ANEXĂ

1. INTRODUCERE

Directiva 2010/31/UE („EPBD”) impune statelor membre să adopte strategii de renovare pe termen lung și să stabilească cerințe minime privind performanța energetică a clădirilor nou construite și a clădirilor existente care fac obiectul unor renovări majore.

Directiva 2012/27/UE („EED”) a cuprins dispoziții privind renovarea clădirilor și strategiile pe termen lung pentru mobilizarea investițiilor în renovarea parcurilor imobiliare naționale.

Directivele EPBD și EED au fost modificate prin Directiva (UE) 2018/844, care a intrat în vigoare la 9 iulie 2018. La articolul 2a, Directiva EPBD stabilește un cadru pentru strategiile de renovare pe termen lung („SRTL-uri”) pentru a sprijini renovarea parcurilor imobiliare naționale în clădiri cu un nivel ridicat de eficiență energetică și decarbonizate până în 2050, facilitând transformarea eficientă din punct de vedere al costurilor a clădirilor existente în clădiri cu un consum de energie aproape egal cu zero („NZEB-uri”). În conformitate cu directiva, strategiile vor fi sprijinite de mecanisme financiare pentru mobilizarea investițiilor în renovarea clădirilor necesare pentru atingerea acestor obiective.

În conformitate cu articolul 10 din Directiva EPBD, politicile și măsurile trebuie:

(a) să stabilească o legătură între măsurile financiare pentru îmbunătățirea eficienței energetice în renovarea clădirilor și economiile de energie urmărite sau realizate;

(b) să permită colectarea de date privind consumul de energie măsurat sau calculat al anumitor clădiri; precum și

(c) să pună la dispoziție date agregate anonimizate.

În conformitate cu articolul 20 din Directiva EPBD, informațiile trebuie furnizate proprietarilor sau locatarilor clădirilor sau unităților de clădire prin intermediul unor instrumente consultative accesibile și transparente.

Directiva EPBD stabilește un cadru general comun pentru determinarea performanței energetice a clădirilor, inclusiv indicatorii și calculele care trebuie utilizate. Aceste orientări sprijină punerea corectă în aplicare a cadrelor de reglementare naționale și regionale. Acestea reflectă opiniile Comisiei. Acestea nu modifică efectele juridice ale Directivei EPBD și nu aduc atingere interpretării obligatorii a articolelor 2a, 10 și 20, precum și a anexei I la aceasta, astfel cum a fost furnizată de Curtea de Justiție a Uniunii Europene.

2. STRATEGIILE DE RENOVARE PE TERMEN LUNG

2.1. Obiectiv

Obligația statelor membre de a institui o SRTL a parcurilor lor imobiliare naționale a fost transferată în Directiva EPBD din Directiva EED. Articolul 1 din Directiva (UE) 2018/844 a introdus în Directiva EPBD un nou articol 2a privind SRTL-urile și a abrogat articolul 4 din Directiva EED, care impunea statelor membre să stabilească o strategie pe termen lung pentru mobilizarea investițiilor în renovarea parcurilor imobiliare naționale.

Directiva EPBD include în prezent:

(a) o mai bună trimitere la sărăcia energetică; și

(b) noi trimiteri la: (i) sănătate, siguranță și calitatea aerului; (ii) inițiative de promovare a tehnologiilor inteligente, a competențelor și a educației; (iii) politici care vizează segmentele din parcul imobiliar național cu cele mai slabe performanțe; (iv) dilemele „motivațiilor divergente” (1); (v) deficiențele pieței; precum și (vi) clădirile publice.

Se așteaptă ca SRTL-urile puternice să accelereze renovarea eficientă din punct de vedere al costurilor a clădirilor existente, care fac în prezent obiectul unei rate reduse de renovare, și să asigure o creștere a renovărilor aprofundate. O strategie nu reprezintă un scop în sine, ci un punct de plecare pentru o acțiune mai fermă.

