ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(2)

Comisia pentru afaceri financiare și bugetare are următoarele competențe: (a) CAF primește proiectul preliminar de estimare a veniturilor și cheltuielilor pentru exercițiul financiar următor, care îi este înaintat de secretarul general, îl examinează, îl discută cu secretarul general și îl prezintă Biroului spre aprobare, împreună cu observațiile și cu propunerile sale de modificare. (b) Ea are sarcina de a pregăti proiectele de decizii ale Biroului în domeniul financiar și bugetar sau în plan organizatoric dacă au un impact financiar sau bugetar. (c) Ea are o funcție de consiliere în raport cu Biroul cu privire la: — orice chestiune importantă care ar putea pune în pericol buna gestiune a creditelor sau ar putea împiedica atingerea obiectivelor stabilite, în special în ceea ce privește previziunile în materie de utilizare a creditelor; — execuția bugetului în curs, transferurile de credite, impactul bugetar privind schemele de personal, creditele de funcționare și operațiunile aferente proiectelor imobiliare. Ea oferă inclusiv evaluarea situației actuale și propunerile de acțiuni viitoare; — procesul de descărcare de gestiune, în strânsă cooperare cu secretarul general și cu raportorul Parlamentului European.
(2)

Comisia pentru afaceri financiare și bugetare are următoarele competențe: (a) CAF primește proiectul preliminar de estimare a veniturilor și cheltuielilor pentru exercițiul financiar următor, care îi este înaintat de secretarul general, îl examinează, îl discută cu secretarul general și îl prezintă biroului spre aprobare, împreună cu observațiile și cu propunerile sale de modificare. (b) Ea are sarcina de a pregăti proiectele de decizii ale biroului în domeniul financiar și bugetar sau în plan organizatoric dacă au un impact financiar sau bugetar. (c) Ea are o funcție de consiliere în raport cu biroul cu privire la: — orice chestiune importantă care ar putea pune în pericol buna gestiune a creditelor sau ar putea împiedica atingerea obiectivelor stabilite, în special în ceea ce privește previziunile în materie de utilizare a creditelor; — execuția bugetului în curs, transferurile de credite, impactul bugetar privind schemele de personal, creditele de funcționare și operațiunile aferente proiectelor imobiliare. Ea oferă inclusiv evaluarea situației actuale și propunerile de acțiuni viitoare; — procesul de descărcare de gestiune, în strânsă cooperare cu secretarul general și cu raportorul Parlamentului European.
zero

zero

Central Bank and Financial Services Authority of Ireland
(9)

Numărul de acțiuni admise la tranzacționare pe piețe reglementate din cadrul SEE, pentru care au fost înregistrate poziții scurte nete în perioada cuprinsă între 12 martie (data la care pragul de notificare era de 0,2 %) și 16 martie 2020 (data la care pragul de notificare a fost redus la 0,1 %), a crescut cu aproximativ 10 %. Majorarea procentuală exprimată ca valoare în EUR (pe baza prețurilor acțiunilor la 10 februarie 2020) a fost de aproximativ 15 %, iar în ceea ce privește capitalul social, de aproximativ 11 %. În plus, procentul de acțiuni cu o poziție scurtă netă cuprinsă între 0,1 și 0,2 % la data de 16 martie a fost de aproximativ 7 %. Acest număr nu include pozițiile din acest interval care au contribuit la cumularea pozițiilor scurte nete care depășesc 0,2 %. În plus, procentul acțiunilor cu o poziție scurtă netă cuprinsă între 0,1 și 0,2 % a crescut constant în perioada 16 martie-1 iunie 2020 și este în medie de aproximativ 11 % (figura 8). Prin urmare, se poate concluziona că creșterea pozițiilor scurte nete la 16 martie s-a datorat, de asemenea, unui procent relevant de poziții cuprinse între 0,1 și 0,2 %, care a trebuit raportat din cauza pragului de notificare mai scăzut impus de ESMA, care a intrat în vigoare în ziua respectivă.
(14)

În plus, persistă riscul unei decuplări între evaluările activelor și fundamentele economice, ceea ce pune sub semnul întrebării sustenabilitatea redresării pieței în viitor (11). Conform datelor indicate în tabloul de bord al ESMA privind riscurile din 11 noiembrie 2020 (12), măsura în care aceste riscuri se vor materializa în continuare va depinde în mod esențial de trei factori: impactul economic al pandemiei, așteptările pieței cu privire la măsurile de sprijin monetar și fiscal, precum și orice apariție a unor evenimente externe suplimentare într-un mediu global deja fragil.
30.

