RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene L 299/1

REGULAMENTUL (CE) NR. 1234/2007 AL CONSILIULUI

din 22 octombrie 2007

de instituire a unei organizări comune a pieţelor agricole şi privind dispoziţii specifice referitoare la anumite produse agricole („Regulamentul unic OCP”)

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul de instituire a Comunităţii Europene, în special articolele 36 şi 37,

având în vedere propunerea Comisiei,

având în vedere avizul Parlamentului European (1),

întrucât:

(1) Funcţionarea şi dezvoltarea pieţei comune a produselor agricole ar trebui însoţite de stabilirea unei politici agricole comune (denumite în continuare „PAC”) pentru a include, în special, organizarea comună a pieţelor agricole (denumită în continuare „OCP”) care poate adopta diverse forme în funcţie de produs, în conformitate cu articolul 34 din tratat.

(2) De la introducerea PAC, Consiliul a înfiinţat 21 de OCP pentru diferite produse sau grupuri de produse, fiecare fiind reglementată printr-un regulament de bază specific al Consiliului: — Regulamentul (CEE) nr. 234/68 al Consiliului din 27 februarie 1968 de stabilire a organizării comune a pieţei în sectorul plantelor vii şi al produselor de floricultură (2); — Regulamentul (CEE) nr. 827/68 al Consiliului din 28 iunie 1968 privind organizarea comună a pieţelor pentru anumite produse enumerate în anexa II din tratat (3); — Regulamentul (CEE) nr. 2759/75 al Consiliului din 29 octombrie 1975 privind organizarea comună a pieţei în sectorul cărnii de porc (4); — Regulamentul (CEE) nr. 2771/75 al Consiliului din 29 octombrie 1975 privind organizarea comună a pieţei în sectorul ouălor (5); — Regulamentul (CEE) nr. 2777/75 al Consiliului din 29 octombrie 1975 privind organizarea comună a pieţei în sectorul cărnii de pasăre (6); — Regulamentul (CEE) nr. 2075/92 al Consiliului din 30 iunie 1992 privind organizarea comună a pieţei în sectorul tutunului brut (7); — Regulamentul (CEE) nr. 404/93 al Consiliului din 13 februarie 1993 privind organizarea comună a pieţei în sectorul bananelor (8); — Regulamentul (CE) nr. 2200/96 al Consiliului din 28 octombrie 1996 privind organizarea comună a pieţei în sectorul fructelor şi legumelor (9); — Regulamentul (CE) nr. 2201/96 al Consiliului din 28 octombrie 1996 privind organizarea comună a pieţei în sectorul fructelor şi al produselor vegetale transformate (10); — Regulamentul (CE) nr. 1254/1999 al Consiliului din 17 mai 1999 privind organizarea comună a pieţei în sectorul cărnii de vită şi mânzat (11); — Regulamentul (CE) nr. 1255/1999 al Consiliului din 17 mai 1999 privind organizarea comună a pieţei în sectorul laptelui şi al produselor lactate (12); — Regulamentul (CE) nr. 1493/1999 al Consiliului din 17 mai 1999 privind organizarea comună a pieţei în sectorul vitivinicol (13); — Regulamentul (CE) nr. 1673/2000 al Consiliului din 27 iulie 2000 privind organizarea comună a pieţei în sectorul inului şi al cânepei destinate producţiei de fibre (14); — Regulamentul (CE) nr. 2529/2001 al Consiliului din 19 decembrie 2001 privind organizarea comună a pieţei în sectorul cărnii de oaie şi de capră (15); — Regulamentul (CE) nr. 1784/2003 al Consiliului din 29 septembrie 2003 privind organizarea comună a pieţei în sectorul cerealelor (16); — Regulamentul (CE) nr. 1785/2003 al Consiliului din 29 septembrie 2003 privind organizarea comună a pieţei orezului (17); — Regulamentul (CE) nr. 1786/2003 al Consiliului din 29 septembrie 2003 privind organizarea comună a pieţei în sectorul furajelor uscate (18); — Regulamentul (CE) nr. 865/2004 al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind organizarea comună a pieţei în sectorul uleiului de măsline şi al măslinelor de masă (19); — Regulamentul (CE) nr. 1947/2005 al Consiliului din 23 noiembrie 2005 privind organizarea comună a pieţei în sectorul seminţelor (20); — Regulamentul (CE) nr. 1952/2005 al Consiliului din 23 noiembrie 2005 privind organizarea comună a pieţei în sectorul hameiului (21); — Regulamentul (CE) nr. 318/2006 al Consiliului din 20 februarie 2006 privind organizarea comună a pieţei în sectorul zahărului (22).

(3) În plus, Consiliul a adoptat trei regulamente conţinând norme specifice privind anumite produse fără a înfiinţa, cu toate acestea, o OCP pentru aceste produse: — Regulamentul (CE) nr. 670/2003 al Consiliului din 8 aprilie 2003 de stabilire a măsurilor specifice privind piaţa alcoolului etilic de origine agricolă (23); — Regulamentul (CE) nr. 797/2004 al Consiliului din 26 aprilie 2004 privind măsurile de ameliorare a condiţiilor de producţie şi de comercializare a produselor apicole (24); — Regulamentul (CE) nr. 1544/2006 al Consiliului din 5 octombrie 2006 care prevede măsuri speciale în vederea favorizării creşterii viermilor de mătase (25).

(4) Regulamentele menţionate mai sus (denumite în continuare „regulamente de bază”) sunt deseori însoţite de un ansamblu de alte regulamente ale Consiliului. Majoritatea regulamentelor de bază au o structură identică şi conţin numeroase dispoziţii comune. Acesta este, în special, cazul normelor privind comerţul cu ţările terţe şi al dispoziţiilor generale, dar, într-o anumită măsură, şi al regulilor privind piaţa internă. Regulamentele de bază conţin deseori soluţii diferite pentru probleme identice sau similare.

(5) De mai multă vreme, Comunitatea urmăreşte simplificarea cadrului de reglementare referitor la PAC. În consecinţă, a fost creat un cadru juridic orizontal pentru toate plăţile directe, care regrupează un ansamblu de sisteme de sprijin într-un regim de plată unică, introdus prin adoptarea Regulamentului (CE) nr. 1782/2003 al Consiliului din 29 septembrie 2003 de stabilire a normelor comune pentru schemele de sprijin direct în cadrul politicii agricole comune şi de stabilire a anumitor scheme de sprijin pentru agricultori (26). Această abordare ar trebui extinsă şi la regulamentele de bază. În acest context, ansamblul dispoziţiilor conţinute în aceste regulamente ar trebui reunit într-un cadru juridic unic şi, în măsura posibilului, abordările sectoriale ar trebui înlocuite prin abordări orizontale.

(6) Având în vedere consideraţiile mai sus menţionate, regulamentele de bază ar trebui abrogate şi înlocuite cu un regulament unic.

(7) Nu ar trebui ca simplificarea să conducă la repunerea în discuţie a deciziilor politice luate de-a lungul anilor în domeniul PAC. Prin urmare, prezentul regulament ar trebui să fie, în principal, un act de simplificare tehnică. Acesta nu ar trebui, prin urmare, să abroge sau să modifice instrumentele existente, cu excepţia cazului în care acestea sunt învechite, redundante sau, prin natura lor, nu ar trebui tratate la nivelul Consiliului, iar acesta din urmă nu ar trebui să prevadă măsuri şi instrumente noi.

(8) În acest context, prezentul regulament nu ar trebui să includă acele elemente ale OCP care fac obiectul unei reforme a politicii. Acesta este cazul cu privire la majoritatea părţi din sectorul fructelor şi legumelor, din sectorul fructelor şi legumelor transformate şi din sectorul vitivinicol. Prin urmare, dispoziţiile Regulamentelor (CEE) nr. 2200/96, (CE) nr. 2201/96, (CE) nr. 2201/96 şi (CE) nr. 1493/1999 ar trebui integrate în prezentul regulament numai în măsura în care nu fac obiectul unei reforme a politicii. Cu toate acestea, dispoziţiile de fond referitoare la aceste OCP ar trebui să fie integrate numai la momentul adoptării reformelor respective.

(9) OCP în sectoarele cerealelor, orezului, zahărului, furajelor uscate, seminţelor, uleiului de măsline şi măslinelor de masă, inului şi cânepei, bananelor, laptelui şi produselor lactate, respectiv a viermilor de mătase prevede ani de comercializare care reflectă în mod principal ciclurile biologice de producţie ale produselor în cauză. Prin urmare, ar trebui să se integreze în prezentul regulament anii de comercializare astfel cum sunt definiţi în aceste sectoare.

(10) Pentru a stabiliza pieţele şi a garanta un nivel de trai echitabil populaţiei agricole, a fost pus în aplicare un sistem de sprijinire a preţurilor diferenţiat în funcţie de sectoare, paralel cu introducerea regimurilor de sprijin direct; această manieră de a proceda permite să se ţină cont, pe de o parte, de propriile necesităţi ale fiecărui sector şi, pe de altă parte, de interdependenţele dintre sectoare. Aceste măsuri iau forma unei intervenţii publice sau a unei plăţi de ajutor pentru depozitarea privată a produselor din sectorul cerealelor, orezului, zahărului, uleiurilor de măsline şi al măslinelor de masă, al cărnii de vită şi mânzat, laptelui şi produselor lactate, cărnii de porc şi cărnii de oaie şi de capră. Având în vedere obiectivele prezentului regulament, este prin urmare necesar să se menţină măsurile de sprijinire a preţurilor dacă acestea sunt prevăzute în instrumentele elaborate în trecut, fără a aduce modificări substanţiale în raport cu situaţia juridică anterioară.

(11) Din motive de claritate şi transparenţă, ar trebui să se prevadă o structură comună pentru măsurile menţionate mai sus, menţinând politica urmată în fiecare sector. În acest scop, este oportun să se opereze o distincţie între preţurile de referinţă şi preţurile de intervenţie.

(12) OCP în sectoarele cerealelor, cărnii de vită şi mânzat, respectiv laptelui şi al produselor lactate cuprindeau prevederi conform cu care, hotărând în conformitate cu procedura menţionată la articolul 37 alineatul (2) din tratat, Consiliul poate modifica nivelul preţurilor. Având în vedere sensibilitatea sistemelor de preţuri, ar trebui clarificat faptul că posibilitatea modificării nivelului preţurilor în temeiul articolului 37 alineatul (2) există cu privire la toate sectoarele reglementate de prezentul regulament.

(13) Mai mult, OCP în sectorul zahărului prevedea posibilitatea de revizuire a calităţilor standard ale zahărului, astfel cum sunt enunţate în continuare în Regulamentul (CE) nr. 381/2006, astfel încât să se ţină seama, în special, de cerinţele comerciale şi de evoluţia în materie de analiză tehnică. Regulamentul respectiv prevedea, prin urmare, competenţa Comisiei de a modifica anexa relevantă. Este deosebit de necesar să fie menţinută această posibilitate, pentru a permite Comisiei să acţioneze rapid atunci când este cazul.

(14) În scopul garantării unei informaţii fiabile privind preţurile zahărului pe piaţa comunitară, ar trebui inclus în prezentul regulament sistemul de notificare a preţurilor, astfel cum este prevăzut în OCP în sectorul zahărului, pe baza căruia ar trebui determinat nivelul preţurilor de piaţă ale zahărului alb.

(15) Pentru a evita ca sistemul de intervenţie în sectoarele cerealelor, orezului, untului şi laptelui praf să nu devină un debuşeu în sine, este oportun să se menţină posibilitatea de a limita deschiderea intervenţiei publice doar la anumite perioade ale anului. În privinţa produselor sectoarelor cărnii de vită şi mânzat şi al untului, deschiderea şi închiderea intervenţiei publice ar trebui să depindă de nivelul de preţuri de piaţă pe o perioadă dată. În ceea ce priveşte sectoarele porumbului, orezului şi zahărului, este oportun să se menţină limitarea cantităţilor până la concurenţa cărora achiziţiile pot fi realizate sub titlul de intervenţie publică. Pentru unt şi lapte praf, este necesară menţinerea competenţei Comisiei de a suspenda achiziţiile normale odată ce o anumită cantitate este atinsă sau de a le înlocui prin achiziţii realizate pe bază de licitaţie publică.

(16) Preţul la care trebuie efectuate achiziţiile realizate în cadrul intervenţiei publice a fost diminuat în trecut pentru OCP în sectoarele cerealelor, orezului şi cărnii de vită şi mânzat şi fixat în paralel cu introducerea schemelor de sprijin direct în aceste sectoare. Există deci o legătură strânsă între, pe de o parte, ajutoarele acordate sub titlul acestor scheme şi, pe de altă parte, preţurile de intervenţie. Nivelul respectiv de preţ pentru produsele din sectorul laptelui şi al produselor lactate a fost definit pentru a promova consumul produselor în cauză, respectiv pentru a ameliora competitivitatea acestora. În sectoarele orezului şi zahărului, preţurile au fost fixate pentru a contribui la stabilizarea pieţei în cazul în care preţul de piaţă în cursul unui an de comercializare dat cade sub preţul de referinţă determinat pentru anul de comercializare următor. Aceste politici hotărâte de Consiliu rămân aplicabile.

(17) La fel ca în OCP anterioare, prezentul regulament ar trebui să asigure posibilitatea de punere în vânzare a produselor achiziţionate în cadrul unei intervenţii publice. Ar trebui ca aceste măsuri să fie luate astfel încât să se evite perturbarea pieţei, garantând egalitatea accesului la mărfuri şi egalitatea tratamentului cumpărătorilor.

