transporturilor de animale, de materiale germinative și de produse de origine animală, prevede obligația Comisiei de a adopta acte delegate pentru a completa cerințele privind sănătatea animală care sunt deja menționate în textul său.

(8) La articolul 229 alineatul (1) din Legea privind sănătatea animală sunt deja menționate cerințele pe care trebuie să le respecte statele membre atunci când permit intrarea în Uniune a transporturilor de animale, de materiale germinative și de produse de origine animală. Cerințele se referă la condițiile privind țara terță sau teritoriul terț de origine, la unitatea de origine, la cerințele privind sănătatea animală pe care trebuie să le respecte transporturile în cauză, precum și la certificatul de sănătate animală, la declarații sau la alte documente care trebuie să însoțească transporturile respective.

(9) În plus, articolul 234 alineatul (1) din Legea privind sănătatea animală prevede că cerințele privind sănătatea animală pentru intrarea în Uniune a transporturilor de specii și categorii de animale, de materiale germinative și produse de origine animală din țări terțe sau din teritorii ori zone ale acestora trebuie să fie cel puțin la fel de stricte precum cele prevăzute în regulamentul respectiv și în actele delegate adoptate în temeiul acestuia, aplicabile circulației în Uniune a respectivelor specii și categorii de mărfuri. În cazul în care cerințele nu sunt la fel de stricte precum cele din regulament, ele trebuie să ofere garanții echivalente cerințelor privind sănătatea animală prevăzute în partea IV din regulamentul respectiv.

(10) Articolul 234 alineatul (2) din Legea privind sănătatea animală prevede adoptarea de acte delegate în completarea normelor din regulamentul respectiv, în ceea ce privește cerințele privind sănătatea animală pentru intrarea în Uniune a speciilor și categoriilor de animale, de materiale germinative și de produse de origine animală din țări și teritorii terțe și pentru circulația pe teritoriul Uniunii și manipularea respectivelor mărfuri după intrarea lor în Uniune, pentru a combate eventualele riscuri implicate.

(11) Articolul 237 alineatul (1) din Legea privind sănătatea animală prevede că statele membre pot permite intrarea în Uniune a transporturilor de animale, de materiale germinative și de produse de origine animală doar dacă transporturile respective sunt însoțite de certificatele de sănătate animală și de declarațiile sau de alte documente necesare în baza regulamentului respectiv. Potrivit articolului 237 alineatul (2) din regulamentul respectiv, certificatul de sănătate animală trebuie să fi fost verificat și semnat de un medic veterinar oficial din țara terță sau din teritoriul terț de origine. În acest context, articolul 237 alineatul (4) din Legea privind sănătatea animală prevede obligația Comisiei de a adopta acte delegate privind derogări de la cerințele referitoare la certificatul de sănătate animală prevăzute la articolul 237 alineatele (1) și (2) din regulamentul respectiv și de a stabili norme prin care se impune ca transporturile în cauză să fie însoțite de declarații sau de alte documente.

(12) Articolul 239 alineatul (2) din Legea privind sănătatea animală prevede obligația Comisiei de a adopta acte delegate referitoare la norme speciale și la cerințe suplimentare pentru anumite tipuri specifice de intrare în Uniune a transporturilor de animale, de materiale germinative și de produse de origine animală și, de asemenea, prevede derogări de la cerințele generale privind sănătatea animală prevăzute la articolul 229 alineatul (1) și la articolul 237 alineatul (1) din regulamentul respectiv și în normele de completare prevăzute în actele delegate adoptate în temeiul articolelor 234 alineatul (2) și 237 alineatul (4).

(13) Normele suplimentare care urmează să fie stabilite în prezentul regulament în temeiul articolului 234 alineatul (2) și al articolului 239 alineatul (2) din „Legea privind sănătatea animală” sunt interrelaționate. Articolul 234 alineatul (2) prevede stabilirea de către Comisie a cerințelor generale pentru intrarea în Uniune a transporturilor de animale, de materiale germinative și produse de origine animală, în timp ce articolul 239 alineatul (2) prevede stabilirea de către Comisie a normelor speciale și a cerințelor suplimentare pentru derogările de la aceste cerințe generale.

(14) Cerințele referitoare la certificatul de sănătate animală prevăzute la articolul 237 din Legea privind sănătatea animală fac parte din cadrul de norme referitoare la intrarea în Uniune a transporturilor de animale, de materiale germinative și de produse de origine animală. Abilitarea acordată Comisiei potrivit articolului 237 alineatul (4) din regulamentul respectiv, de a acorda derogări de la cerințele privind sănătatea animală, face parte din respectivul cadru general de norme.

(15) Legea privind sănătatea animală conține o serie de definiții. În plus, este necesar ca prezentul regulament să țină cont și de definițiile prevăzute în alte acte ale Uniunii pentru domeniile conexe reprezentate de igiena alimentară și controalele oficiale, cum ar fi definițiile prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 853/2004 al Parlamentului European și al Consiliului (2). Cu toate acestea, în vederea stabilirii cerințelor privind sănătatea animală pentru intrarea în Uniune a animalelor, a materialelor germinative și a produselor de origine animală, este adecvat să se includă definiții specifice, inclusiv definiții pentru anumite categorii de animale, de materiale germinative și de produse de origine animală. Aceste definiții sunt necesare pentru a clarifica categoriile de animale, de materiale germinative și de produse de origine animală care reprezintă un risc pentru sănătatea animală și, prin urmare, fac obiectul cerințelor privind sănătatea animală pentru intrarea în Uniune.

(16) În interesul menținerii coerenței legislației Uniunii și în funcție de riscul pe care îl reprezintă pentru sănătatea animală, este necesar ca definiția pentru „carne proaspătă” în scopul prezentului regulament să includă definițiile pentru „carne proaspătă”, „carne tocată” și „preparate din carne” prevăzute în anexa I la Regulamentul (CE) nr. 853/2004.

(17) În plus, este necesar ca definiția pentru „produse din carne” în scopul prezentului regulament să includă definițiile pentru „produse din carne”, „stomacuri, vezici și intestine tratate”, „grăsimi topite de origine animală” și „extracte din carne” prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 853/2004. Aceasta se datorează faptului că, din punctul de vedere al sănătății animale, toate mărfurile respective reprezintă același risc pentru sănătatea animală și este necesar să facă obiectul acelorași măsuri de atenuare a riscurilor.

(18) Este necesar ca definiția pentru „carcasă” menționată în Regulamentul (CE) nr. 853/2004 să fie adaptată pentru a defini „carcasă a unui ungulat”, astfel încât să se facă diferențierea față de „organe”. Aceasta se datorează faptului că cele două mărfuri comportă riscuri diferite din punctul de vedere al sănătății animale, „organele” prezentând un risc mai înalt.

(19) Este necesar ca „membranele” să fie definite în prezentul regulament, iar definiția respectivă să țină cont de definiția inclusă în glosarul din Codul sanitar pentru animale terestre al Organizației Mondiale pentru Sănătatea Animalelor (OIE). Este necesar ca definiția să clarifice ce produse de origine animală trebuie să fie considerate membrane și, prin urmare, să fie supuse tratamentelor specifice de atenuare a riscurilor prevăzute în prezentul regulament.

(20) Articolul 229 alineatul (1) din Legea privind sănătatea animală prevede că transporturile de animale, de materiale germinative și de produse de origine animală pot intra în Uniune doar dacă provin din țări sau din teritorii terțe listate pentru intrarea în Uniune a speciei și a categoriei respective de animale, de materiale germinative și de produse de origine animală, în conformitate cu criteriile prevăzute la articolul 230 alineatul (1) și dacă transporturile îndeplinesc cerințele privind sănătatea animală prevăzute la articolul 234 și în actele delegate subsecvente. Este necesar ca prezentul regulament să prevadă responsabilitatea autorității competente de a verifica dacă aceste transporturi care intră în Uniune îndeplinesc cerințele respective.

(21) Articolul 237 alineatul (1) din Legea privind sănătatea animală prevede că intrarea în Uniune a transporturilor de specii și de categorii de animale, de materiale germinative și de produse de origine animală din țări sau teritorii terțe este permisă doar dacă transporturile respective sunt însoțite de un certificat de sănătate animală eliberat de autoritatea competentă a țării terțe sau a teritoriului terț, de declarații, de alte documente sau de toate aceste documente. Prin urmare, este necesar ca prezentul regulament să clarifice ce documente sunt necesare în fiecare caz și să prevadă responsabilitatea autorității competente de a verifica dacă respectivele transporturi care intră în Uniune îndeplinesc această cerință generală.

(22) Informațiile care trebuie incluse în certificatele de sănătate animală, în declarații și în alte documente care însoțesc transporturile de animale, de materiale germinative și de produse de origine animală trebuie să reflecte cu exactitate dacă transporturile respective îndeplinesc sau nu cerințele generale prevăzute în Legea privind sănătatea animală și cerințele relevante prevăzute în prezentul regulament. Prin urmare, este necesar ca prezentul regulament să prevadă obligațiile operatorilor responsabili pentru intrarea în Uniune a acestor transporturi și ale autorităților competente ale statului membru de intrare în Uniune în ceea ce privește validitatea documentelor care însoțesc transporturile și eligibilitatea acestor transporturi pentru a intra în Uniune.

(23) Ținând cont de riscurile pentru sănătatea animală, de exemplu de perioadele de incubație ale bolilor, precum și pentru a evita utilizarea necorespunzătoare a certificatelor privind sănătatea animală, este necesar să se stabilească o limită de timp pentru valabilitatea acestor certificate doar în cazul animalelor și al ouălor pentru incubație. Aceasta deoarece ele determină un risc mai înalt pentru sănătatea animală decât produsele de origine animală, pentru care există posibilitatea să fi fost supuse unor măsuri de atenuare a riscurilor, și decât materialele germinative care sunt transportate înghețate în containere închise și sigilate. Cu toate acestea, întrucât transportul maritim al animalelor vii și al ouălor pentru incubație poate dura mult, este necesar ca perioada de valabilitate a certificatului în acest caz să fie prelungită, cu condiția să fi fost luate anumite măsuri de atenuare a riscurilor.

(24) Cerințele privind sănătatea animală care trebuie respectate și garanțiile pe care trebuie să le ofere țările și teritoriile terțe, pentru intrarea în Uniune a transporturilor de animale, de materiale germinative și de produse de origine animală, depind de bolile menționate la articolul 5 și în anexa II la Legea privind sănătatea animală și de clasificarea lor, astfel cum se menționează la articolul 9 alineatul (1) din regulamentul respectiv și în anexa la Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2018/1882 al Comisiei (3). Regulamentul respectiv conține definițiile bolilor din categoriile A, B, C, D și E și prevede că normele pentru prevenirea și controlul bolilor pentru bolile listate menționate la articolul 9 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2016/429 trebuie aplicate speciilor listate și grupurilor de specii listate menționate în anexa sa.

(25) Capitolul 1 din partea II a Legii privind sănătatea animală conține norme privind notificarea și raportarea bolilor pentru a asigura detectarea timpurie și controlul eficace al bolilor în Uniune. Este necesar ca prezentul regulament să specifice detalii privind sistemele de notificare și de raportare care trebuie să existe în țările sau teritoriile terțe pentru a asigura existența unor sisteme echivalente cu cele puse în aplicare în Uniune, inclusiv bolile care este necesară să fie notificabile și raportabile. În acest sens, deși animalele vii pot transmite bolile care reprezintă motivul pentru care specia de care aparțin este listată în Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2018/1882, nu toate produsele de origine animală și materialele germinative obținute de la aceste animale pot transmite toate acele boli. Este necesar ca prezentul regulament să clarifice bolile animalelor care determină preocupări și, prin urmare, care sunt notificabile și raportabile pentru fiecare specie și categorie specifică de animale, de materiale germinative și de produse de origine animală destinate intrării în Uniune.

