RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene L 148/1

DECIZIA COMISIEI

din 20 decembrie 2011

privind ajutorul de stat C 40/2009 și C 43/2008 pentru restructurarea WestLB AG

[notificat cu numărul C(2011) 9395]

(Numai versiunea în limba germană este autentică)

(Text cu relevanță pentru SEE)

(2013/245/UE)

COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 108 alineatul (2) primul paragraf (1),

având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, în special articolul 62 alineatul (1) litera (a),

după ce părțile interesate au fost invitate să își prezinte observațiile (2),

întrucât:

I. PROCEDURĂ

(1) Prin decizia din 12 mai 2009 referitoare la cazul C 43/2008 (3) (denumită în continuare „decizia din mai 2009”), Comisia a aprobat, sub rezerva anumitor condiții, o garanție de risc în valoare de 5 miliarde EUR pentru WestLB AG (4) (denumită în continuare „WestLB”), bancă a landului Renania de Nord-Westfalia, pentru un portofoliu de valori mobiliare structurate (denumit în continuare „portofoliul Phoenix”), pe baza unui plan de restructurare prezentat la 30 aprilie 2009 (denumit în continuare „planul de restructurare din aprilie 2009”).

(2) La 23 septembrie 2009, Germania a notificat Comisiei ajutorul suplimentar acordat WestLB sub forma unei garanții de risc provizorii pentru tranșe din portofoliul Phoenix, în valoare de 6,4 miliarde EUR, angajându-se să notifice un plan de restructurare revizuit.

(3) Prin decizia din 7 octombrie 2009 referitoare la cazul N 531/2009 (5), Comisia a hotărât că garanția de risc provizorie este compatibilă cu piața internă, fiind calificată drept ajutor de salvare.

(4) La 10 decembrie 2009, Germania a notificat o măsură de sprijin acordată în favoarea WestLB sub forma unui transfer de active către societatea nou înființată Erste Abwicklungsanstalt (denumită în continuare „EAA”). Această măsură este denumită în continuare „primul transfer de active”. La momentul respectiv, Germania a prezentat, de asemenea, un plan de restructurare modificat pentru WestLB (denumit în continuare „planul de restructurare din decembrie 2009”). Primul transfer de active a înlocuit măsura notificată la 23 septembrie 2009, decizia din 7 octombrie 2009 devenind astfel lipsită de conținut.

(5) Prin decizia din 22 decembrie 2009 referitoare la cazul C 40/2009 (6) (denumită în continuare „decizia din decembrie 2009”), Comisia a aprobat temporar primul transfer de active, pe o perioadă de șase luni, din considerente de stabilitate financiară. Prin aceeași decizie, Comisia a inițiat o procedură oficială de investigare în temeiul articolului 108 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) ca urmare a îndoielilor privind compatibilitatea cu piața internă a măsurii respective.

(6) În decembrie 2009, Comisia a angajat următorii experți - Société Générale, Bangert Research și profesorul Wim Schoutens - pentru a efectua o evaluare a activelor depreciate pe care WestLB le transferase către EAA.

(7) La 1 februarie 2010, Germania a prezentat observații asupra raționamentului care a stat la baza deciziei din decembrie 2009.

(8) Prin decizia din 22 iunie 2010 referitoare la cazul N 249/2010 (7) (denumită în continuare „decizia din iunie 2010”), Comisia a prelungit aprobarea temporară, din considerente de stabilitate financiară, a primului transfer de active până la adoptarea deciziei definitive asupra acestui transfer și a planului de restructurare din decembrie 2009.

(9) La 29 octombrie 2010, Comisia a transmis Germaniei un raport de evaluare detaliat cu privire la activele care au făcut obiectul primului transfer.

(10) La 5 noiembrie 2010, Comisia a adoptat o decizie de prelungire a procedurii oficiale de investigare privind primul transfer de active referitoare la cazul C 40/2009 (8) (denumită în continuare „decizia din noiembrie 2010”). În decizia din noiembrie 2010, Comisia a exprimat alte îndoieli cu privire la compatibilitatea cu piața internă a primului transfer de active.

(11) În noiembrie 2010, autoritățile germane au prezentat observații, pe care le-au completat la 21 decembrie 2010. Comisia nu a primit observații de la alte părți interesate.

(12) La 21 decembrie 2010, Comisia a hotărât să amâne termenul până la care Westdeutsche ImmobilienBank AG (9) (denumită în continuare „WestImmo”) trebuia să înceteze desfășurarea de noi operațiuni (10).

(13) La 15 februarie 2011, Germania a prezentat un plan de restructurare modificat pentru WestLB (denumit în continuare „planul de restructurare din februarie 2011”).

(14) La 15 aprilie 2011, Germania a prezentat Comisiei un raport privind progresele înregistrate, realizat de mandatarul însărcinat cu cesionarea, care fusese numit în baza deciziei din mai 2009, și un nou plan de restructurare pentru WestLB (denumit în continuare „noul plan de restructurare”).

(15) La 23 iunie 2011, Agenția Federală de Stabilizare a Piețelor Financiare din Germania (denumită în continuare „FMSA”) și toți acționarii WestLB și ai EAA au căzut de acord asupra tuturor detaliilor importante privind lichidarea WestLB și repartizarea sarcinilor între acționari (acest acord este denumit în continuare „Eckpunktevereinbarung”) (11).

(16) La 30 iunie 2011, Germania a transmis Comisiei o versiune finală a noului plan de restructurare bazat pe Eckpunktevereinbarung (această versiune finală este denumită în continuare „planul de restructurare din iunie 2011”).

(17) La 28 octombrie 2011, Germania a solicitat Comisiei amânarea până la 29 februarie 2012 a obligației WestLB de încetare a oricăror operațiuni noi, având în vedere că decizia din mai 2009 prevede ca WestLB să înceteze orice operațiuni noi începând cu 1 ianuarie 2012. Această solicitare a fost prezentată din considerente de protecție, în eventualitatea în care decizia din mai 2009 nu este înlocuită cu o nouă decizie până la 1 ianuarie 2012.

(18) La 28 octombrie 2011, Germania a prezentat informații detaliate despre o altă măsură de ajutor de stat acordată în favoarea WestLB sub forma unui al doilea transfer de active către EAA (această măsură este denumită în continuare „completarea patrimoniului”).

(19) La 21 noiembrie 2011, Germania a comunicat informații actualizate cu privire la planul de restructurare din iunie 2011.

(20) La 1 decembrie 2011, Germania a prezentat informații cu privire la valoarea asistenței temporare sub formă de aport de lichidități pe termen scurt, care ar putea fi acordată în favoarea WestLB până la 30 iunie 2012.

(21) La 8 decembrie 2011, Germania a prezentat Comisiei o listă finală cu angajamente.

(22) La 13 decembrie 2011, Germania a confirmat preluarea planificată, de către Helaba Landesbank Hessen-Thüringen (denumită în continuare „Helaba”), a unei entități denumite Verbundbank, care va fi desprinsă din WestLB în contextul restructurării acesteia din urmă.

II. SITUAȚIA DE FAPT

1. BENEFICIARUL

(23) Beneficiarul este WestLB. WestLB este banca landului Renania de Nord-Westfalia, cu sediul social la Düsseldorf. Acționarii acesteia sunt Asociația băncilor de economii din Westfalia-Lippe (denumită în continuare „SVWL”), Asociația băncilor de economii și oficiilor de virament din Renania (denumită în continuare „RSGV”; SVWL și RSGV sunt denumite în mod colectiv „asociațiile băncilor de economii”), landul Renania de Nord-Westfalia (denumit în continuare „NRW”) și cele două asociații regionale din Renania (denumită în continuare „LVR”) și Westfalia-Lippe (denumită în continuare „LWL”). Sonderfonds Finanzmarkstabilisierung (denumită în continuare „SoFFin”), care este administrată de FMSA, a investit sub formă de participare pasivă în cadrul WestLB AG.

(24) Principalele date financiare ale WestLB sunt sintetizate în următorul tabel: Tabelul 1 Principalele date financiare ale WestLB 31.12.2008 31.12.2009 31.12.2010 30.6.2011 Cifre de bilanț (miliarde EUR) Total active 288,1 242,3 191,5 160,4 Capital propriu 3,8 3,7 4,1 4,2 Ratele capitalului obligatoriu al băncii (SolvV) Capital de bază, în miliarde EUR 5,7 5,3 5,5 4,9 Fonduri proprii, în miliarde EUR 8,9 7,6 7,7 7,3 Active ponderate la risc, în miliarde EUR 88,5 83,0 48,6 45,4 Rata capitalului de bază, în % 6,4 6,4 11,4 10,7 Rata totală, în % 10,1 9,1 15,9 16,0 Angajați Număr de angajați 5 957 5 214 4 712 4 622 Angajați cu normă întreagă 5 663 4 971 4 473 4 376

(25) WestLB acționează în calitate de instituție centrală pentru băncile de economii și are un rol de legătură cu piețele financiare pentru băncile de economii care își desfășoară activitatea la nivel regional din NRW și Brandenburg. WestLB oferă o gamă largă de produse și servicii, incluzând împrumuturi, finanțări structurate personalizate, operațiuni pe piețele de capital, gestionarea activelor și servicii de tranzacționare, pentru clienții săi din Germania și internaționali, care numără societăți comerciale, precum și clienți instituționali și din sectorul public.

(26) De-a lungul anilor, WestLB și-a schimbat obiectul activităților comerciale. Cu toate că, inițial, WestLB s-a limitat la rolul său de structură centrală de virament pentru băncile de economii, aceasta a devenit din ce în ce mai mult o bancă de investiții. Începând cu 2001, când și-a separat activitățile aferente misiunii sale publice de activitățile economice, WestLB trece printr-un proces de restructurare (12).

(27) Mai recent, investițiile masive în valori mobiliare structurate, parțial rezervate în vehicule investiționale speciale, care nu fuseseră consolidate până în 2007, au cauzat pierderi importante și au condus la creșterea necesarului de capital, în pofida relaxării standardelor contabile adoptate ca răspuns la criza financiară. Prin urmare, în 2008, Germania și acționarii WestLB au acordat garanția de risc Phoenix (13), iar în noiembrie 2009, au convenit asupra înființării unei bănci cu active „toxice” („bancă rea”), și anume EAA, către care au fost transferate active în valoare nominală de circa 77,5 miliarde EUR și capital în valoare de aproximativ 3 miliarde EUR.

2. MĂSURILE DE AJUTOR

a. PRIMUL SET DE MĂSURI – GARANȚIA DE RISC PENTRU PORTOFOLIUL PHOENIX

(28) În 2008, WestLB a transferat un portofoliu de valori mobiliare structurate către un vehicul investițional special („SPV”), denumit Phoenix Light, o societate privată cu răspundere limitată, înființată în baza legilor din Irlanda, alocând titluri de valoare (14) cu un volum nominal total de aproximativ 23 miliarde EUR din bilanțul WestLB. SPV a fost asigurat cu garanții ale acționarilor WestLB, acordate la 8 februarie 2008, pentru acoperirea deficitelor de plată efective de până la 5 miliarde EUR (denumite în continuare „garanția de risc pentru portofoliul Phoenix”) și care au fost aprobate prin decizia din mai 2009 (15). Garanția de risc a constat din două garanții separate: — o garanție care acoperă creanțe față de Phoenix Light de până la 2 miliarde EUR, pentru care toți acționarii WestLB răspund în mod proporțional cu participațiile respective, — și o garanție subordonată emisă exclusiv de NRW, care acoperă alte creanțe față de Phoenix Light de până la 3 miliarde EUR.

b. AL DOILEA SET DE MĂSURI – PRIMUL TRANSFER DE ACTIVE CĂTRE EAA

(29) La 24 noiembrie 2009, Germania și acționarii WestLB au căzut de acord asupra detaliilor înființării unei bănci „rele” numite Erste Abwicklungsanstalt în conformitate cu Legea germană privind fondul pentru stabilizarea piețelor financiare (Finanzmarktstabilisierungsfondsgesetz – „FMStFG”), în scopul alocării unui portofoliu de poziții de risc și unități operaționale nestrategice. La 11 decembrie 2009, acționarii WestLB s-au reunit pentru a aproba oficial acordurile contractuale necesare.

(30) Măsura primului transfer de active (16) a constat într-o injecție de capital în valoare de 3 miliarde EUR, în garanții suplimentare din partea acționarilor WestLB și într-un transfer de active care urma să aibă loc preponderent printr-o scindare („spin-off”). În plus, garanția de risc Phoenix în valoare de 5 miliarde EUR nu a fost anulată, ci transferată către EAA. Dacă garanția de risc nu ar fi fost transferată, EAA ar fi avut nevoie de încă 5 miliarde EUR capital pentru preluarea portofoliului Phoenix.

i) Injecția de capital efectuată de SoFFin în WestLB

(31) Înființarea EAA a necesitat o injecție de capital prealabilă de 3 miliarde EUR, efectuată de SoFFin în WestLB (denumită în continuare „injecția de capital”). Această injecție de capital s-a efectuat în trei tranșe, la 23 decembrie 2009 (672 milioane EUR), la 4 ianuarie 2010 (1,5 miliarde EUR) și la 30 aprilie 2010 (828 milioane EUR). Capitalul a fost alocat sub forma unei participări pasive nerăscumpărabile, convertibile opțional în acțiuni ordinare după data de 1 iulie 2010. Conform termenilor conveniți, SoFFin nu poate deveni acționarul majoritar al societății.

