DECIZIA (UE) 2019/421 A COMISIEI

din 20 iunie 2018

privind ajutorul de stat SA.44888 (2016/C) (ex 2016/NN) pus în aplicare de Luxemburg în favoarea ENGIE

[notificată cu numărul C(2018) 3839]

(Numai textul în limba franceză este autentic)

(Text cu relevanță pentru SEE)

COMISIA EUROPEANĂ,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (denumit în continuare „tratatul”), în special articolul 108 alineatul (2) primul paragraf,

având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, în special articolul 62 alineatul (1) litera (a),

după ce părțile interesate au fost invitate să își prezinte observațiile în conformitate cu dispozițiile menționate anterior (1) și având în vedere observațiile acestora,

întrucât:

1. PROCEDURĂ

(1) Prin scrisoarea din 23 martie 2015, Comisia a adresat o solicitare de informații către Marele Ducat al Luxemburgului (denumit în continuare „Luxemburg”) (2) cu privire la practicile acestuia în materie de soluții fiscale anticipate în ceea ce privește grupul Engie (care, la acel moment, purta denumirea GDF Suez) (3). În scrisoarea respectivă, Comisia a solicitat Luxemburgului să îi furnizeze toate soluțiile fiscale anticipate acordate entităților grupului respectiv din 2004 până la data scrisorii, adresate grupului sau oricărei entități a grupului, care erau în vigoare la momentul respectiv sau care au fost puse în aplicare în ultimii 10 ani, precum și conturile anuale ale grupului și ale entităților juridice ale grupului pentru 2011, 2012 și 2013 și copiile declarațiilor fiscale.

(2) La 25 iunie 2015, Luxemburg a răspuns la această cerere transmițând informații cu privire la soluțiile fiscale anticipate emise de administrația fiscală luxemburgheză în favoarea mai multor societăți din cadrul grupului Engie rezidente în Luxemburg, inclusiv GDF Suez LNG Supply S.A. („LNG Supply”) (4) și GDF Suez Treasury Management S.à.r.l. („GSTM”) (5). În special, Luxemburg a transmis două cereri de soluții fiscale anticipate și aprobările lor respective, care se refereau la două tranzacții intragrup aproape identice legate de transferuri de active de la anumite societăți din cadrul grupului Engie către LNG Supply și, respectiv, către GSTM. În ambele cazuri, transferurile au fost finanțate printr-un împrumut convertibil în mod obligatoriu în acțiuni fără dobândă, denumit „ZORA” (6) („ZORA LNG” și, respectiv, „ZORA GSTM”; în mod colectiv, „ZORA”) și printr-un contract de vânzare la termen preplătit („contractul la termen LNG” și, respectiv, „contractul la termen GSTM”; în mod colectiv, „contractele la termen”).

(3) Prin scrisoarea din 1 aprilie 2016, Comisia a indicat că, pe baza informațiilor furnizate de Luxemburg, aceasta nu putea exclude posibilitatea ca soluțiile fiscale anticipate emise în favoarea societăților grupului Engie să conțină un ajutor de stat incompatibil cu piața internă. În consecință, Comisia a solicitat Luxemburgului să îi furnizeze motivele pentru care aceste măsuri nu ar fi selective sau, în caz contrar, motivele pentru care acestea ar putea fi justificate în temeiul legislației Uniunii privind ajutorul de stat și să prezinte informații și clarificări suplimentare.

(4) Prin scrisoarea din 3 mai 2016, Comisia a reamintit Luxemburgului să furnizeze informațiile menționate în considerentul 3.

(5) La 23 mai 2016, Luxemburg a răspuns la solicitarea de informații a Comisiei din 1 aprilie 2016.

(6) La 19 septembrie 2016, Comisia a adoptat decizia de a iniția o procedură oficială de investigare în temeiul articolului 108 alineatul (2) din tratat cu privire la tratamentul fiscal acordat grupului Engie pe baza soluțiilor fiscale anticipate emise de Luxemburg, pe motiv că acesta ar putea constitui ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din tratat („decizia de inițiere a procedurii”) (7).

(7) La 21 noiembrie 2016, Luxemburg a prezentat printr-o scrisoare observațiile sale privind decizia de inițiere a procedurii și informațiile solicitate.

(8) La 3 februarie 2017, decizia de inițiere a procedurii a fost publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (8). Comisia a invitat părțile interesate să își prezinte observațiile cu privire la măsura în cauză.

(9) La 27 februarie 2017, Comisia a primit observații din partea Engie privind decizia de inițiere a procedurii. Prin scrisoarea din 10 martie 2017, Comisia a transmis observațiile respective autorităților luxemburgheze, oferindu-le posibilitatea de a răspunde.

(10) Prin scrisoarea din 22 martie 2017, după examinarea observațiilor transmise de Luxemburg și Engie, Comisia a solicitat Luxemburgului să îi furnizeze informații suplimentare.

(11) La 10 aprilie 2017, Luxemburg a prezentat o scrisoare prin care arăta că observațiile formulate de Engie sunt în concordanță cu propriile observații.

(12) La 12 mai 2017, Luxemburg a furnizat informațiile solicitate la 22 martie 2017.

(13) La 1 iunie 2017, a avut loc o reuniune între serviciile Comisiei, Engie și Luxemburg. Conținutul reuniunii a fost consemnat în procesul-verbal convenit între Comisie și Luxemburg. În urma reuniunii, Luxemburg a transmis informații suplimentare la 16 iunie 2017.

(14) Prin scrisoarea din 11 decembrie 2017, în urma observațiilor formulate de Luxemburg și Engie în cursul reuniunii din 1 iunie 2017, Comisia a dorit să clarifice anumite aspecte ale anchetei („scrisoarea din 11 decembrie 2017”) și a solicitat informații suplimentare. Comisia a invitat Luxemburgul să transmită o copie a scrisorii respective către Engie.

(15) La 31 ianuarie 2018, Luxemburg și Engie au prezentat observații cu privire la scrisoarea din 11 decembrie 2017. La aceeași dată, Luxemburg a transmis, de asemenea, informațiile solicitate în scrisoarea din 11 decembrie 2017.

2. CONTEXT

2.1. GRUPUL ENGIE

(16) Grupul Engie (fostul grup GDF Suez) cuprinde Engie S.A., societate cu sediul în Franța, precum și toate societățile controlate direct sau indirect de Engie S.A. (denumite, în mod colectiv, „Engie”). Engie este rezultatul fuziunii din 2008 între grupurile franceze GDF și Suez (anterior, Lyonnaise des Eaux) (9). Engie are sediul în Franța. Engie S.A. este cotată la bursele din Paris, Bruxelles și Luxemburg (10).

(17) Engie este prezentă în trei sectoare principale: producția de energie electrică, gaz natural și gaz natural lichefiat și serviciile privind eficiența energetică. Engie desfășoară, în principal, activități de producere și furnizare de energie (11) și de comercializare a energiei, explorare, producere, furnizare, transport și distribuire de gaze naturale, furnizare de servicii privind eficiența energetică și infrastructura energetică.

(18) Engie are 153 090 de angajați la nivel mondial în 70 de țări (12). În 2016, cifra de afaceri a Engie s-a ridicat la 66,6 miliarde EUR (13). Din totalul veniturilor înregistrate de grup, 52,2 miliarde EUR au fost realizate în Europa (14). În 2016, 67,3 % din veniturile grupului înainte de dobânzi, impozite, depreciere și amortizare (EBITDA) au fost generate în Europa (15).

(19) În Luxemburg, Engie este prezentă prin diverse entități juridice, dintre care unele sunt implicate în tranzacțiile care fac obiectul soluțiilor fiscale anticipate contestate. Compagnie Européenne de Financement C.E.F. S.A. („CEF”) (16) este o filială a Engie înființată în Luxemburg în 1933. Obiectivul societății este achiziționarea de participații în Luxemburg și în entități străine și gestionarea, exploatarea și controlul acestor participații (17). Societatea este în principal responsabilă cu furnizarea de garanții și acordarea de împrumuturi intragrup pentru filialele grupului. Veniturile CEF provin din dobânzile și comisioanele percepute pentru punerea la dispoziție a acestor împrumuturi și garanții (18).

(20) GSTM este o societate luxemburgheză deținută integral de CEF. Aceasta efectuează activități de gestionare a trezoreriei și de finanțare pentru Engie din Luxemburg. În conformitate cu cererea de soluții fiscale anticipate din 15 iunie 2012, „în general, GSTM acordă împrumuturi în diverse monede (în special în EUR și în USD) societăților asociate și desfășoară o activitate de centralizare a trezoreriei […]. Activitatea GSTM de centralizare a trezoreriei variază în general între [2-7] și [712] miliarde EUR” (19).

(21) GDF Suez LNG Holding S.à.r.l. („LNG Holding”) (20) este o filială a Engie înființată în Luxemburg în 2009. Obiectul de activitate al societății constă în achiziționarea de participații în Luxemburg și în entități străine și gestionarea acestor participații (21). LNG Holding este deținută integral de CEF.

(22) LNG Supply este deținută integral de LNG Holding. Aceasta desfășoară activități de cumpărare, vânzare și comercializare de LNG, gaze și produse derivate din gaze, precum și de transport de LNG. Aceasta dispune de un număr important de contracte cu companii energetice internaționale (22). În 2018, Engie și-a anunțat intenția de a vinde anumite părți ale activității sale legate de LNG, inclusiv LNG Supply, către Total S.A (23).

2.2. SOLUȚIILE FISCALE ANTICIPATE CONTESTATE

2.2.1. INTRODUCERE

(23) Prezenta decizie vizează două serii de soluții fiscale anticipate emise de administrația fiscală din Luxemburg în favoarea societăților grupului Engie („soluțiile fiscale anticipate contestate”). Soluțiile fiscale anticipate contestate vizează două tranzacții intragrup similare puse în aplicare de Engie între diferite societăți din cadrul grupului. În ambele cazuri, Engie transferă un set de active care constituie o activitate comercială pe deplin funcțională către o filială din Luxemburg care, ulterior, va desfășura această activitate comercială.

(24) Plata prețului de către filială este finanțată prin intermediul unui împrumut convertibil în mod obligatoriu în acțiuni fără dobândă, cu o durată de 15 ani (ZORA), acordat de către o societate intermediară rezidentă în Luxemburg. ZORA nu prezintă dobânzi periodice, dar, la conversie, filiala va plăti creditorului prin acțiuni suma care reprezintă valoarea nominală a ZORA majorată cu un „bonus” constituit din toate profiturile realizate de către filială în cursul vieții ZORA minus o marjă limitată (24) convenită cu autoritățile fiscale luxemburgheze (valoarea acestui „bonus” fiind numită, în soluțiile fiscale anticipate contestate și în declarațiile fiscale ale societăților, „acumulări la ZORA”) (25).

(25) La rândul său, entitatea intermediară finanțează simultan acest împrumut prin intermediul unui contract de vânzare la termen preplătit („contractul la termen”) încheiat cu o societate holding de asemenea rezidentă în Luxemburg, care este acționarul unic atât al filialei, cât și al entității intermediare. În temeiul contractului la termen, societatea holding plătește societății intermediare o sumă egală cu valoarea nominală a ZORA în schimbul achiziționării drepturilor asupra acțiunilor pe care filiala le va emite la conversia ZORA. Prin urmare, dacă filiala realizează profituri pe parcursul duratei de viață a ZORA, societatea holding va primi, la conversia ZORA, acțiunile care încorporează valoarea acumulărilor la ZORA. Prin urmare, societatea holding furnizează filialei finanțarea necesară pentru achiziționarea activelor prin intermediul contractului la termen și al ZORA.

(26) Soluțiile fiscale anticipate contestate confirmă următorul tratament fiscal al societăților implicate: filiala va deduce în fiecare an provizioanele pentru acumulările la ZORA care urmează să fie plătite la conversia acestuia. Prin urmare, filiala nu va fi impozitată, cu excepția marjei limitate convenite cu autoritățile fiscale. Atunci când societatea holding va realiza acumulările la ZORA (26), acest profit va fi scutit de impozit în temeiul aplicării regimului societăților-mamă și filialelor în Luxemburg, care permite scutirea, în anumite condiții, a profiturilor care decurg din participațiile deținute în capitalul social al altor societăți. Nici entitatea intermediară nu este impozitată, dat fiind că profitul realizat la conversia ZORA (acumulările la ZORA) este compensat de o pierdere egală cu suma care rezultă din contractul la termen (27). Rezultatul final este că acumulările la ZORA sunt deduse la nivelul filialei și că suma respectivă nu este supusă impozitării nici la nivelul societății holding, aceasta fiind considerată un venit scutit de impozit. Prin urmare, acumulările la ZORA, care reprezintă practic toate profiturile realizate de filială pe parcursul duratei de viață a ZORA, vor rămâne neimpozitate în Luxemburg (28).

(27) Structura descrisă în considerentele 23-26 este ilustrată în figura 1. Figura 1 Ilustrarea structurilor instituite în soluțiile fiscale anticipate contestate Profituri Acțiuni (dintre care acumulările la ZORA) ZORA Acțiuni (dintre care acumulările la ZORA) Contract la termen Active Societate intermediară Filială Societate holding

2.2.2. PREZENTAREA SOLUȚIILOR FISCALE ANTICIPATE CONTESTATE

(28) Acest tratament fiscal a fost aprobat în două seturi de soluții fiscale anticipate privind două structuri diferite instituite de Engie.