(26) Este necesar ca cerințele privind sănătatea animală menționate în prezentul regulament să se bazeze pe niveluri de protecție diferite față de riscurile pentru sănătatea animală. Diferitele cerințe variază în funcție de faptul că au sau nu legătură cu o țară terță de origine, cu un teritoriu de origine, cu o zonă din țara terță sau din teritoriul respectiv, cu un compartiment din țara terță sau din teritoriu în cazul animalelor de acvacultură, cu unitatea de origine a animalelor sau a produselor de origine animală sau cu unitatea ori cu centrul de colectare a materialelor germinative.

(27) Supravegherea și trasabilitatea bolilor în cadrul unităților sunt elemente-cheie ale politicii de control al bolilor în Uniune. Este necesar ca prezentul regulament să includă anumite cerințe de bază privind trasabilitatea și vizitele de verificare a sănătății animale în unitățile de origine ale animalelor destinate introducerii în Uniune, precum și în unitatea de origine a animalelor de la care au fost obținute materialele germinative și produsele de origine animală destinate introducerii în Uniune. Este necesar ca aceste cerințe să fie echivalente cu cele prevăzute în Regulamentul (UE) 2016/429 și în actele delegate și de punere în aplicare adoptate în temeiul regulamentului respectiv.

(28) În plus, atunci când un anumit tip de unitate care deține animale sau materiale germinative într-o țară terță sau într-un teritoriu terț comportă un anumit risc pentru sănătatea animală, este necesar ca ea să obțină o autorizație specifică din partea autorității competente din țara terță sau din teritoriul terț respectiv pentru a exporta în Uniune, furnizând garanții echivalente cu cele prevăzute la articolele 92-100 din Regulamentul (UE) 2016/429 pentru anumite unități din Uniune.

(29) Este necesar ca transporturile de animale, de materiale germinative și de produse de origine animală destinate intrării în Uniune să nu fie considerate ca reprezentând un risc pentru sănătatea animală în țara sau în teritoriul lor de origine și să nu facă obiectul programelor naționale de eradicare sau al oricăror alte restricții naționale ce au la bază preocupări legate de sănătatea animală.

(30) Cerințele privind sănătatea animală pentru intrarea în Uniune a transporturilor de animale, de materiale germinative și de produse de origine animală trebuie să asigure o protecție eficace împotriva introducerii și a răspândirii unor boli transmisibile ale animalelor în Uniune. Este necesar ca intrarea respectivelor transporturi în Uniune să nu fie permită din țări terțe sau din teritorii ori zone ale acestora sau, în cazul animalelor de acvacultură, din compartimente ale acestora, în care există cazuri de infecții reprezentând anumite boli listate pentru care Uniunea deține statutul de indemnă de boală și care, prin urmare, prezintă un risc înalt pentru sănătatea animalelor din Uniune.

(31) Uniunea este cea care are obligația de a evalua dacă o țară terță, un teritoriu terț ori o zonă terță sau, în cazul animalelor de acvacultură, un compartiment de origine, este indemn(ă) de o anumită boală. Este necesar ca evaluarea efectuat de Uniune să țină cont de informații legate de supravegherea bolii, furnizate de autoritatea competentă a țării terțe sau a teritoriului terț în cauză, dar și de normele privind sănătatea animală prevăzute în partea II a Legii privind sănătatea animală și în Regulamentul delegat (UE) 2020/689 al Comisiei (4). Pot fi necesare condiții specifice pentru anumite boli și circumstanțe, ca măsuri suplimentare de atenuare a riscurilor.

(32) Statutul de indemn(ă) de o anumită boală al unei țări terțe sau al unui teritoriu ori al unei zone din acestea trebuie să fie stabilit pe baza unor la teste și metode de diagnostic recunoscute la nivel internațional, efectuate conform acelorași standarde și proceduri precum cele aplicate în Uniune.

(33) Este necesar să se asigure că statutul sanitar al animalelor, al materialelor germinative și al produselor de origine animală destinate să intre în Uniune respectă garanțiile furnizate de țara terță, de teritoriul terț sau de zona terță de origine. Prin urmare, este necesar ca prezentul regulament să prevadă o perioadă minimă de reședință pentru animale în țara terță, în teritoriul terț, în zona terță sau în unitatea de origine și o perioadă minimă fără contact cu mărfuri cu un statut sanitar inferior, înainte de expedierea către Uniune. Este necesar ca durata perioadei minime de reședință să fie stabilită ținând cont de perioada de incubație a bolilor relevante și de destinația și utilizarea preconizată ale animalelor, materialelor germinative și produselor de origine animală.

(34) În cazul câinilor, al pisicilor și al dihorilor domestici, perioada de reședință nu este necesară, întrucât vaccinarea împotriva rabiei, boala care generează cele mai mari preocupări pentru speciile respective, este obligatorie în toate cazurile. Este necesară exceptarea cailor înregistrați destinați competițiilor, curselor și evenimentelor culturale ecvestre de la anumite cerințe legate de perioada de reședință, dacă ei îndeplinesc garanții suplimentare. Această excepție se acordă pornind de la premisa că acești cai vor prezenta o stare bună de sănătate.

(35) Statutul sanitar al animalelor, al materialelor germinative și al produselor de origine animală destinate intrării în Uniune poate fi periclitat în timpul transportului de la locul de origine la locul intrării în Uniune dacă ele intră în contact cu animale sau cu produse care nu îndeplinesc aceleași cerințe sau dacă tranzitează țări, teritorii sau zone terțe cu un statut sanitar inferior țării sau teritoriului de origine sau zonei din acestea. Prin urmare, pentru a menține statutul lor sanitar, este necesar să fie aplicate anumite măsuri preventive.

(36) Pentru a se asigura faptul că spre Uniune sunt expediate doar animale sănătoase, este necesar ca animalele din transporturi să fie supuse unei inspecții clinice, efectuate de un medic veterinar oficial, înainte de expediere. Este necesar ca perioada de timp pentru efectuarea acestei inspecții să fie adaptată pentru anumite specii și pentru riscul inerent al acestora.

(37) Este necesar ca animalele terestre, ouăle pentru incubație și animalele acvatice destinate intrării în Uniune să fie transportate doar prin țări, teritorii sau zone terțe care sunt, de asemenea, listate pentru intrarea în Uniune a acelorași specii și categorii de animale și de ouă pentru incubație sau să fie descărcate doar în astfel de țări terțe sau teritorii. Includerea în listă a respectivelor țări, teritorii sau zone terțe arată că ele dețin garanții privind sănătatea animală echivalente cu cele din țara terță sau teritoriul terț de origine sau din zona acestora.

(38) Transportul animalelor terestre și al ouălor pentru incubație cu ajutorul aeronavelor sau al vaselor ar putea fi afectat de evenimente neprevăzute, precum probleme mecanice la nivelul mijloacelor de transport, greve în aeroporturi și porturile maritime sau întârzieri neprevăzute. Prin urmare, este adecvat să se prevadă derogări în cazurile în care se pot acorda garanții. Aceasta va permite continuarea transportului de animale terestre și de ouă pentru incubație către Uniune, asigurând, totodată, statutul sanitar al acestor mărfuri și prevenind riscuri suplimentare pentru sănătatea animală.

(39) În cazul ecvinelor, întrucât transbordările și pauzele în țări nelistate sunt inerente operațiunilor uzuale de transport, este necesar ca acestea să fie permise cu condiția respectării anumitor măsuri preventive.

(40) Curățarea și dezinfectarea mijloacelor de transport reprezintă o activitate-cheie pentru a preveni riscul de răspândire a bolilor animalelor. În cazul transporturilor de animale vii destinate Uniunii, este necesar ca dezinfectarea și curățarea mijloacelor de transport să fie efectuate imediat înainte de încărcarea animalelor în vederea expedierii către Uniune.

(41) Operațiunile de colectare a animalelor în țările sau teritoriile terțe de origine pot prezenta riscuri suplimentare pentru statutul sanitar al animalelor destinate intrării în Uniune, deoarece animalele se amestecă și intră în contact cu animale de origini diferite. Prin urmare, este necesar ca numărul, durata acestor operațiuni și speciile care pot fi supuse acestor operațiuni să fie limitate la un nivel minim și la speciile cu sisteme fiabile de trasabilitate.

(42) Suplimentar față de cerințele generale privind sănătatea animală, este necesar să se prevadă cerințe specifice, ținând cont de riscurile pentru sănătatea animală asociate diferitelor specii și categorii de animale terestre care fac obiectul prezentului regulament.

(43) Diferite specii de ungulate, astfel cum sunt definite în Legea privind sănătatea animală, sunt listate ca specii susceptibile pentru diferite boli listate în Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2018/1882. De asemenea, bolile listate sunt prevăzute în categorii diferite pentru diferite specii de ungulate în același regulament. Prin urmare, este necesar ca prezentul regulament să stabilească în mod clar cerințele și garanțiile specifice în ceea ce privește bolile listate pentru diferitele specii și categorii de ungulate.

(44) Pentru a preveni apariția bolilor de categoria A, de care Uniunea este considerată indemnă, este necesar ca cerința generală pentru țara terță sau teritoriul terț de origine al ungulatelor ori pentru zona din acestea să fie dispunerea de un statut echivalent de indemn(ă) de boală pentru o perioadă de timp care să asigure faptul că intrarea animalelor din țara terță, din teritoriul terț sau din zona terță nu periclitează statutul de indemnă de boală al Uniunii. Pentru bolile de categoria B, pentru care Uniunea are programe obligatorii de eradicare, este necesar ca prezentul regulament să prevadă măsuri de atenuare a riscurilor în cazul în care țara terță sau teritoriul terț de origine nu este complet indemn(ă) de astfel de boli.

(45) În situația în care transporturile de ungulate sunt destinate intrării în state membre care au statutul oficial de indemne de boală sau care au un program de eradicare autorizat pentru rinotraheita infecțioasă bovină/vulvovaginita pustuloasă infecțioasă, pentru diareea virală bovină sau pentru infecția cu virusul bolii Aujeszky, este necesar ca transporturile respective să îndeplinească cerințe suplimentare pentru a asigura faptul că animalele nu periclitează statutul sanitar al statelor membre în cauză în ceea ce privește bolile respective.

(46) În cazul în care ungulatele provin dintr-o unitate izolată și sunt destinate intrării într-o unitate izolată în Uniune, este necesar să fie aplicate norme speciale în ceea ce privește țara terță sau teritoriul terț de origine și cerințe suplimentare privind sănătatea animală. Este necesar ca normele speciale să țină cont de specificitatea respectivelor unități izolate și de condițiile specifice pe care ele le îndeplinesc pentru a fi autorizate de autoritatea competentă a țării terțe sau a teritoriului terț de origine și de autoritatea competentă a statelor membre de destinație.