2.2. Domeniul de aplicare

Directiva EPBD extinde domeniul de aplicare a SRTL-urilor la statele membre. La fel ca în cazul strategiilor stabilite în temeiul articolului 4 din Directiva EED, SRTL-urile se aplică parcului național de clădiri publice și private, rezidențiale și nerezidențiale. Cu toate acestea, Directiva EPBD modificată introduce obligații noi și mai extinse și identifică noi domenii de politică și de acțiune care trebuie acoperite în SRTL-uri.

În conformitate cu articolul 2a din Directiva EPBD, statele membre trebuie, printre altele:

(a) să elaboreze o strategie cuprinzătoare care să vizeze realizarea unui parc imobiliar cu un nivel ridicat de eficiență și decarbonizat până în 2050 și transformarea eficientă din punct de vedere al costurilor a clădirilor existente în NZEB-uri;

(b) să stabilească o foaie de parcurs cu măsuri, indicatori de progres măsurabili și etape orientative pentru 2030, 2040 și 2050;

(c) să organizeze o consultare publică cu privire la strategia lor înainte de a o prezenta Comisiei și să stabilească modalități de consultare deschisă ulterioară pe parcursul punerii în aplicare;

(d) să faciliteze accesul la mecanisme prin finanțare inteligentă pentru a sprijini mobilizarea investițiilor; precum și

(e) să își prezinte strategia ca parte a planului lor național integrat final (2) în domeniul energiei și climei (PNEC) (3) și să furnizeze informații privind punerea în aplicare în rapoartele naționale integrate privind progresele înregistrate în domeniul energiei și climei.

2.3. Obligația de a stabili o strategie cuprinzătoare pentru realizarea unui parc imobiliar cu emisii extrem de reduse de carbon până în 2050

2.3.1. Elemente obligatorii ale SRTL-ului

SRTL-urile statelor membre ar trebui să includă elementele existente (a se vedea articolul 4 din Directiva EED) și noile elemente (a se vedea articolul 2a din Directiva EPBD). Fiecare SRTL trebuie să cuprindă în prezent elementele de mai jos.

2.3.1.1. O imagine de ansamblu a parcului imobiliar național – articolul 2a alineatul (1) litera (a) din Directiva EPBD

Articolul 4 litera (a) din Directiva EED a prevăzut deja că punctul de plecare al SRTL-urilor este o imagine de ansamblu a parcului imobiliar național.

Articolul 2a alineatul (1) litera (a) din Directiva EPBD prevede că fiecare SRTL „cuprinde o imagine de ansamblu a parcului imobiliar național, bazată, după caz, pe eșantioane statistice și pe procentul preconizat de clădiri renovate în 2020”.

Procentul preconizat de clădiri renovate poate fi exprimat în mai multe moduri, de exemplu:

(a) ca procentaj (%);

(b) ca număr absolut; sau

(c) în m2 de spațiu renovat în funcție de tipul de clădire.

Amploarea renovării (de exemplu, „renovare minoră”, „renovare moderată” și „renovare aprofundată”) ar putea fi, de asemenea, utilizată pentru o mai mare acuratețe. Transformarea în NZEB-uri ar putea fi un alt indicator (4). În general, „renovarea aprofundată” ar trebui să aibă ca rezultat atât eficiența energetică, cât și eficiența în reducerea gazelor cu efect de seră.

„Procentul preconizat” nu este conceput pentru a fi un obiectiv obligatoriu, ci mai degrabă o cifră care reprezintă în mod realist rata probabilă a renovării clădirilor finalizate în 2020. Statele membre pot menționa, de asemenea, procentul preconizat al renovărilor finalizate pentru 2030, 2040 și 2050, în conformitate cu cerința de a furniza etape orientative pentru anii respectivi.