(18) Datorită stocurilor de intervenţie pentru diverse produse agricole, Comunitatea dispune de mijloacele necesare pentru a-şi aduce o contribuţie importantă la bunăstarea cetăţenilor săi cei mai defavorizaţi. Este în interesul său să exploateze durabil acest potenţial până la reducerea stocurilor la un nivel normal prin instituirea de măsuri adecvate. În sensul acestor considerente, Regulamentul (CEE) nr. 3730/87 al Consiliului din 10 decembrie 1987 de stabilire a normelor generale aplicabile operaţiunilor de furnizare către anumite organizaţii a unor produse alimentare provenind din stocurile de intervenţie şi destinate distribuirii către persoanele cele mai defavorizate din Comunitate (27) a prevăzut, până în prezent, distribuirea alimentelor de către organizaţii caritabile. Această măsură socială importantă, care poate avea o valoare considerabilă pentru persoanele cele mai dezavantajate, ar trebui menţinută şi inclusă în prezentul regulament.

(19) Pentru a contribui la echilibrarea pieţei şi la stabilizarea preţurilor pieţei, a fost prevăzută, în cadrul OCP în sectorul laptelui şi al produselor lactate, acordarea unui ajutor pentru depozitarea privată smântânii, a anumitor produse de unt şi a anumitor brânzeturi. Mai mult decât atât, Comisia a fost împuternicită să hotărască acordarea de ajutoare la depozitarea privată de alte tipuri de brânzeturi, zahăr alb, de anumite tipuri de ulei de măsline, respectiv de diferite produse ale sectoarelor cărnii de vită şi mânzat, laptelui praf degresat, cărnii de porc, cărnii de oaie şi cărnii de capră. Dat fiind scopul prezentului regulament, aceste măsuri ar trebui menţinute.

(20) Regulamentul (CE) nr. 1183/2006 al Consiliului din 24 iulie 2006 privind grila comunitară de clasificare a carcaselor de bovine adulte (28), Regulamentul (CEE) nr. 1186/90 al Consiliului din 7 mai 1990 de extindere a domeniului de aplicare a grilei comunitare de clasificare a carcaselor de bovine adulte (29), Regulamentul (CEE) nr. 3220/84 al Consiliului din 13 noiembrie 1984 de stabilire a grilei comunitare de clasificare a carcaselor de porc (30) şi Regulamentul (CEE) nr. 2137/92 al Consiliului din 23 iulie 1992 privind grila comunitară de clasificare a carcaselor de ovine şi stabilirea standardelor comunitare de calitate a carcaselor de ovine proaspete sau refrigerate (31) prevăd grile comunitare de clasificare a carcaselor în sectoarele cărnii de vită şi mânzat, a cărnii de porc şi de oaie şi a cărnii de capră. Aceste dispozitive sunt esenţiale în scopul înregistrării preţurilor şi al aplicării mecanismelor de intervenţie în sectoarele respective. Mai mult decât atât, acestea urmăresc obiectivul de a ameliora transparenţa pieţei. Aceste grile de clasificare a carcaselor ar trebui menţinute. Prin urmare, este oportun să se includă elementele esenţiale ale acestora în prezentul regulament, concomitent cu împuternicirea Comisiei în vederea reglementării anumitor aspecte de natură tehnică prin intermediul normelor de punere în aplicare.

(21) Restricţiile la libera circulaţie care rezultă din aplicarea de măsuri destinate combaterii propagării bolilor animale pot provoca dificultăţi pe piaţa anumitor produse într-unul sau mai multe state membre. Experienţa a arătat că perturbări grave ale pieţei, cum ar fi reducerea importantă a consumului sau a preţurilor, pot fi legate de o pierdere de încredere a consumatorilor, care rezultă din existenţa unor riscuri pentru sănătatea publică sau pentru sănătatea animalelor.

(22) Măsurile excepţionale de sprijinire a pieţei destinate ameliorării acestor situaţii şi prevăzute în OCP în sectoarele cărnii de vită şi mânzat, laptelui şi al produselor lactate, cărnii de porc, cărnii de oaie şi de capră, ouălor şi păsărilor de curte, ar trebui în consecinţă incluse în prezentul regulament în aceleaşi condiţii ca cele aplicate deja. Aceste măsuri excepţionale de sprijinire a pieţei ar trebui luate de către Comisie şi ar trebui legate direct sau rezultate din deciziile veterinare sau sanitare adoptate pentru combaterea răspândirii bolilor. Acestea ar trebui luate la cererea statelor membre pentru evitarea gravelor perturbări ale pieţelor în cauză.

(23) În prezentul regulament ar trebui menţinută capacitatea Comisiei, prevăzută de OCP în sectoarele cerealelor şi orezului, de a adopta măsuri de intervenţie speciale în cazul în care aceasta le consideră necesare în vederea răspunderii în mod concret şi eficient la ameninţările de perturbare a pieţelor în sectorul cerealelor, şi în vederea evitării recurgerii intensive la intervenţia publică în anumite regiuni ale Comunităţii în sectorul orezului sau compensării penuriei de orez nedecorticat cauzată de catastrofe naturale.

(24) Ar trebui fixat un preţ minim aplicabil sfeclei căreia i se aplică o cotă, corespunzător unei calităţi standard ce trebuie definită, în scopul asigurării unui nivel de trai echitabil producătorilor de sfeclă de zahăr şi de trestie de zahăr din Comunitate.

(25) Este necesar să se prevadă instrumente specifice destinate asigurării unui echilibru just al drepturilor şi obligaţiilor între întreprinderile de transformare a sfeclei de zahăr şi producătorii de sfeclă de zahăr. De aceea, ar trebui ca dispoziţiile standard care reglementează acordurile interprofesionale, cuprinse anterior în OCP în sectorul zahărului, să fie menţinute.

(26) Diversitatea situaţiilor naturale, economice şi tehnice face dificilă uniformizarea condiţiilor de achiziţionare a sfeclei de zahăr în cadrul Comunităţii. Au fost deja încheiate acorduri sectoriale între asociaţiile de producători de sfeclă de zahăr şi întreprinderile de transformare a sfeclei de zahăr. În consecinţă, dispoziţiile-cadru ar trebui să servească doar la definirea garanţiilor minime solicitate atât producătorilor de sfeclă de zahăr, cât şi industriei zahărului pentru a asigura buna funcţionare a pieţei zahărului, rezervând acordurilor sectoriale posibilitatea de a deroga de la anumite reguli. Modalităţi mai detaliate ale acestor raporturi au fost prevăzute anterior în cadrul OCP în sectorul zahărului în anexa II la Regulamentul (CE) nr. 318/2006. Având în vedere caracterul eminamente tehnic al acestor dispoziţii, este oportun ca acestea să fie abordate la nivelul Comisiei.

(27) Taxa pe producţie prevăzută în cadrul OCP în sectorul zahărului pentru a contribui la finanţarea cheltuielilor realizate în cadrul OCP respectiv ar trebui integrată în prezentul regulament

(28) În scopul menţinerii echilibrului structural al pieţelor în sectorul zahărului la un nivel al preţului apropiat de preţul de referinţă, ar trebui să menţină posibilitatea Comisiei de a lua decizii privind retragerea unor cantităţi de zahăr de pe piaţă până ce acest echilibru de piaţă este restabilit.

(29) OCP în sectoarele plantelor vii, cărnii de vită şi mânzat, cărnii de porc, cărnii de oaie şi capră, ouălor şi păsărilor de curte, fac posibilă adoptarea anumitor măsuri destinate facilitării adaptării ofertei la cerinţele pieţei. Aceste măsuri pot contribui la stabilizarea pieţelor şi la garantarea unui nivel de viaţă echitabil pentru comunitatea agricolă în cauză. Ţinând cont de obiectivele prezentului regulament, este necesară menţinerea acestei posibilităţi. În virtutea acestor dispoziţii, Consiliul poate adopta regulile generale aplicabile acestor măsuri, conform procedurii prevăzute la articolul 37 din tratat. Obiectivele urmărite de acest tip de măsuri sunt definite în mod clar şi delimitează natura măsurilor care pot fi adoptate. Din acest motiv, adoptarea de reguli generale suplimentare de către Consiliu nu este necesară şi nu ar mai trebui asigurată.

(30) În sectoarele zahărului şi al laptelui şi produselor lactate, limitarea cantitativă a producţiei prevăzută în Regulamentul (CE) nr. 318/2006 şi în Regulamentul (CE) nr. 1788/2003 ale Consiliului din 29 septembrie 2003 de stabilire a unei prelevări în sectorul laptelui şi al produselor lactate (32) constituie de mai mulţi ani un instrument esenţial al politicii de piaţă. Motivele pentru care, în trecut, Comunitatea a adoptat sistemele de cote la producţie în cele două sectoare, rămân pertinente în continuare.

(31) Dacă regimul de cote aplicabile zahărului a fost prevăzut în OCP în sectorul zahărului, corespondentul său în sectorul produselor lactate a fost reglementat până în prezent de Regulamentul (CE) nr. 1788/2003, act legislativ distinct faţă de OCP în sectorul laptelui şi produselor lactate. Având în vedere importanţa capitală a acestor regimuri şi obiectivele prezentului regulament, este oportun să se includă dispoziţiile relevante pentru ambele sectoare în prezentul regulament, fără a aduce modificări importante acestor regimuri şi modului lor de funcţionare în raport cu situaţia juridică anterioară.

(32) În consecinţă, ar trebui ca regimul de cote aplicabile zahărului prevăzut în prezentul regulament să reflecte dispoziţiile stabilite de Regulamentul (CE) nr. 318/2006 şi, în special, să menţină statutul juridic al cotelor menţionate mai sus în măsura în care, potrivit jurisprudenţei Curţii de Justiţie, regimul de cote constituie un instrument de reglare a pieţei de zahăr destinat să asigure atingerea obiectivelor de interes public.

(33) De aceea, prezentul regulament ar trebui să autorizeze Comisia să adapteze aceste cote la un nivel durabil după expirarea, în 2010, a fondului de restructurare stabilit de către Regulamentul (CE) nr. 320/2006 al Consiliului din 20 februarie 2006 de instituire a unui regim temporar de restructurare a industriei de prelucrare a zahărului în Comunitate (33).

(34) Dată fiind necesitatea de prevedere, în cursul perioadei de aplicare a cotelor, a unei anumite flexibilităţi naţionale în adaptarea structurală a industriei de transformare şi în cultivarea sfeclei de zahăr şi a trestiei de zahăr, ar trebui menţinută posibilitatea ca statele membre să modifice cotele întreprinderilor în anumite limite, fără a restrânge funcţionarea instrumentului care constituie fondurile de restructurare.

(35) OCP în sectorul zahărului prevedea că, pentru a evita ca zahărul excedentar să perturbe piaţa, Comisia ar trebui autorizată, conform anumitor criterii, să reporteze zahărul, izoglucoza sau siropul de inulină excedentare la cota de producţie a anului de comercializare următor. Mai mult decât atât, dacă, pentru anumite cantităţi, condiţiile aplicabile nu sunt reunite, se prevedea de asemenea impunerea unei taxe pe excedent în scopul evitării ca o acumulare a acestor cantităţi să ameninţe situaţia pieţei. Aceste dispoziţii ar trebui menţinute.

(36) Principalul obiectiv al cotelor de lapte, respectiv reducerea dezechilibrului dintre cerere şi ofertă pe piaţa respectivă şi a surplusurilor structurale rezultate ca urmare a acestuia, prevalează încă, ajungându-se astfel la un echilibru mai bun al pieţei. Aplicarea unei taxe pe cantităţile de lapte colectate sau vândute pentru consum direct ce depăşesc un anumit prag garantat ar trebui, aşadar, menţinută. În conformitate cu obiectivele prezentului regulament, este necesar, într-o anumită măsură, să se procedeze la armonizarea terminologică între regimurile de cote aplicabile zahărului şi laptelui, menţinând totodată statu quo-ul juridic al acestora. Apare aşadar necesitatea de a armoniza terminologia din sectorul laptelui cu cea din sectorul zahărului. Termenii „cantitate naţională de referinţă” şi „cantitate individuală de referinţă” din Regulamentul (CE) nr. 1788/2003 ar trebui, prin urmare, înlocuiţi cu termenii „cotă naţională” şi „cotă individuală”, păstrând conceptul juridic în curs de definire.

(37) În esenţă, este necesar ca regimul de cote pentru produsele lactate din prezentul regulament să fie fidel Regulamentului (CE) nr. 1788/2003. Este necesar, în special, să se menţină distincţia între livrările şi vânzările directe şi să se aplice regimul pe baza unui conţinut de referinţă individual, respectiv naţional de grăsimi. Fermierii ar trebui autorizaţi, în anumite condiţii, să-şi transfere temporar cota individuală. În plus, ar trebui menţinut principiul potrivit căruia în cazul în care o fermă este vândută, arendată sau transmisă prin moştenire, cota corespunzătoare acestei ferme este transferată cu terenul în cauză cumpărătorului, arendaşului sau moştenitorului şi totodată unele excepţii de la principiul conform căruia cantităţile de referinţă se raportează la ferme, în scopul de a permite continuarea procesului de restructurare a producţiei lactatelor şi de a contribui la ameliorarea mediului, ar trebui menţinute. În funcţie de diferitele tipuri de transfer al cotelor şi în funcţie de criterii obiective, dispoziţiile care autorizează statele membre să plaseze în folosul rezervei naţionale o parte din cantităţile transferate ar trebui de asemenea menţinute.