(29) Prima serie de soluții fiscale anticipate se referă la transferul activității de cumpărare, vânzare și comercializare de LNG și de produse derivate din gaze („activitatea LNG”) (29) a societății luxemburgheze Suez LNG Trading S.A. („LNG Trading”) către LNG Supply. Aceasta include cinci soluții fiscale anticipate emise de administrația fiscală luxemburgheză ca răspuns la cererile de soluții fiscale anticipate transmise de către consilierul fiscal al Engie („consilierul fiscal”) în numele unor diferite societăți ale Engie (în mod colectiv „soluțiile fiscale anticipate LNG”). 1. Prima soluție fiscală anticipată a fost emisă la 9 septembrie 2008 („soluția fiscală anticipată LNG din 2008”). Aceasta urmează unei cereri de soluții fiscale anticipate introduse la aceeași dată („cererea de soluții fiscale anticipate LNG din 2008”) referitoare la tratamentul fiscal aplicat contractelor utilizate pentru a finanța transferul activității LNG de la LNG Trading către LNG Supply (ZORA LNG și contractul la termen LNG). Soluția fiscală anticipată LNG din 2008 este parțial modificată și/sau completată de alte decizii emise de administrația fiscală din Luxemburg. 2. O cerere de soluții fiscale anticipate din 30 septembrie 2008, referitoare la transferul gestionării efective a LNG Trading în Țările de Jos. Respectiva cerere de soluții fiscale anticipate a fost aprobată în aceeași zi de către administrația fiscală din Luxemburg. 3. O cerere de soluții fiscale anticipate din 3 martie 2009 („cererea de soluții fiscale anticipate LNG din 2009”), care modifică parțial structura instituită în cererea de soluții fiscale anticipate LNG din 2008. Respectiva cerere de soluții fiscale anticipate a fost aprobată în aceeași zi de către administrația fiscală din Luxemburg. 4. O cerere de soluții fiscale anticipate din 9 martie 2012 („cererea de soluții fiscale anticipate LNG din 2012”), care clarifică anumiți termeni contabili utilizați pentru a determina marja pe baza căreia este impozitată LNG Supply. Respectiva cerere de soluții fiscale anticipate a fost aprobată în aceeași zi de către administrația fiscală din Luxemburg. 5. În cele din urmă, o cerere de soluții fiscale anticipate din 20 septembrie 2013 cu scopul de a clarifica tratamentul fiscal al unei conversii parțiale a ZORA LNG („cererea de soluții fiscale anticipate LNG privind conversia”). Respectiva cerere de soluții fiscale anticipate a fost acceptată de către administrația fiscală luxemburgheză prin scrisoarea din 13 martie 2014 („soluții fiscale anticipate LNG privind conversia”).

(30) Al doilea set de soluții fiscale anticipate se referă la transferul activităților de gestiune a trezoreriei și de finanțare („activitatea de finanțare și de gestiune a trezoreriei”) (30) de la CEF către GSTM. Acesta include două soluții fiscale anticipate emise de administrația fiscală luxemburgheză ca răspuns la cererile de soluții fiscale anticipate transmise de către consilierul fiscal în numele unor societăți diferite ale Engie (în mod colectiv „soluții fiscale anticipate GSTM”). 1. Prima soluție fiscală anticipată a fost emisă de către administrația fiscală din Luxemburg la 9 februarie 2010 („decizia fiscală GSTM din 2010”). Aceasta urmează unei cereri de soluții fiscale anticipate introduse la aceeași dată („cererea de soluții fiscale anticipate GSTM din 2010”) referitoare la tratamentul fiscal aplicat contractelor utilizate pentru a finanța transferul activității de finanțare și de gestiune a trezoreriei de la CEF către GSTM (ZORA GSTM și contractul la termen GSTM). 2. Soluția fiscală anticipată GSTM din 2010 a fost completată printr-o cerere de soluții fiscale anticipate din 15 iunie 2012 privind, printre altele, o creștere potențială a valorii ZORA GSTM („cererea de soluții fiscale anticipate GSTM din 2012”). Respectiva cerere de soluții fiscale anticipate a fost aprobată în aceeași zi de către administrația fiscală din Luxemburg („cererea de soluții fiscale anticipate GSTM din 2012”).

(31) Societățile holding în fiecare dintre structurile instituite în soluțiile fiscale anticipate LNG și în soluțiile fiscale anticipate GSTM sunt LNG Holding și, respectiv, CEF (în mod colectiv, „societățile holding”). Entitățile intermediare care acordă ZORA sunt GDF Suez LNG (Luxemburg) S.à.r.l. („LNG Luxemburg”) și, respectiv, Electrabel Invest Luxemburg SA („EIL” și, împreună cu LNG Luxemburg, „creditorii”). În cele din urmă, filialele care dobândesc și exploatează activitatea LNG și activitatea de finanțare și de gestiune a trezoreriei sunt LNG Supply și, respectiv, GSTM (în mod colectiv, „filialele”).

2.2.3. DESCRIEREA DETALIATĂ A SOLUȚIILOR FISCALE ANTICIPATE LNG

2.2.3.1. Tranzacțiile descrise în soluțiile fiscale anticipate LNG

(32) În conformitate cu cererea de soluții fiscale anticipate LNG din 2008, LNG Trading va înființa două noi societăți impozabile în Luxemburg: LNG Luxemburg și LNG Supply. Cererea de soluții fiscale anticipate LNG din 2008 prevedea că activitatea LNG ar fi vândută către LNG Luxemburg, care ar putea, la rândul său, să o vândă către LNG Supply (31). Cu toate acestea, structura respectivă a fost ulterior modificată: în conformitate cu cererea de soluții fiscale anticipate LNG din 2009, CEF a dobândit mai întâi acțiunile LNG Trading, apoi a integrat LNG Luxemburg, LNG Supply și LNG Holding. LNG Holding a preluat ulterior rolul LNG Trading (32) în această structură (33).

(33) Structura este pusă în aplicare după cum urmează: 1. LNG Supply achiziționează activitatea comercială a LNG Trading (activitatea LNG) pentru un preț estimat la aproximativ 750 de milioane USD. 2. LNG Supply finanțează prețul de cumpărare prin intermediul unui împrumut în USD convertibil în mod obligatoriu fără dobândă pe 15 ani (ZORA LNG) care a fost acordat de LNG Luxemburg. La conversia acestuia (34), LNG Supply emite acțiuni („acțiunile LNG Supply”) care includ valoarea nominală a ZORA majorată sau scăzută cu acumulările la ZORA. 3. La rândul său, LNG Luxemburg finanțează investiția în ZORA LNG prin intermediul contractului la termen LNG încheiat cu LNG Holding. În temeiul acestui contract, LNG Luxemburg se angajează să transfere către LNG Holding acțiunile LNG Supply. Prețul acțiunilor LNG Supply corespunde valorii nominale a ZORA LNG (35).

2.2.3.2. Contractele semnate între părți

(34) Luxemburg a prezentat copii ale contractelor care reflectă punerea în aplicare de către Engie a operațiunilor descrise în soluțiile fiscale anticipate LNG: 1. un contract de transfer al activității încheiat între LNG Trading și LNG Supply la 30 octombrie 2009 („contractul de transfer LNG”) (36) în temeiul căruia LNG Trading se angajează să transfere către LNG Supply activitatea LNG pentru un preț de 657 de milioane USD (37) în schimbul a două bilete la ordin emise de LNG Supply (în calitate de debitor) în favoarea LNG Trading (în calitate de creditor), în cuantum de 11 000 000 USD și, respectiv, 646 000 000 USD (38); 2. un contract de împrumut convertibil în mod obligatoriu, încheiat între LNG Luxemburg și LNG Supply la 30 octombrie 2009 („contractul ZORA LNG”) (39). În temeiul acestui contract, LNG Luxemburg acordă un împrumut în favoarea LNG Supply (40) rambursabil prin emisiunea de acțiuni LNG Supply (41). Împrumutul are o durată maximă de 15 ani, prin urmare acesta este scadent la 30 octombrie 2024 (42). La sfârșitul acestei perioade, acesta va fi convertit în acțiuni, cu excepția cazului în care a fost deja convertit în acțiuni înainte de termen de către una dintre părți cu acordul scris al celeilalte părți (43). „Prețul de emisiune” al împrumutului este de 646 de milioane USD (44). Prețul de conversie va fi egal cu „prețul de emisiune” majorat cu acumulările la ZORA cumulate la data conversiei (45). Astfel cum s-a explicat la punctul 2.2.3.6, ZORA LNG a fost parțial convertit în 2014; 3. un contract de cumpărare de acțiuni la termen, preplătit, încheiat între LNG Holding și LNG Luxemburg la aceeași dată (46). În conformitate cu acest contract, LNG Holding achiziționează toate drepturile LNG Luxemburg asupra acțiunilor LNG Supply la un preț de 646 milioane USD (47), și anume aceeași sumă precum cea a „prețului de emisiune” al ZORA LNG. Acțiunile LNG Supply vor fi transferate către LNG Holding la data emiterii acestora (48).

2.2.3.3. Tratamentul fiscal al LNG Supply

(35) În conformitate cu cererea de soluții fiscale anticipate LNG din 2008, astfel cum a fost aprobată de administrația fiscală din Luxemburg, profitul anual generat de LNG Supply va fi egal cu o marjă convenită cu administrația fiscală luxemburgheză (denumită în continuare „marja LNG”). Prin urmare, LNG Supply va fi impozitată numai pe această marjă. Diferența între profitul realizat efectiv în fiecare an de LNG Supply și marja LNG (acumulările la ZORA) este considerată o cheltuială deductibilă legată de ZORA LNG. (49)

(36) În cererea de soluții fiscale anticipate LNG din 2008, marja LNG este stabilită la o sumă echivalentă cu „o marjă globală netă de [1/(50-100)%] din valoarea brută a activelor astfel cum se arată în bilanțul [LNG Supply], această marjă netă nefiind însă mai mică de [0,00-0,50]% din cifra de afaceri brută anuală a societății” (50). În conformitate cu cererea de soluții fiscale anticipate LNG din 2008, „marja [LNG] va fi în conformitate cu principiul concurenței depline”, deoarece LNG Supply nu „va suporta riscul legat de schimbul valutar, nici riscul privind datoriile nerecuperabile legate de activitatea sa” (51). Cererea de soluții fiscale anticipate LNG din 2008 explică, de asemenea, că „venitul brut al [LNG Supply] […], minus toate cheltuielile operaționale efectuate și cheltuielile pentru ZORA este aproximativ echivalent cu marja [LNG]” (52).

(37) Cu alte cuvinte, înainte de conversia ZORA, venitul anual impozabil al LNG Supply este limitat la marja LNG. Conversia nu are niciun impact asupra venitului anual impozabil al LNG Supply dat fiind că valoarea acumulărilor la ZORA a fost dedusă de LNG Supply în fiecare an înainte de conversie.

2.2.3.4. Tratamentul fiscal al LNG Luxemburg

(38) Cererea de soluții fiscale anticipate LNG din 2008, astfel cum a fost aprobată de administrația fiscală din Luxemburg, permite LNG Luxemburg, pe durata de viață a ZORA LNG, fie să mențină valoarea ZORA în conturile sale la valoarea sa contabilă (53) fie, în mod alternativ, să majoreze (sau să reducă) valoarea acesteia, de la prețul de achiziție până la prețul de rambursare anticipat (54). Prin urmare, pe durata de viață a ZORA LNG, LNG Luxemburg poate alege să nu înregistreze niciun venit impozabil sau nicio cheltuială deductibilă fiscal legată de ZORA. Astfel cum se va explica în considerentul 52 de mai jos, LNG Luxemburg a preferat să păstreze valoarea ZORA la valoarea sa contabilă.

(39) La conversie, LNG Luxemburg va primi acțiunile LNG Supply, a căror valoare va include prețul de emisiune al ZORA plus acumulările la ZORA cumulate la data conversiei. În conformitate cu cererea de soluții fiscale anticipate din 2008, conversia este reglementată de regimul special prevăzut la articolul 22a din Legea privind impozitul pe venit din Luxemburg (legea modificată din 4 decembrie 1967 privind impozitul pe venit, „LIR”), cu excepția cazului în care LNG Supply alege să nu aplice această lege (55). În conformitate cu această dispoziție, conversia împrumutului în acțiuni nu va da naștere niciunui câștig de capital impozabil (56). Prin urmare, acumulările la ZORA primite la conversia de către LNG Luxemburg nu vor fi impozitate la conversie (57).

2.2.3.5. Tratamentul fiscal al LNG Holding

(40) În conformitate cu cererea de soluții fiscale anticipate LNG din 2008, astfel cum a fost aprobată de administrația fiscală din Luxemburg, LNG Holding va înregistra plata în temeiul contractului la termen în rubrica „imobilizări financiare” (58). Cererea de soluții fiscale anticipate LNG din 2008 explică faptul că activele respective „vor fi și vor continua să fie evaluate la prețul de cost” (59). Prin urmare, LNG Holding nu va înregistra niciun venit impozabil sau vreo cheltuială deductibilă fiscal înainte de conversia ZORA LNG și de transferul de către LNG Luxemburg al acțiunilor LNG Supply nou emise.