(47) Unitatea izolată de origine ar putea să se afle într-o țară terță sau într-un teritoriu terț care nu este listat(ă) pentru intrarea în Uniune a speciei respective de ungulate. Cu toate acestea, legislația națională și serviciile veterinare din țara terță sau teritoriul terț vor trebui evaluate. În plus, este necesar ca unitatea de origine să îndeplinească cerințe suplimentare în ceea ce privește supravegherea bolilor, supravegherea veterinară, ținerea evidențelor și operațiunile. Pentru a asigura faptul că respectivele garanții pot fi furnizate, este necesar ca prezentul regulament să prevadă condiții specifice pentru autorizarea respectivelor unități izolate de către autoritatea competentă din țara terță sau din teritoriul terț. Este necesar să fie întocmită o listă a acestor unități izolate de către statul membru de destinație după o evaluare a riscurilor soldată cu rezultate favorabile, efectuată de autoritatea competentă din statul membru respectiv, pe baza tuturor informațiilor relevante furnizate de unitate în ceea ce privește riscurile implicate pentru sănătatea animală.

(48) Este necesar ca pentru intrarea în Uniune a păsărilor de curte și păsărilor captive să se aplice cerințe specifice în ceea ce privește sănătatea animală, care să vizeze riscurile specifice pe care le comportă bolile listate relevante pentru animalele respective. Este necesar ca aceste cerințe să țină cont de categoria, de specia și de utilizarea preconizată a păsărilor de curte și păsărilor captive și să asigure o protecție eficace împotriva răspândirii în Uniune a bolilor care ridică preocupări, din țările sau teritoriile terțe.

(49) Pentru a facilita comercializarea transporturilor de cantități mici de păsări de curte, este necesar să fie stabilite cerințe și derogări specifice pentru transporturile care conțin mai puțin de 20 de păsări de curte, cu excepția ratitelor.

(50) Ținând cont de activitățile și de riscurile pentru sănătatea animală asociate păsărilor captive, este necesar ca transporturilor de astfel de animale să li se permită să intre în Uniune doar dacă provin din unități autorizate de autoritățile competente din țara terță sau din teritoriul terț de origine a păsărilor captive sau dintr-o zonă a lor. Este necesar ca păsările captive să fie plasate în carantină la sosirea lor în Uniune, pentru a se confirma absența oricărei boli care poate determina preocupări.

(51) În plus, atunci când transporturile de păsări și de ouă pentru incubație sunt destinate unor state membre indemne de infecția cu virusul bolii Newcastle fără vaccinare, este necesar ca aceste transporturi să îndeplinească cerințe suplimentare pentru a asigura faptul că ele nu periclitează statutul sanitar al respectivelor state membre în ceea ce privește boala respectivă.

(52) Infestarea cu gândacul mic de stup (Aethina tumida) este una dintre situațiile care determină cele mai mari preocupări în cazul albinelor. El este, în mare măsură, exotic pentru Uniune, dar s-a răspândit la nivel global în ultimele decenii, creând probleme grave pentru apicultură și putând afecta și bondarii. Acarienii Tropilaelaps (Tropilaelaps spp.) sunt agenți patogeni ai albinelor, cu potențial devastator. Și ei sunt exotici pentru Uniune. În prezent, nu există disponibile tratamente eficace și sigure împotriva acestor dăunători. Dacă acești dăunători pătrund în Uniune prin intermediul transporturilor, ei ar determina un risc pentru sustenabilitatea sectorului apicol și nu numai, putând afecta agricultura și mediul înconjurător, care beneficiază de serviciile de polenizare ale albinelor deținute și sălbatice.

(53) Ocazional, în Uniune apare loca americană, însă această boală este menținută sub control în ceea ce privește comerțul de albine, în timp ce unele zone din Uniune au fost recunoscute drept indemne de infecția cu acarienii Varroa și sunt protejate prin garanții comerciale suplimentare, al căror scop este acela de a menține siguranța locurilor de destinație din Uniune. Existența unor norme la nivelul Uniunii rămâne în continuare esențială pentru a atenua riscul intrării în Uniune a patogenilor mai sus menționați, astfel cum sunt asociați cu transporturile de albine și de bondari. Prin urmare, este necesar ca astfel de norme să fie prevăzute în prezentul regulament.

(54) Doar albinele-matcă fără puiet și însoțite de un număr mic de albine însoțitoare într-o singură cușcă pentru albine-matcă pot fi verificate cu ușurință în ceea ce privește infestarea cu gândacul mic de stup sau cu acarieni Tropilaelaps, prin urmare, este necesar ca intrarea albinelor în Uniune să fie limitată la astfel de transporturi.

(55) În industria horticolă se comercializează frecvent colonii de bondari reproduși și crescuți în unități izolate din punctul de vedere al mediului înconjurător. Având în vedere dotările utilizate în mod uzual, procedurile și containerele închise folosite pentru coloniile expediate, este necesar ca intrarea bondarilor (Bombus spp.) în Uniune să fie permisă doar pentru coloniile reproduse, crescute și ambalate exclusiv în condiții de mediu controlat în unități și care pot fi verificate, pentru a asigura absența gândacului mic de stup.

(56) Din cauza efectelor sale potențiale asupra oamenilor și animalelor, rabia este boala listată care determină cele mai multe preocupări în Uniune, afectând câinii, pisicile și dihorii domestici. Prin urmare, statele membre trebuie să desfășoare un program obligatoriu de eradicare a infecției cu virusul rabic, în conformitate cu Regulamentul delegat (UE) 2020/689. Pentru a preveni orice posibilitate de introducere a rabiei în Uniune, este necesar ca vaccinarea să fie obligatorie pentru toate transporturile de câini, pisici și dihori domestici care intră în Uniune, ținând cont de disponibilitatea și de eficacitatea vaccinurilor existente împotriva bolii.

(57) În cazul câinilor destinați intrării într-un stat membru cu statutul de indemn de boală sau care dispune de un program autorizat de eradicare a Echinococcus multilocularis este necesară îndeplinirea unor cerințe suplimentare pentru a asigura protecția statutului respectiv în statele membre în cauză. În acest sens, este necesar ca acestor câini să le fie aplicat un tratament preventiv înainte de a intra în Uniune. Totuși, în situația în care câinii, pisicile și dihorii domestici sunt destinați unei unități izolate din Uniune, este necesar să se aplice norme speciale în ceea ce privește rabia și infestarea cu Echinococcus multilocularis, precum și cerințe suplimentare privind sănătatea animală, ținând cont de particularitățile activităților acestor unități și de condițiile specifice în care sunt ținute animalele în cadrul lor.

(58) Materialele germinative pot prezenta un risc semnificativ pentru răspândirea bolilor animalelor. Acest aspect este valabil în special în cazul materialului seminal, dar, într-o măsură mai mică, și în cazul ovocitelor și al embrionilor. Întrucât materialele germinative sunt colectate de la sau produse de un număr limitat de animale donatoare, însă sunt utilizate pe scară largă în populația generală de animale, ele pot fi, dacă nu sunt manipulate în mod corespunzător sau dacă nu sunt clasificate cu statutul sanitar corect, o sursă de boală pentru numeroase animale. Astfel de situații au apărut în trecut și au cauzat pierderi economice substanțiale. Prin urmare, este necesară instituirea unor cerințe în materie de sănătate animală pentru intrarea în Uniune a materialelor germinative provenite de la anumite animale terestre deținute.

(59) Este necesar ca cerințele pentru intrarea în Uniune a materialelor germinative provenite de la ungulate să aibă la bază cerințele pentru intrarea animalelor vii în Uniune.

(60) Este necesar ca cerințele specifice pentru unitățile de materiale germinative în care sunt colectate, produse, prelucrate și depozitate materialele germinative provenite de la ungulatele eligibile pentru intrarea în Uniune să le reflecte pe cele stabilite pentru circulația în interiorul Uniunii. Aceeași abordare se aplică în ceea ce privește trasabilitatea și cerințele de sănătate animală pentru materialele germinative.

(61) Ca urmare a necesității de a deplasa materialele germinative din unități izolate situate în țări terțe la unități izolate situate în Uniune, este necesar ca prezentul regulament să conțină cerințe speciale în materie de trasabilitate și de sănătate animală pentru intrarea respectivă.

(62) Este necesar ca cerințele privind sănătatea animală în ceea ce privește intrarea ouălor pentru incubație în Uniune să vizeze riscurile în ceea ce privește bolile listate pe care le-ar putea introduce în Uniune diferitele categorii de ouă pentru incubație. Prin urmare, este necesar ca aceste cerințe să corespundă celor pentru intrarea în Uniune a speciilor sau a categoriilor respective de păsări.

(63) În situația în care ouăle pentru incubație ale păsărilor de curte sunt destinate intrării în state membre cu statut de indemne de infecția cu virusul bolii Newcastle fără vaccinare, este necesar ca ouăle să îndeplinească cerințe suplimentare pentru a asigura faptul că nu periclitează statutul sanitar al respectivelor state membre.

(64) Produsele de origine animală pot transmite agenți patogeni la animale și la produse. Riscurile pentru sănătatea animală asociat produselor proaspete și crude de origine animală sunt, în mod evident, mai înalte decât cele asociate produselor prelucrate și tratate. Prin urmare, este necesar ca cerințele privind sănătatea animală pentru țara terță sau teritoriul terț de origine al cărnii proaspete, al laptelui crud, al colostrului și al produselor pe bază de colostru să fie mai stricte decât cele pentru produse din carne și produse lactate. Cu toate acestea, este necesar ca tratamentul aplicat respectivelor produse tratate să fie eficace pentru a atenua riscul pe care îl determină ele în funcție de specia de origine a produsului și de țara sau teritoriul de origine.

(65) Tratamentele de atenuare a riscurilor aplicabile produselor de origine animală ce provin din zonele restricționate stabilite în cazul confirmării bolilor din categoria A în Uniune sunt prevăzute în Regulamentul delegat (UE) 2020/687 al Comisiei (5), pe baza cunoștințelor științifice disponibile și a experienței acumulate în aplicarea legislației precedente. Prin urmare, este necesar ca aceleași tratamente de atenuare a riscurilor să se aplice și produselor care provin din țări terțe, din teritorii terțe sau din zone ale acestora și care determină un risc echivalent pentru sănătatea animală.

(66) Este necesar ca riscurile asociate intrării în Uniune a cărnii proaspete să fie atenuate prin cerințe privind statutul de indemn(ă) de bolile respective al țării terțe sau al teritoriului terț de origine și prin cerințe privind bolile animale vizând animalele vii de la care este obținută carnea, privind expedierea animalelor deținute în vederea sacrificării, privind operațiunile de sacrificare și ucidere și privind operațiunile de manipulare și preparare.

(67) Carnea proaspătă provenită de la animale terestre se poate obține de la animale deținute, inclusiv de la vânat de crescătorie, astfel cum este definit în Regulamentul (CE) nr. 853/2004, și de la animale sălbatice. Cu toate acestea, în Uniune, carnea obținută de la animale deținute ca animale de producție, în special de la animale aparținând speciilor Bos taurus, Capra hirchus, Ovis aries și Sus scrofa trebuie să fie obținută într-un abator. Prin urmare, pentru a oferi garanții adecvate și echivalente, este adecvat să se excludă respectivele specii de la posibilitatea de a clasifica aceste specii ca vânat de crescătorie sau ca animale sălbatice în situația în care carnea proaspătă destinată intrării în Uniune provine de la ele.

(68) În situația în care într-o țară terță sau într-un teritoriu terț apare un focar al unei boli animale relevante, data și locul sacrificării animalelor deținute sau data uciderii animalelor sălbatice sau a vânatului de crescătorie sunt esențiale pentru stabilirea riscurilor posibile pentru sănătatea animală asociate animalelor respective și produselor de origine animală obținute de la ele. Prin urmare, este necesar să fie stabilită data sacrificării sau a uciderii, pentru a verifica dacă animalele au fost sacrificate sau ucise într-o perioadă fără focare de boală și atunci când țara terță sau teritoriul terț era listat(ă) drept autorizat(ă) pentru introducerea de carne proaspătă în Uniune.