2.3.1.2. Abordări eficace din punctul de vedere al costurilor ale renovărilor – articolul 2a alineatul (1) litera (b) din Directiva EPBD

Articolul 4 litera (b) din Directiva EED a solicitat deja statelor membre să identifice în SRTL-urile lor abordările eficace din punctul de vedere al costurilor ale renovărilor relevante pentru tipul de clădire și zona climatică.

Articolul 2a alineatul (1) litera (b) din Directiva EPBD prevede că fiecare SRTL „cuprinde identificarea unor abordări eficace din punctul de vedere al costurilor ale renovărilor relevante pentru tipul de clădire și zona climatică, ținând cont, după caz, de potențialele praguri de declanșare relevante din ciclul de viață al clădirii”.

Considerentul 12 din Directiva (UE) 2018/844 clarifică faptul că un „prag de declanșare” este „un moment oportun în ciclul de viață al unei clădiri, de exemplu din perspectiva raportului cost-eficacitate sau a întreruperilor, pentru realizarea unor renovări vizând eficiența energetică”.

Un prag de declanșare ar putea fi:

(a) o tranzacție (de exemplu, vânzarea, închirierea (5) sau luarea în leasing a unei clădiri, refinanțarea acesteia sau o modificare a utilizării acesteia);

(b) o renovare (de exemplu, o renovare mai amplă deja planificată care nu are un impact energetic) (6); sau

Anumite clădiri pot să nu fie vizate de pragurile de declanșare, prin urmare s-a introdus clasificarea „după caz”.

Corelarea renovării vizând eficiența energetică cu pragurile de declanșare ar trebui să garanteze că măsurile legate de energie nu sunt neglijate sau omise într-o etapă ulterioară a ciclului de viață al clădirii. Concentrarea pe eficiența energetică la pragurile de declanșare ar trebui să limiteze riscul de a rata oportunitățile de renovare și să sporească posibilele sinergii cu alte acțiuni.

Pragurile de declanșare pot conduce la renovări eficace din punctul de vedere al costurilor datorită economiilor de scară ce pot fi realizate dacă se desfășoară renovări care nu au un impact energetic în același timp cu alte lucrări necesare sau renovări planificate.

2.3.1.3. Politici și acțiuni privind renovările aprofundate – articolul 2a alineatul (1) litera (c) din Directiva EPBD

Articolul 4 litera (c) din Directiva EED a solicitat deja statelor membre să se asigure că SRTL-urile includ politici și acțiuni de stimulare a renovărilor aprofundate, eficace din punctul de vedere a costurilor, ale clădirilor, inclusiv renovările aprofundate efectuate în etape.

Articolul 2a alineatul (1) litera (c) din Directiva EPBD prevede că fiecare SRTL „cuprinde politici și acțiuni pentru stimularea renovărilor aprofundate, eficace din punct de vedere al costurilor, ale clădirilor, inclusiv a renovărilor aprofundate efectuate în etape, și pentru sprijinirea măsurilor și a renovărilor specifice și eficace din punct de vedere al costurilor, de exemplu prin introducerea unui sistem opțional de pașapoarte pentru renovarea clădirilor”.

Renovările aprofundate sunt cele care conduc la renovări care reduc atât volumul de energie furnizat, cât și consumul de energie final al unei clădiri cu un procent semnificativ comparativ cu nivelurile anterioare renovării, rezultând astfel într-o performanță energetică foarte ridicată (8). În conformitate cu documentul de lucru al serviciilor Comisiei care însoțește raportul Comisiei din 2013 intitulat Sprijinul financiar pentru eficiența energetică a clădirilor (9), „renovarea aprofundată” poate fi considerată drept o renovare care conduce la îmbunătățiri semnificative (în mod normal, de peste 60 %) ale eficienței.