Comisia este totodată conștientă de faptul că un investitor în economia de piață poate urmări un obiectiv diferit după cum achiziționează o cotă minoritară într-o întreprindere sau exercită un control complet asupra unui grup important. În primul caz, relația poate fi caracterizată adesea ca investiție speculativă adesea pe termen scurt, în timp ce a doua implică de obicei investiții pe termen mai lung. De asemenea, o autoritate publică care controlează o întreprindere sau un grup de întreprinderi publice va fi în mod normal mai puțin motivată de posibilitatea de a obține un profit pe termen scurt, decât dacă nu ar fi deținut doar o cotă minoritară/ce nu permite controlul asupra holdingului, și aceasta va putea să își planifice în consecință strategia pe un termen mai lung. Comisia va lua în considerare natura participațiilor deținute de autoritățile publice prin compararea comportamentului acestora cu cel al investitorului în economia de piață echivalent. Această observație este valabilă în egală măsură și în evaluarea solicitărilor de fonduri suplimentare pentru a restructura financiar o întreprindere, (situație diferită de aceea a solicitărilor de fonduri necesare finanțării proiectelor specifice (27)). În plus, Comisia este, conștientă de faptul că atitudinea investitorului în economia de piață este, în general, mai deschisă spre solicitări de fonduri suplimentare în cazul în care întreprinderea sau grupul care are nevoie de acestea oferă în mod obișnuit un profit bun sub formă de dividende sau de apreciere a capitalului investit. Atunci când o întreprindere are în acest domeniu antecedente mai slabe decât cele ale altor întreprinderi comparabile, această solicitare de fonduri va face, în mod normal, obiectul unei analize mai sceptice a investitorului privat sau a proprietarului privat solicitat să furnizeze fondurile suplimentare. Atunci când o astfel de solicitare de fonduri este indispensabilă pentru a proteja valoarea întregii investiții, este posibil ca o autoritate publică, după modelul unui investitor privat, să țină cont de acest context extins în momentul în care examinează dacă aportul suplimentar de bani se justifică din punct de vedere comercial. În cele din urmă atunci când se decide abandonarea unei activități din cauză că aceasta nu mai este viabilă din punct de vedere comercial pe termen mediu sau lung, este foarte probabil ca un grup public, asemenea unui grup privat, să decidă asupra calendarului și amplorii acestei reduceri a activității ținând seama de impactul pe care aceasta îl va avea asupra credibilității și structurii globale a grupului.
10.

Conceptul de piață relevantă este strâns legat de obiectivele urmărite în cadrul politicii comunitare de concurență. De exemplu, în ceea ce privește controlul comunitar al concentrărilor economice, controlul modificărilor structurale care afectează oferta unui produs sau a unui serviciu are ca scop să împiedice crearea sau consolidarea unei poziții dominante, care ar avea ca rezultat limitarea considerabilă a concurenței efective într-o parte substanțială a pieței comune. În temeiul normelor de concurență comunitare, o poziție dominantă este o situație în care o întreprindere sau un grup de întreprinderi are posibilitatea de a se comporta independent într-o măsură considerabilă față de concurenții, clienții și, în cele din urmă, consumatorii săi (3). O asemenea situație se produce atunci când o întreprindere sau un grup de întreprinderi asigură o parte importantă a ofertei pe o piață determinată, cu condiția ca alți factori analizați în cursul evaluării (cum ar fi barierele la intrare, capacitatea de reacție a clienților etc.) să indice același lucru.
39.

O situație de excepție este cea în care numai un acționar are drept de veto față de deciziile strategice dintr-o întreprindere, dar respectivul acționar nu are puterea, de unul singur, să impună astfel de decizii. Această situație apare fie în cazul în care un acționar deține 50 % dintr-o întreprindere, iar restul de 50 % este deținut de doi sau mai mulți acționari minoritari, fie în cazul în care există cvorumul necesar pentru deciziile strategice, care dă drept de veto unui singur acționar minoritar (26). În aceste condiții, un singur acționar dispune de aceeași putere pe care o au în mod normal mai mulți acționari care controlează în comun o întreprindere, adică are puterea de a bloca adoptarea deciziilor strategice. Cu toate acestea, respectivul acționar nu dispune de puterile conferite în mod normal unei întreprinderi cu control exclusiv, adică de puterea de a impune decizii strategice. Întrucât acționarul în cauză poate crea o situație de blocaj comparabilă cu situațiile normale existente în cazul controlului comun, acesta preia influența decisivă și, prin urmare, controlul în sensul Regulamentului privind concentrările economice (27).
32.