(69) Este necesar ca tipul tratamentului ce urmează să fie aplicat produselor de origine animală să fie adecvat riscului pe care îl determină țara terță sau teritoriul terț sau zona din acestea în care este fabricat produsul. Este necesar ca intrarea în Uniune a produselor prelucrate de origine animală care au fost supuse unor tratamente fără eficacitate demonstrată în eliminarea riscurilor asociate bolilor listate ce determină preocupări pentru categoria respectivă de produse de origine animală să fie autorizată doar pentru țările terțe sau teritoriile ori zonele acestora care oferă toate garanțiile privind statutul de indemn(ă) de bolile relevante. În cazul țărilor terțe sau al teritoriilor ori al zonelor acestora care nu oferă toate aceste garanții, este necesar ca intrarea în Uniune a produselor de origine animală să fie permisă doar dacă produsele respective au fost supuse unui tratament specific.

(70) În unele cazuri, o țară terță sau un teritoriu ori o zonă a acesteia se va aproviziona cu carne crudă pentru fabricarea de produse din carne dintr-o țară terță sau dintr-un teritoriu ori o zonă a acesteia listat(ă) pentru intrarea în Uniune a produselor din carne din specia relevantă care fac obiectul unui tratament specific. În astfel de cazuri, este necesar ca produsul din carne să fie întotdeauna supus celui mai sever tratament specific, pentru a se atenua toate riscurile posibile pentru sănătatea animală.

(71) Este necesar ca produsele din carne care conțin carne provenită de la păsări de curte dintr-o țară terță sau dintr-un teritoriu ori dintr-o zonă a acesteia în care s-a înregistrat un focar de gripă aviară înalt patogenă sau de infecție cu virusul bolii Newcastle să fie supuse unui tratament eficace pentru atenuarea riscului în țara terță sau teritoriul terț ori zona din aceasta listat(ă) pentru intrarea în Uniune. Astfel, se poate permite continuarea comercializării înaintea punerii în aplicare a măsurilor de control, precum regionalizarea. Aplicarea imediată a unui tratament de atenuare a riscurilor după un focar reduce riscurile pentru sănătatea animală și, totodată, impactul asupra comerțului.

(72) În situația în care produsele din carne sunt fabricate din carne proaspătă provenită de la specii diferite, este necesar ca tratamentul aplicat să elimine orice riscuri posibile pentru sănătatea animală. Prin urmare, dacă tratamentul este aplicat înainte de amestecare, este necesar ca diferitelor tipuri de carne proaspătă să li se aplice tratamentul relevant atribuit speciilor de origine a cărnii proaspete. Totuși, dacă tratamentul se aplică după amestecare, este necesar ca produsul final din carne să fie supus tratamentului atribuit ingredientului de carne proaspătă care prezintă cel mai înalt risc pentru sănătatea animală.

(73) Este necesar ca tratamentele pentru atenuarea riscurilor specifice pentru sănătatea animală asociate introducerii membranelor să fie revizuite și actualizate ținând cont de concluziile și recomandările rezultate din cele mai recente dovezi științifice evaluate de Grupul științific pentru sănătatea și bunăstarea animalelor din cadrul Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară (EFSA) (6).

(74) Condițiile pentru intrarea în Uniune a laptelui crud, a produselor lactate, a colostrului și a produselor pe bază de colostru au la bază riscurile pentru sănătatea animală pe care le reprezintă aceste produse. Aceste riscuri sunt legate de țara sau de teritoriul de origine sau de zona din acestea și de specia de animale de la care au fost obținute. Febra aftoasă și infecția cu virusul pestei bovine sunt cele două boli care determină preocupări în cazul laptelui și al colostrului, prin urmare, este necesar ca laptele crud și colostrul să provină doar din țări sau teritorii terțe sau zone ale acestora care sunt indemne de aceste boli. Este necesar ca produsele pe bază de colostru să provină, de asemenea, doar din respectivele țări, teritorii sau zone terțe întrucât nu există tratamente științifice de atenuare a riscurilor care să asigure distrugerea agentului patogen din această categorie de produse.

(75) Pentru laptele obținut de la Bos taurus, Ovis aries, Capra hircus, Bubalus bubalis și Camelus dromedarius, riscul asociat febrei aftoase poate fi atenuat prin aplicarea unor tratamente specifice bine cunoscute de atenuare a riscurilor. Cu toate acestea, întrucât nu se poate asigura eficacitatea unora dintre aceste tratamente pentru produsele lactate provenite de la animale din alte specii decât Bos taurus, Ovis aries, Capra hircus, Bubalus bubalis și Camelus dromedarius, este necesar ca ele să fie supuse celui mai sever tratament de atenuare a riscurilor.

(76) Este necesar ca tratamentele pentru produsele de origine animală să fie efectuate întotdeauna în țara terță sau în teritoriul de origine ori în zona din acestea listat(ă) pentru intrarea acestor produse în Uniune.

(77) Animalele acvatice din speciile listate sunt uneori transportate pe mare în nave, inclusiv nave cu vivieră, care pot schimba apa în timpul călătoriei. În astfel de cazuri, este necesar ca animalele să fie însoțite, pe lângă certificatul de sănătate, și de o declarație semnată de căpitanul navei în care sunt precizate detaliile porturilor de origine și de destinație și ale oricăror altor porturi vizitate în timpul călătoriei. Este necesar ca această declarație să confirme faptul că animalele din speciile listate aflate la bordul navei nu au fost expuse niciunor condiții care le-ar fi putut afecta starea de sănătate în timpul călătoriei până la destinația finală.

(78) Animalele acvatice pot intra în Uniune în numeroase scopuri diferite. Având în vedere riscul de boli asociat circulației animalelor vii, este necesar ca astfel de animale care intră în Uniune pentru consum uman să fie tratate ca și cum ar intra în Uniune în scopuri precum creșterea animalelor sau eliberarea în natură. Produsele de origine animală provenite de la alte animale acvatice decât cele vii prezintă un risc mai mic decât animalele acvatice și, prin urmare, măsurile ce trebuie adoptate în ceea ce privește aceste produse care intră în Uniune în vederea prelucrării suplimentare sunt mai puțin riguroase decât cele care se aplică animalelor vii.

(79) Eliberarea animalelor acvatice în ape naturale este o activitate cu risc înalt dacă animalele respective sunt afectate de o boală listată. Din acest motiv, este necesar ca pentru bolile de categoria A și B în mod specific, țara terță sau teritoriul terț de origine sau zona sau compartimentul din acestea să fie indemne de respectivele boli atunci când animalele acvatice sunt destinate eliberării în sălbăticie în apele naturale ale Uniunii. În plus, este necesar ca animalele acvatice aduse în Uniune pentru a fi eliberate în ape naturale să provină, în toate cazurile, dintr-o țară terță, dintr-un teritoriu terț, dintr-o zonă terță sau dintr-un compartiment terț declarat(ă) indemn(ă) de o boală de categoria C chiar dacă statul membru, zona sau compartimentul de destinație nu este indemn(ă) de boala respectivă.

(80) În cazul bolilor animalelor acvatice, statele membre pot lua măsuri naționale în temeiul articolului 226 din Legea privind sănătatea animală pentru a limita impactul altor boli decât cele listate pe teritoriul lor. În astfel de cazuri, este necesar ca și transporturile de specii susceptibile la bolile în cazul cărora se aplică măsurile naționale respective să provină din țări terțe, din teritorii, zone sau compartimente ale acestora care sunt indemne de bolile respective.

(81) Articolul 226 din Legea privind sănătatea animală reflectă aceeași intenție ca articolul 43 din Directiva 2006/88/CE al Consiliului (7), permițând statelor membre să ia măsuri naționale împotriva bolilor nelistate. Prin urmare, este adecvat să se recunoască în continuare lista bolilor și speciile relevante pentru care au fost puse în aplicare respectivele măsuri. Este necesar ca aceste detalii să fie prevăzute în prezentul regulament.

(82) Anumite norme se aplică în interiorul Uniunii în ceea ce privește înregistrarea și autorizarea unităților de acvacultură. Diferențierea între posibilitatea ca o unitate să fie înregistrată sau nu ori între necesitatea ca ea să fie autorizată sau nu depinde de riscul ei de apariție sau de răspândire a unor boli. Prin urmare, este important ca animalele de acvacultură care intră în Uniune din unități de acvacultură situate într-o țară terță, într-un teritoriu, într-o zonă sau într-un compartiment al ei să provină din unități de acvacultură care sunt evaluate în mod similar. În acest context, este necesar ca astfel de unități să respecte cerințele de înregistrare sau de autorizare care sunt cel puțin la fel de stricte ca și cele prevăzute pentru astfel de unități în Uniune.

(83) Nu este obligatoriu ca în toate situațiile să se aplice cerința ca animalele acvatice din speciile listate și produsele de origine animală provenite de la animalele respective să provină dintr-o țară terță sau dintr-un teritoriu sau dintr-o zonă ori dintr-un compartiment al acesteia care este indemn(ă) de boală. Se pot lua anumite măsuri de atenuare a riscurilor pentru a facilita intrarea în Uniune a animalelor acvatice și a anumitor produse de origine animală provenite de la acestea care nu au această proveniență. Anumite măsuri de atenuare a riscurilor sunt acceptabile pentru animalele acvatice din speciile listate și având în vedere nivelul mai mic de risc asociat unor astfel de deplasări, sunt acceptabile măsuri diferite, mai puțin stricte, de atenuare a riscurilor pentru produsele de origine animală provenite de la alte animale acvatice decât cele vii.

(84) Măsurile de atenuare care se aplică animalelor acvatice includ transportarea acestora la o unitate producătoare de alimente provenite de la animale acvatice responsabilă cu controlul bolilor, la o unitate izolată sau la o unitate de carantină autorizată, după intrarea în Uniune. O serie de alte măsuri de atenuare a riscurilor se aplică moluștelor și crustaceelor din speciile listate care intră în Uniune vii și în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 853/2004, dar care prezintă un risc acceptabil din cauza modului în care au fost tratate sau ambalate înainte de expediere sau fiindcă nu sunt destinate depozitării în Uniune, anterior prelucrării.

(85) Se pot face derogări de la cerințele ca anumite produse de origine animală provenite de la specii de alte animale acvatice decât cele vii să provină dintr-o țară terță, dintr-un teritoriu, dintr-o zonă ori dintr-un compartiment al acesteia care este indemn(ă) de bolile listate relevante. Măsurile de atenuare a riscurilor care permit desfășurarea acestui tip de comerț pot consta în transportul produselor de origine animală la o unitate producătoare de alimente provenite de la animale acvatice responsabilă cu controlul bolilor din Uniune în vederea prelucrării suplimentare sau în asigurarea faptului că produsele de origine animală constau în pești care au fost sacrificați și eviscerați anterior expedierii către Uniune. În ambele cazuri, riscul determinat de produsele de origine animală este evaluat ca fiind neglijabil.

