RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 315/1

RECOMANDAREA COMISIEI

din 27 octombrie 2011

privind inițiativa de programare în comun a cercetării „Provocarea microbiană – o nouă amenințare pentru sănătatea umană”

2011/C 315/01

COMISIA EUROPEANĂ,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 181 și articolul 292,

întrucât:

(1) Având în vedere creșterea rezistenței la medicamentele antimicrobiene, provocarea microbiană reprezintă una dintre amenințările emergente majore pentru sănătatea umană în secolul XXI (1). Mai mult de 25 000 de pacienți mor în fiecare an în Uniune din cauza infecțiilor provocate de bacteriile care sunt rezistente la mai multe antibiotice, așa-numitele bacterii multirezistente (2). În unele țări europene ratele de rezistență la un singur antibiotic depășesc 40-50 % (3), iar rezistența la mai multe antibiotice reprezintă o problemă comună și în creștere.

(2) Bolile infecțioase cauzate de bacterii rezistente antrenează creșterea costurilor asistenței medicale și a costurilor indirecte, cum ar fi concediul medical și volumul de muncă pierdut în urma decesului prematur. În Europa, costurile suplimentare cu asistența medicală și pierderile de productivitate antrenează costuri directe totale pentru societate de 1,5 miliarde EUR în fiecare an (4), iar costurile indirecte în țările europene sunt probabil de câteva ori mai mari (5).

(3) Problema rezistenței la medicamente reprezintă o consecință naturală și inevitabilă a tratării bolilor infecțioase cu medicamente antimicrobiene. Cu toate acestea, efectul este exacerbat de utilizarea fără discernământ a antimicrobienelor și de răspândirea bacteriilor rezistente la antibiotice în mediul înconjurător. Dinamica populațiilor umane, inclusiv călătoriile și distribuția la scară mondială a produselor alimentare, contribuie în mod semnificativ la răspândirea rapidă a microorganismelor infecțioase rezistente (6). Mai mult, folosirea necorespunzătoare a antibioticelor la creșterea animalelor sporește riscul de răspândire a microorganismelor rezistente la oameni, prin consumul de alimente (7). În același timp, dezvoltarea de noi substanțe antimicrobiene cunoaște o scădere dramatică.

(4) O soluționare globală a problemei presupune luarea de măsuri de către numeroase sectoare ale societății: factori de decizie politică, asistență medicală, învățământ, sector industrial, agenții de mediu, agricultură, medicină veterinară, cercetare și altele.

(5) Colaborarea transfrontalieră este esențială, dat fiind faptul că rezistența tot mai mare a microorganismelor la antibiotice nu este limitată la o singură țară, ci reprezintă o amenințare reală pentru sănătatea publică la nivel mondial. Împărțirea responsabilității pentru a soluționa în mod eficient provocările viitoare va fi benefică pentru toate țările implicate și va permite o mai bună gestionare și tratare a bolilor infecțioase în viitor.

(6) Cu toate că pe întreg teritoriul Europei se efectuează cercetări de un nivel excelent, situația actuală din Europa în ceea ce privește cercetarea în domeniul rezistenței antimicrobiene pare a fi destul de complexă și fragmentată. Numeroase rețele și organizații de cercetare la nivel european și național își stabilesc în mod izolat programele de cercetare în domeniul rezistenței antimicrobiene, ceea ce conduce la suprapuneri sau la activități de cercetare concurente, care adesea nu reușesc să atingă o masă critică.

(7) Documentul de lucru al serviciilor Comisiei din 18 noiembrie 2009 cu privire la rezistența antimicrobiană (8) a sintetizat inițiativele în acest domeniu la nivelul Uniunii. Au fost propuse și puse în aplicare mai multe acțiuni, inclusiv monitorizarea mai bună a rezistenței antimicrobiene și a utilizării medicamentelor antimicrobiene, precum și măsuri de gestionare a riscurilor.