(38) Taxa pe excedent ar trebui să fie fixată la un nivel disuasiv şi să fie achitabilă de către statele membre de îndată de cota naţională este depăşită. Este, în continuare, necesar ca prelevarea să fie repartizată de către statul membru între producătorii care au contribuit la depăşire. Producătorii respectivi ar trebui să datoreze statului membru plata contribuţiei lor la prelevarea datorată pentru faptul că au depăşit cantitatea lor disponibilă. Statele membre ar trebui să verse Fondului European de Orientare şi Garantare Agricolă (FEOGA) prelevarea corespunzătoare depăşirii cotei lor naţionale, redusă cu o valoare forfetară de 1 % destinată a ţine cont de cazul falimentului sau incapacităţii definitive a anumitor producători de a se achita de contribuţia lor la plata prelevării datorate.

(39) Regulamentul (CE) nr. 1290/2005 al Consiliului din 21 iunie 2005 privind finanţarea politicii agricole comune (34) califică încasările provenind din aplicarea prelevării suplimentare în sectorul lactatelor drept „încasări afectate”, care trebuie vărsate bugetului Comunităţii şi care, în caz de refolosire, trebuie să servească în mod exclusiv finanţării cheltuielilor efectuate sub titlul FEOGA sau al Fondului European Agricol pentru Dezvoltare Rurală (FEADR). Articolul 22 din Regulamentul (CE) nr. 1788/2003 în termenii căruia veniturile din prelevări sunt considerate ca făcând parte din intervenţiile destinate regularizării pieţelor agricole şi afectate finanţării cheltuielilor sectorului lactatelor a devenit prin urmare caduc şi, în consecinţă, nu ar trebui integrat în prezentul regulament.

(40) Diferitele OCP au prevăzut mai multe tipuri de scheme de ajutor.

(41) OCP în sectoarele furajelor uscate, respectiv în sectorul inului şi al cânepii, au prevăzut ajutoarele la transformare destinate regularizării pieţei interne în ceea ce priveşte sectoarele vizate. Aceste dispoziţii ar trebui menţinute.

(42) Ţinând cont de situaţia specială a pieţei cerealelor şi a amidonului de cartofi, OCP în sectorul cerealelor conţine dispoziţii care autorizează acordarea unei restituiri la producţie în cazul în care aceasta se dovedeşte necesară. Această restituire ar trebui să fie de natură să permită sectorului în cauză să poată procura produsele de bază pe care le utilizează la un preţ inferior celui rezultat prin aplicarea preţurilor comune. OCP în sectorul zahărului prevede posibilitatea unei restituiri la producţie în cazul în care fabricarea anumitor produse industriale, chimice sau farmaceutice face să apară necesitatea luării unor măsuri în vederea obţinerii anumitor produse din zahăr. Aceste dispoziţii ar trebui menţinute.

(43) În scopul de a contribui la echilibrul pieţei lactatelor şi de a stabiliza preţurile laptelui şi ale produselor lactate, este necesar să se ia măsuri suplimentare în vederea creşterii posibilităţii de desfacere a produselor menţionate mai sus. OCP în sectorul laptelui şi produselor lactate prevedea deci acordarea de ajutoare destinate comercializării anumitor produse lactate având utilizatori sau destinaţii speciale. Mai mult decât atât, în scopul stimulării consumului de lapte de către tineret, această OCP prevede posibilitatea pentru Comunitate de a participa la cheltuielile efectuate în vederea acordării de ajutoare pentru furnizarea de lapte elevilor în instituţii de învăţământ. Aceste dispoziţii ar trebui menţinute.

(44) Este necesar să se prevadă o finanţare comunitară, corespunzător procentajului de ajutor direct pe care statele membre sunt autorizate să-l reţină în virtutea articolului 110i alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1782/2003, pentru a încuraja organizaţiile de operatori autorizaţi să elaboreze programe de lucru vizând ameliorarea calităţii producţiei de ulei de măsline şi de măsline de masă. În acest context, OCP în sectorul uleiului de măsline şi al măslinelor de masă dispunea ca ajutorul comunitar să fie alocat în funcţie de priorităţile acordate activităţilor conduse în cadrul programelor de lucru menţionate mai sus. Aceste dispoziţii ar trebui menţinute.

(45) Un fond comunitar de tutun, finanţat prin anumite deduceri efectuate asupra ajutoarelor acordate sectorului, a fost înfiinţat prin Regulamentul (CEE) nr. 2075/92 în vederea punerii în aplicare a diverselor măsuri în sectorul în cauză. Anul 2007 este ultimul an în cursul căruia deducerile efectuate asupra ajutoarelor prevăzute la titlul IV capitolul 10c din Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 sunt puse la dispoziţia Fondului comunitar pentru tutun. Deoarece finanţarea fondului mai sus menţionat expiră înainte de intrarea în vigoare a prezentului regulament, este necesar să se menţină articolul 13 din Regulamentul (CEE) nr. 2075/92, care vor servi drept bază juridică eventualelor programe multianuale finanţate de fondul comunitar pentru tutun.

(46) Apicultura, ca sector al agriculturii, este caracterizată prin diversitatea condiţiilor de producţie şi de randament, respectiv prin dispersarea şi varietatea operatorilor economici, atât la nivelul producţiei, cât şi la nivelul comercializării. Mai mult decât atât, ţinând cont de extinderea varoozei în cursul ultimilor ani în mai multe state membre şi de dificultăţile pe care această boală le antrenează în producţia de miere, o acţiune la nivel comunitar rămâne necesară deoarece este vorba de o boală care nu poate fi eradicată complet şi care trebuie tratată cu produse autorizate. În aceste circumstanţe şi în vederea ameliorării condiţiilor generale de producţie şi de comercializare a produselor apicole în Comunitate, este necesară elaborarea, la fiecare trei ani, de programe naţionale care conţin acţiuni de asistenţă tehnică, de combatere a varoozei, de raţionalizare a transhumanţei, de gestiune a potenţialului apicol comunitar şi de colaborare în programele de cercetare în materie de apicultură şi a produselor sale. Este necesar ca aceste programe naţionale să fie finanţate parţial de către Comunitate.

(47) Regulamentul (CE) nr. 1544/2006 a introdus un regim de ajutor comunitar pentru creşterea viermilor de mătase care ia forma unei valori forfetare pe cutie de ouă de viermi de mătase folosită, înlocuind regimul de ajutor naţional în favoarea acestui produs.

(48) Considerentele politice care au condus la introducerea regimurilor de ajutor în domeniul apiculturii şi creşterii viermilor de mătase menţionate mai sus rămân valabile, deci aceste regimuri de ajutor ar trebui incluse în prezentul regulament.

(49) Aplicarea de standarde de comercializare pentru produsele agricole poate contribui la ameliorarea condiţiilor economice de producţie şi de comercializare, respectiv la creşterea calităţii acestor produse. Punerea în aplicare a standardelor de acest tip este deci în interesul producătorilor, al comercianţilor şi al consumatorilor. În consecinţă, au fost introduse în cadrul OCP standardele de comercializare în sectorul bananelor, uleiurilor de măsline şi al măslinelor de masă, al plantelor vii, ouălor şi cărnii de pasăre, în special, în raport cu calitatea, clasificarea, greutatea, mărimea, condiţionarea, ambalajul, stocarea, transportul, prezentarea, originea şi etichetarea produselor în cauză. Este oportună menţinerea acestora în prezentul regulament.

(50) În cadrul OCP în sectoarele uleiului de măsline şi al măslinelor de masă, respectiv al bananelor, Comisia este însărcinată cu adoptarea dispoziţiilor privind normele de comercializare. Dată fiind natura tehnică a acestor norme şi ţinând cont de necesitatea de a le ameliora constant eficacitatea şi de a le adapta evoluţiei practicilor comerciale, este oportună extinderea acestei abordări şi asupra sectorului plantelor vii, precizând criteriile de luat în considerare de către Comisie la definirea normelor aplicabile. Mai mult decât atât, în scopul evitării abuzurilor în legătură cu calitatea şi autenticitatea produselor oferite spre consum şi a perturbărilor importante care pot fi antrenate pe piaţă de către astfel de abuzuri, poate fi necesară adoptarea unor dispoziţii speciale, în special recursul la metode de analiză avansate şi la alte măsuri destinate determinării caracteristicilor normelor în cauză.

(51) Mai multe instrumente juridice au fost puse în practică în scopul regularizării comercializării şi denumirii laptelui, produselor lactate şi grăsimilor. Aceste instrumente urmăresc obiectivul de a ameliora, pe de o parte, situaţia laptelui şi a produselor lactate pe piaţă şi pe de altă parte, de a asigura o concurenţă loială între grăsimile tartinabile de provenienţă lactată sau nelactată, atât în beneficiul producătorilor cât şi al consumatorilor. Normele stabilite de Regulamentul (CEE) nr. 1898/87 al Consiliului din 2 iulie 1987 privind protecţia denumirii laptelui şi a produselor lactate (35) în momentul comercializării, au ca obiectiv protecţia consumatorului şi crearea de condiţii de concurenţă între produsele lactate şi produsele concurente în privinţa denumirii, etichetării şi publicităţii care să evite orice denaturare. Regulamentul (CE) nr. 2597/97 al Consiliului din 18 decembrie 1997 care stabileşte normele suplimentare de organizare comună a pieţei în sectorul laptelui şi produselor lactate în privinţa laptelui de consum (36), comportă dispoziţii destinate să asigure o calitate superioară a laptelui de consum şi introducerea pe piaţă a unor produse care răspund nevoilor şi aşteptărilor consumatorilor, ceea ce contribuie la stabilizarea pieţei în cauză şi la garantarea unui lapte de consum de calitate superioară pentru consumatori. Regulamentul (CE) nr. 2991/94 al Consiliului din 5 decembrie 1994 care de stabilire a standardelor pentru grăsimile tartinabile (37), defineşte standardele de comercializare a produselor lactate şi nelactate în cauză, prevăzând o clasificare clară şi distinctă însoţită de norme privind denumirea acestora. Conform obiectivelor prezentului regulament, este necesară menţinerea normelor menţionate mai sus.

(52) În ceea ce priveşte sectorul ouălor şi cel al păsărilor de curte, există dispoziţii privind standardele de comercializare şi, în anumite cazuri, producţia. Aceste dispoziţii sunt cuprinse în Regulamentul (CE) nr. 1028/2006 al Consiliului din 19 iunie 2006 privind standardele de comercializare a ouălor (38), Regulamentul (CE) nr. 1906/90 al Consiliului din 26 iunie 1990 privind standardele de comercializare a cărnii de pasăre (39) şi Regulamentul nr. 2782/75 al Consiliului din 29 octombrie 1975 privind producţia şi comercializarea ouălor pentru incubaţie şi a puilor de fermă (40). Dispoziţiile esenţiale incluse în aceste regulamente trebuie integrate în prezentul regulament.

(53) Regulamentul (CE) nr. 1028/2006 prevede că standardele de comercializare a ouălor, se aplică în principiu ouălor provenind de la găini din specia Gallus gallus, comercializate în Comunitate şi, ca regulă generală, ouălor destinate exportului în ţări terţe. Regulamentul menţionat anterior operează o distincţie clară între ouăle adecvate consumului uman direct şi cele care nu sunt adecvate în acest scop prin crearea a două categorii de calitate a ouălor şi stabileşte dispoziţii privind informarea corespunzătoare a consumatorilor în ceea ce priveşte clasele de calitate şi de greutate şi identificarea metodelor agricole utilizate. În cele din urmă, regulamentul prevede reguli speciale referitoare la ouăle importate din ţări terţe, conform cărora, dispoziţiile speciale în vigoare în anumite state terţe pot justifica derogări de la standardele de comercializare, dacă se garantează echivalenţa lor cu legislaţia comunitară.

(54) În ceea ce priveşte carnea de pasăre, Regulamentul (CE) nr. 1906/90 specifică faptul că standardele de comercializare ar trebui să se aplice, în principiu, anumitor tipuri de carne de pasăre destinate consumului uman comercializate în Comunitate şi că ar trebui, totuşi, să fie exclusă din sfera de aplicare a normelor de comercializare carnea de pasăre destinată exportului în ţări terţe. Prezentul regulament prevede clasificarea cărnii de pasăre în două categorii, în conformitate cu conformaţia, aspectul şi condiţiile în care carnea urmează a fi pusă în vânzare.

(55) Conform acestor regulamente, statele membre ar trebui să excludă din sfera de aplicare a acestor norme ouăle şi carnea de pasăre, vândute în mod direct de către producător consumatorului final, în cantităţi mici.

(56) Regulamentul (CE) nr. 2782/75 stabileşte reguli speciale în privinţa comercializării şi transportului ouălor pentru incubaţie şi ale puilor de fermă, cât şi în privinţa incubaţiei ouălor. Regulamentul respectiv include dispoziţii care se referă în special la marcarea individuală a ouălor pentru incubaţie utilizate în producţia de pui, la modul de ambalare şi tipul ambalajelor pentru transport. Cu toate acestea, regulamentul exclude de la aplicarea obligatorie a normelor prevăzute crescătoriile de păsări reproducătoare de rasă sau de alt tip de dimensiuni reduse şi alte unităţi de reproducere.

(57) Conform obiectivelor prezentului regulament, este necesară menţinerea regulilor menţionate anterior fără modificări substanţiale. Cu toate acestea, Comisia ar trebui să alte dispoziţii de natură tehnică din respectivele regulamente ar trebui să fie abordate de Comisie, prin adoptarea unor norme de aplicare.