(86) Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2018/1882 stabilește o listă de specii de animale acvatice și de grupuri de specii care prezintă un risc considerabil pentru răspândirea bolilor menționate la articolul 5 și în anexa II la Legea privind sănătatea animală. Lista include, de asemenea, o listă a speciilor-vector care figurează în coloana 4 a tabelului din anexa la regulamentul respectiv. Totuși, multe dintre respectivele specii nu acționează ca vectori în toate circumstanțele. În relație cu circulația, detaliile circumstanțelor în care respectivele specii sunt considerate vectori ai bolilor listate sunt prezentate în anexa XXX la prezentul regulament. În circumstanțele în care animalele acvatice din speciile listate nu îndeplinesc condițiile necesare pentru a fi vectori, ele nu sunt vizate de normele stipulate în prezentul regulament. În plus, având în vedere nivelul mai mic de risc prezentat de produsele de origine animală provenite de la alte animale acvatice decât cele vii, măsurile stabilite în prezentul regulament în ceea ce privește aceste produse nu se aplică speciilor listate în coloana 4 a tabelului din anexa la Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2018/1882.

(87) Este necesar ca toate derogările și cerințele de manipulare prevăzute în prezentul regulament în ceea ce privește animalele acvatice din speciile listate și produsele de origine animală provenite de la speciile listate respective, altele decât animalele acvatice vii, să se aplice și speciilor listate în coloana 4 a tabelului din anexa la Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2018/1882 pentru care statele membre au luat măsuri naționale în temeiul articolului 226 din Legea privind sănătatea animală. În mod similar, este necesar ca aceste derogări și cerințe de manipulare să se aplice și anumitor specii susceptibile.

(88) Este important ca animalele acvatice din speciile listate și apa în care sunt transportate să fie manipulate în mod corespunzător după intrarea în Uniune pentru a se asigura faptul că ele nu au un risc de îmbolnăvire. Manipularea corespunzătoare include asigurarea transportului direct al animalelor la locul de destinație și a faptului că ele nu sunt eliberate sau introduse în alt mod în apele naturale ale Uniunii, unde ar putea determina un potențial risc de boală.

(89) Totuși, în anumite cazuri, autoritatea competentă de la locul de destinație poate permite eliberarea acestor animale în apele naturale. În toate aceste cazuri, este necesar ca autorității competente să îi revină sarcina de a asigura faptul că eliberarea sau introducerea în apă nu periclitează statutul sanitar la locul eliberării. În plus, chiar dacă apele receptoare nu sunt indemne de o boală specifică de categoria C, este necesar ca animalele care urmează să fie eliberate să fie neafectate de respectiva boală, pentru a asigura un statut sanitar general optim pentru populațiile sălbatice din apele naturale ale Uniunii.

(90) În ceea ce privește riscul pentru sănătatea animală, este necesar ca toate deplasările în scopul tranzitului prin Uniune să fie considerate deplasări pentru intrarea în Uniune, întrucât ele implică același nivel de risc. Prin urmare, este necesar ca deplasările în scopul tranzitului să îndeplinească toate cerințele relevante pentru intrarea în Uniune. Cu toate acestea, este necesar să fie stabilite derogări și norme speciale privind tranzitul în condiții specifice de atenuare a riscurilor corelate cu locul de origine. Menirea acestor derogări și norme speciale este aceea de a acoperi situațiile în care Uniunea nu este destinația finală a animalelor și a produselor în cauză și de a lua în considerare constrângerile geografice și factorii geopolitici.

(91) De asemenea, este necesar să fie stabilite derogări și norme speciale pentru tranzitul transporturilor de animale și de produse provenite de la acestea printr-o țară terță sau un teritoriu terț între state membre. Scopul este acela de a acoperi situațiile în care un stat membru impune o astfel de intrare în Uniune.

(92) În unele cazuri, mărfurile originare din Uniune sunt refuzate de către autoritățile competente ale unei țări terțe sau ale unui teritoriu terț în urma unor controale efectuate la frontierele lor. Este necesar să fie adoptate norme speciale în temeiul articolului 239 din Legea privind sănătatea animală pentru a permite returnarea respectivelor produse pe motiv că au fost produse în conformitate cu legislația Uniunii în domeniul sănătății animale.

(93) De asemenea, sunt necesare norme speciale pentru returnarea în Uniune a cailor înregistrați după exportul temporar în țări terțe cu scopul de a participa la curse, competiții și evenimente culturale ecvestre.

(94) În vederea aplicării uniforme a legislației Uniunii privind intrarea în Uniune a animalelor, a materialelor germinative și a produselor de origine animală și pentru a asigura claritatea și transparența legislației, prezentul regulament ar trebui să abroge Regulamentul (UE) nr. 206/2010 al Comisiei (8), Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 139/2013 al Comisiei (9), Regulamentul (UE) nr. 605/2010 al Comisiei (10), Regulamentul (CE) nr. 798/2008 al Comisiei (11), Decizia 2007/777/CE a Comisiei (12), Regulamentul (CE) nr. 119/2009 al Comisiei (13), Regulamentul (UE) nr. 28/2012 al Comisiei (14) și Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2016/759 al Comisiei (15).

(95) Normele din prezentul regulament sunt corelate cu și le completează pe cele din Legea privind sănătatea animală care se aplică începând cu 21 aprilie 2021. Din acest motiv și pentru a facilita aplicarea noului cadru juridic privind sănătatea animală, este necesar ca prezentul regulament să se aplice tot începând cu 21 aprilie 2021,

ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:

PARTEA I

NORME GENERALE

Titlul 1

Obiect, domeniu de aplicare și definiții

Articolul 1 Obiect și domeniu de aplicare (1) Prezentul regulament conține norme suplimentare privind sănătatea animală referitoare la intrarea în Uniune a transporturilor de anumite specii și categorii de animale, de materiale germinative și de produse de origine animală din țări terțe sau teritorii sau zone ale acestora sau din compartimente în cazul animalelor de acvacultură. De asemenea, el conține norme privind circulația și manipularea acestor transporturi după intrarea lor în Uniune. (2) Partea I prevede: (a) obligațiile autorităților competente din statele membre de a permite intrarea în Uniune a transporturilor de animale, de materiale germinative și de produse de origine animală provenite de la speciile și categoriile de animale menționate în părțile II-VI (articolele 3 și 4); (b) obligațiile operatorilor în ceea ce privește intrarea în Uniune, precum și circulația și manipularea după intrare, a transporturilor de animale, de materiale germinative și de produse de origine animală menționate în părțile II-VI (articolul 5); (c) cerințele generale privind sănătatea animală pentru intrarea în Uniune, și pentru circulația și manipularea după intrare, a transporturilor menționate la literele (a) și (b), precum și derogări de la aceste cerințe generale, aplicabile tuturor speciilor și categoriilor de animale, de materiale germinative și de produse de origine animală menționate în părțile II-VI (articolele 6-10). (3) Partea II prevede cerințele generale privind sănătatea animală pentru intrarea în Uniune și pentru circulația și manipularea după intrare, precum și derogări de la aceste cerințe pentru anumite animalele terestre (titlul 1). În plus, ea prevede cerințe specifice privind sănătatea animală care se aplică și fiecărei dintre respectivele specii și categorii de animale terestre, în particular: (a) ungulatelor deținute din speciile listate (titlul 2); (b) păsări de curte și păsări captive, cu excepția păsărilor captive importate pentru programe de conservare autorizate de autoritatea competentă a statului membru de destinație (titlul 3); (c) albine (Apis mellifera) și bondari (Bombus spp.) (titlul 4); (d) câini, pisici și dihori domestici (titlul 5). (4) Partea III prevede cerințele generale privind sănătatea animală pentru intrarea în Uniune și pentru circulația și manipularea după intrare, precum și derogări de la aceste cerințe pentru materialele germinative ale următoarelor specii și categorii de animale terestre deținute: (a) bovine, porcine, ovine, caprine și ecvine (titlul 1); (b) păsări de curte și păsări captive (titlul 2); (c) alte animale decât cele menționate la literele (a) și (b) (titlul 3). (5) Partea IV prevede cerințele generale privind sănătatea animală pentru intrarea în Uniune și pentru circulația și manipularea după intrare, precum și derogări de la aceste cerințe pentru produsele de origine animală ale următoarelor specii și categorii de animale terestre deținute: (a) ungulate deținute și sălbatice din speciile listate; (b) păsări de curte; (c) vânat cu pene. (6) Partea V prevede cerințele generale privind sănătatea animală pentru intrarea în Uniune și pentru circulația și manipularea după intrare, precum și derogări de la aceste cerințe pentru următoarele specii de animale acvatice în toate etapele ciclului de viață și pentru produsele de origine animală obținute de la ele, cu excepția animalelor acvatice sălbatice și a produselor de origine animală obținute de la aceste animale acvatice sălbatice descărcate de pe navele de pescuit în scopul consumului uman direct: (a) pești din speciile listate din superclasa Agnatha și din clasele Chondrichthyes, Sarcopterygii și Actinopterygii; (b) moluște acvatice din speciile listate din încrengătura Mollusca; (c) crustacee acvatice din speciile listate din subîncrengătura Crustacea; (d) animale acvatice din speciile menționate în anexa XXIX care sunt susceptibile la bolile animalelor acvatice pentru care anumite state membre au instituit măsuri naționale de limitare a impactului bolilor, în afara bolilor listate, astfel cum se prevede la articolul 226 din Regulamentul (UE) 2016/429. (7) Partea VI conține normele generale, anumite derogări și cerințe suplimentare pentru tranzitul prin Uniune și pentru returnarea în Uniune a anumitor specii și categorii de animale, de materiale germinative și de produse de origine animală. (8) Partea VII conține dispoziții finale.