(32) Termenii contractuali privind participarea pasivă prevăd o remunerație de 10 % pe an dacă WestLB prezintă un profit suficient la sfârșitul anului, potrivit HGB (17). Cu toate acestea, în cazul în care se înregistrează pierderi la sfârșitul anului, nu se va plăti nicio remunerație, participarea pasivă însemnând participarea pari passu la pierderi. Din momentul injectării de capital sub formă de participare pasivă, WestLB fie a înregistrat pierderi (în 2009), fie nu a declarat niciun profit la sfârșit de an (în 2010) potrivit HGB. Prin urmare, până acum nu s-a plătit nicio remunerație, iar participarea pasivă s-a tradus într-o participare la pierderi în valoare de aproximativ 1 milion EUR.

ii) Garanțiile emise de acționari

(33) Înființarea EAA implică o garanție din partea acționarilor WestLB pentru acoperirea pierderilor suplimentare ocazionate de activele transferate. În realitate, toate pierderile suportate de EAA, care depășesc capitalul transferat, trebuie să fie acoperite, conform FMStFG, de acționarii WestLB și de FMSA.

(34) În acest scop, acționarii WestLB au oferit o garanție explicită în valoare totală de 1 miliard EUR, împărțită între NRW (482 milioane EUR), asociațiile băncilor de economii (501 milioane EUR) și LVR împreună cu LWL (17 milioane EUR). De asemenea, în ceea ce privește acoperirea pierderilor suplimentare, acționarii WestLB au convenit să limiteze obligația RSGV și WLSGV de compensare a pierderilor suplimentare, la suma de 4 miliarde EUR. Ținând seama de garanția de 501 milioane EUR acordată de asociațiile băncilor de economii, participarea maximă a RSGV și WLSGV la pierderi este, așadar, plafonată la 4,5 miliarde EUR. Pentru a strânge cele 4 miliarde EUR, RSGV și WLSGV au dreptul să adune rezerve corespunzătoare pentru această obligație pe o perioadă de 25 de ani. Orice pierderi care depășesc atât capitalul propriu al EAA, cât și garanțiile acordate vor fi suportate de către FMSA și NRW (18).

iii) Primul transfer de active

(35) Transferul de active (și pasive) toxice și nestrategice a avut loc în două etape. Într-o primă etapă, prin scindarea înregistrată la registrul comerțului la data de 23 decembrie 2009, au fost transferate către EEA titluri de valoare (în special titluri tip mezanin și alte valori mobiliare structurate) având o valoare contabilă totală de aproximativ 6,2 miliarde EUR și pasive cu o valoare contabilă de aproximativ 5,5 miliarde EUR (19). Într-o a doua etapă, restul portofoliului alocat a fost scindat sau transferat în mod sintetic către EAA la 30 aprilie 2010 (20).

(36) Tranzacția a fost structurată în așa fel încât WestLB a beneficiat de efectele retroactive ale transferului. Valorile contabile ale titlurilor transferate la 23 decembrie 2009 au fost calculate în funcție de data efectivă a transferului, respectiv, 31 decembrie 2008/1 ianuarie 2009, în timp ce valorile contabile ale restului portofoliului transferat la 30 aprilie 2010 au fost calculate în funcție de data efectivă a transferului, respectiv, 31 decembrie 2009/1 ianuarie 2010.

(37) Portofoliul acoperă active cu o valoare noțională de 77 miliarde EUR (valoarea contabilă la 31 decembrie 2009 era de 68,117 miliarde EUR (21)), conținând o gamă diversă de produse de creditare, obligațiuni obișnuite („plain vanilla”) (22), valori mobiliare structurate și instrumente derivate. De asemenea, portofoliul include pasive moștenite în valoare de 22,1 miliarde EUR (valoare contabilă potrivit „Spaltungsvertrag”). Trei tipuri principale de active au fost transferate către EAA, și anume: — „portofoliul de valori mobiliare structurate”, conținând portofoliul „Phoenix” în valoare de 22,9 miliarde EUR, portofoliul de tranșe „preferențiale speciale europene” („European Super Senior”) în valoare de 2,8 miliarde EUR și alte titluri garantate cu active în valoare de 3,4 miliarde EUR (denumite în continuare „ABS”, „asset-backed securities”); — „portofoliul de valori mobiliare”, conținând obligațiuni în valoare de 17,7 miliarde EUR, dintre care unele sunt acoperite prin swap-uri pe risc de credit (CDS, „credit default swaps”) în așa-numitele „tranzacții cu marjă negativă” (23); — „portofoliul de creditare” al împrumuturilor și angajamentelor de creditare (extrabilanțiere) având o valoare noțională totală de aproximativ 30,6 miliarde EUR, moștenit din diversele activități și sucursale ale WestLB. În plus, activele au fost parțial convertite (o rată a dobânzii și/sau un swap valutar fiind atașat la titlul de valoare sau la credit), iar unele poziții CDS nete au fost transferate, constituind partea derivată a portofoliului.

(38) Deși o parte din active, emitenții acestora, contrapartide sau subpiețe ar putea fi considerate depreciate, pentru o proporție importantă a acestora lucrurile nu au stat astfel. Germania a clasificat 4,2 miliarde EUR (aproximativ 6 % din active) drept „lichide”, ceea ce însemna că acestea aparțineau unor piețe care nu sunt depreciate (24).

(39) La înființarea EEA, capitalul acesteia a constat din active nete totalizând 3,267 miliarde EUR. Aceste active includeau 3 miliarde EUR în capital și 267 milioane EUR provenind dintr-un pasiv intern derivat din titluri de valoare asociate unui risc de credit (CLN, „credit-linked notes”) din cadrul portofoliului de tranșe preferențiale speciale europene.

(40) În ceea ce privește gestionarea activelor, EAA a semnat un contract de servicii cu WestLB pe o perioadă de trei ani. În baza contractului respectiv, WestLB oferă servicii de gestionare a portofoliilor în beneficiul EAA, al cărui obiectiv principal este lichidarea în timp a întregului portofoliu și reducerea la minimum a riscurilor. Inițial, WestLB a acționat ca partener exclusiv al EAA în scopuri de finanțare și pentru instrumente derivate.

iv) Evaluarea activelor

(41) Germania a evaluat ambele părți ale portofoliului rezervat, prima parte având ca dată de referință data de 30 septembrie 2009, iar cea de-a doua parte având ca dată de referință data de 31 martie 2010 (a se vedea tabelul 2, pentru un rezumat al evaluării). Germania a afirmat că valoarea economică reală (denumită în continuare „VER”) a portofoliilor combinate este de 62,727 miliarde EUR, cu 5,389 miliarde EUR mai puțin decât valorile contabile combinate ale acestora (25). Acest calcul a fost confirmat atât de Blackrock (26), cât și de Deutsche Bundesbank (27) ca având un caracter suficient de prudent. Pentru cuantificarea valorii ajutorului de stat în cauză, Germania a dedus din deficitul VER (5,389 miliarde EUR) capitalizarea inițială a EAA (28) (3,267 miliarde EUR, această sumă reprezentând diferența dintre valorile contabile ale activelor și pasivelor), ajungând astfel la valoarea de 2,123 miliarde EUR diferență netă între valoarea de transfer și VER.

(42) La calcularea valorii ajutorului de stat în cauză, Comisia, ca și Germania, a pus accentul pe diferența netă dintre valorile de transfer și valorile economice reale ale activelor și pasivelor transferate (denumită în continuare „valoare delta de transfer”).

(43) Comisia a reexaminat evaluarea prezentată de Germania, apelând la experți externi, și anume Société Générale, Bangert Research și profesorul Wim Schoutens. Rezultatul acestei reexaminări, care este descrisă în detaliu în decizia din noiembrie 2010 (29), a condus la concluzia că, adoptând o abordare prudentă, valoarea delta de transfer este cu 1,606 miliarde EUR mai mare decât a indicat Germania (5,389 miliarde EUR). Cu alte cuvinte, VER este cu 6,949 miliarde EUR mai mică decât valoarea de transfer (30). Experții au constatat, în special la nivel de subportofolii, diferențe în evaluarea VER a anumitor obligațiuni (pentru întregul portofoliu de valori mobiliare de aproximativ 600 milioane EUR) datorate unei evaluări contradictorii în ceea ce privește deprecierea piețelor în cauză. De exemplu, contrar opiniei WestLB, experții au fost de părere că mai multe piețe de obligațiuni de bază („vanilla”) sunt piețe funcționale, astfel încât valoarea de piață s-a considerat a fi VER. În al doilea rând, s-au constatat diferențe în ceea ce privește creditele transferate de WestLB (din întregul portofoliu de creditare de 1 miliard EUR), pe baza discrepanțelor semnificative în evaluarea pierderilor datorate nerambursării (LGD, „loss-given-default”). De asemenea, s-au constatat diferențe mari între anumite subcategorii ale portofoliului de valori mobiliare structurate, însă efectul lor net pare să se fi egalizat.

(44) De asemenea, Germania a prezentat potențiali factori „atenuanți” și argumente pentru a demonstra că valoarea delta de transfer este mai mică de zero. Tabelul de mai jos, extras din decizia din noiembrie 2010, prezintă o sinteză a concluziilor, defalcată pe subportofolii. Tabelul 2 Concluzii privind primul transfer de active, astfel cum se menționează în decizia din noiembrie 2010 Poziția Germaniei Poziția Comisiei Portfoliu transferat Val cont. Dec. (val. transf.) WestLB dec. VER „calculată” WestLB dec. VER val. transf. „calculată” Expert UE dec. Estimare VER Expert UE dec. Estimare VER val. transf. Portfoliu de valori mobiliare structurate Phoenix 22 764 20 323 (2 441) 19 786 (2 978) European Super Seniors 2 918 1 751 (1 167) 2 276 (642) Alte ABS 3 188 3 182 (6) 3 178 (10) Produse de creditare Obligațiuni 16 501 16 323 (178) 15 762 (739) Portofoliul Banque D'Orsay 2 749 2 733 (16) 2 770 21 CDS & produse derivate (65) (45) 20 (102) (37) Produse de creditare Poziții trase 20 061 18 666 (1 395) 17 807 (2 254) Angajamente neutilizate — (205) (205) (310) (310) Total 68 116 62 727 (5 389) 61 167 (6 949) Sursa 22 febr. 10 8 iulie 10 8 iulie 2010 23 sept. 10 23 sept. 10 Factori atenuanți Capitalul EAA (diferența presupusă între valorile de transfer ale activelor și pasivelor 3 267 3 267 Transferul pasivelor moștenite 882 n. a. Profit și pierdere din portofoliul transferat 880 n. a. Transferul titlurilor de valoare asociate unui risc de credit 268 268 Ajustarea angajamentelor neutilizate 205 n. a. Ajustare în scopul actualizării 75 n. a. Total „delta de transfer” = Preț de transfer - VER - atenuare – 188 3 414

c. AL TREILEA SET DE MĂSURI – MĂSURILE DE LICHIDARE

(45) Planul de restructurare din iunie 2011 prevede lichidarea ordonată a WestLB, pentru care va fi necesar un număr de măsuri de sprijin suplimentare. Germania are în vedere transferul către EAA a restului de active și pasive ale WestLB, înlocuirea capitalului, asumarea cheltuielilor de funcționare și a celor de lichidare pentru WestLB sau pentru succesoarea redenumită a acesteia (în continuare, „banca SPM”), după caz, și măsuri adecvate pentru asigurarea lichidității în cursul etapei de transformare.

i) Al doilea transfer de active către EAA

(46) Planul de restructurare din iunie 2011 prevede un transfer suplimentar al tuturor activelor și pasivelor rămase, incluzând elemente extrabilanțiere purtătoare de risc și instrumente derivate, de la WestLB către EAA (denumit în continuare „al doilea transfer de active”). Toate acele active și pasive ale WestLB care nu au fost vândute către terțe părți și nici nu au devenit parte din Verbundbank vor fi preluate de către EAA până la 30 iunie 2012 (31). După transfer, WestLB nu va mai deține active bancare pe risc propriu (cu excepția investițiilor legate de capitalul propriu al băncii SPM).