Directiva EPBD se referă la pașapoartele pentru renovarea clădirilor (PRC-uri) ca exemplu de măsură prin care statele membre pot sprijini renovările specifice, eficace din punct de vedere al costurilor, și renovările aprofundate efectuate în etape. Directiva EPBD nu precizează în detaliu ce reprezintă PRC-urile, dar a fost identificată o serie de elemente comune în alt document (10), care pot fi folosite drept exemple: acesta este un document electronic sau pe suport de hârtie care descrie o foaie de parcurs privind renovarea etapizată și pe termen lung (15-20 de ani) (în mod ideal, cât mai puține etape posibile) pentru o anumită clădire care poate rezulta în urma unui audit energetic la fața locului care îndeplinește criterii specifice de calitate și evidențiază măsurile relevante și renovările care ar putea îmbunătăți performanța sa energetică (11).

2.3.1.4. Politici și acțiuni privind clădirile cu cea mai slabă performanță și sărăcia energetică – articolul 2a alineatul (1) litera (d) din Directiva EPBD

În conformitate cu articolul 2a alineatul (1) litera (d) din Directiva EPBD, fiecare SRTL trebuie să cuprindă „o imagine de ansamblu a politicilor și a acțiunilor vizând segmentele din parcul imobiliar național cu cele mai slabe performanțe, dilemele motivațiilor divergente și deficiențele pieței și o prezentare în linii mari a acțiunilor naționale relevante care contribuie la atenuarea sărăciei energetice”.

Acesta este un element nou care nu a existat în temeiul articolului 4 din Directiva EED. SRTL-urile statelor membre vor trebui acum să prezinte o imagine de ansamblu a politicilor și acțiunilor care vizează:

(a) segmentele cu cele mai slabe performanțe din parcul imobiliar național;

(b) dilemele motivațiilor divergente (12);

(c) deficiențele pieței; și

(d) atenuarea sărăciei energetice.

Imaginea de ansamblu ar trebui să includă cel puțin o scurtă descriere a fiecărei politici și acțiuni, domeniul de aplicare și durata acesteia, bugetul alocat și impactul preconizat.

Statele membre trebuie să stabilească segmentele cu cele mai slabe performanțe din parcul lor imobiliar național, de exemplu prin:

(a) stabilirea unui prag specific, cum ar fi o categorie de performanță energetică (de exemplu, sub „D”);

(b) utilizarea unei cifre a consumului de energie primară (exprimată în kWh/m2 pe an); sau chiar

(c) vizarea clădirilor construite înainte de o anumită dată (de exemplu, înainte de 1980).

În ceea ce privește „dilemele motivațiilor divergente”, statele membre sunt încurajate să consulte raportul Centrului Comun de Cercetare (JRC) din 2014 intitulat „Depășirea barierei motivațiilor divergente în sectorul clădirilor” (13).

Termenul „deficiențele pieței” se referă la o serie de probleme care tind să întârzie transformarea parcului imobiliar și valorificarea potențialului rentabil de economisire a energiei. Acestea pot include, de exemplu:

(a) lipsa de înțelegere cu privire la utilizarea energiei și potențialele economii;

(b) activități de renovare și de construcție limitate într-un context post-criză;

(c) lipsa unor produse de finanțare atractive;

(d) informații limitate privind parcul imobiliar; și

(e) utilizarea limitată a tehnologiilor eficiente și inteligente (14).

Referirea la „sărăcia energetică” în Directiva EPBD modificată nu este nouă. Directiva EED face trimitere la „sărăcia energetică” (articolul 7, considerentul 49 și considerentul 53 din Directiva EED). Sărăcia energetică este rezultatul unei combinații între veniturile scăzute, cheltuielile cu energia ridicate și performanța energetică slabă a locuințelor – acțiunile eficace de atenuare a sărăciei energetice ar trebui, prin urmare, să includă măsuri de eficiență energetică, alături de măsurile de politică socială. În timp ce mai multe SRTL-uri ale statelor membre abordează deja sărăcia energetică, Directiva EPBD impune ca SRTL-urile să prezinte „acțiuni naționale relevante care contribuie la atenuarea sărăciei energetice” (15).