(58) Aşa cum a fost cazul până în prezent în cadrul OCP în sectorul hameiului, este necesar să se urmărească o politică de calitate la nivel comunitar, prin aplicarea dispoziţiilor privind certificarea, însoţite de reguli care interzic, în principiu, comercializarea produselor pentru care nu s-au eliberat certificate sau, pentru produsele importate, care nu răspund caracteristicilor calitative minime echivalente.

(59) Descrierile şi definiţiile uleiurilor de măsline şi denumirile lor constituie un element esenţial de structurare a pieţei în ceea ce priveşte stabilirea de norme de calitate şi prin furnizarea către consumator a unor informaţii adecvate asupra produselor şi ar trebui menţinute în prezentul regulament.

(60) Unul din regimurile de ajutor, menţionate mai sus, care contribuie la echilibrul pieţei laptelui şi al produselor lactate şi la stabilizarea preţurilor în acest sector, constă într-un regim de ajutor, cuprins în Regulamentul (CE) nr. 1255/1999, pentru transformarea laptelui degresat în cazeină şi cazeinat. Regulamentul (CEE) nr. 2204/90 al Consiliului din 24 iulie 1990 care stabileşte normele generale suplimentare privind organizarea comună a pieţei în sectorul laptelui şi produselor lactate în ceea ce priveşte brânzeturile (41), a prevăzut dispoziţii privind utilizarea cazeinei şi cazeinatului în fabricarea brânzeturilor, dispoziţii destinate contracarării efectelor negative care pot rezulta din regimul de ajutor de mai sus, ţinând cont de vulnerabilitatea brânzeturilor în operaţiunile de substituire care implică recursul la cazeină şi cazeinat şi de asigurarea prin aceasta a stabilităţii pieţei. Aceste norme ar trebui integrate în prezentul regulament.

(61) Transformarea anumitor materii prime agricole pentru obţinerea de alcool etilic este strâns legată de economia acestor materii prime. Această transformare poate contribui considerabil la creşterea valorii materiilor prime şi poate avea o importanţă economică şi socială deosebită pentru economia anumitor regiuni comunitare sau poate fi o sursă semnificativă de venit pentru producătorii materiilor prime respective. De asemenea, ea permite eliminarea produselor de calitate nesatisfăcătoare şi a excedentelor pe termen scurt care pot cauza dificultăţi temporare în anumite sectoare.

(62) În sectoarele hameiului, uleiurilor de măsline şi al măslinelor de masă, al tutunului şi viermilor de mătase, legislaţia se axează pe diferite tipuri de organizări pentru atingerea obiectivelor politicii, în special în vederea stabilizării pieţelor produselor vizate printr-o acţiune comună, respectiv în vederea asigurării şi ameliorării calităţii acestor produse. Dispoziţiile care până în prezent au reglementat acest sistem de organizare se bazează pe organizaţii recunoscute de către statele membre sau în anumite cazuri de către Comisie, pe baza criteriilor stabilite de aceasta din urmă. Este necesară menţinerea acestui sistem şi armonizarea dispoziţiilor în vigoare până în prezent.

(63) În scopul întăririi anumitor acţiuni ale organizaţiilor sectoriale care prezintă un interes particular în privinţa reglementării actuale a OCP în sectorul tutunului, este necesară prevederea posibilităţii de extindere, în anumite condiţii, a normelor adoptate pentru membrii săi de către o organizaţie sectorială la ansamblul producătorilor şi grupurilor neaderente într-una sau mai multe regiuni. Acelaşi lucru ar trebui să se aplice în privinţa altor activităţi desfăşurate de către organizaţii sectoriale şi care prezintă un interes economic sau tehnic general pentru sectorul tutunului, în beneficiul tuturor persoanelor active în ramura în cauză. Este necesară existenţa unei cooperări strânse între statele membre şi Comisie. Comisia ar trebui să dispună de competenţe permanente de monitorizare, în special în privinţa acordurilor şi practicilor comune adoptate de organizaţiile menţionate mai sus.

(64) În anumite sectoare, cu excepţia acelora în care normele actuale prevăd recunoaşterea organizaţiilor de producători sau a organizaţiilor interprofesionale, este posibil ca statele membre să intenţioneze să recunoască acest fel de organizaţii în temeiul legislaţiei naţionale, în măsura în care acest lucru este compatibil cu legislaţia comunitară. Aşadar, această posibilitate ar trebui clarificată. Mai mult, ar trebui să se adopte norme potrivit cărora recunoaşterea producătorului şi a organizaţiilor interprofesionale în conformitate cu prezentul regulament rămâne valabilă după adoptarea prezentului regulament.

(65) O piaţă comunitară unică implică un regim de schimburi comerciale la frontierele exterioare ale Comunităţii. Acest regim, conţinând taxe la import şi restituiri la export ar trebui, în principiu, să permită stabilizarea pieţei comunitare. Regimul comercial trebuie să se bazeze pe angajamentele luate în cadrul negocierilor comerciale multilaterale din cadrul Rundei Uruguay.

(66) În cadrul OCP în sectoarele cerealelor, orezului, zahărului, seminţelor, uleiurilor de măsline şi al măslinelor de masă, al inului şi al cânepei, cărnii de vită şi mânzat, laptelui şi produselor lactate, cărnii de porc, cărnii de oaie şi de capră, ouălor şi cărnii de pasăre, plantelor vii şi alcoolului etilic de origine agricolă, monitorizarea volumului de schimburi de produse agricole cu ţări terţe a făcut până în prezent obiectul sistemelor obligatorii de licenţe, atât pentru import cât şi pentru export, sau al sistemelor care autorizau Comisia să prevadă cerinţe în materie de licenţe.

(67) Monitorizarea fluxurilor comerciale este înainte de toate o chestiune de gestiune care ar trebui abordată într-o manieră flexibilă. În acest context, şi ţinând cont de experienţa câştigată în OCP în care gestionarea certificatelor a fost deja conferită Comisiei, este adecvat să se extindă această manieră de a proceda pe ansamblul sectoarelor în care sunt folosite licenţele de import şi export. Comisia ar trebui să decidă asupra introducerii cerinţelor în materie de licenţe ţinând cont de necesitatea licenţelor de import în scopul gestiunii pieţelor în cauză şi, în special, monitorizării importului produselor în cauză.

(68) În cea mai mare parte, taxele vamale aplicabile produselor agricole în conformitate cu acordurile Organizaţiei Mondiale a Comerţului (OMC) figurează în Tariful Vamal Comun. Cu toate acestea, pentru anumite produse din sectoarele cerealelor şi orezului, introducerea de mecanisme suplimentare face necesară posibilitatea adoptării de derogări.

(69) Pentru a evita sau contracara efectele negative pe piaţa Comunităţii care pot rezulta din importul anumitor produse agricole, importul produselor de acest tip ar trebui să facă obiectul achitării unei taxe suplimentare, dacă anumite condiţii sunt întrunite.

(70) În anumite condiţii, este necesar să i se atribuie Comisiei competenţa de a deschide şi a administra contingente tarifare la import care rezultă din acorduri internaţionale încheiate în conformitate cu tratatul sau cu alte acte ale Consiliului.

(71) Regulamentul (CEE) nr. 2729/75 al Consiliului din 29 octombrie 1975 privind prelevările la import aplicabile amestecului de cereale, de orez şi de brizură de orez (42), urmăreşte să asigure buna funcţionare a sistemului de taxe vamale la importul amestecului de cereale, de orez şi de brizură de orez. Aceste norme ar trebui incluse în prezentul regulament.

(72) Comunitatea a încheiat cu ţări terţe mai multe acorduri în materie de acces preferenţial pe piaţă, conform cărora aceste ţări pot exporta zahăr din trestie de zahăr către Comunitate în condiţii favorabile. OCP în sectorul zahărului a prevăzut evoluţia nevoilor de zahăr ale rafinăriilor şi, în anumite condiţii, rezervarea licenţelor de import operatorilor specializaţi care utilizează cantităţi importante de zahăr brut din trestie de zahăr importat, care sunt consideraţi a fi rafinării comunitare cu activitate permanentă. Aceste dispoziţii ar trebui menţinute.

(73) Pentru ca culturile ilicite de cânepă să nu perturbe OCP în sectorul cânepei destinate producţiei de fibre, regulamentul respectiv a prevăzut un control al importurilor de cânepă şi de seminţe de cânepă în scopul asigurării că produsele în cauză oferă anumite garanţii în ceea ce priveşte conţinutul în tetrahidrocanabinol. În plus, importul de seminţe de cânepă, altele decât cele destinate însămânţării, era supus unui regim de control care prevede autorizarea importatorilor în cauză. Aceste dispoziţii ar trebui menţinute.

(74) O politică de calitate este urmărită la nivel comunitar în privinţa produselor din sectorul hameiului. În cazul importului, dispoziţiile care asigură că nu se importă decât produsele care corespund exigenţelor de calitate minimă echivalente ar trebui integrate în prezentul regulament.

(75) Regimul taxelor vamale permite renunţarea la orice altă măsură de protecţie la frontierele externe ale Comunităţii. Piaţa internă şi mecanismul de taxe ar putea, în circumstanţe excepţionale, să se dovedească a fi inadecvate. În asemenea cazuri, pentru a nu lăsa piaţa comunitară fără apărare împotriva perturbărilor care pot apărea, Comunitatea trebuie să fie în măsură să ia de îndată toate măsurile necesare. Aceste măsuri ar trebui să fie conforme obligaţiilor internaţionale ale Comunităţii.

(76) Pentru a permite asigurarea bunei funcţionări a OCP şi, în special, pentru a evita perturbarea pieţei, OCP pentru un anumit număr de produse au prevăzut, în mod tradiţional, posibilitatea de a interzice recurgerea la regimul de perfecţionare activă sau pasivă. Această posibilitate ar trebui menţinută. Mai mult, experienţa demonstrează că în cazul în care pieţele sunt perturbate sau ameninţate a fi perturbate de către folosirea acestor proceduri, trebuie să se întreprindă acţiuni fără întârzieri majore. Prin urmare, ar trebui să i se atribuie Comisiei competenţele corespunzătoare. Aşadar, este oportun să i se confere Comisiei competenţa de a suspenda utilizarea procedurii de perfecţionare activă şi de perfecţionare pasivă în asemenea situaţii.

(77) Posibilitatea de a acorda, la exportul către ţări terţe, a unei restituiri calculate prin diferenţa între preţurile practicate în Comunitate şi cele ale pieţei mondiale şi cuprinse între limitele fixate conform angajamentelor Comunităţii Europene în cadrul OMC, ar trebui să asigure participarea Comunităţii la comerţul internaţional cu anumite produse prevăzute de prezentul regulament. Exporturile care fac obiectul subvenţiilor ar trebui supuse unor limite exprimate în termeni de cantitate şi valoare.

(78) Ar trebui asigurată respectarea limitelor exprimate în valoare la data fixării restituirilor la export prin monitorizarea plăţilor conform normelor privind FEOGA. Monitorizarea poate fi facilitată impunând stabilirea în avans obligatorie a restituirilor la export, prevăzând în acelaşi timp posibilitatea, în cazul restituirilor diferenţiate, de a schimba destinaţia prevăzută în interiorul unei zone geografice în care se aplică o rată de restituire unică la export. În cazul schimbării destinaţiei, este necesar să se plătească restituirea la export aplicabilă destinaţiei reale, plafonând-o la nivelul valorii care se aplică la destinaţia stabilită în prealabil.

(79) Ar trebui asigurată respectarea limitelor cantitative cu ajutorul unui sistem de monitorizare fiabil şi eficient. În acest scop, este necesar ca restituirea la export să fie acordată numai dacă există o licenţă de export. Acordarea restituirilor la export în limitele disponibile trebuie să se efectueze în funcţie de situaţia specială a fiecăruia dintre produsele respective. Excepţii de la această normă ar trebui acceptate doar pentru produsele transformate care nu figurează în anexa I la tratat, cărora nu li se aplică limitele exprimate în volum. Este necesară prevederea posibilităţii de derogare de la respectarea strictă a normelor de gestionare în cazul în care exporturile cu restituire nu sunt susceptibile de a depăşi limitele cantitative fixate.

(80) În cazul exportului de animale vii din specia bovină, acordarea şi plata restituirilor la export ar trebui condiţionate de respectarea dispoziţiilor prevăzute de către legislaţia comunitară în materie de bunăstare a animalelor, în special în ceea ce priveşte protecţia animalelor în timpul transportului.

(81) În anumite cazuri, produsele agricole pot beneficia de un tratament special la import din ţări terţe, dacă sunt conforme diferitelor specificaţii şi/sau condiţii de preţ. O cooperare administrativă între autorităţile ţărilor terţe importatoare şi cele ale Comunităţii este necesară pentru buna aplicare a acestui sistem. În acest scop, este necesar ca produsele să fie însoţite de un certificat emis în Comunitate.

(82) Exportul de bulbi de flori către ţări terţe prezintă un interes economic considerabil pentru Comunitate. Menţinerea şi dezvoltarea acestor exporturi poate fi asigurată printr-o stabilizare de preţuri pentru aceste schimburi. De aceea, este oportun să se prevadă preţuri minime la exportul produselor în cauză.