(47) Portofoliul total a fost discutat cu Comisia și ulterior prezentat de Germania pe baza unor cifre detaliate, care pot fi sintetizate după cum urmează: Tabelul 3 Concluzii privind al doilea transfer de active (miliarde EUR) Portofoliu (32) Valoare contabilă HGB Valori de piață ale portofoliului Diferență Active [120-150] (33) [120-150] [0,8-1,3] Pasive [120-150] [120-150] [0,2-0,5] Total [1,0-1,8]

(48) În ceea ce privește valorile de piață ale activelor și pasivelor care vor face obiectul celui de-al doilea transfer de active către EAA, Germania a afirmat că valorile de piață respective ale acestora, în cazul în care sunt evaluate individual, sunt mai mari decât cele indicate în tabelul 3. În mod special, Germania a arătat că valorile de piață individuale ale activelor însumează [120-150] miliarde EUR, iar cele ale pasivelor [120-150] miliarde EUR. Germania susține că restul portofoliului WestLB a fost deja eliberat de sarcini în urma primului transfer de active și conține doar active care au fost evaluate la valori recuperabile. Germania a confirmat, în special, că portofoliul conține doar titluri de valoare și instrumente derivate evaluate la valorile lor de piață respective sau împrumuturi și alte instrumente financiare pentru care nu există piețe stabilite și care au fost, așadar, evaluate prin metoda fluxului de numerar actualizat. Portofoliul conține doar o cantitate foarte limitată de active (mai puțin de 1 miliard EUR), ceea ce le-ar putea clasifica drept finanțe publice internaționale sau titluri suverane internaționale.

(49) Cu toate acestea, în urma discuțiilor cu Comisia, Germania a susținut că, pentru unele părți din portofoliu, și anume portofoliul de credite și active nelichide similare în valoare de aproximativ [40-70] miliarde EUR, trebuie să se ia în considerare un efect de portofoliu, având în vedere dimensiunea considerabilă a portofoliului total. Dacă într-adevăr WestLB ar trebui să vândă întregul portofoliu pe piață înainte de 30 iunie 2012, oferta excesivă ar determina scăderea valorilor de piață individuale. În acest caz, pe baza informațiilor primite, Germania a susținut că valorile de piață ale portofoliului ar trebui calculate actualizând valorile de piață individuale cu 2-5 %.

(50) Conform planului de restructurare din iunie 2011, al doilea transfer de active către EAA ar putea să includă active de la WestImmo. Aceasta va transfera active către EAA în scopul îmbunătățirii tranzacționabilității proprii. WestImmo va continua să desfășoare numai activități eligibile pentru obligațiunile garantate germane (Pfandbriefe), sub denumirea „Pfandbriefbank” (aceasta fiind o denumire preliminară). Pentru a pune în aplicare acest concept, o mare parte din activele și pasivele WestImmo pot fi disociate și transferate la EAA în prima jumătate a anului 2012. Portofoliul disociat va avea o valoare de aproximativ [5-10] miliarde EUR, incluzând, la nivel de subportofolii, un portofoliu de bunuri imobiliare comerciale negarantate, un portofoliu cu active în Japonia și un portofoliu de obligațiuni și credite ipotecare pentru persoane fizice de [2-4] miliarde EUR, care a fost deja transferat în mod sintetic la EAA în contextul primului transfer și este în prezent utilizat drept garanție în cadrul rezervei de obligațiuni garantate. În urma transferului, WestImmo va fi o bancă mult mai mică, deținând la început active de aproximativ [16-23] miliarde EUR. În cazul în care WestImmo nu va putea fi vândută până la 30 iunie 2012, activele rămase vor fi, de asemenea, transferate la EAA. Prin urmare, acestea trebuie luate în considerare pe lângă suma menționată în considerentul 51.

(51) Portofoliul disociat, discutat cu Comisia și prezentat ulterior de Germania pe baza cifrelor detaliate, poate fi sintetizat astfel în amănunt. Tabelul 4 Evaluarea activelor WestImmo din portofoliul disociat (miliarde EUR) Portofoliu Valori contabile HGB Valori de piață Diferență Bunuri imobiliare internaționale [3,5-4,0] [3,0-4,0] [0,1-0,4] Bunuri imobiliare germane [1,1-1,6] [1,1-1,6] [0,01-0,05] Portofoliu FI [0,7-1,3] [0,5-1,25] [0,1-0,3] Total [5,3-6,9] [4,6-6,85] [0,3-0,8]

(52) Germania a prezentat o explicație detaliată a motivelor pentru care evaluarea activelor din portofoliul disociat al WestImmo ar trebui considerată suficient de prudentă. Germania a susținut că 1) circa o treime din portofoliu constă din poziții pe termen scurt; 2) structura garanțiilor subiacente este solidă și 3) evaluarea garanțiilor a fost efectuată recent.

(53) În plus, WestLB intenționează să vândă WestImmo Pfandbriefbank înainte de 30 iunie 2012. Totuși, dacă această vânzare propusă nu are loc, activele și pasivele complete ale WestImmo ar trebui transferate la EAA. Valoarea contabilă estimată, ajustată în funcție de risc (incluzând portofoliul disociat), era de [20-26] miliarde EUR în iunie 2011. Acest portofoliu constă, în principal, din bunuri imobiliare comerciale și ipoteci pentru persoane fizice. Germania susține că o mare parte a portofoliului inițial a făcut deja obiectul procedurii de selecție pentru primul transfer de active, astfel încât partea rămasă este liberă de sarcini și are deci o valoare de piață egală cu valoarea contabilă. De asemenea, portofoliul de bunuri imobiliare comerciale este utilizat, în primul rând, pentru emiterea de obligațiuni garantate și are deci o valoare de piață suficientă pentru a corespunde valorii de transfer.

(54) În sfârșit, Germania susține că pentru transferul activelor WestImmo și pentru al doilea transfer de active de la WestLB, valoarea economică reală a acestora ar trebui să fie egală cu valoarea lor de transfer.

ii) Instrumentul de capital suplimentar pentru banca SPM

(55) Conform Eckpunktevereinbarung, NRW va prelua integral proprietatea asupra și responsabilitatea pentru WestLB începând cu 30 iunie 2012. Întrucât WestLB va rambursa către SoFFin suma de 1 miliard EUR din participarea pasivă a acesteia în cadrul WestLB în cursul perioadei de restructurare, acea parte din capital va trebui înlocuită. În acest scop, NRW s-a angajat să ofere un instrument de capital suplimentar în conformitate cu Eckpunktevereinbarung (34) , în valoare de 1 miliard EUR (denumit în continuare „instrumentul de capital suplimentar pentru banca SPM”).

iii) Asumarea cheltuielilor de funcționare suplimentare și a cheltuielilor de lichidare ale băncii SPM

(56) Planul de restructurare din iunie 2011 stabilește două scenarii diferite pentru WestLB/banca SPM, unul descris drept scenariu de bază, celălalt descris drept scenariu pesimist. Scenariul de bază estimează că pierderile totale pentru funcționarea și lichidarea băncii SPM în cursul unei perioade de cinci ani (Transformationskosten), inclusiv asumarea obligațiilor privind pensiile, se vor ridica la [3-6] miliarde EUR. Scenariul pesimist, care se bazează pe diferite ipoteze privind reducerile de personal, valoarea amortizării necesare a investițiilor în imobile și IT, obligațiile privind pensiile și alte costuri de vânzare, estimează că pierderile totale în cursul perioadei de cinci ani se vor ridica la [4-7] miliarde EUR. NRW preia integral proprietatea asupra și responsabilitatea pentru WestLB. Atât scenariul de bază, cât și cel pesimist presupun că instrumentul de capital de 1 miliard de EUR oferit de NRW va fi consumat. În scenariul pesimist, NRW ar trebui să asigure fonduri suplimentare, în conformitate cu Eckpunktevereinbarung.

iv) Angajament de asigurare a asistenței pentru lichiditate în cursul perioadei de restructurare

(57) De asemenea, planul de restructurare din iunie 2011 prevede că lichiditatea actuală se va menține, în cursul perioadei de restructurare, cu ajutorul băncilor de economii, al NRW și al EAA. În cazul în care va fi necesară o asistență suplimentară pentru lichiditate în cursul perioadei de restructurare până la 30 iunie 2012, WestLB, acționarii acesteia și EAA vor conveni, în conformitate cu Eckpunktevereinbarung, asupra unor măsuri adecvate de asigurare a lichidității în timpul fazei de transformare. Potrivit informațiilor transmise de Germania la 1 decembrie 2011, utilizarea asistenței suplimentare pentru lichiditate […] în cazul unui scenariu de criză.

3. PLANURI DE RESTRUCTURARE

a. INTRODUCERE

(58) Germania a prezentat Comisiei mai multe planuri de restructurare care se bazau pe diferite măsuri de ajutor de stat și diferite concepte de restructurare. Un prim set de documente, care se refereau doar la garanția de risc de 5 miliarde EUR, s-a concretizat în planul de restructurare din aprilie 2009 (35).

(59) Cele două elemente-cheie ale planului de restructurare din aprilie 2009 (36) au fost reducerea bilanțului WestLB de la 250 miliarde EUR la 125 miliarde EUR (incluzând dezinvestiția mai multor active, cum ar fi WestImmo) și reorientarea și eliminarea riscurilor din toate activitățile, urmate de vânzarea WestLB printr-o procedură de licitație deschisă, transparentă și nediscriminatorie. Dacă această vânzare nu ar fi avut loc, WestLB ar fi trebuit să înceteze orice operațiuni noi după 2011. Deși acționarii WestLB au împuternicit un mandatar însărcinat cu cesionarea, precum și o bancă de investiții în scopul procesului de vânzare și au lansat public o cerere de oferte pentru WestLB la 30 septembrie 2010, procedura de licitație nu a atras nicio ofertă pe care acționarii WestLB să o considere acceptabilă din punct de vedere economic.

(60) Noi planuri de restructurare au fost prezentate în decembrie 2009 (37) și în februarie 2011. Planul de restructurare din februarie 2011 menționa o nouă reducere a dimensiunii băncii la un bilanț de aproximativ 80 miliarde EUR, dar nicio plată de recuperare („claw-back”). În iunie 2011 a fost notificat un plan de restructurare final. Germania a confirmat, în mod explicit, că planul de restructurare din februarie 2011 a fost retras. Prin urmare, în prezenta decizie va fi examinat numai planul de restructurare din iunie 2011.

b. PLANUL DE RESTRUCTURARE DIN IUNIE 2011

(61) Planul de restructurare din iunie 2011 se bazează pe patru elemente-cheie: (a) în cursul anului 2011 și până cel târziu la 30 iunie 2012, așa-numitele activități ale Verbundbank – și anume activitățile comerciale orientate spre cooperarea cu băncile de economii regionale – vor fi excluse, pentru a integra entitatea rezultată, Verbundbank, în rețeaua băncilor de economii. Helaba și-a exprimat dorința de a prelua Verbundbank; (b) eforturile pentru vânzarea tuturor celorlalte părți din WestLB vor continua atât timp cât este posibilă încheierea unui contract de vânzare până la 30 iunie 2012; (c) la 30 iunie 2012, EEA va prelua acele portofolii care nu au fost cesionate către Verbundbank, nu au fost preluate de membrii grupului de finanțare al băncilor de economii și nu au fost vândute până la 30 iunie 2012 de către WestLB unor terțe părți, iar după 30 iunie 2012, WestLB nu se va mai angaja în activități bancare noi (cu excepția activităților legate de gestionarea activelor) și va fi transformată într-o platformă de servicii, incluzând un vehicul de încetare a activității care să dețină poziții moștenite, transferate din punct de vedere comercial către sau acoperite împotriva riscurilor de EEA, și care se va ocupa de concedieri și va presta servicii de gestionare a activelor (denumită banca SPM); (d) o parte din banca SPM (denumită în continuare „societatea de servicii”), care prestează servicii de gestionare a activelor pentru EAA, Verbundbank și terțe părți, va fi transferată.