(41) Cererea de soluții fiscale anticipate LNG din 2008 solicită, de asemenea, confirmarea că „în sensul articolului 166 din LIR […] participația achiziționată de [LNG Holding] în temeiul contractului la termen [LNG] va fi tratată ca atare încă din momentul în care contractul la termen [LNG] se va încheia” (60) și că „orice venituri (dividende și câștiguri de capital) generate de și care provin de la societăți luxemburgheze vor fi scutite în temeiul articolului 166 din LIR” (61). Astfel cum s-a explicat în secțiunea 2.3.2, articolul 166 din LIR este dispoziția din Legea privind impozitul pe venit care reglementează scutirea veniturilor obținute din participații în Luxemburg. Conform acestui sistem de scutire a veniturilor obținute din participații, veniturile care provin din participațiile deținute în alte entități, cum ar fi acțiunile, sunt scutite de impozit, sub rezerva întrunirii anumitor condiții.

(42) În consecință, veniturile impozabile asociate deținerii de acțiuni LNG Supply emise în cadrul conversiei ZORA LNG vor fi scutite de impozit la nivelul LNG Holding, cu condiția ca cerințele de la articolul 166 din LIR să fie îndeplinite.

2.2.3.6. Soluțiile fiscale anticipate LNG privind conversia

(43) În conformitate cu cererea de soluții fiscale anticipate LNG privind conversia, astfel cum a fost aprobată de administrația fiscală luxemburgheză, Engie ar executa o primă conversie parțială a ZORA LNG în acțiuni pentru o sumă estimată la acea dată la [300-400] de milioane USD. La data conversiei, ar fi adoptată o decizie în scopul de a reduce capitalul nominal al LNG Supply cu o sumă egală cu suma conversiei. În conformitate cu cererea de soluții fiscale anticipate, „[p]entru [LNG Luxemburg], conversia parțială a ZORA nu are consecințe fiscale” (62). „Având în vedere reducerea capitalului [LNG Supply], [LNG Holding] va înregistra un profit egal cu diferența dintre valoarea nominală a acțiunilor convertite și suma obținută în urma conversiei. Acest profit va fi vizibil în registrele contabile ale [LNG Holding] și intră sub incidența scutirii veniturilor obținute din participații” (63). Prin urmare, profitul realizat de LNG Holding în momentul anulării acțiunilor ca urmare a reducerii capitalului va fi scutit de impozit. Acest profit corespunde acumulărilor la ZORA incluse în acțiunile LNG Supply primite de către LNG Holding la conversie.

2.2.3.7. Punerea în aplicare a soluțiilor fiscale anticipate LNG

(44) Declarațiile fiscale furnizate de Luxemburg reflectă tratamentul fiscal acordat societăților implicate în tranzacțiile descrise în soluțiile fiscale anticipate LNG.

2.2.3.7.1. LNG Supply

(45) Conturile statutare ale LNG Supply pentru anul 2010 indică faptul că un „contract de împrumut convertibil în mod obligatoriu în acțiuni între LNG Luxemburg și LNG Supply” a fost încheiat în 2009 pentru o sumă de 646 de milioane USD și o durată de 15 ani începând cu 30 octombrie 2009 (64).

(46) ZORA LNG este înscris în pasivul bilanțului și este inclus în declarația fiscală a LNG Supply pentru un cuantum egal cu valoarea nominală a ZORA (646 de milioane USD) din 2009 până în 2013 (65). În 2014, suma a fost redusă cu 193,8 milioane USD pentru a ajunge la 452,2 milioane USD în urma conversiei parțiale efectuate în anul respectiv (66).

(47) Pentru fiecare an, o sumă egală cu acumulările la ZORA anuale este înregistrată în pasivul bilanțului LNG Supply (67) ca datorie financiară a LNG Supply (68) în schimbul cheltuielii corespunzătoare înregistrate în contul de profit și pierdere. În consecință, această sumă a fost dedusă din veniturile impozabile ale LNG Supply. Acumulările la ZORA cumulate raportate în declarațiile fiscale ale LNG Supply sunt prezentate în tabelul 1. Reducerea acumulărilor la ZORA cumulate cu 193,8 milioane USD în 2014 se datorează impactului conversiei parțiale a ZORA LNG, care, în plus, este parțial compensată de acumulările la ZORA suplimentare pentru anul respectiv (69). Tabelul 1 Acumulările la ZORA cumulate înregistrate în declarațiile fiscale ale LNG Supply 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 Acumulările la ZORA cumulate (milioane USD) 10,9 46,8 165,6 [350-400] [650-700] [450-550] 0 0

(48) LNG Supply este impozitată pe baza marjei LNG. Astfel cum este ilustrat în Figura 2 pentru anul 2011 (70), marja LNG este fixată la [1/(50-100) %] din media totală a activelor societății cu un minim de [0,0-0,50] % din cifra de afaceri brută anuală, în conformitate cu soluțiile fiscale anticipate LNG din 2008. Valoarea medie a activelor care finanțează ZORA se ridica, în 2011, la 752 703 699 USD. Prin urmare, marja de [1/(50-100) %] s-a ridicat la [100 000-150 000] USD. Cifra de afaceri înregistrată a fost de 1 573 579 569 USD, prin urmare, marja de [0,0-0,50] % din această sumă a fost [3 500 000-4 000 000] USD. Ca atare, această din urmă sumă a fost considerată baza impozabilă a LNG Supply pentru perioada 2011 (71). Astfel, LNG Supply a plătit [500 000-1 500 000] EUR (72) impozit pe venitul societăților pentru exercițiul fiscal 2011. Figura 2 Calcularea venitului impozabil al LNG Supply, astfel cum a fost prezentat în anexa 3 la declarația fiscală din 2011 Acumulările la Zora Valoarea acumulărilor la Zora astfel cum apare în conturile anuale nu este în conformitate cu acordurile prealabile semnate de autoritățile fiscale la 9 septembrie 2008 și martie 2012. În consecință, a fost realizat un bilanț fiscal în scopul de a ține cont de valoarea corectă. Într-adevăr, conform acestui acord prealabil, societatea nu este impozabilă pe marjă (a se vedea mai jos). Calculul marjei Marja netă [1/(50-100) %] corespunzătoare valorii activelor brute (și anume, valoarea medie a activelor care finanțează Zora) cu un minim de [0,0-0,5 %] al cifrei de afaceri brute care derivă din activele care au fost transferate societății (și anume, venitul total al societății) Marja minimă Venit total Rată Data de început Data de sfârșit Marja minimă (USD) 1 573 579 569 [0,0-0,5 %] 1/1/11 31/12/11 [3 500 000 -4 000 000 ] Marja netă de [1/(50-100) %] corespunzătoare valorii medii a activelor care finanțează Zora. Data Zora 1/1/11 692 817 329 (A se vedea declarația fiscală 2010) 31/12/2011 812 590 069 Total 1 505 407 398 Medie 752 703 699

Zora Rată Data de început Data de sfârșit Marja (USD) 752 703 699 [1/(50-100) %] 1/1/11 31/12/11 [100 000 -150 000 ]

(49) Conform conturilor statutare ale LNG Supply pentru anul 2014, conversia parțială a ZORA LNG a fost împărțită „între o parte din valoarea nominală și o parte din acumulări” (73). În consecință, atât valoarea nominală a ZORA, cât și acumulările la ZORA cumulate au fost reduse în 2014 cu 193,8 milioane USD (74). În septembrie 2014, LNG Supply și-a majorat capitalul cu 699,9 milioane USD (75) pentru a rambursa parțial ZORA LNG. Acțiunile LNG Supply au fost emise la valoarea nominală și, ulterior, au fost anulate printr-o reducere de capital echivalentă cu valoarea lor nominală (76). Această conversie nu a avut consecințe fiscale pentru LNG Supply.

(50) În 2015, în timp ce LNG Supply se afla într-o situație deficitară, acumulările la ZORA au avut o valoare negativă de [650-850] de milioane USD, ceea ce a redus, în consecință, în primul rând, acumulările la ZORA cumulate restante ([450-550] USD) la 0 USD și, în al doilea rând, valoarea nominală rămasă a ZORA LNG la [200-250] de milioane USD (77).

(51) În 2016, acumulările la ZORA au fost din nou negative cu [100-200] de milioane USD, reducând și mai mult valoarea restantă a ZORA LNG la [100-200] de milioane USD (78).

2.2.3.7.2. LNG Luxemburg

(52) Conform declarațiilor fiscale ale LNG Luxemburg, valoarea ZORA LNG a fost menținută la valoarea sa nominală (646 de milioane USD) până la conversia parțială a acestuia în 2014 (79), în conformitate cu soluțiile fiscale anticipate LNG din 2008 (80). Contractul la termen LNG apare, de asemenea, în declarația fiscală a LNG Luxemburg ca element al pasivului pentru aceeași sumă (81).

(53) În 2014, ca rezultat al conversiei parțiale, valoarea ZORA LNG (activ) și a contractului la termen LNG (pasiv) a scăzut cu 193,8 milioane USD, pentru a ajunge la 452,2 milioane USD, fără niciun impact asupra contului de profit și pierderi (82). LNG Luxemburg nu a optat pentru aplicarea articolului 22a din LIR.

(54) În 2015, astfel cum se explică în considerentul 50, valoarea ZORA LNG a fost redusă la [300-600] de milioane USD ca urmare a acumulărilor la ZORA negative. Prin urmare, LNG Luxemburg a redus valoarea ZORA LNG la această sumă, și, în același timp, a redus valoarea contractului la termen al LNG la aceeași sumă (83).

(55) În 2016, au fost realizate ajustări similare privind ZORA LNG și contractul la termen LNG, reducând valoarea acestora la [100-200] de milioane USD (84).

2.2.3.7.3. LNG Holding

(56) ZORA este înregistrat în conturile statutare ale LNG Holding ca activ financiar (85). Începând cu 2012, o participație în cadrul LNG Supply cu o valoare egală cu valoarea nominală a ZORA LNG apare, de asemenea, în declarația fiscală a LNG Holding în categoria participațiilor eligibile pentru scutirea veniturilor obținute din participații în temeiul articolului 166 din LIR (86).

(57) În conformitate cu declarația fiscală și conturile statutare ale LNG Holding pentru 2014, anularea acțiunilor LNG Supply primite în urma conversiei parțiale a ZORA LNG în 2014 a generat un câștig de capital în valoare de 506,2 milioane USD (87), care a fost scutit în întregime de impozit în temeiul regimului de scutire a veniturilor obținute din participații (articolul 166 din LIR).

(58) În 2015 și în 2016, LNG Holding a înregistrat o ajustare pentru diminuarea valorii contractului la termen LNG care reflectă scăderea în valoare a ZORA ca urmare a acumulărilor la ZORA negative, astfel cum s-a explicat în considerentele 50 și 51 (88). Această diminuare a valorii a fost reflectată ca o cheltuială în contul de profit și pierdere al LNG Holding.

2.2.4. DESCRIEREA DETALIATĂ A SOLUȚIILOR FISCALE ANTICIPATE GSTM

2.2.4.1. Tranzacțiile descrise în soluțiile fiscale anticipate GSTM

(59) În conformitate cu cererea de soluții fiscale anticipate GSTM din 2010, Engie va pune în aplicare o structură similară cu cea descrisă în soluțiile fiscale anticipate LNG: GSTM dobândește activitatea de finanțare și de gestionare a trezoreriei și finanțează achiziționarea acesteia prin intermediul ZORA GSTM acordată de EIL. La conversie (89), GSTM emite acțiuni („acțiunile GSTM”) care includ valoarea nominală a ZORA plus/minus acumulările la ZORA. La rândul său, EIL finanțează investițiile în ZORA GSTM prin intermediul contractului la termen încheiat cu CEF. În temeiul acestui contract, EIL se va angaja să transfere acțiunile GSTM către CEF. Prețul de vânzare al acțiunilor GSTM corespunde valorii nominale a ZORA GSTM (90).

(60) Cererea de soluții fiscale anticipate GSTM din 2012 conține o analiză fiscală privind un ZORA identic, care este similară cu analiza din cadrul cererii de soluții fiscale anticipate LNG din 2008, cu excepția faptului că aceste soluții fiscale anticipate au în vedere, printre altele, o potențială viitoare creștere a valorii ZORA GSTM (91).