(83) Potrivit articolului 36 din tratat, dispoziţiile capitolului din tratat privind regulile de concurenţă nu sunt aplicabile producţiei şi comerţului produselor agricole decât în măsura determinată de către Consiliu în cadrul dispoziţiilor articolul 37 alineatele (2) şi (3) din tratat şi în conformitate cu procedura stabilită la articolul respectiv. Dispoziţiile referitoare la ajutoarele de stat au fost în majoritate declarate drept aplicabile în diferitele OCP. Modalităţile concrete de aplicare a normelor tratatului privind întreprinderile au fost de altfel definite în Regulamentul (CE) nr. 1184/2006 al Consiliului din 24 iulie 2006 de aplicare a anumitor norme de concurenţă în domeniul producţiei şi comerţului cu produse agricole (43). Ţinând cont de obiectivul de creare a unui ansamblu coerent de norme în materie de politică de piaţă, este oportun să se integreze dispoziţiile în cauză în prezentul regulament.

(84) Normele de concurenţă privind acordurile, deciziile şi practicile menţionate la articolul 81 din tratat, respectiv privind abuzul de poziţie dominantă, ar trebui să se aplice producţiei şi comerţului cu produse agricole, în măsura în care aplicarea lor nu împiedică funcţionarea organismelor naţionale ale pieţelor agricole şi nu pune în pericol realizarea obiectivelor PAC.

(85) Este necesară o abordare deosebită în cazul situaţiei asociaţilor de exploatatori agricoli care au ca obiect producţia sau comercializarea comună a produselor agricole sau utilizarea instalaţiilor comune, cu excepţia cazului în care o asemenea acţiune comună exclude concurenţa sau pune în pericol realizarea obiectivelor din articolul 33 din tratat.

(86) În scopul evitării compromiterii dezvoltării PAC şi pentru a garanta întreprinderilor în cauză securitatea juridică şi tratamentul nediscriminatoriu, Comisia ar trebui să dispună de competenţa exclusivă, sub rezerva controlului Curţii de Justiţie, de a hotărî dacă acordurile, deciziile şi practicile menţionate la articolul 81 din tratat sunt compatibile cu obiectivele PAC.

(87) Acordarea de ajutoare de stat ar împiedica buna funcţionare a unei pieţe unice bazate pe un sistem de preţuri comune. De aceea, dispoziţiile tratatului care guvernează ajutoarele de stat ar trebui să se aplice, ca regulă generală, produselor prevăzute în prezentul regulament. În anumite cazuri, ar trebui să se permită aplicarea unor excepţii. În aceste cazuri, Comisia ar trebui să poată stabili un inventar al ajutoarelor naţionale existente, noi sau propuse, să formuleze observaţii adecvate în atenţia statelor membre şi să propună acestora măsuri adecvate.

(88) De la aderarea lor, Finlanda şi Suedia pot acorda ajutoare de stat la producţia şi la comercializarea renilor şi a produselor derivate, ţinând cont de situaţia economică particulară a acestui sector. Mai mult decât atât, Finlanda poate, sub rezerva autorizării de către Comisie, acorda ajutoare pentru diferite cantităţi de seminţe şi pentru anumite cantităţi de seminţe de cereale produse doar în acest stat membru, ca urmare a condiţiilor climaterice specifice. Aceste excepţii ar trebui menţinute.

(89) În statele membre care se confruntă cu o reducere semnificativă a zahărului căruia i se aplică o cotă, producătorii de sfeclă de zahăr vor întâmpina probleme de adaptare deosebit de importante. În aceste situaţii, ajutorul comunitar tranzitoriu acordat producătorilor de sfeclă de zahăr, prevăzut la titlul IV capitolul 10f din Regulamentul (CE) nr. 1782/2003, nu va fi suficient pentru a rezolva ansamblul de dificultăţi cu care aceştia se confruntă. Prin urmare, statele membre care şi-au redus cota cu mai mult de 50 % din cota de zahăr stabilită la 20 februarie 2006 în anexa III la Regulamentul (CE) nr. 318/2006 ar trebui autorizate să acorde producătorilor de sfeclă de zahăr un ajutor de stat pe durata punerii în aplicare a ajutorului tranzitoriu acordat de Comunitate. Pentru a garanta că statele membre nu acordă un ajutor de stat care depăşeşte nevoile producătorilor de sfeclă de zahăr, stabilirea sumei totale a respectivului ajutor de stat ar trebui supusă în continuare spre aprobare Comisiei, cu excepţia Italiei, caz în care se poate estima că cei mai productivi producători de sfeclă de zahăr ar avea nevoie, pentru a se adapta condiţiilor pieţei după reformă, de maximum 11 EUR per tonă de sfeclă de zahăr produsă. Pe de altă parte, ţinând seama de problemele specifice care ar putea apărea în Italia, ar trebui menţinute dispoziţii care să permită producătorilor de sfeclă de zahăr să beneficieze direct sau indirect de ajutoarele de stat acordate.

(90) În Finlanda, cultura sfeclei de zahăr se supune unor condiţii geografice şi climaterice specifice al căror efect defavorabil asupra sectorului se va adăuga efectelor generale ale reformei din sectorul zahărului. De aceea, dispoziţiile din cadrul OCP în sectorul zahărului prin care respectivul stat membru este autorizat să acorde producătorilor săi de sfeclă, în mod permanent, un ajutor de stat corespunzător, ar trebui menţinute.

(91) Ţinând cont de situaţia specială din Germania, unde un mare număr de mici producători de alcool beneficiază în prezent de ajutoare naţionale în virtutea condiţiilor specifice ale monopolului german al alcoolului, este necesar să se permită, pe o durată limitată, ca aceste ajutoare să fie acordate în continuare. Este de asemenea necesar să se prevadă elaborarea unui raport de către Comisie asupra funcţionării acestei derogări, la sfârşitul acestei perioade, însoţit de orice propuneri adecvate.

(92) Dacă un stat membru doreşte să susţină pe teritoriul său măsuri vizând promovarea consumului de lapte şi de produse lactate în Comunitate, este necesar să se prevadă posibilitatea de finanţare a unor astfel de măsuri printr-o prelevare promoţională impusă producătorilor la nivel naţional.

(93) Pentru a ţine cont de posibilele evoluţii ale producţiei de furaje uscate, Comisia, pe baza evaluării OCP în sectorul furajelor uscate, ar trebui să prezinte Consiliului, înainte de 30 septembrie 2008, un raport privind acest sector. Raportul ar trebui să fie însoţit, dacă este necesar, de propuneri corespunzătoare. Mai mult decât atât, Comisia ar trebui să raporteze la intervale regulate Parlamentului European şi Consiliului asupra regimului de ajutor de stat aplicat în sectorul apicol.

(94) Sunt necesare informaţii adecvate în legătură cu situaţia actuală şi perspectivele de evoluţie a pieţei hameiului în Comunitate. În consecinţă, este necesară înregistrarea tuturor contractelor de livrări privind hameiul produs în Comunitate.

(95) Este oportun să se prevadă, în anumite condiţii şi pentru anumite produse, posibilitatea de a lua măsuri în cazul în care se produc sau sunt susceptibile de a se produce perturbări, ca urmare a unei evoluţii semnificative a preţurilor pe piaţa internă sau în privinţa cursului sau preţurilor pe pieţele mondiale.

(96) Este necesară stabilirea unui cadru de măsuri specifice pentru alcoolul etilic de origine agricolă care să permită colectarea de date economice şi analiza informaţiilor statistice în vederea asigurării monitorizării pieţei. În cazul în care piaţa de alcool etilic de origine agricolă este legată de piaţa de alcool etilic în general, este necesară, de asemenea, obţinerea de informaţii privind piaţa de alcool etilic de origine neagricolă.

(97) Cheltuielile suportate de către statele membre sub titlul de obligaţii care le revin în virtutea prezentului regulament ar trebui să fie finanţate de către Comunitate conform Regulamentului (CE) nr. 1290/2005.

(98) Comisia ar trebui să fie autorizată să adopte măsurile necesare pentru rezolvarea anumitor probleme practice specifice în caz de urgenţă.

(99) Având în vedere evoluţia constantă a pieţei comune a produselor agricole, statele membre şi Comisia ar trebui să se informeze reciproc în legătură cu schimbările importante.

(100) Pentru a evita recurgerea abuzivă la avantajele prevăzute în prezentul regulament, acestea nu ar trebui acordate sau dacă, după caz, ar trebui retrase, în cazul în care condiţiile în vederea obţinerii acestor avantaje au fost create artificial, în contradicţie cu obiectivele prezentului regulament.

(101) Pentru a garanta respectarea obligaţiilor enunţate în prezentul regulament, este necesară desfăşurarea unor controale şi aplicarea de măsuri administrative şi sancţiuni administrative, în cazul nerespectării. Este deci necesar să se confere Comisiei competenţa de a adopta normele aplicabile în această privinţă, în special în ceea ce priveşte recuperarea sumelor plătite în mod neîntemeiat şi obligaţiile de raportare ale statelor membre care decurg din aplicarea acestui regulament.

(102) Măsurile necesare aplicării prezentului regulament ar trebui adoptate, ca regulă generală, conform Deciziei 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a procedurilor de exercitare a competenţelor de executare conferite Comisiei (44). Cu toate acestea, în ceea ce priveşte anumite măsuri prevăzute în prezentul regulament care se referă la competenţele ale Comisiei, necesită o acţiune rapidă sau sunt de natură pur administrativă, Comisia ar trebui împuternicită să acţioneze pe cont propriu.

(103) Ca urmare a integrării mai multor aspecte ale OCP în sectorul vitivinicol şi în cel al fructelor şi legumelor proaspete şi al fructelor şi legumelor transformate, anumite modificări ar trebui aduse în OCP menţionate mai sus.

(104) Prezentul regulament cuprinde dispoziţiile privind aplicarea normelor de concurenţă prevăzute în tratat. Până în prezent, aceste dispoziţii au făcut obiectul Regulamentului (CE) nr. 1184/2006. Domeniul de aplicare al respectivului regulament ar trebui modificat pentru a preciza că dispoziţiile acestuia se aplică produselor care figurează în anexa I din tratat şi care nu sunt acoperite de prezentul regulament.

(105) Prezentul regulament include dispoziţiile cuprinse în regulamentele de bază enumerate la al doilea şi al treilea considerent, cu excepţia celor prevăzute de Regulamentele (CE) nr. 2200/96, (CE) nr. 2201/96 şi (CE) nr. 1493/1999. Mai mult decât atât, prezentul regulament include aspecte din următoarele regulamente: — Regulamentul (CEE) nr. 2729/75 al Consiliului din 29 octombrie 1975 privind prelevările la import aplicabile amestecurilor de cereale, orez şi brizură de orez; — Regulamentul (CEE) nr. 2763/75 al Comisiei din 29 octombrie 1975 de stabilire a normelor de acordare a ajutorului pentru depozitarea în regim privat a cărnii de porc (45); — Regulamentul (CEE) nr. 2782/75 al Consiliului din 29 octombrie 1975 privind producţia şi comercializarea ouălor pentru incubaţie şi a puilor de fermă; — Regulamentul (CEE) nr. 707/76 al Consiliului din 25 martie 1976 privind recunoaşterea grupurilor de producători de viermi de mătase (46); — Regulamentul (CEE) nr. 1055/77 al Consiliului din 17 mai 1977 privind stocarea şi circulaţia produselor achiziţionate de către un organism de intervenţie (47); — Regulamentul (CEE) nr. 2931/79 al Consiliului din 20 decembrie 1979 privind asistenţa la exportul de produse agricole care pot beneficia de un tratament special la importul într-o ţară terţă (48); — Regulamentul (CEE) nr. 3220/84 al Consiliului din 13 noiembrie 1984 de stabilire a grilei comunitare de clasificare a carcaselor de porc; — Regulamentul (CEE) nr. 1898/87 al Consiliului din 2 iulie 1987 privind protecţia denumirilor laptelui şi produselor lactate folosite pentru comercializare; — Regulamentul (CEE) nr. 3730/87 al Consiliului din 10 decembrie 1987 de stabilire a normelor generale aplicabile operaţiunilor de furnizare către anumite organizaţii a unor produse alimentare provenind din stocurile de intervenţie şi destinate distribuirii către persoanele cele mai defavorizate din Comunitate; — Regulamentul (CEE) nr. 386/90 al Consiliului din 12 februarie 1990 privind controlul la exportul de produse agricole care beneficiază de o restituire sau de alte sume (49); — Regulamentul (CEE) nr. 1186/90 al Consiliului din 7 mai 1990 de extindere a domeniului de aplicare a grilei comunitare de clasificare a carcaselor de bovine adulte; — Regulamentul (CEE) nr. 1906/90 al Consiliului din 26 iunie 1990 privind unele standarde de comercializare a cărnii de pasăre; — Regulamentul (CEE) nr. 2204/90 al Consiliului din 24 iulie 1990 de stabilire a normelor generale suplimentare privind organizarea comună a pieţei în sectorul laptelui şi produselor lactate în ceea ce priveşte brânzeturile; — Regulamentul (CEE) nr. 2077/92 al Consiliului din 30 iunie 1992 privind organizaţiile şi acordurile sectoriale din sectorul tutunului (50); — Regulamentul (CEE) nr. 2137/92 al Consiliului din 23 iulie 1992 privind grila comunitară de clasificare a carcaselor de ovine şi stabilirea standardelor comunitare de calitate a carcaselor de ovine proaspete sau refrigerate; — Regulamentul (CE) nr. 2991/94 al Comisiei din 5 decembrie 1994 de stabilire a standardelor pentru grăsimi; — Regulamentul (CE) nr. 2597/97 de stabilire a unor norme suplimentare privind organizarea comună a pieţei în sectorul laptelui şi produselor lactate în ceea ce priveşte laptele de consum; — Regulamentul (CE) nr. 2250/1999 al Consiliului din 22 octombrie 1999 privind contingentul tarifar pentru unt de origine neozeelandeză (51); — Regulamentul (CE) nr. 1788/2003 al Consiliului din 29 septembrie 2003 de stabilire a unei prelevări în sectorul laptelui şi al produselor lactate; — Regulamentul (CE) nr. 1028/2006 al Comisiei din 19 iunie 2006 Regulamentul (CE) nr. 1028/2006 al Consiliului privind standardele de comercializare aplicabile ouălor; — Regulamentul (CE) nr. 1183/2006 al Consiliului din 24 iulie 2006 privind grilele comunitare de clasificare a carcaselor de bovine adulte.