(62) Planul poate fi, în mare, sintetizat după cum urmează: Tabelul 5 Structura de bază vizată de planul de restructurare din iunie 2011 Structura actuală < 30 iunie 2011 Structura țintă > 30 iunie 2012 WestLB Mărimea bilanțului: 160 miliarde EUR Active ponderate la risc: 88,5 miliarde (în 2008, a se vedea tabelul 1) Capital propriu: 4 miliarde EUR Număr de angajați: 4 400 Acționari: NRW 48 %, regiuni 2 %, bănci de economii: 50 % Holdingul bancar SPM Mărimea bilanțului: se va confirma ulterior (active transferate în mod sintetic la EAA) Active ponderate la risc: < 1 miliard Număr de angajați: 4 400, < 400 în 2016, fie în societatea holding, fie în societatea de exploatare Capital propriu: […] Acționar: NRW 100 % WestImmo și alte filiale ale WestLB Filiala = societatea de exploatare SPM Mărimea bilanțului: se va confirma ulterior (active transferate în mod sintetic la EAA) Număr de angajați: a se vedea mențiunile pentru holding Filiala = societatea de servicii SPM Mărimea bilanțului: < 1 miliard EUR Număr de angajați: max. 1 000 în 2016 Urmează a fi vândută până în 2016 Transferul Verbundbank către Helaba Mărimea bilanțului: 40-45 miliarde EUR Capital propriu: 1 miliard EUR, din partea băncilor de economii Număr de angajați: ~ 400 Acționar: transfer către Helaba Vânzări de active până la 30 iunie 2012 În special WestImmo (Pfandbriefbank) Mărimea bilanțului WestImmo: [16-23] miliarde EUR EAA – bancă „rea” în aprilie 2010 Volum nominal: 77,5 miliarde EUR (octombrie 2011: 53) Capital propriu: 3 miliarde EUR Acționari: NRW 48 %, regiuni 2 %, asociațiile băncilor de economii 50 % EAA (după completarea patrimoniului) – banca „rea” Mărimea bilanțului: ~ [100-250] miliarde EUR Capital propriu: capitalul propriu din 06/2012 plus capitalul suplimentar pentru rotunjirea în minus fără pierderi a valorii activelor transferate la 30.06.2012 Acționari: NRW 48 %, regiuni 2 %, asociațiile băncilor de economii 50 %

i) Verbundbank

(63) Activitățile comerciale ale Verbundbank vor fi excluse, pentru a forma o entitate care va fuziona cu o altă bancă. În cursul procedurii care a condus la adoptarea prezentei decizii, băncile de economii au renunțat la intenția inițială de a înființa o nouă bancă în regim autonom. Verbundbank va acționa ca furnizor de servicii și ca bancă centrală pentru băncile de economii în NRW și Brandenburg și va avea aproximativ 400 din foștii angajați ai WestLB. În cursul unei perioade de tranziție, Verbundbank poate contracta unele servicii furnizate de WestLB/banca SPM.

(64) Verbundbank va adopta un model de afaceri cu risc scăzut. Aceasta va oferi servicii și produse băncilor de economii și clienților acestora, întreprinderilor mijlocii, precum și entităților publice și clienților instituționali. Produsele sale vor include, în principal, finanțări pentru întreprinderi și activități tradiționale („plain vanilla”) pe piața de capital. Printre datele financiare esențiale ale Verbundbank se numără active ponderate la risc în valoare de 8,3 miliarde EUR și un bilanț total în intervalul 40-45 miliarde EUR. La început, Verbundbank va avea un capital de 1 miliard EUR, pentru a putea avea o rată a capitalului obligatoriu de 12 %. Capitalul va fi furnizat de asociațiile băncilor de economii din NRW (50 %) și de asociația băncilor de economii de la nivel național (DSGV – 50 %) (38). Pasivele Verbundbank vor consta în depozite ale băncilor de economii, obligațiuni și obligațiuni garantate, precum și în depozite ale investitorilor instituționali. Cea mai mare parte a finanțării va fi asigurată prin membrii grupului de finanțare al băncilor de economii.

(65) După prezentarea planului de restructurare din iunie 2011, Landesbank Helaba și-a manifestat disponibilitatea de a prelua activitățile Verbundbank. La 12 decembrie 2011, Helaba a formulat, în principiu, o concluzie favorabilă la evaluarea preliminară a unui portofoliu selectat de active și pasive de la WestLB și și-a reiterat dorința de a prelua Verbundbank, delegându-și comitetul executiv să inițieze negocieri concrete privind integrarea activităților Verbundbank (39). Integrarea Verbundbank fie în cadrul Helaba, fie în sectorul băncilor de economii a fost organizată de asociațiile băncilor de economii după ce a devenit evident faptul că profitabilitatea Verbundbank – dacă funcționează în mod autonom – putea fi estimată la un nivel destul de scăzut, cu o rentabilitate a capitalurilor proprii variind între [2,0-3,0] % și [4,0-5,0] %. Cheltuielile de regie reduse și sinergiile rezultate în urma integrării activităților Verbundbank în cadrul Helaba sau în sectorul băncilor de economii ar îmbunătăți profitabilitatea estimată și ar aduce-o la un nivel acceptabil.

ii) Vânzarea sau transferul de active

(66) În privința acelor părți din WestLB care nu se califică pentru disocierea din cadrul Verbundbank, planul de restructurare din iunie 2011 prevede că, până la 30 iunie 2012, cât mai multe dintre aceste părți vor fi vândute (semnarea contractelor). Acest proces a fost sincronizat cu activitățile de vânzare în desfășurare care fuseseră deja inițiate, pentru a respecta condițiile deciziei din mai 2009. […].

(67) WestLB a pus în vânzare entități mai mari, precum diviziile Întreprinderi și finanțări structurate și Piețe de capital, care sunt surse importante de venituri pentru WestLB, incluzând entități mai mici, precum unitățile operaționale Întreprinderi, Finanțări structurate, Piețe de acțiuni, Piețe ale datoriilor și Servicii de custodie, toate putând fi achiziționate împreună cu sistemele electronice de prelucrare a datelor și infrastructurile respective, dacă este necesar.

(68) WestLB va evalua ofertele pe baza unui set de criterii, incluzând prețul de vânzare și clauzele de ajustare respective, efectele unei vânzări asupra bilanțului și contului de profit și pierdere al WestLB, viabilitatea ofertelor în ceea ce privește, de exemplu, conceptele de finanțare și experiența în tranzacții a cumpărătorului, aspectele juridice ale unei tranzacții și completarea patrimoniului EEA.

(69) La 30 iunie 2012, toate activele și pasivele WestLB care nu au fost încă vândute sau nu au fost transferate către Verbundbank vor fi transferate către EAA. Cadrul juridic aplicabil (40) permite completarea ulterioară a patrimoniului EAA, cu condiția – între altele – să fie disponibil suficient capital propriu, să fie dezvăluite toate riscurile inerente ale activelor și să fi fost comunicat un plan de lichidare detaliat.

(70) Metodele de transfer pentru al doilea transfer de active le vor urma pe cele care au fost deja aplicate în decembrie 2009 și în aprilie 2010, când au fost transferate la EAA primele două tranșe din primul transfer de active de la WestLB. Metoda de transfer preferată va fi tot cea a scindării și doar în cazul în care alte metode de transfer adecvate, cum ar fi vânzarea sau subparticiparea, nu vor fi posibile din punct de vedere juridic sau tehnic sau ar implica riscuri nerezonabile din punct de vedere comercial, transferul fizic va fi înlocuit cu un transfer sintetic al riscurilor subiacente.

(71) Scopul transferului este de a asigura ca WestLB sau banca SPM, după caz, să nu se angajeze în noi activități bancare (cu excepția operațiunilor desfășurate în legătură cu activitățile de servicii) și să nu mai fie expusă la niciun risc de credit sau de piață pe cont propriu care să trebuiască să fie acoperit de un capital propriu obligatoriu minim, în baza cadrului de reglementare aplicabil în prezent (41).

(72) În ceea ce privește evaluarea activelor și pasivelor, transferul va avea loc la valori contabile ajustate în funcție de risc, însemnând […].

iii) Banca SPM

(73) După 30 iunie 2012, WestLB nu se va mai angaja în noi activități bancare (cu excepția operațiunilor desfășurate în legătură cu activitățile de servicii), va renunța la denumirea comercială WestLB și va fi redenumită banca SPM (denumire preliminară). WestLB va fi transformată într-o unitate care, în scopuri de lichidare, deține poziții moștenite, transferate din punct de vedere comercial către EAA, și se îngrijește de personalul rămas și într-o platforma de servicii care va furniza doar servicii de gestionare a activelor.

(74) […].

(75) În esență, banca SPM va deveni o societate holding (denumită în continuare „holdingul bancar SPM”), planificată să aibă două filiale, SPM Betriebsgesellschaft și SPM Servicegesellschaft, o societate de servicii (denumită în continuare„societatea de servicii”).

(76) Activele care nu pot fi transferate fizic la EAA din motive fiscale, juridice sau de reglementare vor fi transferate doar sintetic. Aceste active vor fi păstrate în bilanțurile holdingului bancar SPM sau SPM Betriebsgesellschaft, dar nu și în cel al SPM Servicegesellschaft.

(77) După încheierea procesului de completare a patrimoniului, WestLB sau banca SPM, după caz, nu va mai deține active ponderate la risc pentru riscurile de credit și de piață (42), ci numai o cantitate comparativ redusă de active ponderate la risc, astfel încât să acopere cerințele privind capitalul obligatoriu pentru riscurile pur operaționale (sub 1 miliard EUR, dacă se calculează utilizând o abordare a indicatorilor de bază) (43).

(78) SPM Betriebsgesellschaft va prelua obligațiile rămase privind pensiile față de foștii și actualii angajați ai WestLB. Principalul rol al holdingului SPM/SPM Betriebsgesellschaft va fi de a reduce numărul de angajați de la nivelul actual de aproximativ 4 400 la 1 400 în 2016, din care 1 000 vor lucra în cadrul societății de servicii, și de a închide unitățile și sistemele care nu sunt neapărat necesare. SPM Betriebsgesellschaft va oferi doar servicii auxiliare de bază, de exemplu, întreținerea clădirilor și a birourilor.

(79) Societatea de servicii va fi transferată între 1 ianuarie 2012 și 31 Decembrie 2014, astfel încât să ofere servicii de gestionare a activelor pentru restul activelor și pasivelor WestLB. Faptul că portofoliile de active au fost transferate la EAA (și Verbundbank) creează necesitatea unor servicii de gestionare a activelor, întrucât nici EAA și nici Verbundbank nu pot desfășura singure activități de administrare a portofoliilor. Societatea de servicii va oferi aceste servicii în beneficiul EAA (și al Verbundbank) la tarifele comerciale uzuale. Toate restricțiile privind modelul de afaceri al societății de servicii [a se vedea, de asemenea, considerentele 80-85] vor lua sfârșit după vânzarea acesteia.

(80) Holdingul SPM sau filialele acestuia vor deține toate licențele bancare care sunt încă necesare pentru desfășurarea activităților lor. Germania se angajează ca sfera de aplicare și numărul licențelor bancare să se limiteze totuși la minimul necesar pentru furnizarea serviciilor de gestionare a activelor.

(81) Părți importante din portofoliile EAA sunt și trebuie să rămână înregistrate în conturile sucursalelor din străinătate. La 31 octombrie 2011, WestLB avea expuneri de aproximativ [5-15] miliarde EUR la New York, de aproximativ [15-25] miliarde EUR la Londra și de aproximativ [5-10] miliarde EUR în Asia. Transferul fizic către EAA al acestor portofolii în contextul primului transfer de active, din motive fiscale, juridice sau de reglementare, fie nu a fost posibil, fie nu a fost rezonabil din punct de vedere economic și, prin urmare, nu s-a putut realiza decât în mod sintetic. Aceste active vor fi deținute de holdingul SPM sau de SPM Betriebsgesellschaft, parțial în sucursale sau filiale din străinătate. Germania explică faptul că sucursalele sau filialele din străinătate nu pot fi închise imediat, dar se angajează ca holdingul SPM sau SPM Betriebsgesellschaft să închidă toate sucursalele sau filialele din străinătate până la sfârșitul anului 2016, cu excepția cazului în care închiderea este împiedicată din motive legate de cerințe de reglementare din sectorul bancar.

(82) De asemenea, societatea de servicii va trebui să administreze în mod corespunzător aceste portofolii. Pentru a menține know-how-ul în materie de gestionare a activelor, societatea de servicii va opera câte o sucursală la New York, la Londra și la un sediu din Asia. Aproximativ o treime din angajații care se estimează că vor lucra pentru societatea de servicii își vor desfășura activitatea într-una din sucursalele din străinătate. Astfel, Comisia înțelege că, după vânzarea societății de servicii, banca SPM nu va mai avea, după 2016, sucursale sau filiale în străinătate, cu excepția cazului în care închiderile individuale sunt împiedicate din motive legate de cerințe de reglementare din sectorul bancar.

(83) Societatea de servicii nu va fi doar transferată, ci și vândută ulterior, până cel târziu în 2016. Pentru a facilita vânzarea societății de servicii, în perioada 2012-2014, banca SPM poate încheia contracte pentru prestarea de servicii de gestionare a activelor pentru portofolii ale terțelor părți, și anume portofolii care nu au legătură cu fostele portofolii ale WestLB. Totuși, veniturile obținute din aceste activități nu trebuie să depășească [40-60] % din veniturile totale brute ale societății de servicii. Această restricție va înceta după vânzarea societății de servicii.

(84) Se preconizează că societatea de servicii va genera o rentabilitate moderată a vânzărilor de aproximativ [8-12] %, care ar trebui să fie suficientă pentru a-i permite tranzacționabilitatea (44). Calculul profitului și pierderii pe baza căruia a fost evaluată profitabilitatea societății de servicii evidențiază faptul că, până în 2016, trebuie să se realizeze reduceri importante ale cheltuielilor (45).

(85) Totuși, în cazul în care banca SPM nu va vinde societatea de servicii până la 31 decembrie 2016, Germania se angajează ca societatea de servicii să fie lichidată. În această situație, toate obligațiile contractuale existente vor înceta până la 31 decembrie 2017, data finală a perioadei de eliminare progresivă de pe piață a societății de servicii (dacă nu a fost vândută).