2.2.4.2. Contractele semnate între părți

(61) Luxemburg a prezentat copiile documentelor și contractelor care reflectă punerea în aplicare de către Engie a tranzacțiilor descrise în soluțiile fiscale anticipate GSTM: 1. Un document cu titlul „Propunere de cesiune a unei ramuri de activitate”, depus la registrul comerțului și al societăților din Luxemburg la 13 mai 2011 („propunerea de cesiune către GSTM”) (92). Conform acestui document, CEF își propune să transfere către GSTM activitatea de finanțare și de gestiune a trezoreriei pentru o sumă de 1 036 912 506,84 EUR. În conformitate cu propunerea de transfer către GSTM, CEF transferă ramura de activitate în schimbul unui bilet la ordin al GSTM (93). 2. Două contracte de împrumut convertibile în mod obligatoriu încheiate de către EIL și GSTM, unul datat la 17 iunie 2011, iar celălalt la 30 iunie 2014 („contractele ZORA GSTM” și, împreună cu contractul ZORA LNG, „contractele ZORA”) (94) în general cu același conținut (95). În temeiul contractelor ZORA GSTM, EIL acordă un împrumut (96) în favoarea GSTM, rambursabil prin emisiune de acțiuni GSTM (97). Împrumutul expiră la 17 iunie 2026 (98). La sfârșitul acestei perioade, împrumutul va fi convertit în acțiuni, cu excepția cazului în care acesta a fost deja convertit în acțiuni înainte de termen de către una dintre părți cu acordul scris al celeilalte părți (99). „Prețul de emisiune” al împrumutului este de 1 036 912 507 EUR (100). Prețul de conversie va fi egal cu „prețul de emisiune” plus acumulările la ZORA cumulate la data conversiei (101). 3. Un contract de cumpărare de acțiuni la termen preplătit încheiat între CEF și EIL la 17 iunie 2011 (contractul la termen GSTM) (102). În conformitate cu acest contract, CEF achiziționează toate drepturile EIL asupra acțiunilor GSTM la un preț egal cu „prețul de emisiune” al ZORA GSTM (103). Acțiunile GSTM vor fi transferate către CEF la data emiterii lor (104).

2.2.4.3. Tratamentul fiscal al GSTM

(62) În conformitate cu cererea de soluții fiscale anticipate GSTM din 2010, astfel cum a fost aprobată de administrația fiscală din Luxemburg, profitul impozabil anual al GSTM este egal cu o marjă convenită cu administrația fiscală luxemburgheză („marja GSTM”). Prin urmare, GSTM va fi impozitată numai pe baza acestei marje. Diferența dintre profiturile realizate efectiv de către GSTM și marja GSTM (acumulările la ZORA) este considerată o cheltuială deductibilă asociată ZORA GSTM (105).

(63) Marja GSTM este fixată în cererea de soluții fiscale anticipate GSTM din 2010 la o sumă care corespunde „unei marje nete globale de [1/[50-100]%] din valoarea principală a tuturor activelor sale, inclusiv acele active finanțate prin împrumuturi obișnuite” (106). În cererea de soluții fiscale anticipate GSTM din 2010, marja GSTM este considerată a fi în conformitate cu principiul concurenței depline (107).

(64) Cererea de soluții fiscale anticipate GSTM din 2012 are în vedere o modificare a marjei GSTM. Aceasta indică faptul că valoarea acesteia „va fi stabilită într-o „APA letter” ulterioară, însoțită de un „TP [transfer pricing] report [raport privind prețurile de transfer]” (108). În conformitate cu conturile financiare statutare ale GSTM pentru 2011 (109), modificarea marjei GSTM începând cu 1 ianuarie 2012 se datora intrării în vigoare a Circularei administrative din 28 ianuarie 2011 privind tranzacțiile de finanțare intragrup („Circulara nr. 164/2”) (110). Această circulară impunea transmiterea unor studii privind prețurile de transfer în cadrul oricărei cereri de soluții fiscale anticipate prin care se aprobă prețurile de transfer pentru tranzacții de finanțare intragrup (cum ar fi marja GSTM) (111). În consecință, consultantul fiscal a prezentat, prin scrisorile din 11 iulie 2012 și 11 noiembrie 2013, două cereri de soluții fiscale anticipate însoțite de studii privind prețurile de transfer în ceea ce privește stabilirea marjei GSTM (112). Potrivit Luxemburgului, aceste cereri de soluții fiscale anticipate nu au fost aprobate de administrația fiscală. Cu alte cuvinte, administrația fiscală luxemburgheză nu a emis nicio soluție fiscală anticipată care să confirme valoarea marjei GSTM propusă de consultantul fiscal al Engie în scrisorile sale din 11 iulie 2012 și din 11 noiembrie 2013 (113).

(65) Cererea de soluții fiscale anticipate GSTM din 2010 indică, de asemenea, faptul că, „în ipoteza puțin probabilă în care tratamentul contabil nu ar fi întru totul în conformitate cu obligațiile prevăzute de contractul ZORA, profitul sau pierderea rezultată, reflectate în conturile anuale, nu va afecta situația fiscală prevăzută mai sus” (114).

(66) În concluzie, înainte de conversia ZORA GSTM, venitul impozabil al GSTM se limitează la marja GSTM. Conversia ZORA GSTM nu are niciun impact asupra venitului impozabil al GSTM.

2.2.4.4. Tratamentul fiscal al EIL

(67) Tratamentul fiscal acordat EIL este similar celui descris pentru LNG Luxemburg (115) și are la bază aceleași argumente (116). Prin urmare, pe parcursul duratei de viață a ZORA GSTM, EIL poate alege să nu contabilizeze niciun venit impozabil sau cheltuială deductibilă fiscal. La conversie, dacă EIL alege să aplice regimul derogatoriu prevăzut la articolul 22a din LIR, aceasta nu va contabiliza niciun venit (117) și, astfel, nu va datora niciun impozit pe profit (118). Astfel cum se va explica în considerentul 76 de mai jos, EIL a ales să păstreze valoarea ZORA GSTM la valoarea sa contabilă.

2.2.4.5. Tratamentul fiscal al CEF

(68) Tratamentul fiscal acordat CEF este similar celui descris pentru LNG Holding (119). Prin urmare, CEF nu va contabiliza niciun venit impozabil sau cheltuială deductibilă fiscal înainte de conversia ZORA (120).

(69) Cererea de soluții fiscale anticipate GSTM din 2010 solicită, de asemenea, confirmarea faptului că „participația dobândită de către CEF în temeiul contractului la termen va fi considerată drept o participație directă la capitalul GSTM încă din momentul în care acest contract la termen este încheiat în sensul articolului 166 din LIR” (121). În consecință, veniturile impozabile asociate deținerii de acțiuni GSTM vor fi scutite de impozit la nivelul CEF, cu condiția ca cerințele articolului 166 din LIR să fie îndeplinite.

2.2.4.6. Punerea în aplicare a soluțiilor fiscale anticipate GSTM

(70) Declarațiile fiscale furnizate de Luxemburg reflectă tratamentul fiscal acordat de Luxemburg societăților implicate în tranzacțiile descrise în soluțiile fiscale anticipate GSTM.

2.2.4.6.1. GSTM

(71) Conturile statutare ale GSTM pentru 2012 indică faptul că EIL „a acordat un împrumut convertibil în mod obligatoriu în valoare de 1 036 912 506,84 EUR în favoarea [GSTM] cu o scadență de 15 ani începând cu 17 iunie 2011” (122).

(72) ZORA GSTM este înscris în pasivul bilanțului inclus în declarațiile fiscale ale GSTM pentru un cuantum egal cu valoarea nominală a ZORA (1 036 912 506,84 EUR). Acest cuantum nu variază de-a lungul anilor (123).

(73) Pentru fiecare an, o sumă egală cu acumulările la ZORA anuale a fost înscrisă în pasivul bilanțului GSTM ca datorie financiară a GSTM (124) în contrapartida cheltuielii corespunzătoare înscrise în contul de profit și pierdere (125) și, în consecință, această sumă a fost dedusă din venitul impozabil al GSTM. Acumulările la ZORA cumulate raportate în declarațiile fiscale GSTM pentru perioada 2011-2015 sunt prezentate în tabelul 2 de mai jos. Tabelul 2 Acumulările la ZORA cumulate înscrise în declarațiile fiscale GSTM 2011 2012 2013 2014 2015 2016 Acumulările la ZORA cumulate (milioane EUR) 44,9 [100-150] [300-350] [450-500] [600-650] [600-900]

(74) În conformitate cu soluțiile fiscale anticipate GSTM din 2010, GSTM este impozitată pe baza marjei GSTM. Figura 3 de mai jos ilustrează modul de calcul al marjei GSTM pentru exercițiul 2011 (126). „Venitul net înainte de impozitare și înainte de acumulările la ZORA” se ridica la 45 522 581,00 EUR. Venitul impozabil al GSTM se calculează ca [1/(50-100) %] din totalul mediu al activelor societății pentru perioada 2011, care se ridica la 3,7 miliarde EUR. Venitul impozabil reținut pentru GSTM pe această bază se ridică la [500 000-600 000] EUR (la care se adaugă o sumă desemnată drept „remunerație aferentă capitalului”, de [6 000-11 000] EUR). Diferența dintre această sumă și „venitul net înainte de impozitare și înainte de acumulările la ZORA” este suma de 44,9 milioane EUR înscrisă în declarația fiscală drept acumulări la ZORA deductibile. Figura 3 Modul de calcul al venitului impozabil al GSTM pentru anul 2011, astfel cum este prezentat în detaliu în anexa 3 la declarația fiscală GSTM pentru 2011 Total active De la la Număr de zile Medie (*1) 8 691 871 776 2.5.2011 31.12.2011 244 3 729 884 433 Totalul datoriilor care finanțează activele 3 729 202 241 Venit net înainte de impozare și înainte de acumulările la Zora [45 000 000 -50 000 000 ] Venit net înainte de impozare și înainte de acumulările la Zora privind capitalul 8 326 Venit net înainte de impozare și înainte de acumulările la Zora privind datoria care finanțează activele [45 000 000 -50 000 000 ] Total [45 000 000 -50 000 000 ] Marja de [1/(50-100) %] [550 000 -600 000 ] Remunerare corespunzătoare capitalului Remunerare corespunzătoare datoriei care finanțează activele (marjă de [1/(50-100) %]) [550 000 -600 000 ] Marjă netă totală [550 000 -600 000 ] Marja a fost deja înregistrată în conturile anuale, nicio ajustare nu trebuie realizată Calculul sumei impozabile EUR Rezultatul exercițiului 420 802 A se adăuga: impozitele [150 000 -200 000 ] Suma impozabilă [550 000 -600 000 ] Impozit pe venitul colectivităților [100 000 -150 000 ]

(75) Declarațiile fiscale GSTM arată că, astfel cum s-a menționat anterior (127), marja GSTM s-a schimbat după 2011. Astfel cum se arată în figura 4 pentru anii 2012 și 2013, marja GSTM nu este fixată la [1/[50-100] %] din valoarea activelor, astfel cum fusese inițial prevăzut în cererea de soluții fiscale anticipate GSTM din 2010, ci la [0-1 %] din valoarea datoriilor care finanțează activele (128). În 2014, marja GSTM a fost fixată la [0-1 %] din valoarea totală a împrumuturilor și a creanțelor. Declarațiile fiscale indică faptul că marja GSTM pentru acești ani a fost calculată prin raportare la cererile de soluții fiscale anticipate din 11 iulie 2012 și din 11 noiembrie 2013 (129) care, astfel cum se arată în considerentul 64, nu au fost niciodată acceptate de către administrația fiscală din Luxemburg. Figura 4 Modul de calcul al venitului impozabil al GSTM prin raportare la cererile de emitere a deciziilor din 2010 și din 2012 din anexa 3 la declarația fiscală GSTM pentru 2012 Anexe la declarația privind impozitul pe venitul colectivitaților și impozitul comercial comunal în anul 2012 și declarația de avere la 1 ianuarie 2013 pe numele: GDF SUEZ Treasury Management S.à.r.l număr fiscal 2011 2416 545 Anexa 3 STAW/NGOK Note explicative Generalități Se face trimitere la scrisorile consilierului fiscal din 9 februarie 2010 și 15 iunie 2012. Marja privind activitatea de finanțare Se face trimitere la acordurile prealabile în materie de prețuri de transfer ale consilierului fiscal în 11 iulie 2012 și 11 noiembrie 2013 (APA) Marja corespunzătoare activității de finanțare este calculată după cum urmează: Valoarea medie a datoriilor care finanțează activele (*) de la la zile % (**) marja [9 000 000 000 -10 000 000 000 ] 1/1/2012 31/12/2012 366 4,2 bps [3 000 000 -4 000 000 ] Total 366 Remunerarea capitalului cu risc Capital mediu (*) de la la zile remunerarea capitalului cu risc [2 000 000 -3 000 000 ] 1/1/2012 31/12/2012 366 [20 000 -30 000 ] Total 366 Calculul acumulărilor la Zora Venit net înainte de impozitare și înainte de acumulările la Zora [100 000 000 -150 000 000 ] Minus: remunerarea în capital [20 000 -30 000 ] Minus: marja minimă [3 000 000 -4 000 000 ] Acumulările la Zora [100 000 000 -150 000 000 ] Valoarea acumulărilor la Zora astfel cum apare în conturi nu este în conformitate cu APA (nu este suficientă). În consecință, o ajustare de [40 000 -50 000 ] EUR a fost realizată în bilanțul fiscal și contul de profituri și pierderi fiscale, iar această ajustare se va reflecta în conturile comerciale din anul 2013. (*) Calculat pe o bază lunară (**) Ne referim la analiza prețului de transfer astfel cum este prevăzut în APA

2.2.4.6.2. EIL

(76) Valoarea ZORA GSTM în registrele EIL a fost menținută la valoarea nominală, și anume 1 036 912 507 EUR (130), în conformitate cu opțiunea acordată de soluțiile fiscale anticipate GSTM (131).