Articolul 2a alineatul (1) litera (d) din Directiva EPBD, împreună cu considerentul 11 din Directiva (UE) 2018/844, oferă statelor membre suficientă flexibilitate pentru a pune în aplicare legislația având în vedere condițiile naționale, fără a interfera cu competențele lor de politică socială (16).

2.3.1.5. Politici și acțiuni privind clădirile publice – articolul 2a alineatul (1) litera (e) din Directiva EPBD

În conformitate cu articolul 2a alineatul (1) litera (e) din Directiva EPBD, fiecare SRTL trebuie să cuprindă „politici și acțiuni vizând toate clădirile publice”.

Domeniul de aplicare al SRTL-urilor prevăzut la articolul 4 din Directiva EED a inclus deja anumite clădiri publice. Cu toate acestea, articolul 2a din Directiva EPBD prevede în prezent ca SRTL-urile să includă politici și acțiuni specifice care vizează toate clădirile publice. Acestea ar trebui să includă inițiativele în curs ale statelor membre de a-și îndeplini obligațiile care le revin în temeiul Directivelor EPBD și EED (17).

Atât Directiva EED, cât și Directiva EPBD impun autorităților publice să conducă prin puterea exemplului, prin asumarea rolului de entități care adoptă pentru prima dată măsuri de îmbunătățire a eficienței energetice; a se vedea, în special, articolele 5 și 6 din Directiva EED, care se aplică „clădirilor organismelor publice”.

Cu toate acestea, articolul 2a alineatul (1) litera (e) din Directiva EPBD are un domeniu de aplicare mai larg decât articolele 5 și 6 din Directiva EED, întrucât vizează toate clădirile publice și nu doar „clădirile organismelor publice” (18), care sunt deținute și ocupate de administrația centrală. Politicile și acțiunile prevăzute la articolul 2a alineatul (1) litera (e) ar trebui să includă, de exemplu, clădirile ocupate (de exemplu închiriate sau care fac obiectul unui contract de leasing) de autorități locale și regionale și clădirile deținute de administrația centrală și de autoritățile regionale sau locale, dar care nu sunt ocupate în mod necesar de acestea.

Spre deosebire de articolul 5 alineatul (2) din Directiva EED (19), articolul 2a din Directiva EPBD nu scutește nicio categorie de clădiri publice. Prin urmare, acesta se aplică, în principiu, clădirilor care pot fi scutite, într-un anumit stat membru, de obligația de renovare prevăzută la articolul 5 alineatul (2) din Directiva EED. Multe dintre clădirile enumerate la articolul 5 alineatul (2) din Directiva EED pot aduce o contribuție semnificativă la realizarea obiectivelor naționale.

Mecanismele financiare și stimulentele ar trebui să promoveze investițiile autorităților publice într-un parc imobiliar eficient din punct de vedere energetic, de exemplu prin parteneriate public-privat sau prin contracte opționale de performanță energetică (20) prin intermediul finanțării în afara bilanțului, în conformitate cu normele și orientările contabile ale Eurostat (21).

2.3.1.6. Stimulente pentru utilizarea tehnologiilor inteligente și a competențelor – articolul 2a alineatul (1) litera (f) din Directiva EPBD

Unul dintre obiectivele revizuirii Directivei EPBD a fost de a adapta directiva la evoluțiile tehnologice, cum ar fi tehnologiile inteligente pentru clădiri, și de a facilita utilizarea pe scară largă a vehiculelor electrice și a altor tehnologii, atât prin cerințe specifice de instalare, cât și prin garantarea faptului că profesioniștii din domeniul clădirilor pot furniza know-how-ul și competențele necesare.

Articolul 2a alineatul (1) litera (f) din Directiva EPBD prevede că SRTL-urile „cuprind o imagine de ansamblu a inițiativelor naționale pentru promovarea tehnologiilor inteligente și a clădirilor și comunităților bine conectate, precum și a competențelor și educației în sectoarele construcțiilor și eficienței energetice”.