4. ANGAJAMENTELE ASUMATE DE GERMANIA

(86) În afară de planul de restructurare din iunie 2011, Germania a prezentat o listă cu angajamente (a se vedea anexa la prezenta decizie), care poate fi sintetizată după cum urmează: a) DENUMIREA COMERCIALĂ — În ceea ce privește denumirea comercială WestLB, Germania se angajează ca aceasta să nu mai fie utilizată după data de 30 iunie 2012 (dacă se dovedește a fi necesar din motive tehnice, se poate aplica o perioadă de grație de trei luni). b) VERBUNDBANK — Germania se angajează ca activitățile comerciale ale Verbundbank să fie limitate la cele menționate în planul de restructurare din iunie 2011 până la 31 decembrie 2016, cu excepția cazului în care Verbundbank fuzionează cu o altă bancă regională (Landesbank) înainte de 31 decembrie 2016. — Germania se angajează ca, pe viitor, NRW să nu achiziționeze acțiuni în cadrul Verbundbank și să nu ofere acesteia nicio altă formă de sprijin financiar. — Germania se angajează ca transferul autonom al Verbundbank să nu mai aibă loc și ca activele și pasivele acesteia să fie preluate de sectorul băncilor de economii înainte de 30 iunie 2012. — Germania se angajează ca toate părțile să pună în aplicare obligațiile rezultate din Eckpunktevereinbarung, fără nicio modificare sau întârziere, astfel încât, în special pe baza obiectului tranzacției și a aprecierii faptului că valoarea de societate a entității va fi zero, să se asigure un grad suficient de securitate a tranzacțiilor, iar vânzarea Verbundbank să aibă loc înainte de 30 iunie 2012. — Germania se angajează ca Landesbank Hessen-Thüringen (Helaba), în cazul unui rezultat favorabil al evaluării preliminare, să fie disponibilă pentru preluarea Verbundbank. c) BANCA SPM — Germania se angajează ca banca SPM să își limiteze activitățile la următoarele servicii: i) servicii de administrare a portofoliilor EAA, Verbundbank și ale terțelor părți, dacă este necesar, inclusiv gestionarea soluționării creditelor neperformante, compensarea titlurilor de valoare, procesare și utilizare, evaluarea creditelor, gestionarea creditelor și supravegherea creditării, controlarea riscurilor de credit, raportare în scopuri de reglementare, gestionarea garanțiilor întreprinderilor, inclusiv gestionarea datelor respective, gestionarea riscurilor de piață, servicii IT și administrative, finanțare, acoperirea riscurilor, gestionarea numerarului, raportare financiară, control, conformitate și gestionarea participațiilor. ii) în cazul activelor care au fost transferate în mod sintetic la EAA, aceasta poate realiza, de asemenea, în special în cadrul strategiei sale de lichidare, extinderi, vânzări și securitizări ale acestor active; în astfel de cazuri, banca SPM va activa exclusiv în numele și la ordinul EAA (46). — Germania a prezentat o descriere a licențelor bancare necesare și un angajament ca orice alte licențe bancare să fie returnate până la 31 decembrie 2012. — Germania se angajează ca numărul de salariați ai băncii SPM să fie redus de la nivelul actual de 4 400 la 1 000 în 2016 în cadrul societății de servicii. Au fost prezentate cifre orientative pentru efectivele de personal vizate în cursul acestui proces de reducere a personalului. — Germania se angajează ca banca SPM să respecte anumite condiții atunci când oferă servicii terțelor părți. Volumul de afaceri în beneficiul terțelor părți nu trebuie să depășească [40-60] % din totalul veniturilor sale brute. Contractele cu terțe părți vor fi asigurate doar de o entitate separată (societatea de servicii care va trebui disociată), care va deține o licență bancară la minimul necesar. — Germania se angajează ca societatea de servicii să fie vândută până la 31 decembrie 2016. Contractele cu terțe părți cu scadențe care se prelungesc după 2017 sunt permise dacă în contract se prevede un drept al clientului de reziliere din motive de capacitate (cu efect juridic începând cu 31 decembrie 2017). — În cazul în care vânzarea societății de servicii nu va avea loc până la termenul limită prevăzut, Germania se va asigura că, începând cu 31 decembrie 2017, toate activitățile societății de servicii vor fi sistate sau transferate. Dacă se va reuși vânzarea societății de servicii, toate restricțiile privind activitățile comerciale ale acesteia vor fi ridicate. — Germania se angajează ca banca SPM să nu ofere, în special, următoarele servicii: tranzacționări în nume propriu, emisiunea de certificate de orice tip, finanțarea de proiecte și finanțarea comerțului, finanțări pe bază de active, securitizări și credite sindicalizate și servicii bancare internaționale pentru întreprinderi. În ceea ce privește activele transferate în mod sintetic garantate de EAA, banca SPM este creditorul oficial, ceea ce poate impune băncii SPM să acorde împrumuturi, să vândă credite sau să efectueze securitizări, acțiuni pe care le va putea efectua însă numai dacă i se solicită de către EAA. — Germania se angajează ca banca SPM să își ofere serviciile de gestionare a activelor exclusiv la prețurile reale de piață și ca tarifele oferite să fie suficiente pentru a acoperi costurile integrale ale societății de servicii. — Germania se angajează ca, după 2016, banca SPM să nu mai aibă sucursale sau filiale în străinătate, cu excepția cazului în care închiderile individuale sunt împiedicate din motive legate de cerințe de reglementare din sectorul bancar. Cu toate acestea, societatea de servicii poate avea o sucursală internațională la Londra, una la New York și o a treia în Asia, pentru a putea să beneficieze de expertiza locală, să acopere diferențele de fus orar, să reducă riscurile operaționale și să fie capabilă să facă față concurenței. — Germania se angajează ca banca SPM să facă obiectul monitorizării efectuate de un mandatar. d) EAA — Germania se angajează ca, în urma extinderii și prelungirii contractului de servicii al EAA până la 31 decembrie 2016, EAA să își achiziționeze serviciile necesare de gestionare a activelor în conformitate cu angajamentul privind prețurile comerciale și prin intermediul unei licitații publice. e) MONITORIZARE — Germania se angajează să furnizeze Comisiei rapoarte trimestriale detaliate cu privire la măsurile luate pe baza unei înțelegeri la care a ajuns cu aceasta la 16 decembrie 2011.

III. INIȚIEREA PROCEDURII OFICIALE DE INVESTIGARE ÎN TEMEIUL ARTICOLULUI 108 ALINEATUL (2) DIN TFUE

1. DECIZIA DIN DECEMBRIE 2009

(87) În decizia din decembrie 2009, în temeiul articolului 108 alineatul (2) din TFUE, Comisia a exprimat îndoieli cu privire la compatibilitatea măsurilor de salvare a activelor, examinate în decizia respectivă, cu comunicarea Comisiei privind tratamentul activelor depreciate în sectorul bancar comunitar (47) (denumită în continuare „Comunicarea privind activele depreciate”). De asemenea, în opinia Comisiei, restabilirea viabilității, repartizarea adecvată a sarcinilor și atenuarea denaturării concurenței cauzate de ajutorul (suplimentar) nu au fost demonstrate în mod convingător în concordanță cu comunicarea Comisiei privind restabilirea viabilității și evaluarea măsurilor de restructurare luate în sectorul financiar, în contextul crizei actuale, în conformitate cu normele privind ajutoarele de stat (48) (denumită în continuare „Comunicarea privind restructurarea”).

(88) Comisia a indicat că nu investighează doar noul ajutor rezultat din transferul de active către EAA, ci trebuie să reanalizeze și ajutorul autorizat în temeiul deciziei din mai 2009 (49).

(89) De asemenea, Comisia și-a exprimat îndoielile cu privire la contribuția proprie adecvată a băncilor de economii, considerând că obligațiile acestora care decurg din măsura de salvare a activelor erau plafonate și că întregul capital necesar pentru înființarea EAA a fost asigurat exclusiv de statul german, nu de băncile de economii (50).

(90) Germania a fost invitată să prezinte un plan de restructurare revizuit care să ia în considerare valoarea totală a ajutorului de stat acordat, incluzând remunerarea adecvată și restructurarea aprofundată suplimentară.

2. DECIZIA DIN NOIEMBRIE 2010

(91) Prin decizia din noiembrie 2010, Comisia a extins procedura din cauza îndoielilor sporite cu privire la compatibilitatea primului transfer de active cu Comunicarea privind activele depreciate și la compatibilitatea planului de restructurare din decembrie 2009, care nu a reușit să demonstreze că are capacitatea de a restabili viabilitatea beneficiarului, precum și de a asigura repartizarea adecvată a sarcinilor și de a atenua denaturarea concurenței cauzată de ajutorul acordat.

(92) În special în privința primului transfer de active, Comisia a pus sub semnul îndoielii eligibilitatea activelor depreciate. Comisia a constatat existența ajutorului de stat și valoarea acestuia și a evaluat că sumele sunt de așa natură încât ajutorul ar fi incompatibil cu Comunicarea privind activele depreciate, dacă acestea nu ar fi recuperate sau compensate prin măsuri de restructurare suplimentare, în conformitate cu punctul 41 din Comunicarea privind activele depreciate.

(93) În decizia din noiembrie 2010, Comisia a considerat că valoarea ajutorului care poate fi atribuită primului transfer de active este de circa 6,9 miliarde EUR, astfel cum a fost stabilită de experții Comisiei. Această valoare se calculează ca diferență între valoarea de transfer și valoarea de piață a activelor (circa 11 miliarde EUR) (51), corectată cu capitalul propriu inițial oferit EAA (aproximativ 3,3 miliarde EUR) (52), cu valorile contabile ale anumitor titluri de valoare asociate unui risc de credit (aproximativ 0,3 miliarde EUR) (53), precum și cu o deducere pentru transferul pasivelor moștenite (circa 0,9 miliarde EUR) (54).

(94) De asemenea, Comisia a confirmat valoarea delta de transfer, astfel cum a fost constatată de experții săi, și anume diferența netă dintre valorile de transfer și valorile economice reale ale activelor și pasivelor. Comisia a considerat că valoarea delta de transfer se ridică la 3,4 miliarde EUR, după efectuarea corecției în funcție de factorii de capital propriu și de credit (55). În ceea ce privește portofoliul de valori mobiliare, Comisia a observat că, pentru a califica drept depreciate clasele de active solicitate (56), ar fi fost necesare dovezi suplimentare care să conducă la concluzia că piețele pentru acele active ar fi fost într-adevăr disfuncționale, în lipsa oricăror cumpărători și vânzători. De asemenea, pe baza practicii sale decizionale, Comisia a fost de acord cu opinia experților conform căreia factorii de actualizare pe care i-a aplicat WestLB în vederea stabilirii VER sunt prea mici, determinând un rezultat final excesiv de mare pentru VER. Comisia a acceptat, de asemenea, concluzia experților potrivit căreia, datorită ipotezelor insuficient de prudente privind pierderile datorate nerambursării (LGD), valoarea economică reală a portofoliului de creditare este cu aproximativ 1,0 miliarde EUR mai mică decât cea estimată de WestLB. Comisia a observat că, potrivit practicii sale decizionale (57), cifrele au fost comparate la nivel de sector. În plus, Comisia a reanalizat alți factori atenuanți prezentați, dar a decis că nu există temei pentru a-i lua în considerare în evaluarea VER.

(95) De asemenea, Comisia a exprimat îndoieli cu privire la gestionarea activelor depreciate, întrucât acestea erau încă administrate de WestLB. În plus, Comisia a dedus din faptul că EAA a înregistrat pierderi de 1 miliard de EUR la scurt timp după înființare că este posibil ca pierderile să fi fost deja produse la data transferului. Acest fapt a cauzat îndoieli cu privire la încadrarea activelor în cauză în sfera de aplicare a punctului 32 din Comunicarea privind activele depreciate.

(96) Din nou, Germania a fost invitată să prezinte un plan de restructurare revizuit care să ia în considerare ajutorul suplimentar acordat în favoarea WestLB și să remedieze deficiențele menționate în decizia respectivă.

IV. POZIȚIA GERMANIEI

(97) Germania nu contestă faptul că măsurile constituie ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din TFUE.

1. REFERITOR LA PRIMUL TRANSFER DE ACTIVE CĂTRE EAA

(98) Germania contestă unele concluzii cu privire la primul transfer de active către EAA.

a. APLICABILITATEA COMUNICĂRII PRIVIND ACTIVELE DEPRECIATE

(99) În primul rând, Germania își reafirmă poziția exprimată la 1 februarie 2010, susținând că, în cazul primului transfer de active către EAA, Comunicarea privind activele depreciate nu este aplicabilă. Germania susține că, în realitate, WestLB suportă povara măsurii privind activele depreciate, deoarece WestLB transferă capital propriu către EAA. Referindu-se la decizia din mai 2009, Germania susține că, potrivit notei de subsol 8 de la considerentul 16 din decizia respectivă, Comunicarea privind activele depreciate nu este aplicabilă în situația în care o măsură este pusă în aplicare de acționarii publici în calitate de proprietari.

b. STABILIREA VALORII ECONOMICE REALE A PRIMULUI TRANSFER DE ACTIVE

(100) În al doilea rând, Germania susține că au existat erori ale Comisiei în evaluarea activelor transferate și aplicarea coeficienților.