2.2.4.6.3. CEF

(77) În cele din urmă, o participație în GSTM pentru un cuantum egal cu valoarea nominală a ZORA GSTM apare, de asemenea, în declarațiile fiscale ale CEF în categoria participațiilor eligibile pentru scutirea veniturilor obținute din participații în temeiul articolului 166 din LIR (132).

2.3. DESCRIEREA CADRULUI JURIDIC NAȚIONAL RELEVANT

2.3.1. DESCRIEREA PRINCIPIILOR GENERALE ALE SISTEMULUI IMPOZITULUI PE PROFIT DIN LUXEMBURG

(78) Normele de drept comun care se aplică în cazul impozitării profitului în Luxemburg sunt enunțate în LIR. În conformitate cu articolul 159 din LIR, societățile care își au reședința fiscală în Luxemburg sunt supuse la plata impozitului pentru totalitatea veniturilor lor (133). Articolul 163 din LIR prevede că impozitul pe profit din Luxemburg se aplică venitului impozabil realizat de un contribuabil în cursul unui an dat (134). Înainte de 2013, toate societățile supuse impozitării în Luxemburg erau impozitate pe profitul impozabil la rata standard de impozitare de 28,80 % (135). Începând din 2013, rata standard de impozitare este de 29,22 %.

(79) Articolul 18 alineatul (1) din LIR prevede metoda pentru stabilirea profitului anual impozabil al unei societăți contribuabile: „Profitul este determinat ca diferență între activul net investit la sfârșitul și activul net investit la începutul perioadei de raportare, majorată cu retragerile pentru uz personal efectuate și diminuată cu contribuțiile suplimentare realizate în timpul perioadei de raportare”.

(80) Articolul 23 din LIR explică faptul că evaluarea activelor nete trebuie realizată în conformitate cu normele și principiile de contabilitate (136).

(81) Articolul 40 din LIR stabilește principiul legăturii dintre bilanțul fiscal și bilanțul comercial („accrochement du bilan fiscal au bilan commercial”). În conformitate cu acest principiu, bilanțul fiscal – care stabilește venitul anual impozabil - trebuie să corespundă bilanțului comercial, cu excepția cazului în care se aplică dispoziții fiscale specifice care necesită utilizarea unor valori diferite (137).

2.3.2. REGIMUL DE SCUTIRE A VENITURILOR OBȚINUTE DIN PARTICIPAȚII ȘI IMPOZITAREA PROFITURILOR DISTRIBUITE

(82) În conformitate cu articolul 97 alineatul (1) din LIR, veniturile provenite din capitaluri mobiliare includ dividendele, părțile din profit și alte venituri alocate pe baza acțiunilor sau a altor participații deținute în societăți (138).

(83) În ceea ce privește impozitarea dividendelor și a altor venituri care rezultă din participații, articolul 166 din LIR introduce în Luxemburg așa-numitul „regim de scutire a veniturilor obținute din participații”. Acest regim prevede o scutire de la plata impozitului pe profit, de la reținerea la sursă și de la plata impozitului pe avere care se aplică activului net pentru veniturile provenite din participații deținute de entitățile care îndeplinesc anumite criterii. În avizul său privind proiectul de lege care include această dispoziție în LIR, Consiliul de Stat luxemburghez a arătat că acest regim este justificat pentru a evita tripla impozitare, din motive de echitate fiscală și de ordin economic (139).

(84) Articolul 166 alineatul (2) din LIR enumeră entitățile care pot beneficia de scutirea veniturilor obținute din participații, care includ societățile de capitaluri supuse impozitării în Luxemburg (cum ar fi societățile pe acțiuni și societățile cu răspundere limitată) și societățile enumerate la articolul 2 din Directiva 90/435/CEE a Consiliului (140).

(85) Pentru a putea beneficia de scutire, trebuie să fie îndeplinite două condiții cumulative: în primul rând, entitățile trebuie să dețină sau să se angajeze să dețină participația pe o perioadă neîntreruptă de cel puțin 12 luni; în al doilea rând, participația nu trebuie să scadă sub pragul de 10 % din capitalul entității în care este deținută participația sau prețul de achiziție să scadă sub 1,2 milioane EUR (141).

(86) În cazul în care cele două condiții sunt îndeplinite, veniturile provenite din participații (dividende, câștiguri de capital sau orice alte venituri obținute din participații) sunt scutite pe deplin de impozitul pe profit din Luxemburg. În conformitate cu articolul 166 alineatul (9) din LIR și cu Regulamentul Marelui Ducat din 21 decembrie 2001 („Regulamentul din 21 decembrie 2001”) (142), scutirea veniturilor obținute din participații se aplică, de asemenea, câștigurilor de capital („venituri obținute din cesiunea participațiilor”) (143).

(87) Impozitarea profiturilor distribuite la nivelul entității care face distribuirea este reglementată de articolul 164 din LIR. Articolul 164 alineatul (1) din LIR prevede că, pentru a determina venitul impozabil, este irelevant dacă venitul a fost distribuit sau nu (144). Articolul 164 alineatul (2) din LIR explică ceea ce trebuie înțeles prin „distribuire” în sensul articolului 164 alineatul (1) din LIR și include în această categorie distribuirile, de orice fel, către deținătorii de acțiuni, acțiuni purtătoare de profit sau ale fondatorilor, acțiuni răscumpărate sau orice alte titluri, inclusiv obligațiuni cu venit variabil (145).

2.3.3. AMÂNAREA TEMPORARĂ A IMPOZITĂRII CÂȘTIGURILOR DE CAPITAL REZULTATE ÎN URMA UNEI CONVERSII

(88) Principiul general privind conversia activelor este prevăzut la articolul 22 alineatul (5) din LIR, conform căruia un schimb de active trebuie să fie considerat drept vânzare cu titlu oneros a activelor date la schimb, urmată de achiziționarea cu titlu oneros a activelor dobândite în schimb la un preț care corespunde valorii estimate de realizare (146), astfel putându-se genera un câștig de capital impozabil.

(89) Ca o excepție de la această regulă generală, articolul 22a alineatul (2) punctul 1 din LIR prevede că conversia unui împrumut în capital social al debitorului nu va conduce la obținerea unor câștiguri de capital în scopul impozitului pe profit. Aceeași dispoziție prevede că o astfel de derogare nu include dobânda capitalizată pentru împrumut corespunzătoare anului de exploatare anterior conversiei până la data schimbului (147).

2.3.4. DISPOZIȚIE ANTI-ABUZ

(90) Articolul 6 din Legea privind adaptarea fiscală luxemburgheză sau Steueranpassungsgesetz („StAnpG”) interzice evaziunea fiscală sau reducerea sarcinii impozitului prin utilizarea abuzivă a unor forme juridice sau a unor structuri care sunt legale în temeiul dreptului civil. În conformitate cu articolul 6 din StAnpG, dacă forma juridică sau structura din jurul unei tranzacții nu este adecvată în ceea ce privește conținutul acesteia, impozitul trebuie să fie evaluat în conformitate cu fondul tranzacției, ca și cum aceasta ar fi fost încheiată în forma juridică adecvată (148).

3. MOTIVE CARE JUSTIFICĂ INIȚIEREA PROCEDURII

(91) În decizia de inițiere a procedurii, Comisia a considerat, cu titlu preliminar, că tratamentul fiscal acordat pe baza soluțiilor fiscale anticipate contestate părea să constituie ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din tratat și și-a exprimat îndoiala cu privire la compatibilitatea acestor măsuri cu piața internă.

(92) Mai precis, în decizia de inițiere a procedurii, Comisia și-a exprimat îndoielile cu privire la următoarele aspecte: 1. dacă autoritățile fiscale luxemburgheze au autorizat, în mod corect, deducerea acumulărilor la ZORA și dacă acestea erau în conformitate cu principiul deplinei concurențe; 2. în cazul în care autoritățile fiscale luxemburgheze au procedat corect atunci când au permis deducerea acumulărilor la ZORA, în primul rând dacă autoritățile fiscale luxemburgheze au avut dreptate să accepte aplicarea articolului 22a din LIR; și, în al doilea rând, dacă metoda utilizată pentru stabilirea profitului impozabil al GSTM și al LNG Supply era în conformitate cu principiul concurenței depline; 3. dacă efectul combinat al deductibilității cheltuielilor (acumulările la ZORA) la nivelul LNG Supply și GSTM împreună cu neimpozitarea veniturilor corespunzătoare la nivelul EIL și LNG Luxemburg se îndepărtează de obiectivul general al sistemului fiscal luxemburghez, oferind astfel un avantaj selectiv pentru societățile holding LNG Holding și CEF.

(93) Prima îndoială a Comisiei se referea la deducerea acumulărilor la ZORA (149). Comisia a pus sub semnul întrebării calificarea acumulărilor la ZORA drept dobânzi în sensul articolului 109 din LIR și, prin urmare, deductibilitatea lor. Mai precis, Comisia a considerat că acumulările la ZORA ar trebui considerate distribuiri ale profitului, în conformitate cu articolul 164 alineatele (1) și (2) din LIR și, prin urmare, deducerea acestora nu ar fi trebuit să fie autorizată. De asemenea, Comisia a considerat că, permițând deducerea acumulărilor la ZORA, Luxemburg a aplicat în mod eronat articolul 164 alineatul (3) din LIR. În conformitate cu această dispoziție, o societate este obligată să includă în venitul său impozabil, ca distribuire ascunsă a profitului, orice sumă plătită acționarilor săi care nu ar fi în conformitate cu principiul deplinei concurențe. Mai exact, Comisia se întreba dacă o societate independentă care negociază în condiții de concurență deplină ar fi acordat un împrumut în favoarea LNG Supply și GSTM în aceleași condiții precum cele prevăzute de ZORA.

(94) În cazul în care autoritățile fiscale luxemburgheze au procedat corect când au permis deducerea acumulărilor la ZORA, Comisia a invocat o a doua îndoială care poate fi prezentată în două părți: 1. În primul rând, Comisia a pus sub semnul întrebării aplicarea articolului 22a din LIR, conform căruia nu se achită niciun impozit pe venitul societăților la conversia ZORA în acțiuni (150). Dacă acumulările la ZORA trebuiau să fie considerate dobânzi ale debitorilor deductibile, ceea ce Comisia a contestat atunci când a emis prima îndoială, atunci acestea ar fi trebuit impozitate ca venituri la nivelul EIL și LNG Luxemburg sau la nivelul societăților holding și nu ar fi trebuit să beneficieze de scutire în temeiul articolului 22a din LIR. 2. În al doilea rând, Comisia a exprimat îndoieli în ceea ce privește metoda utilizată în soluțiile fiscale anticipate contestate pentru a determina venitul impozabil al LNG Supply și GSTM – o marjă impozabilă care nu se bazează pe nicio analiză economică – și conformitatea acestei metode cu principiul concurenței depline (151).

(95) În sfârșit, a treia îndoială viza efectul combinat al deductibilității acumulărilor la ZORA la nivelul filialelor și neimpozitarea veniturilor corespunzătoare nivelului EIL și LNG Luxemburg ca urmare a aplicării articolului 22a din LIR (152). Combinând cele două efecte, Luxemburg a aprobat neimpozitarea efectivă a unei părți importante din profiturile generate de activitățile GSTM și LNG Supply în Luxemburg. Comisia se întreba dacă acest rezultat se îndepărta de obiectivul sistemului impozitului pe profit din Luxemburg, care, în conformitate cu articolul 163 din LIR, este de a impozita profiturile obținute de toate societățile supuse impozitării în Luxemburg (153).

(96) În cadrul acestei a treia îndoieli, Comisia se întreba, de asemenea, dacă tratamentul fiscal aprobat prin soluțiile fiscale anticipate ar putea constitui o aplicare eronată a articolului 166 din LIR, al cărui obiectiv este de a elimina dubla impozitare economică a aceluiași profit. În special, Comisia a subliniat faptul că aplicarea articolului 166 din LIR părea să fi fost invocată de CEF și LNG Holding pentru a scuti profiturile care nu au fost impozitate la nivelul GSTM și LNG Supply (154).

(97) Comisia a indicat faptul că soluțiile fiscale anticipate contestate par să ofere un avantaj selectiv nu numai societăților holding CEF și LNG Holding, ci și grupului Engie în ansamblu (155).

(98) De asemenea, Comisia a considerat, cu titlu preliminar, că soluțiile fiscale anticipate contestate ar putea avea drept efect derogarea de la prevederile luxemburgheze privind abuzul de drept în domeniul fiscal (articolele 5 și 6 din StAnpG) (156).