Acesta este un element nou care nu a existat în temeiul articolului 4 din Directiva EED. SRTL-urile statelor membre vor trebui în prezent să ofere o imagine de ansamblu a inițiativelor naționale care promovează:

(a) tehnologii inteligente și clădiri și comunități bine conectate; și

(b) competențele și educația în sectoarele construcțiilor și eficienței energetice.

Imaginea de ansamblu ar trebui să includă cel puțin o scurtă descriere a fiecărei inițiative, domeniul de aplicare și durata acesteia, bugetul alocat și impactul preconizat.

Conceptul de inteligență a clădirilor reprezintă o parte esențială a unui sistem energetic decarbonizat, cu utilizare intensivă de energie din surse regenerabile și mai dinamic, orientat spre atingerea obiectivelor UE pentru 2030 privind eficiența energetică și energia din surse regenerabile și un parc imobiliar al UE decarbonizat până în 2050. În conformitate cu articolul 2a litera (f) din Directiva EPBD, SRTL-urile trebuie să descrie inițiativele naționale privind tehnologiile inteligente și clădirile și comunitățile bine conectate, care pot, de exemplu, să vizeze:

(a) obținerea unei eficiențe energetice ridicate prin funcționarea optimă a clădirii și facilitarea menținerii sistemelor tehnice ale clădirilor;

(b) consolidarea rolului flexibilității la nivelul cererii în creșterea ponderii energiei din surse regenerabile în sistemul energetic și asigurarea faptului că beneficiile sunt transferate către consumatori;

(c) asigurarea faptului că nevoile utilizatorilor clădirilor sunt acoperite și că aceștia pot interacționa eficient cu clădirea; și

(d) contribuirea la construcția de clădiri bine conectate (22) și la crearea de comunități inteligente care să sprijine, de asemenea, soluțiile centrate pe cetățean și bazate pe standarde deschise pentru orașele inteligente.

Statele membre pot lua în considerare adoptarea de măsuri care să încurajeze utilizarea punctelor de reîncărcare și a infrastructurii încastrate pentru vehiculele electrice în contextul proiectelor de renovare a clădirilor, chiar dacă renovarea nu este considerată o „renovare majoră” în sensul articolului 2 alineatul (10) din Directiva EPBD.

Formarea experților în domeniul energiei este esențială pentru asigurarea transferului de cunoștințe privind aspectele legate de punerea în aplicare a Directivei EPBD. În conformitate cu articolul 17 din Directiva EPBD, statele membre trebuie să asigure deja certificarea independentă a performanței energetice a clădirilor și inspecția sistemelor de încălzire și de climatizare de către experți calificați și/sau acreditați. SRTL-urile ar trebui să prezinte o imagine de ansamblu a inițiativelor naționale care promovează competențele necesare profesioniștilor din domeniul clădirilor pentru a aplica noi tehnici și tehnologii din domeniul NZEB și al reabilitării energetice.

2.3.1.7. Estimarea economiilor de energie și a beneficiilor mai mari – articolul 2a alineatul (1) litera (g) din Directiva EPBD

Articolul 4 litera (e) din Directiva EED a impus deja ca SRTL-urile să furnizeze o estimare bazată pe date concrete a economiilor de energie preconizate și a beneficiilor mai mari.

În conformitate cu articolul 2a alineatul (1) litera (g) din Directiva EPBD, fiecare SRTL trebuie să cuprindă „o estimare bazată pe date concrete a economiilor de energie preconizate și a altor beneficii mai mari, cum ar fi cele referitoare la sănătate, siguranță și calitatea aerului”.