Articolul 2 Definiții În scopurile prezentului regulament, se aplică definițiile prevăzute în Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2018/1882 și în anexa I la Regulamentul (CE) nr. 853/2004, cu excepția cazului în care definițiile respective se referă la termeni deja definiți la al doilea paragraf din prezentul articol. În plus, se aplică și următoarele definiții: 1. „țară terță listată, un teritoriu sau o zonă din acestea” înseamnă o țară terță, un teritoriu terț sau o zonă din acestea care este inclus(ă) într-o listă de țări terțe, de teritorii sau de zone ale acesteia, sau de compartimente în cazul animalelor de acvacultură, din care este permisă intrarea în Uniune a unei anumite specii sau categorii de animale, de materiale germinative și de produse de origine animală, în conformitate cu actele de punere în aplicare adoptate în temeiul articolului 230 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2016/429; 2. „lista” înseamnă lista țărilor terțe, a teritoriilor sau a zonelor din acestea, sau a compartimentelor în cazul animalelor de acvacultură, autorizate pentru intrarea în Uniune a transporturilor de anumite specii sau categorii de animale, de materiale germinative și de produse de origine animală, în conformitate cu actele de punere în aplicare adoptate în temeiul articolului 230 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2016/429; 3. „mijloc de transport” înseamnă vehicul rutier sau feroviar, nave și aeronave; 4. „container” înseamnă orice fel de ladă, cutie, recipient sau altă structură rigidă utilizată pentru transportul de animale, de materiale germinative sau de produse de origine animală, care nu constituie un mijloc de transport; 5. „bovină” înseamnă un animal din speciile de ungulate care aparțin genurilor Bison, Bos (inclusiv subgenurile Bos, Bibos, Novibos, Poephagus) și Bubalus (inclusiv subgenul Anoa) și descendenții rezultați din încrucișările acestor specii; 6. „ovină” înseamnă un animal din speciile de ungulate care aparțin genului Ovis și descendenții rezultați din încrucișările acestor specii; 7. „caprină” înseamnă un animal din speciile de ungulate care aparțin genului Capra și descendenții rezultați din încrucișările acestor specii; 8. „porcină” înseamnă un animal din speciile de ungulate din familia Suidae listate în anexa III la Regulamentul (UE) 2016/429; 9. „ecvin” înseamnă un animal din speciile de solipede care aparțin genului Equus (inclusiv caii, măgarii și zebrele) și descendenții rezultați din încrucișările acestor specii; 10. „camelid” înseamnă un animal din speciile de ungulate din familia Camelidae listate în anexa III la Regulamentul (UE) 2016/429; 11. „cervid” înseamnă un animal din speciile de ungulate din familia Cervidae listate în anexa III la Regulamentul (UE) 2016/429; 12. „ecvin înregistrat” înseamnă: (a) un animal de reproducție de rasă pură din speciile Equus caballus și Equus asinus, înscris sau eligibil pentru înscrierea în secțiunea principală a unui registru genealogic înființat de o societate de ameliorare sau de un organism de ameliorare recunoscute în conformitate cu articolul 4 sau cu articolul 34 din Regulamentul (UE) 2016/1012; (b) un animal deținut din specia Equus caballus, înregistrat la o asociație sau organizație internațională, fie în mod direct, fie prin intermediul federației sale naționale sau al sucursalelor sale, care gestionează caii pentru competiții sau curse („cal înregistrat”); 13. „animale destinate sacrificării” înseamnă animale terestre deținute care urmează a fi transportate la un abator, fie direct, fie după ce sunt supuse unei operațiuni de colectare; 14. „boala nu a fost raportată” înseamnă că niciun animal sau grup de animale din speciile relevante deținute în unitate nu a fost clasificat ca un caz confirmat de boala respectivă, iar orice caz suspect de boală respectivă a fost exclus; 15. „grupă sanitară” înseamnă o grupă de țări terțe listate în care predomină riscuri comune pentru sănătatea animală în ceea ce privește bolile listate pentru ecvine și care necesită măsuri specifice de atenuare a riscurilor și garanții privind sănătatea, atunci când intră ecvine în Uniune; 16. „efectiv de păsări” înseamnă totalitatea păsărilor de curte sau a păsărilor captive cu același statut sanitar, deținute în același sediu sau incintă și care constituie o singură unitate epidemiologică; în crescătorii, acest termen include toate păsările care împart același spațiu aerian. 17. „păsări de curte de reproducție” înseamnă păsările de curte în vârstă de 72 de ore sau mai mult, destinate producției de ouă pentru incubație; 18. „păsări de curte pentru producție” înseamnă păsările de curte în vârstă de 72 de ore sau mai mult crescute pentru producția de carne, de ouă pentru consum sau pentru alte produse ori pentru refacerea stocului de păsări de vânat; 19. „pui de o zi” înseamnă păsări de curte în vârstă de mai puțin de 72 de ore; 20. „albină” înseamnă un animal din specia Apis mellifera; 21. „bondar” înseamnă un animal din speciile care aparțin genului Bombus; 22. „câine” înseamnă un animal deținut din specia Canis lupus; 23. „pisică” înseamnă un animal deținut din specia Felis silvestris; 24. „dihor domestic” înseamnă un animal deținut din specia Mustela putorius furo; 25. „număr de autorizare unic” înseamnă un număr atribuit de autoritatea competentă; 26. „ouă fără patogeni specificați” înseamnă ouă pentru incubație obținute din „efective de pui indemne de patogeni specificați”, astfel cum sunt descrise în Farmacopeea europeană, și care sunt destinate exclusiv scopurilor de diagnosticare, de cercetare sau farmaceutice; 27. „transport de material seminal, de ovocite sau de embrioni” sau „transport de materiale germinative” înseamnă o anumită cantitate de material seminal, de ovocite, de embrioni derivați in vivo sau de embrioni produși in vitro expediată dintr-o singură unitate de material germinativ autorizată și care face obiectul unui singur certificat de sănătate animală; 28. „material seminal” înseamnă sperma unui animal sau a unor animale, fie în stare nemodificată, fie preparată sau diluată; 29. „ovocite” înseamnă fazele haploide ale ovogenezei, inclusiv ovocitele secundare și ovulele; 30. „embrion” înseamnă un organism aflat în faza inițială a dezvoltării unui animal, fiind posibil să fie transferat într-o femelă receptoare; 31. „unitate de materiale germinative autorizată” înseamnă un centru de colectare a materialului seminal, o echipă de colectare a embrionilor, o echipă de producție a embrionilor, o unitate de prelucrare a materialelor germinative sau un centru de depozitare a materialelor germinative; 32. „medicul veterinar al centrului” înseamnă medicul veterinar responsabil de activitățile care se desfășoară în cadrul centrului de colectare a materialului seminal, în cadrul unității de prelucrare a materialelor germinative sau în cadrul centrului de depozitare a materialelor germinative, astfel cum se prevede în prezentul regulament; 33. „medicul veterinar al echipei” înseamnă medicul veterinar responsabil de activitățile efectuate de o echipă de colectare a embrionilor sau de o echipă de producție a embrionilor, astfel cum se prevede în prezentul regulament; 34. „adăpost de carantină” înseamnă o entitate autorizată de autoritatea competentă în scopul izolării bovinelor, porcinelor, ovinelor sau caprinelor timp de cel puțin 28 de zile înainte de a fi admise într-un centru de colectare a materialului seminal; 35. „centru de colectare a materialului seminal” înseamnă o unitate de materiale germinative autorizată de autoritatea competentă pentru colectarea, prelucrarea, depozitarea și transportul materialului seminal provenit de la bovine, porcine, ovine, caprine sau ecvine care este destinat să intre în Uniune; 36. „echipă de colectare a embrionilor” înseamnă o unitate de material germinativ care este compusă dintr-un grup de profesioniști sau o structură autorizată de autoritatea competentă pentru colectarea, prelucrarea, depozitarea și transportul embrionilor derivați in vivo care sunt destinați să intre în Uniune; 37. „echipă de producție a embrionilor” înseamnă o unitate de material germinativ care este compusă dintr-un grup de profesioniști sau o structură autorizată de autoritatea competentă pentru colectarea, prelucrarea, depozitarea și transportul ovocitelor, precum și pentru producția in vitro, dacă este cazul cu material seminal depozitat, prelucrarea, depozitarea și transportul embrionilor, ambele fiind destinate să intre în Uniune; 38. „unitate de prelucrare a materialelor germinative” înseamnă o unitate de materiale germinative autorizată de autoritatea competentă pentru prelucrarea, inclusiv, dacă este cazul, sexarea materialului seminal, și depozitarea materialului seminal, a ovocitelor sau a embrionilor care aparțin uneia sau mai multor specii, sau a oricărei combinații de tipuri de materiale germinative sau de specii, care sunt destinate să intre în Uniune; 39. „centru de depozitare a materialelor germinative” înseamnă o unitate de materiale germinative autorizată de autoritatea competentă pentru depozitarea materialului seminal, a ovocitelor sau a embrionilor care aparțin uneia sau mai multor specii, sau a oricărei combinații de astfel de tipuri de materiale germinative sau de specii, care sunt destinate să intre în Uniune; 40. „carne” înseamnă toate părțile de ungulate, păsări de curte și vânat cu pene care sunt adecvate pentru consumul uman, inclusiv sângele; 41. „carne proaspătă” înseamnă carnea, carnea tocată și preparatele din carne, inclusiv carnea ambalată în vid sau în atmosferă controlată, care nu au fost supuse niciunui tratament în vederea conservării, cu excepția refrigerării, a congelării sau a congelării rapide; 42. „carcasa unui ungulat” înseamnă corpul întreg al unui animal ungulat, sacrificat sau ucis după: (a) sângerare, în cazul animalelor sacrificate; (b) eviscerare; (c) îndepărtarea membrelor la nivel carpian și tarsian; (d) îndepărtarea cozii, a ugerului, a capului și a pielii, cu excepția porcinelor; 43. „organe” înseamnă alt tip de carne proaspătă decât cea provenită din carcasa unui ungulat, chiar dacă rămâne prinsă în mod natural de carcasă; 44. „produse din carne” înseamnă produse prelucrate, inclusiv stomacuri, vezici și intestine tratate, grăsimi topite și extracte din carne, care rezultă din prelucrarea cărnii sau din prelucrarea suplimentară a unor astfel de produse prelucrate, astfel încât suprafața tăiată arată că produsul nu mai prezintă caracteristicile cărnii proaspete; 45. „membrane” înseamnă vezicile și intestinele care, după curățare, au fost prelucrate prin răzuirea țesuturilor, îndepărtarea grăsimilor și spălare și care au fost tratate cu sare sau uscate; 46. „colostru” înseamnă fluidul secretat de glandele mamare ale animalelor deținute timp de 3-5 zile după parturiție, care este bogat în anticorpi și minerale și care precedă producția de lapte crud; 47. „produse pe bază de colostru” înseamnă produse prelucrate ce rezultă din prelucrarea colostrului sau din prelucrarea suplimentară a acestor produse prelucrate; 48. „navă cu vivieră de pește” înseamnă o navă folosită în industria acvaculturii care are o vivieră sau un rezervor pentru depozitarea și transportul peștilor vii în apă; 49. „IMSOC” înseamnă sistemul de gestionare a informațiilor pentru controalele oficiale, prevăzut la articolul 131 din Regulamentul (UE) 2017/625 al Parlamentului European și al Consiliului (16).

Titlul 2

Cerințe generale de sănătate animală pentru intrarea, circulația și manipularea după intrarea în Uniune a transporturilor de animale, materiale germinative și produse de origine animală

Articolul 3 Obligațiile autorităților competente ale statelor membre Autoritatea competentă permite intrarea în Uniune a transporturilor de animale, de materiale germinative și de produse de origine animală din speciile și categoriile menționate în părțile II-VI, care sunt prezentate în scopul controalelor oficiale, astfel cum este prevăzut la articolul 47 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/625, dacă: (a) transporturile provin: (i) în cazul animalelor terestre, dintr-o țară terță listată sau dintr-un teritoriu ori dintr-o zonă a acesteia pentru specia și categoria respectivă de animale, de materiale germinative și de produse de origine animală; (ii) în cazul animalelor acvatice, dintr-o țară terță listată sau dintr-un teritoriu ori dintr-o zonă a acesteia pentru specia și categoria respectivă de animale și de produse de origine animală, iar în cazul animalelor de acvacultură, dintr-o țară terță sau dintr-un teritoriu sau dintr-o zonă sau dintr-un compartiment al acesteia listat în acest scop; (b) autoritatea competentă a țării terțe sau a teritoriului terț de origine a certificat că transporturile îndeplinesc: (i) cerințele generale privind sănătatea animală pentru intrarea în Uniune a animalelor, a materialelor germinative și a produselor de origine animală menționate la prezentul articol, la articolul 4 și la articolele 6-10; (ii) cerințele privind sănătatea animală aplicabile speciei și categoriei respective de animale, de materiale germinative și de produse de origine animală și utilizarea preconizată, astfel cum sunt prevăzute în părțile II-VI; (c) transporturile sunt însoțite de următoarele documente prin care autoritatea competentă a țării terțe sau a teritoriului terț de origine oferă garanțiile necesare în ceea ce privește îndeplinirea cerințelor privind sănătatea animală menționate la litera (b): (i) un certificat de sănătate animală eliberat de un medic veterinar oficial din țara terță sau din teritoriul terț de origine, specific pentru specia și categoria respectivă de animale, de materiale germinative și de produse de origine animală și utilizarea preconizată a acestora; (ii) o declarație și alte documente, în cazul în care sunt necesare în baza prezentului regulament. În cazul transporturilor de animale și de ouă pentru incubație, certificatul de sănătate animală menționat la litera (c) punctul (i) trebuie să fi fost eliberat în ultimele 10 zile anterioare sosirii transportului la postul de inspecție la frontieră; cu toate acestea, în cazul transportului maritim, această perioadă poate fi prelungită cu o perioadă suplimentară care corespunde duratei călătoriei pe mare.