(99) În cadrul unei reuniuni din 1 iunie 2017 și în scrisoarea din 11 decembrie 2017, în urma prezentării de informații suplimentare de către Luxemburg și Engie, Comisia a explicat mai detaliat unele aspecte legate de evaluarea sa. Comisia a observat că articolul 109 alineatul (1) din LIR nu se aplică societăților constituite în conformitate cu legislația luxemburgheză și/sau societăților care își au domiciliul fiscal în Luxemburg. Comisia a observat, de asemenea, că regimul prevăzut la articolul 22a din LIR este un regim opțional și că societățile implicate în speță nu au optat încă, până în prezent, pentru aplicarea acestuia. În sfârșit, Comisia a indicat că, în opinia Luxemburgului, soluțiile fiscale anticipate contestate se bazează pe regimul general privind impozitul pe profit („se fondent sur le régime général d'imposition sur les sociétés”) (157) și, în special, pe principiul legăturii dintre bilanțul fiscal și bilanțul comercial („le principe de l'accrochement du bilan fiscal au bilan commercial”) (158). În această privință și astfel cum se arată în decizia de inițiere a procedurii, (159) sistemul de referință aplicabil ar putea fi sistemul impozitului pe profit din Luxemburg, al cărui obiectiv este de a impozita profitul societăților supuse impozitului pe profit în Luxemburg.

(100) În plus, Comisia a explicat în scrisoarea din 11 decembrie 2017, în ceea ce privește avantajul conferit grupului Engie (160), că, deoarece obiectivul sistemului impozitului pe profit din Luxemburg este, în principiu, de a include în venitul impozabil toate profiturile înregistrate în contabilitatea societății, tranzacțiile de finanțare intragrup care au loc între mai multe entități cu domiciliul fiscal în Luxemburg nu ar trebui să aibă niciun impact asupra sumei veniturilor impozabile ale acestor entități sau, cu alte cuvinte, asupra venitului lor impozabil combinat. Cu toate acestea, în speță, Comisia a observat că soluțiile fiscale anticipate contestate au condus la o reducere a venitului impozabil combinat al Engie în Luxemburg (raționament la nivel de grup).

4. OBSERVAȚII FORMULATE DE LUXEMBURG

(101) Luxemburg reamintește în primul rând faptul că, în conformitate cu articolul 114 din tratat, dispozițiile fiscale intră în sfera de competență a statelor membre. Numai în cazul în care o dispoziție fiscală încalcă articolul 107 din tratat, Comisia poate examina această dispoziție.

(102) În al doilea rând, Luxemburg contestă existența unui avantaj selectiv, pe baza următoarelor motive.

4.1. SISTEMUL DE REFERINȚĂ UTILIZAT DE COMISIE ÎN DECIZIA DE INIȚIERE A PROCEDURII ESTE ERONAT

(103) În primul rând, în opinia Luxemburgului, articolul 109 din LIR se aplică numai persoanelor fizice și, prin urmare, nu se aplică societăților.

(104) În al doilea rând, Luxemburg susține că ZORA sunt, din perspectiva fiscală luxemburgheză, instrumente de datorie; prin urmare, acestea nu pot fi asimilate unor participații la capital (161). Această clasificare este justificată, în principal, de lipsa drepturilor de vot asociate deținerii de ZORA, a drepturilor de participare la gestiune, a dividendelor sau a cotei din surplusul de după lichidare, de obligația de a fi rambursate la o dată fixă, de absența unui act notarial de constatare a unui aport de capital și de forma juridică a contractului. În plus, Luxemburg susține că ZORA nu reprezintă un titlu care dă dreptul la o participare la profitul anual sau la profitul obținut din lichidare. Prin urmare, în opinia Luxemburgului, articolul 164 alineatele (1) și (2) din LIR nu se aplică.

(105) În al treilea rând, în ceea ce privește caracterul deplinei concurențe a ZORA, Luxemburg consideră că nu s-au luat în considerare de către Comisie diferitele categorii de investitori. ZORA nu sunt contracte de împrumut standard, ci instrumente atipice care acoperă debitorul împotriva eventualelor riscuri operaționale și permit investitorului să beneficieze de o rentabilitate mai mare a investiției. Având în vedere volatilitatea pieței și dependența de finanțare, utilizarea unui ZORA este logică pentru creditor și instrumente similare pot fi observate pe piețele financiare, cum ar fi, de exemplu, titlurile de creanță care reproduc performanța unui anumit suport. Prin urmare, ZORA îndeplinește condițiile de deplină concurență și, în opinia Luxemburgului, articolul 164 alineatul (3) din LIR nu se aplică.

(106) Potrivit Luxemburgului, sistemul de referință este constituit, pe de o parte, din articolele 18, 40 și 23 din LIR, care prevăd stabilirea venitului impozabil al unei societăți, principiul legăturii dintre bilanțul comercial și bilanțul fiscal, precum și principiul prudenței; și, pe de altă parte, din articolul 22a din LIR.

(107) Luxemburg susține că determinarea profitului impozabil, astfel cum este definit în articolul 18 din LIR, urmează două principii mari: în primul rând, principiul legăturii dintre bilanțul comercial și bilanțul fiscal (articolul 40 din LIR) și, în al doilea rând, principiul prudenței, potrivit căruia un profit nu poate fi impozitat atât timp cât nu a fost realizat.

(108) În ceea ce privește articolul 22a din LIR, Luxemburg declară că este vorba despre un regim opțional aplicabil societăților în conformitate cu articolul 162 din LIR (162).

(109) Luxemburg contestă interpretarea potrivit căreia articolul 163 din LIR prevede un obiectiv sau un principiu al sistemului impozitului pe profit din Luxemburg, conform căruia toate profiturile înregistrate de societățile rezidente în Luxemburg ar trebui să fie impozitate. Luxemburg consideră că acest obiectiv nu este nici consacrat, nici reflectat în vreo dispoziție a legii. În opinia Luxemburgului, definirea unui sistem de referință ar trebui să se bazeze pe un set de norme prevăzute de legiuitor și nu pe un principiu ipotetic sau pe un obiectiv, a cărui interpretare ar risca să se abată de la condițiile exacte ale legii.

4.2. SOLUȚIILE FISCALE ANTICIPATE CONTESTATE NU SE ÎNDEPĂRTEAZĂ DE SISTEMUL DE REFERINȚĂ

(110) Luxemburg susține că, prin acceptarea deductibilității cheltuielilor legate de ZORA, tratamentul fiscal aprobat prin soluțiile fiscale anticipate contestate era în deplină conformitate cu articolele 14-60 din LIR și, prin urmare, cu articolele 18, 40 și 23 din LIR. Luxemburg consideră că s-a ignorat de către Comisie faptul că cheltuielile deductibile la nivelul GSTM și LNG Supply nu sunt nici dobânzi, nici dividende. Rambursarea ZORA se poate face la un preț mai mare decât valoarea nominală a instrumentului. În conformitate cu principiul prudenței, debitorul trebuie să prevadă o cheltuială ținând cont de acest risc. În conformitate cu articolele 18, 40 și 23 din LIR, această cheltuială este deductibilă fiscal.

(111) Luxemburg consideră că tratamentul fiscal aprobat prin soluțiile fiscale anticipate contestate era în deplină conformitate cu prevederile articolelor 97 și 22a din LIR. Luxemburg susține că s-a considerat în mod greșit de către Comisie că orice dobândă capitalizată ar trebui să fie impozabilă. În general, Luxemburg susține că Comisia nu a ținut seama de faptul că, astfel cum se explică în considerentul 110, cheltuielile deductibile nu sunt nici dobânzi, nici dividende. Principiul prudenței presupune că o cheltuială, care este deductibilă fiscal pentru una dintre părți, nu conduce neapărat la un profit impozabil pentru cealaltă parte. ZORA trebuie evaluate de către creditor la prețul de achiziție și nu la prețul pieței. Prin urmare, Luxemburg consideră că ZORA nu generează niciun venit impozabil la nivelul creditorului înainte de data conversiei.

(112) Din perspectivă fiscală, la data conversiei a fost recunoscut un profit, egal cu diferența dintre prețul de achiziție și valoarea de piață a acțiunilor. Cu toate acestea, Luxemburg susține că EIL și LNG Luxemburg pot opta pentru mecanismul prevăzut la articolul 22a din LIR. Acțiunile primite de către creditor pot fi considerate ca înlocuind ZORA. Într-un astfel de caz, acțiunile pot fi valorificate în conturile creditorului la valoarea nominală a ZORA.

(113) Cu toate acestea, Luxemburg precizează că, în urma rambursării parțiale a ZORA de către LNG Supply, care a avut loc în 2014, LNG Luxemburg nu a optat pentru regimul opțional prevăzut la articolul 22a din LIR și a înregistrat un profit impozabil în conturile sale.

(114) Luxemburg consideră că soluțiile fiscale anticipate contestate nu se îndepărtează de principiul concurenței depline prin faptul că acceptă o metodă de determinare a profiturilor GSTM și LNG Supply bazată pe riscuri, pe funcțiile exercitate și pe activele utilizate de fiecare entitate.

(115) Luxemburg contestă faptul că a aplicat în mod eronat articolul 166 din LIR, dat fiind că soluțiile fiscale anticipate contestate nu fac decât să confirme o lectură strictă și corectă a diferitelor dispoziții fiscale aplicabile oricărei întreprinderi supuse impozitului pe profit.

(116) Luxemburg contestă faptul că obiectivul articolului 166 din LIR este de a evita dubla impozitare economică. Luxemburg consideră că, în conformitate cu articolul 166 din LIR, veniturile nu trebuie să fi fost impozitate anterior pentru a beneficia de scutirea veniturilor obținute din participații. Singurele condiții pentru a beneficia de scutirea veniturilor obținute din participații sunt natura instrumentului, procentajul deținut în capitalul entității în cauză sau prețul de achiziție și durata deținerii participațiilor. În cazul de față, articolul 166 din LIR a fost aplicat în conformitate cu toate aceste condiții. Ținând cont de cele de mai sus, Luxemburg consideră nu numai că sistemul impozitului pe profit din Luxemburg nu impune ca toate veniturile să fie impozitate, ci și că, în conformitate cu articolul 166 din LIR, veniturile eligibile pentru scutirea veniturilor obținute din participații nu trebuie neapărat să rezulte din venituri impozitate în prealabil.

(117) De asemenea, Luxemburg susține că, în cazul în care Comisia consideră că articolul 166 din LIR nu constituie o derogare de la sistemul de referință, aceasta trebuie să demonstreze că soluțiile fiscale anticipate contestate autorizează o aplicare derogatorie a articolului 166 din LIR la CEF și la LNG Holding. Luxemburg contestă, în special, aplicarea combinată a articolelor 164 și 166 din LIR, întrucât dispozițiile articolului 164 din LIR nu reprezintă o condiție sine qua non pentru aplicarea articolului 166 din LIR. Articolul 164 din LIR se aplică numai veniturilor distribuite de societăți naționale (societăți rezidente în Luxemburg), în timp ce dispozițiile articolului 166 din LIR acoperă un domeniu de aplicare mai larg, regimul de scutire al veniturilor obținute din participații aplicându-se veniturilor provenite din participații atât ale unor societăți rezidente în Luxemburg, cât și străine. Acestea fiind spuse, Luxemburg recunoaște în mod explicit că, cu excepția participațiilor străine, toate participațiile ale căror venituri pot beneficia de articolul 166 intră, de asemenea, sub incidența dispozițiilor articolului 164 din LIR (163).

(118) În ceea ce privește raționamentul aplicat la nivelul grupului (a se vedea considerentul 100), Luxemburg își reafirmă poziția potrivit căreia raționamentul Comisiei nu se poate baza pe un sistem de referință inadecvat și inexistent. Luxemburg subliniază faptul că dreptul luxemburghez nu precizează faptul că tranzacțiile de finanțare intragrup între entități care își au domiciliul fiscal în Luxemburg nu pot crește sau scădea suma veniturilor impozabile ale tuturor acestor entități în Luxemburg sau, cu alte cuvinte, nu pot avea impact asupra veniturilor impozabile combinate ale grupului în Luxemburg. În plus, Luxemburg explică faptul că, pentru a determina dacă o măsură este selectivă, Comisia trebuie să demonstreze că aceasta constituie o derogare de la sistemul de referință, și nu de la obiectivul sistemului de referință.

(119) Luxemburg susține că, pentru a stabili caracterul selectiv al unei măsuri, Comisia trebuie să demonstreze că întreprinderile dintr-un anumit sector sunt favorizate în comparație cu altele și face trimitere la anularea deciziei Comisiei în cauza Comunidad Autonoma de Galicia (164).

(120) De asemenea, Luxemburg contestă afirmația Comisiei potrivit căreia orice cheltuială deductibilă fiscal înregistrată de emitentul unui ZORA în temeiul acumulărilor la ZORA ar fi fost inclusă în veniturile impozabile ale creditorului, neavând, prin urmare, niciun impact asupra veniturilor impozabile ale grupului în Luxemburg. Luxemburg reamintește că articolul 22a din LIR permite creditorului unui împrumut convertibil să nu înregistreze un câștig de capital în momentul conversiei. Prin urmare, în opinia Luxemburgului, intervenția EIL și a LNG Luxemburg nu a scăzut veniturile impozabile ale grupului Engie, ceea ce s-ar fi întâmplat dacă grupul ar fi recurs în mod direct la un ZORA.

(121) De asemenea, Luxemburg contestă orice abuz de drept. În special, Luxemburg denunță insinuarea Comisiei potrivit căreia acesta ar fi aprobat o tranzacție simulată în sensul articolului 5 din StAnpG și reamintește că diferitele părți au o existență juridică reală și că și-au îndeplinit în mod corect obligațiile contractuale. De asemenea, Luxemburg respinge argumentul potrivit căruia forma juridică a tranzacției nu ar fi în conformitate cu fondul, în sensul articolului 6 din StAnpG, tranzacțiile fiind realizate pentru a finanța transferul de active în cadrul grupului.