Cu toate acestea, în cele mai multe cazuri, dispozițiile de scutire fiscală sunt de natură generală: nu sunt legate de realizarea unor proiecte specifice și reduc cheltuielile curente ale unei întreprinderi fără să fie posibilă evaluarea cantității precise în momentul în care Comisia realizează examinarea ex ante. Asemenea măsuri constituie „ajutor de exploatare”. Ajutorul de exploatare este în principiu interzis. Comisia îl autorizează în prezent doar în cazuri excepționale și sub rezerva anumitor condiții, de exemplu în domeniul construcțiilor navale, în anumite tipuri de ajutor pentru protecția mediului (19) și în regiuni, inclusiv regiuni îndepărtate, care beneficiază de derogarea prevăzută la articolul 92 alineatul (3) litera (a), cu condiția ca acest fapt să fie justificat în mod corespunzător și nivelul său să fie proporțional cu lipsurile pe care încearcă să le compenseze (20). În principiu, trebuie (cu excepția celor două categorii de ajutor menționate în cele ce urmează) să fie descrescător și să fie limitat în timp. În prezent, ajutorul de exploatare poate fi, de asemenea, autorizat sub formă de ajutor de transport în regiunile îndepărtate și în unele regiuni nordice care sunt slab populate și au un handicap foarte mare în ceea ce privește accesibilitatea. Ajutorul de exploatare nu poate fi autorizat în cazul în care reprezintă ajutor de export între statele membre. În ceea ce privește ajutorul de stat în favoarea sectorului de transport maritim, se aplică normele specifice ale sectorului respectiv (21).
4.

Procedura simplificată se aplică următoarelor categorii de concentrări: (a) două sau mai multe întreprinderi preiau controlul în comun asupra unei societăți în comun, cu condiția ca societatea în comun să nu desfășoare activități actuale sau potențiale, sau aceste activități să nu fie semnificative, pe teritoriul Spațiului Economic European (SEE). Aceste cazuri au loc atunci când: (i) cifra de afaceri (3) a societății în comun și/sau cifra de afaceri a activităților transferate (4) este mai mică de 100 milioane EUR pe teritoriul SEE și (ii) valoarea totală a activelor (5) transferate societății în comun este mai mică de 100 milioane EUR pe acest teritoriu (6); (b) două sau mai multe întreprinderi fuzionează sau una sau mai multe întreprinderi preiau controlul exclusiv sau în comun al unei alte întreprinderi, cu condiția ca nici una dintre părțile implicate în concentrare să nu desfășoare activități comerciale pe aceeași piață a produsului și geografică sau pe o piață a produsului aflată în amonte sau în aval față de o piață a produsului pe care este activă orice altă parte implicată în concentrare (7); (c) două sau mai multe întreprinderi fuzionează sau una sau mai multe întreprinderi preiau controlul exclusiv sau în comun al unei alte întreprinderi: (i) și două sau mai multe părți la concentrare desfășoară activități comerciale pe aceeași piață a produsului și geografică (relații orizontale) sau (ii) una sau mai multe părți la concentrare desfășoară activități comerciale pe o piață a produsului aflată în amonte sau în aval față de o piață a produsului pe care e activă oricare altă parte la concentrare (relații verticale) (8), cu condiția ca propriile lor cote de piață combinate să se situeze sub 15 % în cazul relațiilor orizontale și sub 25 % în cazul relațiilor verticale (9).
1.

În primul semestru al fiecărui an, Comitetul își va face cunoscute prioritățile politice esențiale privind programul de lucru al Comisiei pentru anul următor. Cel puțin o dată pe an, are loc o întâlnire între președintele Comisiei și/sau vicepreședintele care răspunde de relațiile cu Comitetul și președintele Comitetului, în cursul perioadei de pregătire a programului de lucru al Comisiei și în vederea discutării unor chestiuni de interes comun. În fiecare an, Comitetul organizează o dezbatere privind viitorul Uniunii Europene, în cursul căreia președintele Comisiei sau vicepreședintele care răspunde de relațiile cu Comitetul prezintă prioritățile strategice ale Uniunii Europene pentru anul următor.
3.