(101) Deși susține că evaluarea Comisiei a fost, în general, prea prudentă, Germania dezvoltă punctele individuale pentru clasele de active individuale „valori mobiliare structurate”, „alte valori mobiliare” și „portofoliu de credite”.

(102) În ceea ce privește portofoliul de „credite structurate”, Germania susține că metodologia de evaluare a WestLB, criticată de Comisie, a fost considerată acceptabilă de către Deutsche Bundesbank. De asemenea, Germania a subliniat că BlackRock Solutions, societatea mandatată ca expert al Germaniei, a stabilit o valoare economică mai mare a portofoliului decât WestLB, ceea ce indică faptul că WestLB a adoptat o abordare suficient de prudentă.

(103) În legătură cu portofoliul „alte valori mobiliare”, Germania susține că principalele diferențe dintre estimările valorice au rezultat din discuția referitoare la aplicabilitatea unei valori de piață. Deși WestLB a invocat propriile criterii (bazate, în principal, pe lichiditate) de stabilire a caracterului depreciat al unei piețe, Germania critică experții Comisiei pentru că nu și-au explicat, într-o măsură suficientă, concluzia potrivit căreia aproape toate activele aparțin unor piețe nedepreciate. Ca exemplu, Germania menționează obligațiunile suverane care alcătuiesc o mare parte din portofoliul de valori mobiliare și susține că prețurile în scădere de pe piață de la sfârșitul anului 2009 au constituit un indiciu al deprecierii piețelor.

(104) În privința evaluării „portofoliului de credite”, Germania afirmă că opinia experților Comisiei – care a fost elaborată fără a se fi avut acces la documentația detaliată a creditelor – nu poate fi utilizată pentru a contrazice valorile WestLB. Germania critică, în special, lipsa de transparență în ceea ce privește parametrii de evaluare utilizați, contradicțiile inerente și o abordare excesiv de prudentă din partea experților Comisiei. Germania susține că ar trebui să se aplice parametrii utilizați în testele de stres ale Comitetului european al inspectorilor bancari (CEBS), nu cei utilizați de experții Comisiei. Germania a criticat în special unul dintre scenariile de criză, în care experții Comisiei au utilizat ipoteza unei probabilități de nerambursare de 70 % și ipoteza privind LGD de 30 %.

(105) În sfârșit, față de îndoielile Comisiei cu privire la eligibilitate, Germania a susținut că primul raport anual al EAA (30 iunie 2010) nu indică pierderi ale portofoliilor existente. Germania respinge îndoielile Comisiei referitoare la faptul că pierderile anticipate din structura EAA au fost subestimate, susținând că valoarea efectivă a provizioanelor de risc ale EAA este, în principal, determinată de portofoliul Phoenix. În realitate, această valoare a fost cu [0,5-1,5] miliarde EUR mai mică decât suma bugetată în planul de încetare a activității. Prin urmare, modul de tratare a provizioanelor EAA nu a contrazis evaluarea WestLB a pierderilor anticipate.

c. FACTORI ATENUANȚI

(106) În sfârșit, Germania susține că evaluarea portofoliilor transferate trebuie să țină seama de anumiți factori atenuanți, în special în ceea ce privește (i) transferul pasivelor moștenite, (ii) fluxurile de numerar viitoare, (iii) liniile de credit angajate neutilizate și (iv) actualizarea pierderilor anticipate.

(107) În ceea ce privește pasivele moștenite, Germania susține că, prin transferarea acestor pasive (58) către EAA, WestLB renunță la un avantaj economic în valoare de 882 milioane EUR care trebuie luat în considerare.

(108) În legătură cu fluxurile de numerar viitoare, Germania susține că, prin transferarea portofoliilor către EAA, WestLB renunță la fluxuri de numerar viitoare (plăți de dobânzi etc.) în valoare de a 880 milioane EUR, care trebuie, de asemenea, luate în considerare.

(109) Referitor la liniile de credit angajate neutilizate, Germania susține că este necesară o corecție în privința transferului către EAA a liniilor de credit angajate neutilizate, întrucât riscurile lor potențiale au fost incluse în calculul VER, în timp ce rentabilitatea lor potențială nu a fost inclusă în evaluarea globală.

(110) Cât privește actualizarea pierderilor anticipate, Germania susține că evaluarea portofoliilor ar trebui să se bazeze pe pierderile anticipate actualizate, deoarece conceptul contradictoriu al prudenței a fost deja suficient aplicat la calcularea VER.

2. REFERITOR LA AVANTAJUL ÎN FAVOAREA BĂNCILOR DE ECONOMII

(111) Germania a prezentat următoarele observații asupra îndoielilor legate de posibilitatea acordării unui ajutor ilegal suplimentar în favoarea băncilor de economii:

(112) În primul rând, Germania arată că acționarii WestLB, între care se numără băncile de economii, nu au fost obligați să înființeze o bancă „rea”, ci au procedat astfel în baza unei decizii autonome.

(113) În al doilea rând, Germania subliniază că FMStFG nu prevede o obligație nelimitată de compensare a pierderilor. Obligația de compensare a pierderilor este mai degrabă limitată la contravaloarea capitalului propriu investit în banca beneficiară. Germania susține că FMStFG permite atribuirea prin contract a obligației de compensare a pierderilor, care se abate de la principiul atribuirii proporționale în funcție de capitalul propriu, pentru a ține seama de capacitățile financiare diferite.

(114) În sfârșit, Germania susține că băncile de economii, prin asumarea obligației de compensare a eventualelor pierderi generate de EAA, de până la 4,5 miliarde EUR, au preluat o parte corespunzătoare din sarcină.

V. EVALUAREA AJUTORULUI ACORDAT ÎN FAVOAREA WESTLB

(115) Evaluarea ajutorului de restructurare acordat în favoarea WestLB trebuie să ia în considerare toate ajutoarele acordate acesteia începând din 2008, având în vedere că ajutorul acordat ulterior deciziei din mai 2009 a fost acordat pentru același proces de restructurare care a fost aprobat în temeiul deciziei respective. Cu toate acestea, datorită creșterii semnificative a ajutorului și modificărilor aduse planului de restructurare, este necesară o nouă evaluare a întregului ajutor în baza planului de restructurare din iunie 2011.

1 AJUTOR DE STAT ÎN SENSUL ARTICOLULUI 107 ALINEATUL (1) DIN TFUE

(116) În conformitate cu articolul 107 alineatul (1) din TFUE, sunt incompatibile cu piața internă ajutoarele acordate de state sau prin intermediul resurselor de stat, sub orice formă, care denaturează sau amenință să denatureze concurența prin favorizarea anumitor întreprinderi sau a producerii anumitor bunuri, în măsura în care acestea afectează schimburile comerciale dintre statele membre.

(117) Calificarea unei măsuri drept ajutor de stat necesită îndeplinirea următoarelor condiții: a) aceasta trebuie finanțată de un stat membru sau prin intermediul resurselor de stat; b) trebuie să confere un avantaj susceptibil de a favoriza anumite întreprinderi sau producerea de anumite bunuri; c) măsura trebuie să denatureze concurența sau să amenințe să denatureze concurența și d) măsura trebuie aibă potențialul de a afecta schimburile comerciale dintre statele membre.

(118) Comisia își menține opinia potrivit căreia aceste condiții sunt îndeplinite pentru toate măsurile, după cum va explica mai jos, chiar luând în considerare faptul că WestLB își va întrerupe activitățile bancare, deoarece WestLB încă mai desfășoară activități economice, precum servicii de gestionare a activelor. Întrucât aceste activități sunt în continuare desfășurate într-un context de concurență internațională, Comisia consideră că măsurile în cauză au potențialul de a denatura concurența și, de asemenea, pot afecta schimburile comerciale dintre statele membre (59).

a. GARANȚIA DE RISC PENTRU PORTOFOLIUL PHOENIX

(119) Comisia a constatat deja în decizia din mai 2009 că garanția de risc constituie ajutor de stat. Germania a precizat că garanția de risc își produce încă efectele asupra părții de capital propriu din portofoliul Phoenix care a fost transferată la EAA.

b. INJECȚIA DE CAPITAL

(120) Comisia a concluzionat deja în decizia sa din decembrie 2009 că injecția de capital în valoare de 3 miliarde EUR constituie ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din TFUE.

c. INSTRUMENTUL DE CAPITAL SUPLIMENTAR PENTRU BANCA SPM

(121) Conform planului de restructurare din iunie 2011, NRW va emite un instrument suplimentar în favoarea băncii SPM în valoare de 1 miliard EUR, pentru a înlocui partea din capitalul propriu al WestLB (60) care urmează a fi rambursată către SoFFin. Întrucât instrumentul suplimentar pentru banca SPM reprezintă o înlocuire de capital, acesta trebuie să absoarbă, de asemenea, integral pierderile, în caz contrar autoritatea de reglementare nu ar accepta o asemenea tranzacție. Astfel, noul instrument trebuie să constituie și capital. Acest capital este oferit de NRW, provenind, prin urmare, din resurse de stat și are ca efect acoperirea unui deficit de capital al unei bănci individuale, deci creează un avantaj selectiv pentru banca SPM. Dat fiind faptul că banca SPM va activa într-un sector în care sunt prezente întreprinderi din alte state membre, măsura în cauză este susceptibilă de a denatura concurența și de a afecta schimburile comerciale dintre statele membre. Astfel, măsura constituie ajutor de stat, după cum se confirmă în urma analizei unor măsuri de capitalizare similare (61).

d. ACOPERIREA A PIERDERILOR SUPLIMENTARE DE CĂTRE NRW ÎN FAVOAREA BĂNCII SPM

(122) Conform planului de restructurare din iunie 2011, NRW va prelua pierderile pentru funcționarea și lichidarea băncii SPM în cursul unei perioade de cinci ani și își va asuma totodată toate obligațiile privind pensiile. Pierderile totale pe care banca SPM le va acumula pe durata sa de funcționare sunt estimate între [3-6] miliarde EUR în scenariul de bază și [4-7] miliarde EUR în scenariul pesimist. Aceste pierderi trebuie acoperite de […]. Angajamentul de preluare a pierderilor generate de banca SPM este, așadar, similar cu o injecție de capital cuprinsă între [100-700] milioane EUR și [0,5-2,0] miliarde EUR. La fel ca în cazul instrumentului de capital suplimentar pentru banca SPM, acoperirea pierderilor suplimentare acoperă și deficitul de capital al băncii SPM și îi oferă un avantaj selectiv, deoarece nu există niciun indiciu că banca ar putea obține acest capital de pe piață. Având în vedere că măsura vine din partea NRW, înseamnă că este oferită din resurse de stat. Ținând seama de caracteristicile sectorului bancar descrise la considerentul 118, măsura este capabilă să denatureze concurența și să afecteze schimburile comerciale dintre statele membre. Prin urmare, aceasta constituie ajutor de stat.

e. PRIMUL TRANSFER DE ACTIVE

(123) Comisia a concluzionat deja în decizia sa din decembrie 2009 că măsura de salvare a activelor depreciate sub forma înființării unei bănci „rele” constituie ajutor de stat (62).

(124) Comisia respinge argumentul Germaniei potrivit căruia Comunicarea privind activele depreciate nu ar trebui să se aplice. În schimb, Comisia invocă practica sa decizională, în sensul că, în Comunicarea privind activele depreciate, aceasta oferea orientări referitoare la modul de tratare, în temeiul articolului 107 alineatul (3) litera (b) din TFUE, a măsurilor de salvare a activelor adoptate de statele membre, în baza faptului că „activele depreciate corespund unor categorii de active pentru care băncile sunt susceptibile de a suferi pierderi. Comisia consideră că dispozițiile Comunicării privind activele depreciate trebuie să reglementeze orice tip de măsuri de sprijin care vizează activele depreciate și care asigură ulterior salvarea efectivă a activelor în favoarea instituției beneficiare, deoarece comunicarea respectivă definește salvarea activelor drept orice măsură prin care o bancă este scutită de necesitatea unor ajustări valorice negative severe ale anumitor clase de active” (63). De asemenea, primul transfer de active se încadrează în această categorie de măsuri, deoarece scutește WestLB de consecințele unei ajustări negative a valorii activelor sale. De fapt, Germania a confirmat anterior că WestLB nu ar mai fi îndeplinit cerințele privind capitalul minim obligatoriu dacă nu at fi fost protejată prin măsura de sprijin din partea statului (64).