4.3. ABSENȚA RECUPERĂRII

(122) În cele din urmă, în cazul în care Comisia ar adopta o decizie negativă, Luxemburg consideră că aceasta ar trebui să se aplice numai pentru viitor și că Comisia nu ar trebui să solicite recuperarea presupusului ajutor de stat, în conformitate cu principiile securității juridice și încrederii legitime.

5. OBSERVAȚIILE FORMULATE DE ENGIE

(123) Engie consideră că ZORA sunt instrumente de datorie. Suma totală care trebuie să fie rambursată depinde de performanța debitorului. Prin urmare, potrivit Engie, creditorul nu ar trebui să primească niciun venit înainte de conversie. În plus, până la data conversiei, ZORA este un instrument de datorie în conturi și, în consecință, este tratat ca atare din punct de vedere atât contabil, cât și fiscal.

(124) Engie consideră că deductibilitatea cheltuielilor legate de un ZORA la nivelul debitorului este în concordanță cu legislația fiscală aplicabilă. Cheltuielile legate de rambursarea ZORA care sunt înregistrate în contabilitate în conformitate cu normele contabile aplicabile sunt deductibile fiscal în conformitate cu principiul fiscal fundamental al legăturii dintre bilanțul contabil și bilanțul fiscal. În conformitate cu principiul prudenței contabile, creditorul nu are dreptul să contabilizeze un profit în conturile sale înainte de conversia ZORA în acțiuni. Prin urmare, abia la data conversiei creditorul contabilizează un profit, care este impozabil. Cu toate acestea, potrivit Engie, articolul 22a din LIR permite unei societăți să beneficieze de o amânare temporară a impozitării în cazul conversiei unui împrumut convertibil. În cele din urmă, EIL și LNG Luxemburg și-au acoperit riscurile prin încheierea de contracte la termen cu CEF, respectiv cu LNG Holding. Veniturile obținute de CEF și LNG Holding provenite din investițiile lor sunt impozabile în conformitate cu legislația în vigoare din domeniul fiscal, inclusiv articolul 166 din LIR.

(125) Engie a explicat mai în detaliu care erau activitățile transferate către LNG Supply și GSTM, care constau într-un contract pe termen lung (aproximativ 20 de ani) de aprovizionare cu gaz natural lichefiat („contractul LNG”) în Yemen și, respectiv, activele sale accesorii (capacitatea de terminal și capacitatea de transport), pe de o parte, și activitățile de centralizare a trezoreriei (cash pooling) grupului, pe de altă parte (165).

(126) Engie a explicat, de asemenea, că numai ZORA între LNG Supply și LNG Luxemburg a făcut obiectul unei conversii parțiale în acțiuni în 2014 ca urmare a profiturilor mari realizate de LNG Supply. În urma conversiei parțiale, LNG Luxemburg a înregistrat venituri impozabile. LNG Luxemburg nu a optat pentru regimul instituit prin articolul 22a din LIR. În cursul aceluiași exercițiu financiar, entitatea a înregistrat o cheltuială deductibilă cu aceeași valoare, ca urmare a transferului acțiunilor către LNG Holding în cadrul contractului la termen LNG.

(127) Engie a confirmat, de asemenea, că, de fapt, aplicarea articolului 22a din LIR nu a avut niciun impact asupra veniturilor impozabile ale creditorilor ZORA (LNG Luxemburg și EIL), dat fiind că prețul de vânzare și data vânzării se stabilesc în prealabil în contractele la termen. În această privință, în cursul reuniunii din 1 iunie 2017 au avut loc discuții referitoare la scenariul în care LNG Luxemburg sau EIL ar realiza un profit impozabil sau o pierdere, având în vedere că ZORA și contractele la termen se acoperă reciproc. Engie a explicat faptul că orice venit impozabil care rezultă din conversia ZORA se traduce printr-o pierdere corespunzătoare deductibilă fiscal privind contractele la termen.

(128) În cele din urmă, în ceea ce privește cadrul juridic aplicabil la nivelul societăților holding (și anume, CEF și LNG Holding), Engie a precizat că, la data transferului acțiunilor și în cazul în care valoarea acțiunilor este mai mare decât prețul de achiziție stabilit în contractele la termen, societatea holding nu înregistrează niciun profit în conturile sale. Un astfel de profit poate fi constatat numai ulterior, dacă și în momentul în care acțiunile emitenților sunt vândute sau anulate. Potrivit Engie, acest profit potențial poate fi scutit de taxe în temeiul regimului de scutire a veniturilor obținute din participații, aplicabil pentru toate societățile din Luxemburg, în conformitate cu articolul 166 din LIR.

(129) Engie susține că punerea în aplicare a ZORA GSTM și a ZORA LNG respectă soluțiile fiscale anticipate adoptate în conformitate cu legislația fiscală și că aceasta nu conduce la o dublă neimpozitare. De asemenea, Engie a explicat, în cadrul reuniunii din iunie 2017, că, urmând un raționament economic, mai degrabă decât un raționament juridic, este important să se țină cont de durata îndelungată a ZORA și să nu se concentreze pe anii în care au fost realizate profituri și pe parcursul cărora au fost plătite impozite limitate. Engie a explicat faptul că, în cazul unui raționament entitate cu entitate, mai degrabă decât al unui demers economic sau global, regimul este simetric.

(130) Engie a explicat, de asemenea, că ZORA GSTM nu a făcut încă obiectul niciunei conversii. Niciun profit nu a fost înregistrat la nivelul EIL până în prezent. ZORA LNG a fost parțial convertit în acțiuni în 2014, generând un profit egal cu acumulările la ZORA cumulate în conturile LNG Luxemburg. LNG Luxemburg nu a optat pentru regimul opțional de amânare a impozitării prevăzut de articolul 22a din LIR, iar profitul realizat ca urmare a conversiei a fost luat în considerare în cadrul stabilirii bazei sale de impozitare pentru 2014.

(131) În plus, Engie a explicat mai detaliat rolurile precise ale EIL și LNG Luxemburg. Aceste roluri sunt descrise în rapoartele privind prețurile de transfer stabilite de Engie pentru a justifica ZORA și prezentate Comisiei împreună cu observațiile sale cu privire la decizia de inițiere a procedurii („rapoartele PT”). EIL și LNG Luxemburg sunt descrise în rapoartele PT în calitate de „investitori” care suportă toate riscurile legate de activități și care asigură funcțiile cheie care decurg din aceste activități în timp ce, în același timp, aceste entități sunt acoperite integral din punct de vedere al riscurilor de contractele la termen (166). Engie a explicat faptul că, din perspectiva prețurilor de transfer, în scopul de a stabili remunerația emitentului ZORA, este posibil să se contopească creditorul ZORA cu cumpărătorul acțiunilor convertite în cadrul contractelor la termen.

(132) Considerând că intervenția EIL și LNG Luxemburg este neutră din punct de vedere economic și comercial, Comisia a solicitat, în cadrul reuniunii din 1 iunie 2017, să i se explice necesitatea de a avea aceste entități pentru finanțarea transferului de active. Engie a confirmat că ar fi putut structura finanțarea transferului de activități în mod diferit. Deși există și alte modalități de a structura această operațiune, actuala structură a fost aleasă pentru că aducea mai multă flexibilitate pentru gestionarea societăților și mai multe opțiuni pentru operațiunile viitoare, care sunt criterii importante pentru organizarea unui grup de societăți.

5.1. ENGIE RESPINGE PREZENȚA ORICĂRUI AVANTAJ

(133) Engie consideră că societățile respective nu beneficiază de niciun avantaj, întrucât acestea nu beneficiază de nicio reducere nejustificată a impozitului. Engie afirmă că deducerea acumulărilor la ZORA nu constituie un avantaj concurențial. În plus, Engie consideră că nu poate exista niciun avantaj concurențial din contopirea regimului aplicat emitenților ZORA cu regimul aplicat creditorilor, întrucât acest avantaj nu s-a materializat ca urmare a absenței conversiei ZORA GSTM și a deciziei de a nu opta pentru recurgerea la articolul 22a din LIR pentru ZORA LNG.

5.2. ENGIE RESPINGE CARACTERUL SELECTIV AL MĂSURILOR ÎN CAUZĂ

(134) În primul rând, Engie consideră că soluțiile fiscale anticipate contestate nu constituie măsuri de ajutor individuale.

(135) Engie contestă sistemul de referință utilizat de Comisie în decizia de inițiere a procedurii. Engie consideră că articolul 109 alineatul (1) și articolul 164 din LIR nu sunt aplicabile, primul deoarece se referă doar la persoanele fizice, iar cel de-al doilea deoarece nu se referă la împrumuturi. Sistemul de referință corect este cel constituit din articolele 18-45 din LIR, care consacră principiile fundamentale ale legislației fiscale luxemburgheze în ceea ce privește stabilirea veniturilor impozabile ale unei societăți, de exemplu, principiul prudenței (articolul 23 din LIR), stabilirea de legături între bilanțul fiscal și bilanțul comercial (articolul 40 din LIR) și deductibilitatea cheltuielilor de exploatare (articolul 45 din LIR).

(136) Engie consideră că soluțiile fiscale anticipate contestate nu se îndepărtează de sistemul de referință aplicabil. Creșterea valorii de rambursare a datoriei constituie o cheltuială financiară pentru debitori. Această cheltuială financiară este contabilizată în conturile anuale și este deductibilă în conformitate cu principiul legăturii dintre bilanțul fiscal și bilanțul comercial și cu deductibilitatea cheltuielilor de exploatare. În schimb, în cazul unor acumulări la ZORA negative, scăderea datoriei conduce la contabilizarea unui venit impozabil. Conversia ulterioară a împrumutului în acțiuni nu repune în discuție calificarea inițială a instrumentului drept datorie. În ceea ce privește EIL și LNG Luxemburg, articolul 22a din LIR le oferă posibilitatea de a opta, în momentul conversiei, pentru o amânare a plății impozitelor. LNG Luxemburg nu a optat pentru acest regim după conversia parțială a ZORA LNG în 2014 și a înregistrat un profit impozabil. ZORA GSTM și restul de ZORA LNG nu au făcut obiectul niciunei conversii până în prezent. Nu a fost realizat niciun venit până în prezent și nu a putut fi invocat regimul opțional de la articolul 22a din LIR. Prin urmare, Engie consideră că atât în ceea ce privește conținutul formal, cât și în ceea ce privește punerea lor în aplicare, soluțiile fiscale anticipate contestate nu derogă de la sistemul de referință.

(137) Bazându-se pe rapoartele PT, Engie susține că metoda utilizată pentru estimarea marjei impozabile la nivelul debitorilor (și anume, remunerația debitorilor) corespunde unei aproximări fiabile a unui rezultat bazat pe piață și în conformitate cu principiul concurenței depline. Funcțiile, riscurile și activele diferitelor entități juridice au fost remunerate în conformitate cu prețurile pieței. Cele două rapoarte PT furnizate evaluează funcțiile și riscurile asumate de către debitori (LNG Supply sau GSTM) și „investitor” (care nu este identificat în mod precis) și concluzionează că majoritatea riscurilor sunt suportate de „investitor”, în timp ce debitorul este implicat în gestionarea cotidiană a activităților transferate. Conform rapoartelor PT, metoda prețului comparabil pe piața liberă (167) este metoda adecvată pentru a evalua caracterul deplinei concurențe a ZORA și remunerația „exchange traded-funds” este o remunerație comparabilă. În sfârșit, rapoartele PT concluzionează că remunerația debitorilor este conformă cu remunerația „exchange traded-funds” și, prin urmare, trebuie să fie în conformitate cu principiul deplinei concurențe.

(138) Potrivit Engie, confirmarea prin soluțiile fiscale anticipate contestate a aplicării combinate a dispozițiilor respective din legislația luxemburgheză este în concordanță cu obiectivul sistemului impozitului pe profit din Luxemburg, care este să impoziteze profiturile tuturor societăților supuse impozitării în Luxemburg, după luarea în considerare a remunerației instrumentelor de datorie emise. Orice purtător al unui instrument de datorie (debitor) ar fi supus aceluiași tratament fiscal, și anume deductibilitatea cheltuielilor financiare. În același mod, orice creditor care ar acorda un împrumut similar ar fi supus aceluiași tratament fiscal, și anume impozitarea unui profit contabil în momentul rambursării, cu excepția cazului în care acesta optează pentru regimul de amânare a plății impozitelor.

(139) Engie contestă, de asemenea, orice abuz de drept. Entitățile implicate în tranzacții sunt, toate, entități juridice. În plus, tranzacțiile în cauză au o logică economică, care este de a finanța transferul de activități. Prin urmare, Engie consideră că Luxemburg nu a scutit acumulările la ZORA de impozit, nici nu a aprobat vreo evaziune fiscală sau vreun abuz de drept intern.