(106) Prin urmare, aceste regulamente ar trebui abrogate. Din motive de certitudine juridică şi având în vedere numărul de acte care urmează să fie abrogate prin prezentul regulament, precum şi numărul de acte adoptate în temeiul actelor respective sau modificate prin actele respective, este oportun să se menţioneze că abrogarea nu afectează valabilitatea niciunui act normativ adoptat în temeiul actului abrogat şi a niciunei modificări ale altor acte normative efectuate prin acestea.

(107) Prezentul regulament ar trebui să înceapă să se aplice, ca regulă generală, la 1 ianuarie 2008. Cu toate acestea, pentru a se evita interferenţa noilor dispoziţii cu anul de comercializare 2007/2008 în curs, ar trebui prevăzute date de aplicare ulterioare în ceea ce priveşte acele sectoare pentru care sunt prevăzuţi ani de comercializare. Prezentul regulament ar trebui să se aplice numai de la începutul anului de comercializare 2008/2009 pentru sectoarele în cauză. În consecinţă, reglementările care guvernează respectiv sectoarele în cauză ar trebui să continue să se aplice până la sfârşitul anului de comercializare 2007/2008 corespunzător.

(108) În ceea ce priveşte sectoarele în care nu sunt prevăzuţi ani de comercializare, ar trebui prevăzută de asemenea o dată de aplicare ulterioară pentru a asigura o tranziţie fără dificultăţi de la OCP actuale la prezentul regulament. În consecinţă, reglementările care guvernează OCP existente în sectoarele respective ar trebui să continue să se aplice până la data ulterioară de aplicare prevăzută în prezentul regulament.

(109) Competenţa pentru adoptarea de dispoziţii privind domeniile reglementate de Regulamentele (CE) nr. 386/90, (CE) nr. 1186/90 şi (CE) nr. 1183/2006 se transferă Comisiei, în virtutea prezentului regulament. De asemenea, Regulamentul (CEE) nr. 3220/84, Regulamentul (CEE) nr. 1186/90, Regulamentul (CEE) nr. 2137/92 şi Regulamentul (CE) nr. 1183/2006 se abrogă prin prezentul regulament, în timp ce doar anumite dispoziţii ale regulamentelor respective sunt integrate în prezentul regulament. Prin urmare, mai multe amănunte cuprinse în regulamentele respective vor trebui abordate în normele de punere în aplicare ce urmează a fi adoptate de către Comisie. Este necesară prevederea unui termen suplimentar care să permită Comisiei să stabilească respectivele norme. În consecinţă, este necesar ca regulamentele menţionate să rămână în vigoare până la 31 decembrie 2008.

(110) Următoarele acte ale Consiliului au devenit caduce şi ar trebui abrogate: — Regulamentul (CEE) nr. 315/68 de stabilire a standardelor de calitate pentru bulbi, cepe şi tuberculi de flori (52); — Regulamentul (CEE) nr. 316/68 din 12 martie 1968 de stabilire a standardelor de calitate pentru florile proaspete tăiate şi frunzişul ornamental proaspăt (53); — Regulamentul (CEE) nr. 2517/69 al Consiliului din 9 decembrie 1969 de definire a unor măsuri privind reorganizarea producţiei de fructe a Comunităţii (54); — Regulamentul (CEE) nr. 2728/75 al Consiliului din 29 octombrie 1975 privind ajutoarele pentru producţia şi comerţul cu fecule de cartofi şi cartofi destinaţi fabricării amidonului (55); — Regulamentul (CEE) nr. 1358/80 al Consiliului din 5 iunie 1980 de stabilire pentru anul de comercializare 1980/81, a preţurilor orientative şi a preţurilor de intervenţie pentru bovinele adulte şi de introducere a unei grile comunitare de clasificare a carcaselor de bovine adulte (56); — Regulamentul (CEE) nr. 4088/87 al Consiliului din 21 decembrie 1987 de stabilire a condiţiilor de aplicare a taxelor vamale preferenţiale la importul anumitor produse de floricultură originare din Cipru, Israel şi Iordania (57); — Decizia 74/583/CEE a Consiliului din 20 noiembrie 1974 privind supravegherea circulaţiei zahărului (58).

(111) Tranziţia de la regimul prevăzut în dispoziţiile şi regulamentele abrogate de prezentul regulament ar putea crea dificultăţi care nu sunt acoperite de prezentul regulament. Pentru a aborda aceste dificultăţi, Comisia ar trebui să fie împuternicită să adopte măsuri tranzitorii,

ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:

CUPRINS

PARTEA I DISPOZIŢII PRELIMINARE

PARTEA II PIAŢA INTERNĂ

TITLUL I INTERVENŢIA ASUPRA PIEŢEI

CAPITOLUL I Intervenţia publică şi depozitarea privată

Secţiunea I Dispoziţii generale

Secţiunea II Intervenţia publică

Subsecţiunea I Dispoziţii generale

Subsecţiunea II Deschiderea şi suspendarea achiziţiilor

Subsecţiunea III Preţul de intervenţie

Subsecţiunea IV Desfacerea stocului de intervenţie

Secţiunea III Depozitarea privată

Subsecţiunea I Ajutor financiar obligatoriu

Subsecţiunea II Ajutor financiar facultativ

Secţiunea IV Dispoziţii comune

CAPITOLUL II Măsuri speciale de intervenţie

Secţiunea I Măsuri excepţionale de sprijinire a pieţei

Secţiunea II Măsuri în sectoarele cerealelor şi orezului

Secţiunea III Măsuri în sectorul zahărului

Secţiunea IV Adaptarea ofertei

CAPITOLUL III Sisteme de limitare a producţiei

Secţiunea I Dispoziţii generale

Secţiunea II Zahăr

Subsecţiunea I Repartiţia şi gestionarea cotelor

Subsecţiunea II Depăşirea cotelor

Secţiunea III Lapte

Subsecţiunea I Dispoziţii generale

Subsecţiunea II Repartiţia şi gestionarea cotelor

Subsecţiunea III Depăşirea cotelor

Secţiunea IV Dispoziţii procedurale

CAPITOLUL IV Regimul de ajutor financiar

Secţiunea I Ajutor financiar pentru transformare

Subsecţiunea I Furaj uscat

Subsecţiunea II Inul destinat producţiei de fibre

Secţiunea II Restituiri la producţie

Secţiunea III Ajutor financiar pentru sectorul laptelui şi al produselor lactate

Secţiunea IV Ajutor financiar pentru sectorul uleiului de măsline şi al măslinelor de masă

Secţiunea V Fondul comunitar de tutun

Secţiunea VI Dispoziţii speciale privind sectorul apicol

Secţiunea VII Ajutor financiar pentru sectorul viermilor de mătase

TITLUL II REGULI PRIVIND COMERCIALIZAREA ŞI PRODUCŢIA

CAPITOLUL I Standarde de comercializare şi condiţii aplicabile producţiei

Secţiunea I Standarde de comercializare

Secţiunea II Condiţii de producţie

Secţiunea III Norme de procedură

CAPITOLUL II Organizaţii ale producătorilor, organizaţii interprofesionale şi organizaţii de operatori

Secţiunea I Principii generale

Secţiunea II Reguli privind organizaţiile interprofesionale din sectorul tutunului

Secţiunea III Norme de procedură

PARTEA III SCHIMBURILE COMERCIALE CU ŢĂRI TERŢE

CAPITOLUL I Dispoziţii generale

CAPITOLUL II Importuri

Secţiunea I Licenţe de import

Secţiunea II Taxe şi prelevări la import

Secţiunea III Gestionarea contingentelor la import

Secţiunea IV Dispoziţii speciale privind anumite produse

Subsecţiunea I Dispoziţii speciale aplicabile importurilor în sectoarele cerealelor şi orezului

Subsecţiunea II Regimuri preferenţiale pentru importul de zahăr

Subsecţiunea III Dispoziţii speciale pentru importul de cânepă

Subsecţiunea IV Dispoziţii speciale pentru importul de hamei

Secţiunea V Măsuri de protecţie şi perfecţionare activă

CAPITOLUL III Exporturi

Secţiunea I Licenţe de export

Secţiunea II Restituiri la export

Secţiunea III Gestionerae contingentelor la export pentru sectorul laptelui şi al produselor lactate

Secţiunea IV Tratamentul special la import în ţările terţe

Secţiunea V Dispoziţii speciale pentru plante vii

Secţiunea VI Perfecţionarea pasivă

PARTEA IV REGULI DE CONCURENŢĂ

CAPITOLUL I Reguli aplicabile întreprinderilor

CAPITOLUL II Reguli în materie de ajutor financiar de stat

PARTEA V DISPOZIŢII SPECIALE APLICABILE ANUMITOR SECTOARE

PARTEA VI DISPOZIŢII GENERALE

PARTEA VII NORME DE PUNERE ÎN APLICARE, TRANZITORII ŞI FINALE

CAPITOLUL I Dispoziţii de punere în aplicare

CAPITOLUL II Dispoziţii tranzitorii şi finale

ANEXA I LISTA PRODUSELOR MENŢIONATE LA ARTICOLUL 1 ALINEATUL (1)

Partea I: Cereale

Partea II: Orez

Partea III: Zahăr

Partea IV: Furaje uscate

Partea V: Seminţe

Partea VI: Hamei

Partea VII: Ulei de măsline şi măsline de masă

Partea VIII: In şi cânepă destinate producţiei de fibre

Partea IX: Fructe şi legume

Partea X: Produse din fructe şi legume procesate

Partea XI: Banane

Partea XII: Vin

Partea XIII: Plante vii şi produse de floricultură

Partea XIV: Tutun brut

Partea XV: Carnea de vită şi mânzat

Partea XVI: Lapte şi produse lactate

Partea XVII: Carne de porc

Partea XVIII: Carne de oaie şi de capră

Partea XIX: Ouă

Partea XX: Carne de pasăre

Partea XXI: Alte produse

ANEXA II LISTA PRODUSELOR MENŢIONATE LA ARTICOLUL 1 ALINEATUL (3)

Partea I: Alcool etilic de origine agricolă

Partea II: Produse apicole

Partea III: Viermi de mătase

ANEXA III DEFINIŢII MENŢIONATE LA ARTICOLUL 2 ALINEATUL (1)

Partea I: Definiţii privind sectorul orezului

Partea II: Definiţii privind sectorul zahărului

Partea III: Definiţii privind sectorul hameiului

Partea IV: Definiţii privind sectorul de carne de vită şi mânzat

Partea V: Definiţii privind sectorul laptelui şi al produselor lactate

Partea VI: Definiţii privind sectorul ouălor

Partea VII: Definiţii privind sectorul cărnii de pasăre

Partea VIII: Definiţii privind sectorul apicol

ANEXA IV CALITATEA STANDARD PENTRU OREZ ŞI ZAHĂR

A. Calitatea standard pentru orezul nedecorticat

B. Calitatea standard pentru zahăr

ANEXA V GRILELE COMUNITARE PENTRU CLASIFICAREA CARCASELOR PREVĂZUTE LA ARTICOLUL 42

A. Grila comunitară de clasificare a carcaselor bovinelor adulte

B. Grila comunitară de clasificare a carcaselor de porc

C. Grila comunitară de clasificare a carcaselor de ovine

ANEXA VI COTELE NAŢIONALE ŞI REGIONALE PREVĂZUTE LA ARTICOLELE 56 ŞI 59

ANEXA VII COTE SUPLIMENTARE PENTRU IZOGLUCOZĂ MENŢIONATE LA ARTICOLUL 58 ALINEATUL (2)

ANEXA VIII NORME DETALIATE PRIVIND TRANSFERUL DE COTE DE ZAHĂR SAU DE IZOGLUCOZĂ ÎN CONFORMITATE CU ARTICOLUL 60

ANEXA IX COTELE NAŢIONALE ŞI CANTITĂŢILE REZERVELOR PENTRU RESTRUCTURARE MENŢIONATE LA ARTICOLUL 66

ANEXA X CONŢINUTUL DE REFERINŢĂ ÎN MATERIE GRASĂ MENŢIONAT LA ARTICOLUL 70

ANEXA XI

A. Repartiţia între statele membre a cantităţii maxime garantate menţionate la articolul 94 alineatul (1)

B. Repartiţia între statele membre a cantităţii maxime garantate menţionate la articolul 89

ANEXA XII DEFINIŢII ŞI DENUMIRI PRIVIND LAPTELE ŞI PRODUSELE LACTATE MENŢIONATE LA ARTICOLUL 114 ALINEATUL (1)

ANEXA XIII COMERCIALIZAREA LAPTELUI DESTINAT CONSUMULUI UMAN MENŢIONAT LA ARTICOLUL 114 ALINEATUL (2)

ANEXA XIV STANDARDE DE COMERCIALIZARE ALE PRODUSELOR DIN SECTOARELE OUĂLOR ŞI CĂRNII DE PĂSĂRI DE CURTE MENŢIONATE LA ARTICOLUL 116