(125) În ceea ce privește sfera de aplicare temporală, Comunicarea privind activele depreciate trebuie aplicată transferului de active. Comisia invocă faptul că trebuie să aplice legea și orientările în vigoare la momentul adoptării unei decizii, indiferent de momentul în care au fost concepute sau notificate măsurile de ajutor (65). De fapt, în contextul actualei crize financiare, Comisia a aplicat anterior Comunicarea privind activele depreciate în cazul unor măsuri notificate înainte de publicarea comunicării (66).

(126) Comisia nu a modificat această evaluare, în pofida obiecției Germaniei potrivit căreia, în decizia din mai 2009, Comisia nu aplicase Comunicarea privind activele depreciate. Cu toate că ar fi fost poate greșit să nu fi aplicat Comunicarea privind activele depreciate la acel moment, nu există niciun motiv legitim ca Germania să se aștepte că o astfel de abordare ar putea continua. În orice caz, raționamentul aplicat în decizia din mai 2009 a fost să se accepte valoarea nominală a garanției ca valoare a ajutorului, ceea ce nu este neobișnuit în cazul garanțiilor pentru active depreciate (67); totuși, dacă această abordare ar urma să fie aplicată în cazul de față, s-ar ajunge la o valoare care ar depăși cu mult valoarea ajutorului stabilită prin Comunicarea privind activele depreciate.

(127) Astfel, principala problemă rămâne stabilirea valorii ajutorului. În conformitate cu dispozițiile punctului 39 din Comunicarea privind activele depreciate, un ajutor este acordat printr-o măsură vizând activele depreciate, atât timp cât valoarea de transfer depășește valoarea de piață a portofoliului total.

(128) În decizia din noiembrie 2010, Comisia a calculat o valoare preliminară a ajutorului de 11 miliarde EUR, în care nu s-au luat în considerare factorii atenuanți. În acest scop, Comisia a efectuat o evaluare a unei valori de piață probabile pentru activele care nu erau tranzacționate pe piață, bazându-se pe recomandările experților. Totuși, în urma unei analize aprofundate a portofoliului bazate pe detaliile din raportul final al experților, Comisia a putut să își nuanțeze evaluarea.

(129) Tabelul 6 prezintă o vedere de ansamblu asupra valorii de piață, defalcată pe subportofolii: Tabelul 6 Valoarea de piață a primului transfer de active (în miliarde EUR) Portofoliu de active transferate Valoare contabilă, decembrie (VT) Valoarea de piață estimată de Comisie Portofoliu de valori mobiliare Phoenix 22 764 13 200 European Super Seniors 2 918 1 750 Alte titluri garantate cu active (ABS) 3 188 2 900 Portofoliu de valori mobiliare Obligațiuni 16 501 (722) Portofoliul Banque D'Orsay 2 749 23 749 Swap-uri pe risc de credit (CDS) și instrumente derivate (65) (102) Produse de creditare Pozi ii trase 20 061 17 355 Angajamente neutilizate — (748) Total 68 116 52 887

(130) Pentru portofoliul de valori mobiliare, precum și pentru subportofoliul ABS din portofoliul de valori mobiliare structurate, valorile de piață fie au fost disponibile imediat, fie au putut fi derivate din evaluările activelor de proximitate care aveau valori de piață disponibile imediat [18,430 miliarde EUR (această cifră a fost defalcată: ) și, respectiv, 2,9 miliarde EUR].

(131) Pentru portofoliul de creditare, s-a utilizat un scenariu de criză sever ( 68 ) ca indicator al valorii de piață, ceea ce a condus la o reducere cu 748 milioane EUR a angajamentelor neutilizate (total 16,607 miliarde EUR, această cifră a fost defalcată: ).

(132) Pentru subportofoliul de titluri preferențiale speciale europene, estimarea inițială a WestLB în privința pierderilor de principal anticipate este considerată foarte prudentă și apropiată de calculul valorii de piață. În consecință, valoarea economică reală dedusă de WestLB pentru portofoliul ESS ar putea fi utilizată ca estimare a valorii de piață (1,750 miliarde EUR) (69). În ceea ce privește portofoliul Phoenix, care este un portofoliu de valori mobiliare structurate cu o structură de plată („pay-off”) complicată, în cascadă, se poate face o aproximare a valorii de piață în modul următor: în primul rând, evaluarea valorii de piață (denumită în continuare „MtM”, „mark-to-market”) a garanției subiacente s-a considerat a fi de circa 54 % % (12,375 miliarde EUR). Luând în considerare numerarul disponibil (1,325 miliarde EUR de adunat) și ieșirile de numerar probabile (circa 0,5 miliarde EUR de scăzut, într-un scenariu nefavorabil, similar cu MtM), valoarea de piață poate fi estimată la aproximativ 13,2 miliarde EUR (70).

(133) Dacă se face o comparație între valoarea totală (52,887 miliarde EUR) și valoarea de transfer (68,116 miliarde EUR), se stabilește valoarea ajutorului, din care trebuie să se scadă câțiva factori atenuanți. Factorii atenuanți sunt cei menționați mai sus [considerentul 93], și anume 3,267 miliarde EUR pentru capitalul EAA; 882 milioane EUR prin pasivele moștenite precedente și 268 milioane EUR prin transferul de titluri de valoare asociate unui risc de credit în cadrul structurii Phoenix. Prin urmare, valoarea totală a ajutorului de stat se ridică la 10,812 miliarde EUR, respectiv, 15,229 miliarde EUR – 4,417 miliarde EUR.

(134) Această valoare a ajutorului include garanțiile acordate de acționarii WestLB pentru acoperirea pierderilor EAA [a se vedea considerentele 33 - 40], deoarece aceste garanții vor înlocui angajamentul pe care statul german și l-a asumat prin achiziționarea activelor de la WestLB prin intermediul EAA. Trebuie reamintit faptul că, în conformitate cu FMStFG, statul german trebuie să fie compensat de către acționari pentru orice pierderi care se cristalizează în viitor. Astfel, această obligație a statului german este, de fapt, înlocuită cu o obligație a acționarilor WestLB la nivel intern. Totuși, această înlocuire nu produce efecte în ceea ce privește beneficiarul și dacă garanțiile respective ar fi tratate ca sursă separată de ajutor, sprijinul oferit s-ar dubla. Prin urmare, garanțiile nu sporesc valoarea ajutorului în cadrul primului transfer de active către EAA.

f. AL DOILEA TRANSFER DE ACTIVE – COMPLETAREA PATRIMONIULUI EAA

(135) Al doilea transfer de active se referă la potențiala completare a patrimoniului EAA cu toate activele și pasivele curente ale WestLB. Trebuie reținut faptul că numai transferul portofoliului disociat al WestImmo către EAA este cert, în timp ce transferul activelor și pasivelor aferente Verbundbank și Pfandbriefbank este doar o posibilitate. De asemenea, WestLB și-a pus în vânzare toate diviziile și unitățile operaționale și, în consecință, activele și pasivele aferente pot fi încă dezinvestite la prețul pieței înainte de 30 iunie 2012, deci pot să nu fie transferate la EAA. Totuși, evaluarea următoare se bazează pe ipoteza prudentă că, la 30 iunie 2012, toate activele și pasivele curente ale WestLB vor fi transferate la EAA.

(136) În cazul WestImmo, un portofoliu disociat de active și pasive în valoare de aproximativ [5,3-6,9] miliarde EUR (valoare contabilă HGB) va fi scindat și transferat către EAA. Valoarea de piață stabilită este cea indicată în tabelul 4 de mai sus. Comisia a evaluat cifrele reprezentând valoarea de piață și găsește o explicație a motivului pentru care această valoare ar trebui considerată plauzibilă, într-o manieră suficient de prudentă. Așadar, Comisia constată că diferența dintre valorile de transfer și valorile de piață, respectiv, valoarea ajutorului, pentru partea aferentă WestImmo din cadrul celui de-al doilea transfer de active este de [300-800] milioane EUR.

(137) În plus, Germania susține că, dacă WestImmo, eliberată de portofoliul disociat, nu poate fi vândută ca Pfandbriefbank, ci trebuie transferată la EAA, valoarea de transfer a acesteia va fi egală cu valoarea sa de piață. Acest argument pare plauzibil, dat fiind faptul că Pfandbriefbank a fost în mod intenționat eliberată de activele depreciate.

(138) În cazul WestLB, vor fi scindate active și pasive în valoare de aproximativ [120-150] miliarde EUR (valoare contabilă HGB). S-a stabilit că valorile de piață ale portofoliului sunt cu [1,0-1,8] miliarde EUR mai mici decât valorile contabile HGB, astfel cum se arată în tabelul 3, la considerentul 47. Comisia a evaluat cifrele reprezentând valoarea de piață a activelor și pasivelor rămase ale WestLB și nu a identificat neconcordanțe în evaluarea de piață. De fapt, Comisia amintește că WestLB a fost eliberată de activele depreciate în contextul primului transfer de active și că rezultatul obținut, de salvare a capitalului, a fost considerabil. Astfel, nu pare surprinzător faptul că atât calitatea portofoliului, cât și valoarea de piață a acestuia sunt mult superioare celor din primul transfer. Prin urmare, Comisia acceptă că valorile de piață ale portofoliilor de active și pasive sunt în total cu [1,0-1,8] miliarde EUR mai mici decât valorile de transfer (valori contabile HGB) și că valoarea ajutorului pentru partea aferentă WestLB din cel de-al doilea transfer de active este deci egală cu [1,0-1,8] miliarde EUR.

(139) În total, valorile de piață ale activelor din cel de-al doilea transfer de active sunt cu [1,3-2,6] miliarde EUR mai mici decât valorile lor de transfer. Așadar, valoarea totală a ajutorului pentru al doilea transfer de active este de [1,3-2,6] miliarde EUR.

g. ACORDAREA ASISTENȚEI PENTRU LICHIDITATE DE CĂTRE ACȚIONARII WESTLB ÎN PRIMA JUMĂTATE A ANULUI 2012

(140) După ce toate activele WestLB au fost transferate la EAA, aceasta din urmă se va ocupa de finanțarea lor. Până la 30 iunie 2012 (respectiv, până când va avea loc transferul), acționarii WestLB vor acorda orice asistență pentru lichiditate necesară pentru a asigura efectuarea transferului de active către EAA. Această măsură poate fi considerată drept parte integrantă din scenariul de lichidare global, deoarece asigură protecție doar în cursul perioadei de transformare în cazul apariției unor turbulențe pe piață până la 30 iunie 2012. Totuși, acesta constituie un avantaj temporar suplimentar pentru WestLB (71), care […]. Având în vedere statutul acționarilor WestLB de autorități publice sau entități aflate, în ultimă instanță, sub controlul autorităților publice, cărora le-ar putea fi imputată orice decizie de acordare de lichidități în contextul transformării, măsura este finanțată din resurse de stat. Așa cum s-a explicat la considerentul 118, caracteristicile sectorului bancar din Germania sunt de așa natură încât acordarea unui astfel de avantaj ar putea denatura concurența și, de asemenea, ar putea afecta schimburile comerciale dintre statele membre. În consecință, acordarea asistenței pentru lichiditate de către acționarii WestLB în prima jumătate a anului 2012 constituie ajutor de stat.

h. CONCLUZIE

Pe scurt, WestLB a fost beneficiarul următoarelor măsuri de ajutor de stat:

Tabelul 7

Rezumatul măsurilor de ajutor

Măsuri de capital sau similare capitalului Element de ajutor (miliarde EUR) Garanția de risc pentru portofoliul Phoenix 5 Injecția de capital în contextul primului transfer de active 3 Instrumentul de capital suplimentar pentru banca SPM 1 Acoperirea pierderilor suplimentare de către NRW în favoarea băncii SPM [0,5-2,0] Primul transfer de active 10,812 Al doilea transfer – completarea patrimoniului EAA cu activele și pasivele WestImmo (portofoliu disociat) [0,3-0,8] Al doilea transfer – completarea patrimoniului EAA cu activele și pasivele WestLB [1,0-1,8] Total [21,6-24,4] Procent de ajutor, comparativ cu 88,5 miliarde EUR active ponderate la risc (la 30.12.2008) [24,4-27,6] % Măsuri pentru lichiditate […]

2 COMPATIBILITATEA AJUTORULUI CU PIAȚA INTERNĂ

a. APLICAREA ARTICOLULUI 107 ALINEATUL (3) LITERA (B) DIN TFUE

(141) Articolul 107 alineatul (3) litera (b) din TFUE permite Comisiei să concluzioneze că ajutorul este compatibil cu piața internă în cazul în care acesta este destinat „să remedieze perturbări grave ale economiei unui stat membru”. Comisia a recunoscut faptul că actuala criză financiară globală poate crea perturbări grave ale economiei unui stat membru și că măsurile de sprijinire a băncilor reușesc să remedieze aceste perturbări. Această apreciere a fost confirmată în comunicarea Comisiei intitulată „Recapitalizarea instituțiilor financiare în contextul actualei crize financiare: limitarea ajutorului la minimul necesar și garanții împotriva denaturărilor nejustificate ale concurenței” (72) (denumită în continuare „Comunicarea privind recapitalizarea”), în Comunicarea privind activele depreciate și în Comunicarea privind restructurarea. Comisia consideră în continuare că cerințele pentru aprobarea ajutorului de stat în temeiul articolului 107 alineatul (3) litera (b) din TFUE sunt îndeplinite ținând cont de reapariția unei presiuni pe piețele financiare. Comisia și-a confirmat acest punct de vedere adoptând, în decembrie 2010, o comunicare prin care prelungește până la 31 decembrie 2011 aplicarea normelor privind ajutoarele de stat în cazul măsurilor de sprijin în favoarea băncilor, în contextul crizei financiare (73). Comisia a extins apoi aplicarea acestor norme după data de 31 decembrie 2011 (74).