Recomandarea C – ABE și autoritățile naționale de supraveghere responsabile cu supravegherea bancară trebuie să raporteze în conformitate cu următorul calendar: (a) până la 31 decembrie 2013, ABE trebuie să transmită CERS și Consiliului orientările prevăzute în recomandarea C punctul 3 și un raport intermediar cuprinzând o propunere privind modul în care intenționează să aplice recomandarea C punctul 4; (b) până la 30 septembrie 2014, ABE trebuie să transmită CERS un prim raport de monitorizare privind grevarea cu sarcini a activelor, în sensul recomandării C punctul 4; (c) până la 31 decembrie 2015, ABE trebuie să transmită CERS și Consiliului un raport final de monitorizare privind grevarea cu sarcini a activelor în sensul recomandării C punctul 4; (d) până la 30 iunie 2014, autoritățile naționale de supraveghere responsabile cu supravegherea bancară trebuie să transmită CERS un prim raport de monitorizare cu privire la măsurile luate ca răspuns la recomandarea C punctele 1 și 2; (e) până la 30 septembrie 2015, autoritățile naționale de supraveghere responsabile cu supravegherea bancară trebuie să transmită CERS și Consiliului un raport final de monitorizare cu privire la măsurile luate ca răspuns la recomandarea C punctele 1 și 2.
(15)

Metodologia stabilită în orientările oferite de BCBS pentru stabilirea de corespondențe între abaterea ponderii creditului în PIB și o rată de referință a amortizorului care are rol de referențial pentru amortizoare reprezintă o metodologie ad hoc. Analiza empirică a metodologiilor alternative, deși promițătoare, nu este suficient de dezvoltată pentru a oferi orientări. Statele membre care măsoară și calculează abaterea ponderii creditului în PIB printr-o metodă alternativă, în plus față de metodologia publicată în orientările oferite BCBS, ar trebui să dezvolte și să publice o rată de referință a amortizorului corespunzătoare acelei metode alternative în plus față de rata de referință a amortizorului prevăzută în metodologia BCBS. Statele membre care măsoară și calculează abaterea ponderii creditului în PIB în conformitate cu orientările oferite de BCBS pot de asemenea dezvolta și publica o rată de referință alternativă a amortizoarelor în plus față de cea obținută prin utilizarea metodologiei BCBS.
2.

Actul Consiliului din 26 iulie 1995 de elaborare a Convenției privind protejarea intereselor financiare ale Comunităților Europene și convenția menționată, semnată la 26 iulie 1995 (JO C 316, 27.11.1995, p. 48) — Actul Consiliului din 27 septembrie 1996 de elaborare a unui protocol la Convenția privind protejarea intereselor financiare ale Comunităților Europene și protocolul menționat, semnat la 27 septembrie 1996 (JO C 313, 23.10.1996, p. 1) — Actul Consiliului din 29 noiembrie 1996 de elaborare, în temeiul articolului K.3 din Tratatul privind Uniunea Europeană, a Protocolului privind interpretarea de către Curtea de Justiție a Comunităților Europene, prin intermediul unor hotărâri preliminare, a Convenției privind protejarea intereselor financiare ale Comunităților Europene și protocolul menționat, semnat la 29 noiembrie 1996 (JO C 151, 20.5.1997, p. 1) — Actul Consiliului din 19 iunie 1997 de elaborare a celui de-al doilea protocol la Convenția privind protejarea intereselor financiare ale Comunităților Europene și cel de-al doilea protocol menționat, semnat la 19 iunie 1997 (JO C 221, 19.7.1997, p. 11)
(7)

Este important să se stabilească o procedură care să vizeze evaluarea sistematică a efectelor transfrontaliere ale politicii macroprudențiale și care să aibă drept scop asigurarea realizării de către cei care elaborează politica macroprudențială a unei evaluări ex ante a oricăror potențiale efecte transfrontaliere ale măsurilor pe care aceștia le propun. În plus, luând de asemenea în considerare cerințele existente prevăzute de Regulamentul (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului și al Consiliului (5), de Directiva 2013/36/UE și de Recomandarea CERS/2013/1 a Comitetului european pentru risc sistemic (6), cei care elaborează politica macroprudențială ar trebui să realizeze evaluări ex post ale efectelor transfrontaliere reale ale politicilor lor. Activitatea cu caracter analitic desfășurată de statele membre va fi completată de activitatea cu caracter analitic desfășurată de CERS.
10.

Contribuțiile în numerar sunt stabilite pe baza modelului financiar și în primii cinci ani sunt următoarele: grupa A 100 000 EUR pe an; grupa B 75 000 EUR pe an; grupa C 50 000 EUR pe an, cu ajustările necesare pentru a ține seama de inflație, care sunt indicate în prezenta anexă în tabelul de mai jos.
(1)