A. Standarde de comercializare pentru ouă de găină din specia Gallus gallus

B. Standarde de comercializare a cărnii de pasăre

C. Standarde de comercializare pentru producţia şi comercializarea ouălor pentru incubaţie şi a puilor de fermă

ANEXA XV STANDARDE DE COMERCIALIZARE APLICABILE MATERIILOR GRASE TARTINABILE MENŢIONATE LA ARTICOLUL 115

Apendice la anexa XV

ANEXA XVI DENUMIRILE ŞI DEFINIŢIILE ULEIURILOR DE MĂSLINE ŞI A ULEIURILOR DIN REZIDUURI DE MĂSLINE MENŢIONATE LA ARTICOLUL 118

ANEXA XVII TAXELE DE IMPORT APLICABILE PRODUSELOR DIN SECTORUL OREZULUI MENŢIONATE LA ARTICOLELE 137 ŞI 139

ANEXA XVIII VARIETĂŢI DE OREZ BASMATI MENŢIONATE LA ARTICOLUL 138

ANEXA XIX STATE MENŢIONATE LA ARTICOLUL 153 ALINEATUL (3) ŞI LA ARTICOLUL 154 ALINEATUL (1) LITERA (b), ŞI LA PUNCTUL 12 AL PĂRŢII II DIN ANEXA III

ANEXA XX LISTA MĂRFURILOR DIN SECTOARELE CEREALELOR, OREZULUI, ZAHĂRULUI, LAPTELUI ŞI OUĂLOR ÎN SENSUL ARTICOLULUI 26 LITERA (a) PUNCTUL (ii) ÎN CAZUL CĂRORA SE APLICĂ RESTITUIREA LA EXPORT, MĂRFURI MENŢIONATE ÎN PARTEA III A CAPITOLULUI III DIN SECŢIUNEA II

Partea I: Cereale

Partea II: Orez

Partea III: Zahăr

Partea IV: Lapte

Partea V: Ouă

ANEXA XXI LISTA ANUMITOR PRODUSE CARE CONŢIN ZAHĂR, ÎN SENSUL ACORDĂRII RESTITUIRII LA EXPORT MENŢIONATE ÎN SECŢIUNEA II A CAPITOLULUI III DIN PARTEA III

ANEXA XXII TABELE DE CORELARE MENŢIONATE LA ARTICOLUL 202

PARTEA I

DISPOZIŢII PRELIMINARE

Articolul 1

Domeniul de aplicare

(1) Prezentul regulament stabileşte organizarea comună a pieţelor pentru produsele care aparţin sectoarelor următoare, astfel cum se prevede în anexa I:

(a) cereale, anexa I partea I;

(b) orez, anexa I partea II;

(c) zahăr, anexa I partea III;

(d) furaje uscate, anexa I partea IV;

(e) seminţe, anexa I partea V;

(f) hamei, anexa I partea VI;

(g) ulei de măsline şi măsline de masă, anexa I partea VII;

(h) in şi cânepă, anexa I partea VIII;

(i) fructe şi legume, anexa I partea IX;

(j) fructe şi legume transformate, anexa I partea X;

(k) banane, anexa I partea XI;

(l) vin, anexa I partea XII;

(m) plante vii şi produse de floricultură, anexa I partea XIII (denumit în continuare „sectorul plantelor vii”);

(n) tutun brut, anexa I partea XIV;

(o) carne de vită şi mânzat, anexa I partea XV;

(p) lapte şi produse lactate, anexa I partea XVI;

(q) carne de porc, anexa I partea XVII;

(r) carne de oaie şi de capră, anexa I partea XVIII;

(s) ouă, anexa I partea XIX;

(t) carne de pasăre, anexa I partea XX;

(u) alte produse, anexa I partea XXI.

(2) În privinţa sectoarelor fructelor şi legumelor, al fructelor şi legumelor transformate şi vitivinicol, se aplică numai articolul 195 din prezentul regulament.

(3) Prezentul regulament stabileşte măsurile specifice pentru sectoarele enumerate mai jos şi, dacă este cazul, astfel cum sunt definite în anexa II:

(a) alcool etilic de origine agricolă, anexa II partea I (denumit în continuare „sectorul alcoolului etilic de origine agricolă”);

(b) produse apicole, anexa II partea II (denumit în continuare „sectorul apicol”);

(c) viermi de mătase, anexa II partea III.

Articolul 2

Definiţii

(1) În scopul aplicării prezentului regulament, se aplică definiţiile privind anumite sectoare după cum sunt prezentate în anexa III.

(2) În sensul prezentului regulament:

(a) prin „agricultor” se înţelege agricultor, după cum este definit în Regulamentul (CE) nr. 1782/2003;

(b) prin „organism plătitor” se înţelege organismul sau organismele desemnate de către un stat membru în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1290/2005;

(c) prin „preţ de intervenţie” se înţelege preţul la care se achiziţionează produsele în cadrul procedurii de intervenţie publică.

Articolul 3

Anii de comercializare

Sunt stabiliţi următorii ani de comercializare:

(a) de la 1 ianuarie la 31 decembrie al unui an dat pentru sectorul bananelor;

(b) de la 1 aprilie la 31 martie al următorului an, pentru: (i) sectorul furajelor uscate; (ii) sectorul viermilor de mătase;

(c) de la 1 iulie la 30 iunie al anului următor, pentru: (i) sectorul cerealelor; (ii) sectorul seminţelor; (iii) sectorul uleiului de măsline şi al măslinelor de masă; (iv) sectorul inului şi al cânepei; (v) sectorul laptelui şi al produselor lactate;

(d) de la 1 septembrie la 31 august al anului următor pentru sectorul orezului;

(e) de la 1 octombrie la 30 septembrie al anului următor pentru sectorul zahărului.

Articolul 4

Competenţele Comisiei

În afară de cazul în care se prevede altfel în prezentul regulament, dacă îi sunt conferite competenţe, Comisia acţionează în conformitate cu procedura menţionată la articolul 195 alineatul (2).

Articolul 5

Norme de aplicare

Comisia poate adopta normele detaliate de aplicare a articolului 2.

Comisia poate modifica definiţiile privind orezul, stabilite în anexa III partea I şi definiţia „ACP/Zahăr indian” stabilită în anexa III partea II punctul 12.

Comisia poate, de asemenea, stabili ratele de conversiune pentru orez pentru diferite stadii de transformare, respectiv cheltuielile de transformare şi valoarea subproduselor.

PARTEA II

PIAŢA INTERNĂ

TITLUL I

INTERVENŢIA ASUPRA PIEŢEI

CAPITOLUL I

Intervenţia publică şi depozitarea privată

Secţiunea I

Dispoziţii generale

Articolul 6

Domeniul de aplicare

(1) Prezentul capitol stabileşte regulile privind, dacă este cazul, achiziţiile realizate în cadrul intervenţiilor publice şi acordarea de ajutor pentru depozitarea privată în ceea ce priveşte sectoarele următoare:

(a) cereale;

(b) orez;

(c) zahăr;

(d) ulei de măsline şi măsline de masă;

(e) carne de vită şi mânzat;

(f) lapte şi produse lactate;

(g) carne de porc;

(h) carne de oaie şi de capră.

(2) În sensul prezentului capitol:

(a) „cereale” înseamnă cerealele recoltate în Comunitate;

(b) „lapte” înseamnă laptele de vacă produs în interiorul Comunităţii;

(c) „lapte degresat” înseamnă laptele degresat obţinut direct şi exclusiv din lapte de vacă în Comunitate;

(d) „smântână” înseamnă smântâna obţinută direct şi în mod exclusiv din lapte.

Articolul 7

Originea comunitară

Fără a aduce atingere articolului 6 alineatul (2), doar produsele originare din Comunitate pot fi cumpărate în cadrul intervenţiei publice sau pot beneficia de un ajutor pentru depozitarea privată a acestora.

Articolul 8

Preţuri de referinţă

(1) Pentru produsele supuse măsurilor de intervenţie menţionate la articolul 6 alineatul (1), se fixează următoarele preţuri de referinţă:

(a) în privinţa sectorului cerealelor: 101,31 EUR/tonă, majorat lunar după cum urmează: — noiembrie: cu 0,46 EUR/tonă; — decembrie: cu 0,92 EUR/tonă; — ianuarie: cu 1,38 EUR/tonă; — februarie: cu 1,84 EUR/tonă; — martie: cu 2,30 EUR/tonă; — aprilie: cu 2,76 EUR/tonă; — mai: cu 3,22 EUR/tonă; — iunie: cu 3,22 EUR/tonă. Preţurile de referinţă din iunie pentru porumb şi sorg rămân valabile în lunile iulie, august şi septembrie ale aceluiaşi an;

(b) în privinţa orezului nedecorticat, 150 EUR/tonă pentru calitatea standard astfel cum este definită în anexa IV punctul A;

(c) în privinţa zahărului: (i) pentru zahăr alb: — 541,5 EUR/tonă pentru anul de comercializare 2008/2009; — 404,4 EUR/tonă pentru anul de comercializare 2009/2010; (ii) pentru zahăr brut: — 448,8 EUR/tonă pentru anul de comercializare 2008/2009; — 335,2 EUR/tonă pentru anul de comercializare 2009/2010. Preţurile de referinţă stabilite la punctele (i) şi (ii) se aplică zahărului neambalat, franco fabrică, de calitate standard aşa cum este ea definită în anexa IV, punctul B;

(d) în privinţa sectorului cărnii de vită şi mânzat, 2 224 EUR/tonă pentru carcasele de animal bovin mascul de grad R3 astfel cum este prevăzut în grila comunitară de clasificare a carcaselor de animal bovin mascul prevăzută în articolul 42 alineatul (1) litera (a);

(e) în privinţa sectorului laptelui şi al produselor lactate: (i) 246,39 EUR pe 100 kg pentru unt; (ii) 174,69 EUR pe 100 kg pentru lapte praf degresat;

(f) în privinţa sectorului de carne de porc, 1 509,39 EUR/tonă pentru carcasele de porc de calitate standard, astfel cum sunt definite în termeni de greutate şi conţinut de carne macră, în conformitate cu grila comunitară de clasificare a carcaselor de porc prevăzută la articolul 42 alineatul (1) litera (b), după cum urmează: (i) carcasele care cântăresc între 60 şi mai puţin de 120 kg: grad E astfel cum se prevede în anexa V punctul B II; (ii) carcasele care cântăresc între 120 şi 180 kg: grad R astfel cum se prevede în anexa V punctul B II.

(2) Preţurile de referinţă pentru cereale şi orez stabilite la alineatul (1) literele (a) şi (b) se referă la stadiul de vânzare cu ridicata pentru bunurile livrate la depozite, înainte de descărcare. Aceste preţuri de referinţă sunt valabile pentru toate centrele de intervenţie comunitare desemnate în conformitate cu articolul 41.

(3) Consiliul, acţionând conform procedurii prevăzute la articolul 37 alineatul (2) din tratat, poate modifica preţurile de referinţă fixate în alineatul (1) al prezentului articol, luând în considerare evoluţia producţiei şi pieţelor.

Articolul 9

Notificări de preţuri pe piaţa zahărului

Comisia instituie un sistem de informare privind preţurile practicate pe piaţa zahărului, care cuprinde un dispozitiv de publicare a nivelurilor de preţ pentru piaţa în cauză.

Sistemul respectiv funcţionează în baza informaţiilor comunicate de întreprinderile producătoare de zahăr alb sau de alţi operatori economici participanţi la comerţul cu zahăr. Aceste informaţii sunt tratate în mod confidenţial.

Comisia se asigură că informaţiile publicate nu permit identificarea preţurilor practicate de către diferite întreprinderi sau operatori economici individuali.

Secţiunea II

Intervenţia publică

Subsecţiunea I

Dispoziţii generale

Articolul 10

Produse eligibile pentru intervenţia publică

(1) Intervenţia publică este aplicabilă produselor următoare, sub rezerva condiţiilor stabilite în prezenta secţiune şi exigenţelor şi condiţiilor suplimentare care vor fi determinate de către Comisie conform articolului 43:

(a) grâu comun, grâu dur, orz, porumb şi sorg;

(b) orez nedecorticat;

(c) zahăr alb sau zahăr brut cu condiţia ca zahărul respectiv să fie produs sub cotă şi fabricat din sfeclă de zahăr sau din trestie de zahăr recoltată în Comunitate;

(d) carne proaspătă sau congelată în sectorul cărnii de vită şi mânzat, cu codurile NC 0201 10 00 şi – 0201 20 20 – 0201 20 50;

(e) unt produs direct şi exclusiv din smântână pasteurizată într-o întreprindere desemnată din cadrul Comunităţii, cu un conţinut minim de grăsimi butirice de 82 % din greutate şi un conţinut maxim de apă de 16 % din greutate;

(f) lapte praf degresat de calitate superioară, fabricat prin procedeul pulverizării şi obţinut într-o întreprindere desemnată din cadrul Comunităţii, direct şi exclusiv din lapte degresat, cu un conţinut minim de materie proteică de 35,6 % din greutatea extractului sec fără grăsimi.

(2) Intervenţia publică poate fi aplicată în sectorul cărnii de porc, sub rezerva condiţiilor stabilite în prezenta secţiune şi a exigenţelor şi condiţiilor suplimentare care vor fi determinate de către Comisie în conformitate cu articolul 43, în privinţa carcaselor şi semicarcaselor, proaspete sau congelate având codul NC 0203 11 10, pieptului de porc (cu carne şi grăsime), proaspăt sau congelat de la codul NC ex 0209 00 11 şi grăsimii de porc netopite, de la codul NC ex 0209 00 11.