(8) La reuniunea sa din 1 decembrie 2009 (9), Consiliul Uniunii Europene a invitat statele membre și Comisia „să sprijine punerea în comun a infrastructurilor de cercetare, recrutarea cercetătorilor, stimularea și sprijinirea cooperării mondiale în legătură cu cercetarea, creșterea gradului de răspândire a rezultatelor cercetărilor și cunoștințelor prin structuri care facilitează schimbul de informații și luarea în considerare a instrumentelor financiare deja existente și noi” privind stimulentele inovatoare pentru antibiotice eficace.

(9) În cadrul reuniunii din 26 mai 2010 (10), Consiliul Competitivitate a identificat și argumentat o serie de posibile inițiative de programare în comun (denumite în continuare IPC), inclusiv „Provocarea microbiană – o nouă amenințare pentru sănătatea umană”, ca domenii în care programarea în comun a cercetării ar aduce o valoare adăugată importantă eforturilor fragmentate întreprinse în prezent de statele membre. Prin urmare, Consiliul Competitivitate a adoptat concluzii prin care recunoștea necesitatea lansării unei IPC în acest sens și prin care invita Comisia să contribuie la pregătirea acestei IPC.

(10) Statele membre și-au confirmat participarea la această IPC prin scrisorile oficiale de angajament trimise.

(11) Programarea în comun a cercetării în domeniul rezistenței antimicrobiene, în conformitate cu inițiativa propusă intitulată „Provocarea microbiană – o nouă amenințare pentru sănătatea umană”, va contribui la abordarea problemei pe care o reprezintă fragmentarea eforturilor de cercetare depuse de statele membre și va accelera mobilizarea competențelor, cunoștințelor și resurselor, pentru a avansa și consolida poziția de lider deținută de Europa și competitivitatea cercetării în acest domeniu. În plus, prin abordarea provocărilor sociale majore, ea completează strategia „Europa 2020” (11) și „Uniunea inovării” (12).

(12) Pentru a îndeplini obiectivele stabilite în prezenta recomandare, statele membre trebuie să asigure cooperarea și sinergia cu inițiativele conexe majore, cum ar fi: inițiativa privind medicamentele inovatoare; cercetarea, dezvoltarea și inovarea susținute prin programul-cadru, inclusiv în domeniul sănătății, alimentației, agriculturii și mediului, sprijinite, dacă este cazul, de tehnologia informației, precum și alte inițiative, cum ar fi ERA-NET relevante.

(13) Statele membre trebuie să informeze regulat Comisia cu privire la progresele înregistrate în cadrul acestei IPC, astfel încât Comisia să poată prezenta rapoarte Parlamentului European și Consiliului,

ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:

1. Statele membre sunt încurajate să creeze o viziune comună, bazată pe o abordare multidisciplinară, asupra modului în care pot fi îmbunătățite cooperarea și coordonarea în domeniul cercetării la nivel european, abordând problemele legate de rezistența antimicrobiană și valorificând oportunitățile pe care aceasta le prezintă, pentru a asigura eficiența eforturilor comune ale statelor membre.

2. Statele membre sunt încurajate să elaboreze o Agendă de cercetare strategică (ACS) care să stabilească necesități și obiective de cercetare pe termen mediu și lung în domeniul rezistenței antimicrobiene. ACS va trebui dezvoltată în continuare și completată cu un plan de implementare, prin care să se stabilească priorități și orizonturi de timp și să se specifice acțiunile, instrumentele și resursele necesare pentru implementarea acestora.

3. Statele membre sunt încurajate să includă următoarele acțiuni în cadrul ACS și al planului de implementare: (a) identificarea și schimbul de informații cu privire la programele și activitățile de cercetare relevante la nivel național; (b) consolidarea exercițiilor comune de analiză prospectivă și a capacităților de evaluare tehnologică; (c) efectuarea de schimburi de informații, resurse, bune practici, metodologii și orientări; (d) identificarea domeniilor sau a activităților de cercetare care ar putea beneficia de pe urma coordonării, a apelurilor comune de propuneri sau a utilizării în comun a resurselor; (e) definirea procedurilor detaliate pentru cercetarea care urmează a fi efectuată în comun în domeniile enumerate la litera (d); (f) luarea în considerare a necesităților impuse de tratamentul pacienților și a nevoilor sistemelor de asistență medicală cu prilejul definirii obiectivelor programelor de cercetare privind rezistența antimicrobiană; (g) acolo unde este oportun, utilizarea în comun a infrastructurilor de cercetare existente sau crearea unor infrastructuri noi, cum ar fi bazele de date coordonate sau elaborarea de modele pentru studierea proceselor de rezistență antimicrobiană; (h) încurajarea unei colaborări mai bune între sectorul public și cel privat, alături de inovarea deschisă între diferite activități de cercetare și sectoare comerciale având ca obiect rezistența antimicrobiană; (i) exportarea și diseminarea cunoștințelor, a inovațiilor și a abordărilor metodologice interdisciplinare, precum și identificarea și surmontarea obstacolelor din sistemul de cercetare și inovare care nu permit ca soluțiile inovatoare cu un beneficiu societal să ajungă pe piață mai repede; (j) crearea de rețele între centrele dedicate cercetării privind rezistența antimicrobiană.