(140) În al doilea rând, Engie consideră că, dat fiind că soluțiile fiscale anticipate contestate nu fac decât să confirme legislația națională aplicabilă, acestea ar trebui să fie evaluate ca schemă de ajutor. În această privință, Engie consideră că aceste scheme de ajutor, astfel cum au fost interpretate de soluțiile fiscale anticipate contestate, nu sunt selective. Acestea sunt generale deoarece se aplică, izolat sau cumulativ, fără distincție, tuturor operatorilor economici, fără nicio condiție. Aplicabilitatea acestora nu este supusă emiterii de soluții fiscale anticipate, care au fost solicitate în acest caz din motive de securitate juridică. Toate întreprinderile aflată într-o situație de fapt și de drept comparabilă în ceea ce privește obiectivul urmărit de sistemul fiscal, și anume impozitarea profiturilor, pot beneficia de aceste scheme de ajutor. Prin urmare, potrivit Engie, acestea nu creează, prin efectele lor concrete, nicio discriminare sau diferențiere între întreprinderi.

(141) În al treilea rând, Engie susține că măsurile în cauză rezultă din principiile directoare ale sistemului fiscal luxemburghez, în special din principiul prudenței.

(142) Engie contestă faptul că sistemul impozitului pe profit din Luxemburg are drept obiectiv impozitarea profiturilor înregistrate în conturi. Sistemul de referință este sistemul impozitului pe profit din Luxemburg, din care face parte articolul 166 din LIR, a cărui aplicare a fost aprobată în soluțiile fiscale anticipate contestate.

(143) Engie arată, de asemenea, că soluțiile fiscale anticipate contestate nu derogă de la articolul 166 din LIR. În conformitate cu sistemul impozitului pe profit din Luxemburg, dividendele sau câștigurile de capital înregistrate de un contribuabil nu pot fi impozitate dacă sunt îndeplinite condițiile articolului 166 din LIR. Engie subliniază că condițiile articolului 166 din LIR erau îndeplinite la momentul în care LNG Supply și-a redus capitalul prin anularea acțiunilor nou emise. Prin urmare, Engie consideră că soluțiile fiscale anticipate contestate nu s-au îndepărtat de normele fiscale aplicabile și nu au avut ca rezultat reducerea impozitelor care ar fi fost datorate în lipsa acestora.

(144) Engie consideră, de asemenea, că, în conformitate cu articolele 99 și 101 din Constituția Luxemburgului, autoritățile fiscale luxemburgheze nu pot deroga de la condițiile stricte stabilite la articolul 166 din LIR.

(145) Engie subliniază că decizia de inițiere a procedurii se referă la o potențială măsură de ajutor individual, și nu la articolul 166 din LIR, care ar constitui o schemă de ajutor. În cazul în care Comisia nu consideră articolul 166 din LIR ca fiind derogatoriu în sine, ci repune în discuție aplicarea acestuia în soluțiile fiscale anticipate contestate, Comisia nu reușește să demonstreze că soluțiile fiscale anticipate contestate constituie o derogare de la articolul 166 din LIR.

(146) Engie consideră că extinderea domeniului de aplicare a regimului de scutire a veniturilor obținute din participații – introdus inițial în Luxemburg în 1940 – era în conformitate cu obiectivul construirii pieței interne. Potrivit Engie, tocmai acesta este obiectivul urmărit de Directiva 90/435/CEE. Engie consideră că această directivă nu impune impozitarea profiturilor care urmează a fi distribuite.

(147) În ceea ce privește raționamentul dezvoltat la nivelul grupului, Engie indică faptul că criteriul de selectivitate trebuie să fie evaluat la nivelul fiecărei entități juridice, și nu la nivelul grupului. Engie consideră că, în unele dintre deciziile anterioare (168), Comisia a considerat că o analiză la nivelul grupului nu era justificată.

(148) Potrivit Engie, sistemul impozitului pe profit din Luxemburg nu prevede niciun principiu de simetrie în ceea ce privește tratamentul între societăți rezidente fiscal care fac parte din aceeași tranzacție, nici „linking rules” (reguli de asociere), astfel cum recomandă OCDE (169). Engie reiterează faptul că fiecare entitate din cadrul grupului a fost impozitată în conformitate cu normele aplicabile, astfel cum s-a confirmat prin soluțiile fiscale anticipate contestate.

(149) Engie explică faptul că tranzacțiile al căror tratament fiscal a fost aprobat prin soluțiile fiscale anticipate contestate urmăresc un obiectiv economic, și anume finanțarea transferului de active. Prin urmare, potrivit Engie, criteriile de la articolul 6 StAnpG nu sunt îndeplinite în speță.

(150) Engie arată că beneficiarii soluțiilor fiscale anticipate contestate nu au fost tratați în mod diferit față de alte societăți care nu ar beneficia de astfel de soluții fiscale anticipate, dat fiind că soluțiile fiscale anticipate contestate nu fac decât să confirme aplicarea corectă a normelor fiscale aplicabile în Luxemburg. Prin urmare, soluțiile fiscale anticipate contestate nu constituie nici de jure, nici de facto o discriminare față de alte întreprinderi care se află într-o situație de fapt și de drept comparabilă cu cea a Engie în lumina obiectivelor regimului fiscal luxemburghez.

5.3. ABSENȚA RECUPERĂRII

(151) În cele din urmă, Engie afirmă că, în cazul în care Comisia ar califica soluțiile fiscale anticipate contestate drept ajutor incompatibil cu piața internă, aceasta nu ar putea impune recuperarea lor fără a încălca mai multe principii generale de drept, și anume principiile securității juridice, încrederii legitime, bunei administrări și egalității de tratament.

(152) În special, potrivit Engie, Comisia ar putea să demonstreze existența unui avantaj selectiv doar prin impunerea retroactivă a propriei sale interpretări a legislației fiscale luxemburgheze pentru a concluziona că aceasta a fost pusă în aplicare în mod eronat în cazul de față. Insecuritatea juridică ce ar rezulta din aceasta ar trebui să fie limitată de lipsa retroactivității efectelor deciziei în cauză.

6. EVALUAREA MĂSURILOR DE AJUTOR

(153) Astfel cum s-a descris în considerentul 92 din decizia de inițiere a procedurii, Comisia a ridicat exprimat trei mari îndoieli. În prezenta decizie, Comisia își va concentra evaluarea pe a treia îndoială, și anume efectul combinat al deductibilității acumulărilor la ZORA și scutirea veniturilor corespunzătoare, și va explica motivele pentru care îndoielile exprimate în decizia de inițiere a procedurii nu au fost înlăturate.

6.1. EXISTENȚA AJUTORULUI

(154) În conformitate cu articolul 107 alineatul (1) din tratat, orice ajutor acordat de un stat membru sau prin intermediul resurselor de stat, sub orice formă, care denaturează sau amenință să denatureze concurența prin favorizarea anumitor întreprinderi sau prin furnizarea anumitor bunuri este incompatibil cu piața internă, în măsura în care afectează schimburile comerciale dintre statele membre.

(155) Pentru ca o măsură să fie calificată drept ajutor în sensul articolului 107 alineatul (1) din tratat, se impune ca toate condițiile prevăzute de această dispoziție să fie îndeplinite (170). Prin urmare, trebuie, în primul rând, să fie vorba despre o intervenție a statului sau prin intermediul resurselor de stat; în al doilea rând, această intervenție trebuie să fie susceptibilă să afecteze schimburile comerciale dintre statele membre; în al treilea rând, aceasta trebuie să acorde un avantaj selectiv unei întreprinderi și, în al patrulea rând, aceasta trebuie să denatureze sau să amenințe să denatureze concurența (171).

(156) În ceea ce privește prima condiție necesară pentru a constata existența unui ajutor, soluțiile fiscale anticipate contestate au fost emise de administrația fiscală luxemburgheză, care este un organ al statului luxemburghez. Prin aceste soluții fiscale anticipate, administrația acceptă un anumit tratament fiscal. Pe baza respectivelor soluții fiscale anticipate, societățile grupului Engie, LNG Supply, LNG Luxemburg, LNG Holding, GSTM, EIL și CEF, au stabilit valoarea impozitului pe profit pe care trebuiau să îl plătească Luxemburgului în fiecare an. Ulterior, soluțiile fiscale anticipate respective au fost utilizate de aceste societăți din cadrul grupului Engie pentru declarațiile anuale privind impozitul pe profit, care au fost acceptate de administrația fiscală din Luxemburg ca stabilind impozitul pe profit datorat de acestea în Luxemburg. Avantajul fiscal acordat pe baza soluțiilor fiscale anticipate contestate este, prin urmare, imputabil Luxemburgului.

(157) În ceea ce privește finanțarea măsurilor prin intermediul resurselor de stat, din jurisprudența constantă a Curții de Justiție reiese că o măsură prin care autoritățile publice acordă anumitor întreprinderi o scutire de impozit care, deși nu implică un transfer pozitiv de resurse de stat, pune persoanele cărora aceasta li se aplică într-o situație financiară mai favorabilă decât a celorlalți contribuabili, constituie un ajutor de stat (172). În acest caz, soluțiile fiscale anticipate contestate confirmă faptul că acumulările la ZORA sunt cheltuieli deductibile fiscal la nivelul LNG Supply și GSTM, în timp ce veniturile corespunzătoare, odată realizate la nivelul LNG Holding și, respectiv, CEF, ar fi scutite de impozitare. În consecință, cuantumurile acumulărilor la ZORA, care reprezintă o parte considerabilă din profiturile generate de LNG Supply și GSTM, rămân neimpozitate în Luxemburg. Prin urmare, se poate afirma că tratamentul fiscal acordat pe baza soluțiilor fiscale anticipate contestate are drept efect reducerea impozitului pe profit datorat în Luxemburg de către grupul Engie și, în consecință, conduce la o pierdere a resurselor de stat. Aceasta se datorează faptului că toate cheltuielile societăților din cadrul grupului Engie care sunt declarate ca fiind deductibile fiscal în Luxemburg, precum și toate veniturile societăților din cadrul grupului Engie declarate neimpozabile în Luxemburg au drept rezultat o pierdere de venituri fiscale care, în caz contrar, ar fi fost la dispoziția Luxemburgului (173). Prin urmare, măsurile sunt finanțate prin intermediul resurselor de stat.

(158) În ceea ce privește cea de a doua condiție necesară pentru constatarea existenței unui ajutor, societățile care beneficiază de soluțiile fiscale anticipate contestate fac parte din grupul Engie, un grup multinațional care își desfășoară activitatea pe diverse piețe energetice în mai multe state membre, astfel încât orice ajutor în favoarea lor este de natură să afecteze schimburile comerciale în cadrul Uniunii. În aceeași ordine de idei, oferind un tratament fiscal favorabil pentru Engie, Luxemburg a atras potențiale investiții în alte state membre, care nu pot să ofere un tratament fiscal la fel de favorabil și care nu vor face acest lucru. Având în vedere că soluțiile fiscale anticipate contestate consolidează poziția concurențială a beneficiarului în raport cu alte întreprinderi concurente în cadrul schimburilor comerciale în interiorul Uniunii, acestea trebuie considerate ca fiind susceptibile să afecteze astfel de schimburi comerciale (174).

(159) În mod similar, în ceea ce privește a patra condiție necesară pentru constatarea existenței unui ajutor, se consideră că o măsură acordată de către stat denaturează sau amenință să denatureze concurența în cazul în care aceasta este susceptibilă să consolideze poziția concurențială a beneficiarului în comparație cu celelalte întreprinderi concurente (175).

(160) În special, Engie își exercită activitatea în domeniul energiei electrice, al gazelor naturale și al LNG, al serviciilor privind eficiența energetică și pe alte piețe afiliate în mai multe state membre ale UE. Pe toate aceste piețe, Engie se confruntă cu concurența din partea altor întreprinderi. Astfel cum se va demonstra, tratamentul fiscal acordat pe baza soluțiilor fiscale anticipate contestate scutește Engie de o obligație fiscală pe care, în mod normal, aceasta ar fi fost obligată să o suporte în cadrul gestionării curente a activităților sale obișnuite. Prin urmare, trebuie să se considere că ajutorul acordat în temeiul acestor soluții fiscale anticipate denaturează sau amenință să denatureze concurența prin consolidarea poziției financiare a Engie pe piețele pe care grupul își desfășoară activitatea. Prin scutirea Engie de o obligație fiscală pe care, altfel, aceasta ar fi trebuit să o suporte și pe care întreprinderile concurente trebuie să o suporte, tratamentul fiscal acordat pe baza soluțiilor fiscale anticipate contestate deblochează resurse pe care Engie le-ar putea utiliza, de exemplu, pentru a investi în activitățile sale comerciale, pentru a efectua investiții suplimentare sau pentru o mai bună remunerare a acționarilor, ceea ce conduce la denaturarea concurenței pe piețele pe care aceasta își desfășoară activitatea. Prin urmare, cea de a patra condiție necesară pentru constatarea existenței unui ajutor este îndeplinită, de asemenea, în cazul de față.

(161) În ceea ce privește a treia condiție necesară pentru constatarea existenței unui ajutor, scopul unei soluții fiscale anticipate este de a confirma anticipat modul în care se aplică sistemul fiscal de drept comun într-un caz particular, având în vedere faptele și circumstanțele specifice acestuia. Cu toate acestea, l