Subsecţiunea II

Deschiderea şi suspendarea achiziţiilor

Articolul 11

Cerealele

(1) Pentru produsele cerealiere, intervenţia publică este deschisă:

(a) de la 1 august la 30 aprilie, în ceea ce priveşte Grecia, Spania, Italia şi Portugalia;

(b) de la 1 decembrie la 30 iunie, în ceea ce priveşte Suedia;

(c) de la 1 noiembrie la 31 mai, în ceea ce priveşte celelalte state membre.

Cu toate acestea, achiziţiile în cadrul intervenţiei publice din sectorul porumbului sunt limitate la:

(a) 700 000 tone pentru anul de comercializare 2008/2009;

(b) 0 tone începând cu anul de comercializare 2009/2010.

(2) Dacă perioada de intervenţie în Suedia conduce la faptul că produsele cerealiere menţionate mai sus sunt deturnate de alte state membre către Suedia, Comisia adoptă măsurile necesare pentru corectarea situaţiei.

Articolul 12

Orezul

Pentru orezul nedecorticat, intervenţia publică este deschisă în perioada dintre 1 aprilie şi 31 iulie. Cu toate acestea, achiziţiile în cadrul intervenţiei publice sunt limitate la 75 000 tone pe perioadă.

Articolul 13

Zahărul

(1) Pentru zahăr, intervenţia publică este deschisă pe perioada anilor de comercializare 2008/2009 şi 2009/2010. Cu toate acestea, intervenţia publică este limitată la 600 000 tone, exprimată în zahăr alb, pe an de comercializare.

(2) Zahărul depozitat în conformitate cu alineatul (1) pe perioada unui an de comercializare nu poate face obiectul al nici unei alte măsuri de depozitare prevăzute la articolele 32, 52 sau 63.

Articolul 14

Carnea de vită şi mânzat

(1) Comisia deschide intervenţia publică pentru carnea de vită şi mânzat fără asistenţa comitetului menţionat la articolul 195 alineatul (1) dacă, pe o perioadă de două săptămâni consecutive, preţul mediu al pieţei într-un stat membru sau într-o regiune a unui stat membru, constatat pe baza grilei comunitare de clasificare a carcaselor prevăzută la articolul 42 alineatul (1), este inferior sumei de 1 560 EUR/tonă.

(2) Comisia închide intervenţia publică fără asistenţa comitetului menţionat la articolul 195 alineatul (1) dacă, pentru o perioadă de cel puţin o săptămână, condiţia prevăzută la alineatul (1), nu mai este îndeplinită.

Articolul 15

Untul

(1) Comisia deschide intervenţia publică pentru unt într-un stat membru sau în statele membre vizate, fără asistenţa comitetului menţionat la articolul 195 alineatul (1), în perioada 1 martie-31 august, dacă pe parcursul unei perioade reprezentative, preţurile pieţei într-un stat membru sau în mai multe state membre sunt mai mici de 92 % din preţul de referinţă.

(2) În cazul în care preţurile untului din statul membru sau statele membre vizate sunt la un nivel de 92 % sau mai mult din preţul de referinţă de-a lungul unei perioade reprezentative, Comisia suspendă, fără asistenţa comitetului menţionat la articolul 195 alineatul (1), achiziţia prin intervenţie publică.

Mai mult decât atât, în cazul în care cantităţile oferite spre intervenţie pe perioada stabilită la alineatul (1) depăşesc 30 000 tone, Comisia poate suspenda achiziţiile prin intervenţie publică. În acest caz, achiziţiile pot fi efectuate pe baza unei licitaţii publice conform specificaţiilor care urmează a fi determinate de către Comisie.

(3) Comisia determină norme detaliate de stabilire a preţurilor de piaţă pentru unt.

Articolul 16

Laptele praf degresat

Pentru laptele praf degresat, intervenţia publică este deschisă pe perioada dintre 1 martie şi 31 august.

Cu toate acestea, Comisia poate suspenda achiziţiile de îndată ce cantităţile oferite pentru intervenţie în această perioadă depăşesc 109 000 tone. În acest caz, achiziţiile pot fi efectuate pe bază de licitaţie publică în conformitate cu specificaţiile care urmează a fi determinate de către Comisie.

Articolul 17

Carnea de porc

Comisia poate decide deschiderea intervenţiei publice în sectorul cărnii de porc în cazul în care preţul mediu de pe piaţa comunitară pentru carcasele de porc, stabilit pornind de la preţul din fiecare stat membru pe pieţele reprezentative ale Comunităţii şi ponderat cu ajutorul coeficienţilor care exprimă importanţa relativă a şeptelului porcin al fiecărui stat membru, se situează la un nivel inferior de 103 % faţă de preţul de referinţă şi este susceptibil de a rămâne la acest nivel.

Subsecţiunea III

Preţul de intervenţie

Articolul 18

Cerealele

Preţul de intervenţie pentru cereale este egal cu preţul de referinţă, fără a aduce atingere majorărilor sau reducerilor de preţ din motive de calitate.

Articolul 19

Orezul

Pentru orez, preţul de intervenţie este egal cu preţul de referinţă.

Cu toate acestea, în cazul în care calitatea produselor oferite organismului plătitor diferă de calitatea standard definită în anexa IV punctul A, preţul de intervenţie este majorat sau redus în mod corespunzător.

Mai mult decât atât, Comisia poate fixa majorări sau reduceri ale preţului de intervenţie în scopul asigurării unei orientări a producţiei către anumite varietăţi.

Articolul 20

Zahărul

Preţul de intervenţie este de 80 % din preţul de referinţă fixat pentru anul de comercializare care urmează celui în cursul căruia se depune oferta.

Cu toate acestea, în cazul în care calitatea zahărului oferit organismului plătitor diferă de calitatea standard definită în anexa IV punctul B pentru care a fost fixat preţul de referinţă, preţul de intervenţie este ajustat în consecinţă prin aplicarea de majorări sau de reduceri.

Articolul 21

Carnea de vită şi mânzat

(1) Preţurile de intervenţie pentru carnea de vită şi mânzat şi cantităţile acceptate pentru intervenţie sunt determinate de către Comisie pe bază de licitaţii publice. În circumstanţe speciale, acestea pot fi fixate pe stat membru sau pe regiune a unui stat membru în funcţie de preţurile medii de piaţă constatate.

(2) Nu pot fi acceptate decât ofertele egale sau inferioare preţului mediu de piaţă constatat într-un stat membru sau o regiune a unui stat membru şi majorate printr-o valoare care urmează a fi determinată de către Comisie pe baza unor criterii obiective.

Articolul 22

Untul

Fără a aduce atingere fixării preţului de intervenţie prin licitaţie publice în cazul menţionat la articolul 15 alineatul (2) al doilea paragraf, preţul de intervenţie pentru unt la care se efectuează achiziţia este egal cu 90 % din preţul de referinţă.

Articolul 23

Laptele praf degresat

Fără a aduce atingere fixării preţului de intervenţie prin licitaţie publică în cazul menţionat la articolul 16 al doilea paragraf, preţul de intervenţie pentru laptele praf degresat este egal cu preţul de referinţă.

Cu toate acestea, în cazul în care conţinutul real de proteine este inferior conţinutului minim de proteine de 35,6 % în greutate fixat la articolul 10 litera (f) şi este superior sau egal cu 31,4 % în greutate din extractul sec fără grăsimi, preţul de intervenţie este egal cu preţul de referinţă diminuat cu 1,75 % pentru fiecare punct procentual pentru care conţinutul în proteine este mai mic de 35,6 % în greutate.

Articolul 24

Carnea de porc

(1) Preţul de intervenţie în sectorul cărnii de porc este fixat de către Comisie pentru carcase de porc de calitate standard. Preţul de intervenţie nu poate depăşi 92 % sau scădea sub 78 % din preţul de referinţă.

(2) Pentru produse de calitate standard, altele decât carcasele de porc, preţurile de intervenţie sunt obţinute din preţul de intervenţie pe baza raportului dintre valoarea comercială a produselor respective şi valoarea comercială a carcaselor de porc.

(3) Pentru alte produse decât cele de calitate standard, preţul de intervenţie este obţinut din preţurile în vigoare pentru calităţile standard respective, luându-se în calcul diferenţele de calitate faţă de calitatea standard. Acest preţ este valabil pentru calităţi definite.

Subsecţiunea IV

Desfacerea stocului de intervenţie

Articolul 25

Principii generale

Desfacerea produselor achiziţionate în cadrul intervenţiei publice are loc astfel încât să se evite orice perturbare a pieţei şi să se asigure accesul egal la mărfuri, precum şi egalitatea de tratament a cumpărătorilor şi în conformitate cu angajamentele care derivă din acordurile încheiate în conformitate cu articolul 300 din tratat.

Articolul 26

Desfacerea zahărului

În ceea ce priveşte zahărul cumpărat în cadrul intervenţiei publice, organismele plătitoare pot vinde zahărul doar la un preţ superior preţului de referinţă fixat pentru anul de comercializare în cursul căruia are loc vânzarea.

Cu toate acestea, Comisia poate decide că organismele plătitoare:

(a) pot vinde zahărul la un preţ egal sau mai mic decât preţul de referinţă prevăzut la primul alineat, în cazul în care zahărul este destinat: (i) alimentării animalelor; sau (ii) exportului în aceeaşi stare sau după transformarea acestuia în produsele enumerate în anexa I la tratat sau în unul dintre produsele enumerate în partea III din anexa XX la prezentul regulament;

(b) trebuie să pună zahărul brut pe care îl deţin, în scopul consumului uman pe piaţa internă a Comunităţii, la dispoziţia organizaţiilor de caritate – recunoscute de respectivul stat membru sau de către Comisie în cazul în care statul membru nu recunoaşte astfel de asociaţii – la un preţ mai mic decât preţul de referinţă aplicabil sau gratuit, pentru a fi distribuit total sau parţial în cadrul unor operaţiuni de acordare de ajutor în caz de urgenţă.

Articolul 27

Distribuirea către persoanele cele mai defavorizate din Comunitate

(1) Produsele din stocurile de intervenţie sunt puse la dispoziţia anumitor organisme desemnate în vederea permiterii distribuirii produselor alimentare persoanelor celor mai defavorizate din Comunitate conform unui plan anual.

Distribuirea este efectuată:

(a) gratuit; sau

(b) la un preţ care nu depăşeşte în nici un caz un nivel justificat de cheltuielile suportate în punerea în aplicare a acţiunii de către organismele desemnate.

(2) Un produs poate fi mobilizat pe piaţa comunitară în cazul în care:

(a) acest produs este temporar indisponibil în stocurile de intervenţie comunitare la punerea în aplicare a planului anual menţionat la alineatul (1), în măsura necesară pentru a permite realizarea planului într-unul sau mai multe state membre şi cu condiţia ca respectivele cheltuieli să se menţină în limitele cheltuielilor prevăzute în bugetul comunitar pentru acest scop; sau

(b) punerea în aplicare a planului ar implica un transfer intracomunitar în cantităţi mici de produse deţinute pentru intervenţie într-un alt stat membru decât cel sau cele în care produsul este cerut.

(3) Statele membre în cauză desemnează organizaţiile menţionate la alineatul (1) şi informează Comisia în timp util în fiecare an dacă doresc să aplice această schemă.

(4) Produsele menţionate la alineatele (1) şi (2) sunt remise gratuit organismelor desemnate. Valoarea lor contabilă este egală cu preţul de intervenţie, ajustat, dacă este cazul, cu coeficienţi ţinând cont de diferenţele de calitate.

(5) Fără a aduce atingere articolului 190, produsele puse la dispoziţie în temeiul alineatelor (1) şi (2) ale prezentului articol sunt finanţate prin creditele liniei bugetare adecvate FEOGA, în interiorul bugetului Comunităţilor europene. De asemenea, se poate prevedea ca această finanţare să contribuie la acoperirea cheltuielilor de transport ale produselor de la centrele de intervenţie şi ale cheltuielilor administrative ale organizaţiilor desemnate, ocazionate de punerea în aplicare a schemei menţionate în prezentul articol, cu excluderea eventualelor cheltuieli suportate de către beneficiari în cadrul aplicării alineatelor (1) şi (2).

Secţiunea III

Depozitarea privată

Subsecţiunea I

Ajutor financiar obligatoriu

Articolul 28

Produsele eligibile

Ajutorul pentru depozitarea privată este acordat pentru produsele următoare şi este supus condiţiilor precizate în prezenta secţiune şi cerinţelor şi condiţiilor suplimentare care vor fi adoptate de către Comisie în conformitate cu articolul 43:

(a) în ceea ce priveşte: (i) smântâna; (ii) untul nesărat produs din smântână sau lapte într-o întreprindere agreată din cadrul Comunităţii, cu un conţinut minim de grăsimi de unt de 82 % din greutate şi un conţinut maxim de apă de 16 % din greutate; (iii) untul sărat produs din smântână sau lapte într-o întreprindere desemnată din cadrul Comunităţii, cu un conţinut minim de grăsimi butirice de 80 % din greutate, un conţinut maxim de apă de 16 % din greutate şi un conţinut maxim de sare de 2 % din greutate;

(b) în ceea ce priveşte: (i) brânza Grana Padano veche de cel puţin 9 luni; (ii) brânza Parmigiano Reggiano veche de cel puţin 15 luni