Articolul 4 Data certificării transporturilor (1) Transporturile de animale, de materiale germinative și de produse de origine animală aparținând speciilor și categoriilor vizate de prezentul regulament pot intra în Uniune doar dacă aceste transporturi au fost certificate pentru expedierea către Uniune cel mai devreme la data la care țara terță sau teritoriul terț de origine ori zona din acestea, sau compartimentul din acestea în cazul animalelor de acvacultură, a fost listat(ă) pentru intrarea în Uniune a speciei și a categoriei respective de animale, de materiale germinative și de produse de origine animală. (2) Transporturile de animale, de ouă pentru incubație și de produse de origine animală care provin dintr-o țară terță sau dintr-un teritoriu ori dintr-o zonă a acesteia, sau dintr-un compartiment al acesteia în cazul animalelor de acvacultură, nu pot intra în Uniune începând cu data de la care nu mai îndeplinesc cerințele de sănătate animală pentru intrarea în Uniune a speciei și a categoriei respective de animale, de ouă pentru incubație sau de produse de origine animală, cu excepția cazului în care Uniunea a atribuit condiții specifice, în listă, țării terțe listate, teritoriului sau zonei din acestea și speciei și categoriei respective de animale, de ouă pentru incubație sau de produse de origine animală.

Articolul 5 Obligațiile operatorilor (1) Operatorii responsabili pentru intrarea în Uniune a transporturilor de animale, de materiale germinative și de produse de origine animală din speciile și categoriile vizate de prezentul regulament prezintă transporturile respective autorității competente din Uniune în scopul controalelor oficiale, astfel cum este prevăzut la articolul 47 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/625, și asigură faptul că aceste transporturi corespund următoarelor cerințe: (a) cerințele generale privind sănătatea animală pentru intrarea în Uniune a animalelor, a materialelor germinative și a produselor de origine animală menționate la articolele 3 și 4 și la articolele 6-10; (b) cerințele privind sănătatea animală aplicabile speciei și categoriei respective de animale, de materiale germinative și de produse de origine animală din transport și utilizării preconizate, astfel cum sunt prevăzute în părțile II-VI. (2) Operatorii responsabili pentru circulația transporturilor de animale, de materiale germinative și de produse de origine animală din speciile și categoriile vizate de prezentul regulament, de la punctul de intrare în Uniune până la locul lor de destinație, precum și cei responsabili pentru manipularea acestor transporturi după intrarea lor în Uniune, asigură faptul că transporturile: (a) sunt autorizate să intre în Uniune de către autoritatea competentă în conformitate cu articolul 3; (b) îndeplinesc cerințele privind sănătatea animală pentru circulația și manipularea acestor transporturi după intrarea în Uniune pentru speciile și categoriile respective de animale, de materiale germinative și de produse de origine animală menționate în părțile II-VI; (c) nu sunt deturnate spre alte utilizări decât cele pentru care au fost certificate de către autoritatea competentă a țării terțe sau a teritoriului terț de origine pentru intrarea în Uniune.

Articolul 6 Legislația națională și sistemele de sănătate animală din țara terță sau din teritoriul terț de origine (1) Transporturile de animale, de materiale germinative și de produse de origine animală pot intra în Uniune doar dintr-o țară terță sau dintr-un teritoriu terț în care: (a) orice suspiciune și orice caz confirmat de boală listată menționată în anexa I, relevante pentru specia listată de animale din transport sau pentru speciile listate de animale de la care provin materialele germinative sau produsele de origine animală din transport autorizate să intre în Uniune, trebuie, conform legii, să fie notificate și raportate autorității competente; (b) există instituite sisteme pentru detectarea bolilor emergente; (c) există instituite sisteme pentru a asigura faptul că hrănirea cu lături nu este o sursă a bolilor listate menționate în anexa I pentru: (i) animalele destinate intrării în Uniune; sau (ii) animalele de la care provin materialele germinative destinate intrării în Uniune; sau (iii) animalele de la care provin produsele de origine animală destinate intrării în Uniune. (2) Transporturile de animale, de materiale germinative și de produse de origine animală destinate intrării în Uniune pot intra în Uniune doar dintr-o țară terță, dintr-un teritoriu sau dintr-o zonă a acesteia în care aceste transporturi pot fi introduse în mod legal pe piață și pot fi comercializate în țara terță sau în teritoriul terț de origine sau în zona din acestea.

Articolul 7 Cerințe generale privind statutul sanitar al animalelor, al materialelor germinative și al produselor de origine animală (1) Transporturile de animale pot intra în Uniune doar dacă animalele din transport: (a) nu sunt animale ce urmează să fie ucise în cadrul unui program național efectuat în țara terță sau în teritoriul terț de origine pentru eradicarea bolilor, inclusiv a bolilor listate relevante menționate în anexa I și a bolilor emergente; (b) nu au prezentat simptome de boli transmisibile la momentul încărcării în vederea expedierii către Uniune; (c) provin dintr-o unitate care, la momentul expedierii lor din unitatea respectivă către Uniune, nu era supusă unor măsuri naționale de restricție: (i) din motive legate de sănătatea animală; (ii) în cazul animalelor de acvacultură, din motive legate de sănătatea animală sau din cauza unor decese anormale fără cauză determinată. (2) Transporturile de materiale germinative pot intra în Uniune doar dacă au fost obținute de la animale care, la momentul colectării: (a) nu prezentau simptome ale unor boli transmisibile; (b) erau deținute într-o unitate care nu era supusă unor măsuri naționale de restricție din rațiuni legate de sănătatea animală, inclusiv restricții privind bolile listate relevante menționate în anexa I și bolile emergente. (3) Transporturile de produse de origine animală pot intra în Uniune doar dacă au fost obținute de la animale care: (a) în cazul animalelor terestre, nu prezentau simptome ale unor boli transmisibile la momentul: (i) uciderii sau sacrificării, pentru producția de carne proaspătă și de produse din carne; sau (ii) al colectării laptelui sau ouălor. (b) în cazul animalelor acvatice, nu prezentau simptome ale unor boli transmisibile în momentul sacrificării sau al colectării pentru fabricarea de produse de origine animală. (c) nu au fost ucise, sacrificate sau, în cazul moluștelor și al crustaceelor vii, îndepărtate din apă în cadrul unui program național de eradicare a bolilor; (d) erau deținute într-o unitate care nu era supusă unor măsuri naționale de restricție din rațiuni legate de sănătatea animală, inclusiv, acolo unde este cazul, bolile listate menționate în anexa I și bolile emergente, la momentul: (i) uciderii sau sacrificării animalelor respective pentru producția de carne proaspătă și de produse din carne sau de produse de origine animală provenite de la animale acvatice; sau (ii) al colectării laptelui și ouălor.

Articolul 8 Cerințe generale privind unitatea de origine a animalelor Pe lângă cerințele specifice menționate în părțile II-V, transporturile de animale, de materiale germinative și de produse de origine animală pot intra în Uniune doar dacă unitatea de origine a animalelor deținute sau unitatea de origine a animalelor deținute de la care au fost obținute materialele germinative sau produsele de origine animală, îndeplinește următoarele cerințe: (a) trebuie să fie înregistrată de autoritatea competentă a țării terțe sau teritoriului terț de origine și să îi fie atribuit un număr unic de înregistrare; (b) trebuie să fie autorizată de către autoritatea competentă din țara terță sau teritoriul terț de origine, în cazul în care este necesar în baza prezentului regulament și în condițiile prevăzute în acesta, și să îi fie atribuit un număr de autorizare unic; (c) trebuie să se afle sub controlul autorității competente a țării terțe sau a teritoriului terț de origine; (d) trebuie să dispună de un sistem pentru menținerea și păstrarea, timp de cel puțin trei ani, a unor evidențe actualizate care să conțină cel puțin următoarele informații: (i) speciile, categoriile, numărul și, dacă este relevant, identificarea animalelor din unitate; (ii) intrarea și ieșirea animalelor din unitate; (iii) mortalitatea la nivelul unității. (e) trebuie să facă obiectul unor vizite regulate de verificare a sănătății animale efectuate de un medic veterinar în scopul depistării și al obținerii de informații privind semne care indică apariția bolilor, inclusiv a bolilor listate menționate în anexa I, relevante pentru specia și categoria respectivă de animal, de material germinativ sau de produs de origine animală și a bolilor emergente. Aceste vizite de verificare a sănătății animale au loc cu frecvențe care sunt proporționale riscurilor pe care le comportă unitatea în cauză.

Articolul 9 Prelevarea de eșantioane, testele de laborator și alte teste Transporturile de animale, de materiale germinative și de produse de origine animală pot intra în Uniune doar dacă prelevarea de eșantioane, testele de laborator și alte teste prevăzute în prezentul regulament au fost efectuate: (a) pe eșantioane prelevate de sau sub controlul autorității competente din: (i) țara terță sau teritoriul terț de origine, dacă prelevarea de eșantioane și testarea trebuie efectuate înaintea intrării în Uniune; sau (ii) statul membru de destinație, dacă prelevarea de eșantioane și testarea trebuie efectuate după intrarea în Uniune; (b) în conformitate cu: (i) procedurile și metodele relevante menționate în Regulamentul delegat (UE) 2020/689 și în Regulamentul delegat (UE) 2020/688 al Comisiei (17); sau (ii) în scopul intrării în Uniune a materialelor germinative provenite de la bovine, porcine, ovine, caprine și ecvine, procedurile și metodele din anexa II la Regulamentul delegat (UE) 2020/686 al Comisiei (18); sau (iii) procedurile descrise în prezentul regulament, dacă sunt necesare în mod explicit; (c) într-un laborator oficial, desemnat în conformitate cu articolul 37 din Regulamentul (UE) 2017/625.

Articolul 10 Statutul de indemn de boală al locului de origine și condiții specifice (1) Transporturile de animale, de materiale germinative și de produse de origine animală pot intra în Uniune doar dacă autoritatea competentă a țării terțe sau a teritoriului terț de origine a demonstrat statutul de indemn(ă) de anumite boli al țării terțe, al teritoriului terț de origine sau al unei zone din acestea ori al unității de origine a animalelor, a materialelor germinative sau a produselor de origine animală, necesar în baza prezentului regulament: (a) în conformitate cu Regulamentul delegat (UE) 2020/689; sau (b) pentru bolile ce nu fac obiectul Regulamentului delegat (UE) 2020/689, în conformitate cu norme specifice, în cazul în care astfel de norme sunt prevăzute în prezentul regulament, și cu programul de supraveghere a bolii pus în aplicare de țara terță sau de teritoriul terț de origine, care trebuie să fi fost: (i) transmis Comisiei spre evaluare și să conțină cel puțin informațiile menționate în anexa II; (ii) evaluat de Comisie ca furnizând garanțiile necesare în ceea ce privește statutul de indemn de boală, pe baza: — normelor privind supravegherea bolilor menționate la articolele 24, 25, 26 și 27 din Regulamentul (UE) 2016/429; — normelor de completare în ceea ce privește modul de supraveghere și a normelor pentru confirmarea bolii și a definițiilor de caz menționate în secțiunile 1 și 2 și la articolul 10 din capitolul 1 al părții II din Regulamentul delegat (UE) 2020/689; (iii) în vigoare o perioadă de timp suficientă astfel încât să poată fi pus pe deplin în aplicare și supravegheat în mod corespunzător. (2) În cazul animalelor de acvacultură și al produselor de origine animală care provin de la animale de acvacultură, în cazul în care pentru compartimentul de origine este necesar statutul de indemn de boală pentru anumite boli, transporturile de astfel de mărfuri pot intra în Uniune doar dacă autoritatea competentă a țării terțe de origine a demonstrat statutul de indemn de boală în conformitate cu alineatul (1) literele (a) și (b). (3) Atunci când prezentul regulament prevede condiții specifice privind statutul de indemn(ă) de boală pentru anumite boli al țării terțe, al teritoriului terț de origine sau al unei zone din acestea: (a) autoritatea competentă a țării terțe sau a teritoriului terț de origine trebuie să fi asigurat anterior conformitatea; (b) respectivele condiții specifice trebuie să fi fost menționate în mod specific de Uniune în listă pentru țara terță listată sau teritoriul terț listat sau zona ori compartimentul din acestea și pentru specia și categoria respectivă de animale, de materiale germinative și de produse de origine animală.