La 12 iulie 2016, Consiliul a adoptat Decizia (UE) 2016/1171 (3), care se referă la poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii, în cadrul Comitetului mixt al Spațiului Economic European (SEE), cu privire la modificările aduse anexei IX (Servicii financiare) la Acordul privind SEE. La 30 septembrie 2016, Comitetul mixt al SEE a adoptat Decizia nr. 198/2016 a Comitetului mixt al SEE (4) de modificare a statutului și implicării autorităților relevante ale statelor membre ale Asociației Europene a Liberului Schimb (AELS) care participă la SEE în activitatea Comitetului european pentru risc sistemic (CERS). Reprezentanții autorităților relevante din Norvegia, Islanda și Liechtenstein urmează să participe fără drept de vot la activitatea Consiliului general al CERS, precum și la cea a Comitetului consultativ tehnic. Guvernatorii băncilor centrale naționale ale acestor state membre ale AELS și, în ceea ce privește Liechtenstein, un reprezentant la nivel înalt din Ministerul Finanțelor, împreună cu un reprezentant la nivel înalt al autorității naționale de supraveghere competente a fiecăruia dintre aceste state membre ale AELS, precum și un membru al Colegiului Autorității AELS de Supraveghere, ori de câte ori acest lucru este relevant pentru sarcinile sale, urmează să fie membri fără drept de vot ai Consiliului general. Reprezentanții băncilor centrale naționale ale acestor state membre ale AELS și, în ceea ce privește Liechtenstein, un reprezentant din Ministerul Finanțelor, precum și un reprezentant al autorității naționale de supraveghere competente a fiecăruia dintre aceste state membre ale AELS, urmează să participe la reuniuni ale Comitetului consultativ tehnic. Acești reprezentanți ai autorităților relevante ale respectivelor state membre ale AELS nu vor participa la activitățile CERS, atunci când este posibil să se discute situația unor instituții financiare sau state membre individuale din Uniune.
(1)

Autoritățile relevante ar trebui, după primirea unei cereri motivate din partea unei autorități responsabile de adoptarea și/sau activarea măsurilor de politică macroprudențială sau care are alte atribuții de stabilitate financiară, să colecteze și să distribuie cel puțin următoarele categorii de informații, după caz: informațiile prevăzute la literele (a)‐(e) din subrecomandarea C (1) în ceea ce privește toate sucursalele și, în plus, informațiile prevăzute la literele (f)‐(h) din subrecomandarea C (1) în ceea ce privește sucursalele relevante pentru stabilitatea financiară.
Instituto de Biologia Molecular e Celular și Coimbra Institute for Biomedical Imaging and Translational Research

Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord
1.

Aplicarea prezentei recomandări trebuie să țină cont de următoarele criterii: (a) principiul proporționalității ar trebui respectat în mod corespunzător, ținând cont de obiectivul și conținutul Recomandării A, Recomandării B, Recomandării C și Recomandării D; (b) la scăderea limitei existente care se aplică raportului LTV în temeiul Recomandării B, calibrarea și introducerea treptată a măsurii ar trebui să țină seama de poziția Țările de Jos în cadrul ciclurilor economice și financiare, precum și de orice implicații potențiale în ceea ce privește costurile și beneficiile aferente; (c) la activarea măsurilor bazate pe capital în temeiul Recomandării C, calibrarea și introducerea treptată a acestora ar trebui să țină seama de poziția Țările de Jos în cadrul ciclurilor economice și financiare, precum și de orice implicații potențiale în ceea ce privește costurile și beneficiile aferente; (d) în ceea ce privește Recomandarea D, la efectuarea unor modificări ale politicilor, introducerea treptată a acestor măsuri ar trebui să țină seama de poziția Țărilor de Jos în cadrul ciclurilor economice și financiare, astfel încât aceste măsuri să nu contribuie la amplificarea sau declanșarea materializării vulnerabilităților acumulate în sectorul imobiliar rezidențial din Țările de Jos; (e) în anexa I se prevăd criterii specifice de respectare a Recomandării B, Recomandării C și Recomandării D.
(10)

În ceea ce privește Danemarca, această evaluare recentă a arătat că, începând din 2016, chiar dacă îndatorarea gospodăriilor populației a scăzut, aceasta se menține totuși la unul din cele mai ridicate niveluri din SEE. În plus, proporția creditelor ipotecare existente cu amortizare amânată este semnificativă, ceea ce expune gospodăriile populației în mod structural mai vulnerabile la condiții economice sau financiare nefavorabile sau la evoluții negative pe piața imobiliară rezidențială. În plus, în ciuda faptului că creșterea prețurilor locuințelor a decelerat, iar prețurile apartamentelor din Copenhaga au atins un platou în ultimii ani, dinamica anterioară a condus la zone de supraevaluare în orașele importante, în special în Copenhaga. În acest context, o cerință obligatorie din punct de vedere juridic privind un avans minim, care a fost stabilit la 5 % în 2015, a oferit o garanție reală suplimentară (chiar dacă limitată) în cazul unei scăderi a prețurilor locuințelor.