4. Statele membre sunt încurajate să mențină o structură eficientă de gestionare în comun în domeniul cercetării privind rezistența antimicrobiană, având misiunea de a institui condiții, norme și proceduri adecvate în vederea cooperării și coordonării, precum și de a monitoriza punerea în aplicare a ACS. Structura de gestionare ar trebui să fie suplă, eficientă și flexibilă, și ar trebui să țină cont de orientările voluntare privind condițiile-cadru pentru programarea în comun a cercetării elaborate de Grupul la nivel înalt pentru programarea în comun (GPC).

5. Statele membre sunt încurajate să implementeze ACS comună, inclusiv prin programele de cercetare naționale, în conformitate cu orientările voluntare privind condițiile-cadru pentru programarea în comun a cercetării elaborate de GPC sau prin alte activități de cercetare la nivel național.

6. Statele membre sunt încurajate să valorifice experiența profesională existentă în cadrul Comisiei și să țină cont de orientările voluntare privind condițiile-cadru la elaborarea și punerea în aplicare a ACS și în vederea coordonării IPC-urilor cu alte programe și inițiative în acest domeniu.

7. Statele membre sunt încurajate să raporteze periodic Consiliului și Comisiei privind progresele și rezultatele acestei IPC, inclusiv lecțiile învățate în ceea ce privește obținerea eficienței optime.

Adoptată la Bruxelles, 27 octombrie 2011. Pentru Comisie Máire GEOGHEGAN-QUINN Membru al Comisiei

(1) Medicamente prioritare pentru Europa și întreaga lume (Priority Medicines for Europe and the World), Kaplan W., Laing R. Geneva: Organizația Mondială a Sănătății (2004).

(2) Provocarea bacteriană: este timpul să reacționăm (The bacterial challenge: time to react). Raport tehnic comun ECDC/EMA (septembrie 2009).

(3) Goldstein FW. Streptococcus pneumoniae rezistent la penicilină: selecție în funcție de antibiotice beta lactam și non-beta lactam (Penicillin-resistant Streptocuccus pneumoniae: selection by both beta lactam and non-beta lactam antibiotics). J Antimicrob Chemother 44:141-144 (1999).

(4) A se vedea nota de subsol nr. 2.

(5) Raport de conferință; Stimulente inovatoare pentru dezvoltarea agenților antibacterieni eficienți (2009).

(6) Raport privind starea sănătății în lume 2007. Un viitor mai sigur: securitate globală în domeniul sănătății publice în secolul al XXI-lea (A safer future: global public health security in the 21st century). OMS (2007).

(7) Aviz comun privind rezistența antimicrobiană centrată pe infecțiile zoonotice [Joint Opinion on antimicrobial resistance (AMR) focused on zoonotic infections]. EFSA Journal 7 (11):1372 (2009).

(8) SANCO/6867/2009r6.

(9) Consiliul Uniunii Europene. Concluziile Consiliului privind stimulentele inovatoare pentru antibiotice eficiente. Adoptate la cea de a 2980-a reuniune a Consiliului Ocuparea Forței de Muncă, Politică Socială, Sănătate și Consumatori de la Bruxelles, 1 decembrie 2009.

(10) 10246/10.

(11) COM(2010) 2020.

(12) COM(2010) 546.