PARTEA II

CERINȚE PRIVIND SĂNĂTATEA ANIMALĂ PENTRU INTRAREA ÎN UNIUNE A ANIMALELOR TERESTRE DEȚINUTE ASTFEL CUM SE PREVEDE LA ARTICOLELE 3 ȘI 5

TITLUL 1

CERINȚE GENERALE PRIVIND SĂNĂTATEA ANIMALĂ PENTRU ANIMALELE TERESTRE DEȚINUTE

Articolul 11 Perioada de reședință pentru animalele terestre deținute Transporturile de animale terestre deținute, cu excepția câinilor, a pisicilor și a dihorilor domestici, pot intra în Uniune doar cu condiția respectării următoarelor cerințe: (a) animalele au respectat perioada relevantă de reședință menționată în următoarele tabele din anexa III pentru o perioadă de timp continuă, imediat înaintea datei expedierii către Uniune: (i) tabelul 1 în cazul ungulatelor, al albinelor și al bondarilor; (ii) tabelul 2 în cazul păsărilor de curte și al păsărilor captive; (b) animalele: (i) au rămas permanent în țara terță sau teritoriul terț de origine sau într-o zonă a acestora în perioada indicată în anexa III tabelul 1 coloana a doua și în anexa III tabelul 2 coloana a treia; (ii) au rămas permanent în unitatea de origine, în care nu au fost introdus niciun animal în perioada indicată în anexa III tabelul 1 coloana a treia și în anexa III tabelul 2 coloana a patra; (iii) nu au avut niciun contact cu animale cu un statut sanitar inferior în perioada indicată în anexa III tabelul 1 coloana a patra și în anexa III tabelul 2 coloana a cincea.

Articolul 12 Derogări în ceea ce privește perioada de reședință pentru caii înregistrați pentru competiții, curse și evenimente culturale (1) Prin derogare de la articolul 11 litera (b) punctul (i), animalele ecvine, altele decât ecvinele destinate sacrificării, sunt considerate ca fiind conforme cu perioada de reședință prevăzută în tabelul 1 din anexa III, dacă, înainte de expedierea lor către Uniune, au fost ținute, în perioada indicată în anexa III tabelul 1 coloana a doua, în plus față de țara terță sau teritoriul terț de origine sau zona din acestea și: (a) într-un stat membru; sau (b) în cazul cailor înregistrați, într-o țară terță listată sau într-un teritoriu terț de reședință intermediară listat sau într-o zonă din acestea, din care intrarea în Uniune a cailor înregistrați este autorizată în acest scop și cu condiția ca ei să fi fost introduși în țara terță sau în teritoriul terț de origine sau în zona din acestea în conformitate cu cerințe privind sănătatea animală care oferă garanții privind sănătatea animală cel puțin la fel de stricte precum cele aplicabile în cazul intrării directe în Uniune a cailor înregistrați pentru competiții și curse din țara terță respectivă sau din teritoriul terț respectiv de reședință intermediară sau din zona acestora. (2) Prin derogare de la articolul 11 litera (b) punctul (ii), caii înregistrați pentru concursuri, curse și evenimente culturale ecvestre sunt considerați că respectă perioada de reședință prevăzută în anexa III tabelul 1 coloana a treia dacă au fost ținuți în țara terță de origine sau în țara terță de reședință intermediară în alte unități decât unitatea de origine, cu condiția ca respectivele alte unități: (a) să se fi aflat sub supravegherea unui medic veterinar oficial într-o țară terță sau într-un teritoriu terț; (b) să nu fi fost supuse unor măsuri naționale de restricție din rațiuni legate de sănătatea animală, inclusiv unor restricții privind bolile relevante menționate în anexa I și bolile emergente relevante; (c) să respecte cerințele privind sănătatea animală menționate la articolul 23. (3) De asemenea, prin derogare de la dispozițiile articolului 11 litera (b) punctul (ii), caii înregistrați pentru competiții, curse și evenimente culturale ecvestre care au intrat în contact cu ecvine ce au intrat în țara terță, în teritoriul sau în zona acesteia venind dintr-o altă țară terță, alt teritoriu sau altă zonă a acesteia, sau dintr-o altă zonă din țara terță sau din teritoriul de origine, pot intra în Uniune dacă: (a) ecvinele respective au fost introduse în țara terță sau în teritoriul de origine sau în zona din acestea în conformitate cu cerințe privind sănătatea animală cel puțin la fel de stricte precum cele aplicabile intrării directe în Uniune a ecvinelor respective; (b) posibilitatea contactului direct cu alte animale este limitată la perioada competiției, a curselor sau a evenimentelor culturale ecvestre și la acțiunile aferente de pregătire, încălzire și prezentare înaintea cursei.

Articolul 13 Inspecția animalelor terestre înainte de expedierea către Uniune (1) Transporturile de animale terestre pot intra în Uniune doar dacă animalele din transport au fost supuse unei inspecții clinice, efectuate de un medic veterinar oficial în țara terță sau în teritoriul terț de origine ori în zona din acestea, în ultimele 24 de ore anterioare încărcării în vederea expedierii către Uniune, în scopul depistării semnelor care indică existența unor boli, inclusiv bolile listate relevante menționate în anexa I și bolile emergente. În cazul păsărilor de curte și al păsărilor captive, inspecția vizează atât animalele destinate expedierii către Uniune, cât și efectivul de origine. (2) Prin derogare de la alineatul (1) primul paragraf, în cazul animalelor ecvine înregistrate, inspecția respectivă poate fi efectuată în decurs de 48 de ore înainte de momentul încărcării pentru expediere către Uniune sau în ultima zi lucrătoare anterioară expedierii către Uniune. (3) Prin derogare de la dispozițiile alineatului (1) primul paragraf, în cazul câinilor, al pisicilor și al dihorilor domestici, inspecția poate fi efectuată în ultimele 48 de ore anterioare încărcării în vederea expedierii către Uniune.

Articolul 14 Norme generale pentru expedierea animalelor terestre către Uniune (1) Transporturile de animale terestre pot intra în Uniune doar dacă, de la momentul încărcării în unitatea de origine în vederea expedierii către Uniune până la momentul sosirii lor în Uniune, animalele din transport nu au intrat în contact cu alte animale terestre: (a) din aceeași specie, care nu sunt destinate intrării în Uniune; (b) din alte specii listate pentru același boli, care nu sunt destinate intrării în Uniune; (c) cu un statut sanitar inferior. (2) Atunci când sunt transportate pe calea aerului, pe mare, cu trenul, pe șosele sau pe jos, transporturile menționate la alineatul (1) pot intra în Uniune doar dacă nu au fost transportate prin, descărcate în sau transbordate într-o țară terță, într-un teritoriu terț sau într-o zonă din acestea care nu este listat(ă) pentru intrarea în Uniune a respectivelor specii și categorii de animale și pentru utilizarea lor preconizată în Uniune. (3) Atunci când sunt transportate pe mare, chiar și numai pentru o parte a călătoriei, transporturile menționate la alineatul (1) pot intra în Uniune doar dacă sosesc în Uniune însoțite de o declarație, anexată la certificatul de sănătate animală care însoțește animalele, semnată de căpitanul navei, în care sunt precizate următoarele informații: (a) portul de plecare din țara terță, din teritoriul terț de origine sau din zona din acestea; (b) portul de sosire în Uniune; (c) porturile de escală, în cazul în care nava a făcut escală în porturi aflate în afara țării terțe, a teritoriului terț de origine sau a zonei din acestea; (d) confirmarea respectării următoarelor cerințe pe parcursul călătoriei către Uniune: (i) animalele au rămas la bord; (ii) animalele nu au intrat în contact cu animale cu un statut sanitar inferior în timp ce se aflau la bord.

Articolul 15 Derogare pentru transbordarea altor animale terestre decât ecvinele în țări sau teritorii terțe nelistate în cazul unei probleme tehnice sau al altui incident neprevăzut (1) Prin derogare de la dispozițiile articolului 14 alineatul (2), autoritatea competentă autorizează intrarea în Uniune a transporturilor de alte animale terestre decât ecvinele, care au fost transbordate din mijloacele inițiale de transport în alte mijloace de transport pentru a călători mai departe într-o țară terță, într-un teritoriu terț sau într-o zonă din acestea care nu este o țară terță, un teritoriu terț sau o zonă din acestea listat(ă) pentru intrarea respectivei specii și categorii de animale în Uniune, doar dacă transbordarea s-a efectuat din cauza apariției unei probleme tehnice sau a altui incident neprevăzut care cauzează probleme logistice pe parcursul transportului animalelor către Uniune pe mare sau pe calea aerului, cu scopul de a finaliza transportul până la punctul de intrare în Uniune, cu respectarea următoarelor condiții: (a) intrarea transportului de animale în Uniune este autorizată de autoritatea competentă a statului membru de destinație și, acolo unde este cazul, a oricăror state membre de trecere, până la sosirea la locul de destinație în Uniune; (b) transbordarea a fost supervizată de un medic veterinar oficial în țara terță sau teritoriul terț pe tot parcursul operațiunii pentru a asigura faptul că: (i) au fost instituite măsuri eficace de protecție împotriva vectorilor bolilor relevante ale animalelor; (ii) au fost instituite măsuri eficace pentru a evita contactul direct și indirect între animalele destinate intrării în Uniune și orice alte animale; (iii) în mijloacele de transport pentru continuarea călătoriei către Uniune nu s-au adăugat deloc hrană animală, apă sau așternuturi care provin dintr-o țară terță, dintr-un teritoriu terț sau dintr-o zonă din acestea care nu este o țară terță, un teritoriu terț sau o zonă listat(ă) pentru intrarea respectivei specii și categorii de animale în Uniune; (iv) animalele din transport au fost transferate direct și cât mai rapid posibil, în vederea continuării călătoriei către Uniune, într-o navă sau într-o aeronavă care îndeplinește cerințele de la articolul 17, fără a părăsi limitele portului sau ale aeroportului; (c) transportul de animale este însoțit de o declarație din partea autorității competente a țării terțe sau a teritoriului terț în care a avut loc transferul, în care sunt furnizate informații privind operațiunea de transfer și care atestă că au fost adoptate măsuri relevante în vederea îndeplinirii cerințelor de la litera (b). (2) Derogarea prevăzută la alineatul (1) nu se aplică în cazul transporturilor de albine și bondari.

Articolul 16 Derogare pentru transbordarea ecvinelor în țări sau teritorii terțe nelistate Prin derogare de l