(142) În ceea ce privește economia germană, această analiză a fost confirmată prin aprobarea de către Comisie a diverselor măsuri luate de autoritățile germane în scopul combaterii crizei financiare, în special prin aprobarea și prelungirile pachetului german de salvare (75).

(143) Un faliment necontrolat al unei bănci precum WestLB ar putea afecta direct piețele financiare și deci întreaga economie a unui stat membru. Având în vedere situația actuală fragilă a piețelor financiare, Comisia continuă să își fundamenteze evaluarea măsurilor de ajutor de stat din sectorul bancar pe dispozițiile articolului 107 alineatul (3) litera (b) din TFUE.

b. COMPATIBILITATEA MĂSURILOR PRIVIND ACTIVELE DEPRECIATE

(144) Din motivele explicate la considerentele 125 și 126, compatibilitatea primului transfer de active către EAA trebuie evaluată pe baza Comunicării privind activele depreciate. Evaluarea compatibilității urmărește să stabilească dacă transferul de active are loc la o valoare mai mare decât valoarea de piață, dar fără a depăși valoarea economică reală, astfel cum se prevede la punctul 40 din Comunicarea privind activele depreciate. Pentru ca măsura de ajutor să fie compatibilă, ar trebui ca valoarea de transfer să nu depășească VER, conform dispozițiilor de la punctul 41 din Comunicarea privind activele depreciate, iar valoarea delta de transfer să fie egală cu zero. Următoarea evaluare vizează, în primul rând, să stabilească valoarea delta de transfer [a se vedea considerentele 144 - 159]. Dacă valoarea delta de transfer nu este egală cu zero, respectiv, este mai mare decât VER, aceasta ar trebui rambursată sau recuperată [a se vedea considerentele 161 și 162].

i) Compatibilitatea primului transfer de active către EAA

(145) În ceea ce privește primul transfer de active către EAA, Germania a contestat valoarea economică reală stabilită. Observațiile acesteia urmăresc să conteste concluzia deciziei din noiembrie 2010, potrivit căreia există o valoare delta de transfer de 3,414 miliarde EUR. Comisia a analizat observațiile Germaniei, iar rezultatele acestei analize pot fi sintetizate după cum urmează:

— În ceea ce privește evaluarea, în general

(146) În ceea ce privește exercițiul evaluării globale, prin care se determină VER pentru activele care urmează a fi transferate, Comisia susține în continuare că evaluarea sa nu este prea prudentă, ci este conformă cu dispozițiile punctului 37 din Comunicarea privind activele depreciate. Punctul 37 din Comunicarea privind activele depreciate obligă Comisia să aplice o abordare corectă și coerentă a evaluării activelor, inclusiv a activelor care sunt mai complexe și mai puțin „lichide”, astfel încât să prevină denaturările nejustificate ale concurenței. În decizia din noiembrie 2010, Comisia a explicat că abordarea sa este conformă cu practica decizională existentă. Abordările aplicate de alte organisme precum CEBS sunt, cu siguranță, credibile, dar nu sunt relevante pentru acest exercițiu.

(147) Comisia nu este convinsă că abordarea propusă de WestLB corespunde practicii decizionale privind ajutoarele de stat. Comisia observă că Bundesbank nu a confirmat, de fapt, VER propusă de WestLB, în schimb a criticat atât metodologia, cât și utilizarea parametrilor de către WestLB (76). Această atitudine critică contrazice argumentul Germaniei potrivit căruia metodologia WestLB este, în general, o „expertiză tehnică recunoscută”. Prin urmare, Comisia susține că metodologia utilizată de WestLB se abate de la practica decizională uzuală (77).

— În ceea ce privește evaluarea la nivel de subportofolii

(148) În privința evaluării în detaliu, în primul rând a portofoliului de „valori mobiliare structurate”, Comisia observă că nu există divergențe importante. De fapt, valoarea economică reală stabilită de Comisie pentru întreaga clasă de active este foarte apropiată de cea determinată de WestLB. Comisia s-a abținut de la utilizarea unor ipoteze prudente acolo unde acest lucru ar conduce la validarea sau la respingerea evaluărilor portofoliilor individuale. În schimb, aceasta a urmat recomandările experților săi cu privire la efectuarea unei reevaluări a abordării excesiv de prudente a WestLB în cazul subportofoliului de „titluri preferențiale speciale europene”. Comisia a examinat raportul detaliat al experților, care includea și o analiză a principalelor subcategorii de active (ABS CDO (78), alte CDO (79), US RMBS (80), US CMBS (81), US ABS (82), EUR ABS (83) și Instrumente financiare) și a constatat că metodologiile și rezultatele utilizate sunt în concordanță cu alte cazuri, cum ar fi cele menționate în decizia de inițiere a procedurii oficiale de investigare.

(149) În al doilea rând, în privința portofoliului de creditare, Comisia nu acceptă argumentul Germaniei referitor la lipsa de transparență și la neconcordanțele din evaluarea experților Comisiei. Comisia amintește că a încercat să ofere orientări cu privire la caracterul adecvat al anumitor metodologii de evaluare a VER. De exemplu, Comisia a recomandat resubscrierea unui eșantion considerabil de active din portofoliul de credite, pentru a evalua caracterul adecvat al sistemelor de rating existente, probabilitățile de nerambursare (PD) și LGD rezultate. Germania nu a dat curs acestei recomandări. De asemenea, Comisia a subliniat că, așa cum se explică la punctul 41 din Comunicarea privind activele depreciate, trebuie să utilizeze scenarii de criză suficient de prudente în legătură cu LGD și PD. Potrivit practicii decizionale a Comisiei, un transfer de active trebuie evaluat pe baza valorii economice reale a activelor. În concluzie, Comisia confirmă evaluarea sa anterioară, conform căreia valoarea determinată trebuie corectată cu aproximativ 1 miliard de EUR

(150) În al treilea rând, în legătură cu „portofoliul de valori mobiliare”, Comisia este de acord cu Germania în privința faptului că diferențele rezultă din ipoteza că nu se poate stabili dacă piețele în cauză sunt sau nu sunt depreciate. De fapt, se poate pune, de asemenea, întrebarea dacă acea parte din portofoliu ar trebui totuși considerată eligibilă în temeiul Comunicării privind activele depreciate. S-ar putea argumenta că, deși se poate avea în vedere o anumită flexibilitate prin acordarea posibilității ca băncile să fie eliberate de active neimplicate în mod predominant în primele faze ale crizei financiare, activele care nu pot fi considerate depreciate la momentul transferului nu trebuie incluse într-un program de salvare. Potrivit acestei opinii, salvarea activelor nu ar trebui să acționeze ca o formă de asigurare nelimitată împotriva consecințelor recesiunii. Pe de altă parte, descărcarea unor portofolii de dimensiuni considerabile, evaluate la mai multe miliarde de euro, ar putea declanșa exact denaturarea acelor piețe. Pentru a asigura un echilibru între obiectivul de menținere a stabilității financiare și necesitatea prevenirii denaturării concurenței, Comunicarea privind activele depreciate permite transferul acestor active. Totuși, deoarece piața pentru aceste active este complet funcțională (respectiv, nedepreciată), VER va fi egală sau aproximativ egală cu valoarea de piață.

(151) Cu toate că WestLB apreciază existența unei piețe funcționale pe baza unui simplu criteriu de lichiditate, Comisia observă (84) că punctul de pornire pentru o evaluare a deprecierii pieței îl constituie o comparație cu o piață perfect funcțională pentru activul respectiv. Pe o piață care funcționează normal, tranzacțiile se efectuează între cumpărătorii doritori să cumpere și vânzătorii doritori să vândă. Noțiunea de cumpărător și vânzător doritor implică faptul că tranzacția este voluntară și, prin urmare, liberă de constrângeri.

(152) Experții Comisiei au oferit criterii transparente pentru o piață funcțională în mod normal, care sunt aprobate de Comisie (85). Deși lichiditatea suficientă sau diferențele mici dintre ofertele de vânzare și cele de cumpărare indică o piață funcțională, reversul nu este neapărat valabil. De exemplu, un titlu de valoare plasat în mod privat, emis de către un emitent solvabil și stabil, ar putea să nu fie „lichid”. Totuși, dacă este necesar, s-ar putea obține cu ușurință o ofertă de piață competitivă, apropiată de o valoare evaluată pe baza unui model, calculată pe baza titlurilor de proximitate lichide. Prin urmare, criteriile propuse de WestLB sunt prea strânse pentru a evalua funcționarea normală a unei piețe.

(153) Trebuie reținut faptul că atribuirea incorectă a activelor nedepreciate drept active depreciate nu constituie propriu-zis o problemă pentru determinarea VER. Ar fi de așteptat ca VER calculată pentru astfel de poziții de active să fie apropiată de valoarea de piață a activului, cu condiția să se aplice o metodă și o calibrare adecvate. Orice metodă de calculare a VER ar trebui să conducă, în mare, la prețul de piață, atunci când o piață anume nu este depreciată. Într-adevăr, cazurile de atribuire incorectă reprezintă un test al adecvării metodei de calculare a VER și a parametrilor utilizați.

(154) În ceea ce privește argumentul Germaniei potrivit căruia anumite piețe de obligațiuni suverane erau depreciate la sfârșitul anului 2009, Comisia observă că, la momentul respectiv, criteriile care indicau o piață funcțională erau îndeplinite. În schimb, anumite subpiețe de titluri suverane indicau dovezi de depreciere spre sfârșitul celui de-al doilea trimestru al anului 2010 (86) și ulterior, în special cu intervenții la nivelul Băncii Centrale Europene (BCE) și la alte niveluri în Europa. Totuși, situația se prezenta altfel la 31 decembrie 2009 sau la 31 martie 2010, cele două date de referință utilizate în exercițiul de evaluare.

(155) Așadar, Comisia își menține opinia că WestLB a utilizat fie o metodologie de evaluare incorectă, fie a aplicat parametri eronați în metodologia sa de evaluare, astfel încât evaluarea trebuie corectată cu aproximativ 600 milioane EUR.

(156) În concluzie, Comisia constată că evaluarea VER pentru fiecare dintre cele trei subportofolii, așa cum se indică în raportul experților, este valabilă și conformă cu practica sa decizională. Drept urmare, Comisia consideră că diferența dintre valoarea de transfer și VER a activelor din portofoliu este de 6,949 miliarde EUR (87).

(157) În decizia din noiembrie 2010, Comisia își exprima îndoieli legate de eligibilitatea pentru transfer a tuturor activelor. Comisia a folosit afirmații din primul raport anual al EAA drept probe pentru a demonstra că, pentru unele active, pierderile fuseseră deja înregistrate la data transferului, deși aceste active nu s-ar încadra în sfera de aplicare a punctului 32 din Comunicarea privind activele depreciate. Totuși, Germania a prezentat ulterior informații suplimentare și a explicat nivelul provizioanelor de risc constituite de EAA și nivelul pierderilor care fuseseră înregistrate pentru activele transferate către EAA. Aceste explicații au fost plauzibile și au înlăturat temerile Comisiei. Prin urmare, nu este necesar să se efectueze alte corecții în legătură cu neeligibilitatea activelor.

— Factori atenuanți

(158) De asemenea, Comisia nu acceptă alți factori atenuanți în afara celor deja acceptați în decizia din noiembrie 2010. Comisia a acceptat deja efectele compensatorii ale injecției de capital (3,267 miliarde EUR) și titlurile CLN (268 milioane EUR) (88), astfel cum se arată în tabelul 2 de la considerentul 44. Mai mult, Comisia a invitat Germania să solicite Bundesbank să se pronunțe asupra efectelor compensatorii și să dispună verificarea și confirmarea oricărei modificări propuse a evaluării portofoliului de către o autoritate de reglementare precum Bundesbank, în conformitate cu orientările din Comunicarea privind activele depreciate. Nicio astfel de verificare sau confirmare din partea autorității de reglementare nu a avut loc.

(159) În ceea ce privește pasivele moștenite, Comisia observă că evaluarea pasivelor nu este propriu-zis discutată în Comunicarea privind activele depreciate. Prin urm