Directiva modificată prevede o listă neexhaustivă a tipului de beneficii mai mari pe care SRTL-urile ar trebui să le evalueze. Anumite măsuri de abordare a performanței energetice pot contribui, de asemenea, la crearea unui mediu ambiant interior sănătos. Măsurile ar trebui, de exemplu, să urmărească:

(a) prevenirea îndepărtării ilegale a substanțelor nocive, cum ar fi azbestul (23);

(b) facilitarea respectării legislației privind condițiile de muncă, sănătatea și siguranța și emisiile (24); precum și

(c) promovarea unor niveluri mai ridicate de confort și bunăstare pentru ocupanți, de exemplu prin asigurarea unei izolații complete și omogene (25), împreună cu instalarea și reglarea corespunzătoare a sistemelor tehnice ale clădirii (în special de încălzire și climatizare, de ventilație și de automatizare și control al clădirilor).

Beneficiile mai mari pot include, de asemenea, costuri mai scăzute legate de sănătate și boli, o productivitate mai mare a forței de muncă ca urmare a condițiilor de muncă și de viață mai bune, mai multe locuri de muncă în sectorul clădirilor, precum și emisii reduse și emise scăzute de carbon pe parcursul întregului ciclu de viață (26).

Evaluarea potențialelor beneficii mai mari asociate cu măsurile de eficiență energetică poate permite o abordare mai cuprinzătoare și mai integrată la nivel național, subliniind sinergiile care pot fi realizate cu alte domenii de politică și care implică în mod ideal alte departamente guvernamentale, de exemplu cele responsabile pentru sănătate, mediu, finanțe și infrastructură.

În legătură cu aceste elemente, se recunoaște, în general, că eforturile de reducere a utilizării operaționale a energiei au avut, în general, consecințe în ceea ce privește emisiile de carbon legate de fabricarea de produse pentru construcții și de construcții. Prin urmare, în mod ideal, reducerea gradului de utilizare zilnică a energiei nu ar trebui privită în mod izolat, deoarece va exista în mod inevitabil un compromis între costurile și beneficiile carbonului. Deși nu a fost menționată în Directiva EPBD, o abordare a emisiilor de carbon pe parcursul întregului ciclu de viață al clădirii ar contribui la identificarea celor mai bune oportunități combinate de reducere a emisiilor de carbon pe parcursul duratei de viață și ar sprijini evitarea oricăror consecințe neintenționate. În plus, aceasta contribuie la găsirea soluției celei mai eficace din punct de vedere al costurilor. În cele din urmă, o clădire cu emisii scăzute de carbon este cea care optimizează utilizarea resurselor și, prin urmare, limitează emisiile de carbon în timpul construcției și utilizării, pe durata sa de viață.

Renovarea poate fi realizată astfel încât atunci când clădirea ajunge la sfârșitul vieții sau face obiectul unei alte renovări majore, diferite produse sau materiale de construcție pot fi separate unele de celelalte. Acest lucru permite reutilizarea sau reciclarea, ceea ce poate reduce în mod substanțial volumul deșeurilor provenite din demolări care ajung în depozitele de deșeuri. Posibilitățile de circularitate în viitor depind în mod direct de modul în care se efectuează renovarea, de materialele selectate și de modul în care sunt asamblate. Reciclarea materialelor poate avea un impact pozitiv asupra consumului de energie, deoarece fabricarea produselor primare de construcții necesită în mod normal mai multă energie decât utilizarea produselor secundare.

Beneficiile pot include, de asemenea, măsuri de adaptare a clădirilor la schimbările climatice (27), în special măsuri precum dispozitive de umbrire care protejează clădirile împotriva supraîncălzirii în timpul valurilor de căldură și care au un impact direct asupra consumului de energie al unei clădiri, prin reducerea nevoii de răcire activă (28). În plus, pentru clădirile noi și clădirile care fac obiectul unor renovări majore, este recomandat să se depună eforturi pentru a se evita crearea de bariere în materie de accesibilitate în cazul persoanelor cu handicap și, acolo unde este posibil, ar trebui eliminate barierele existente în materie de accesibilitate (29).

În fine, statele membre pot include efectele acțiunilor pe care le întreprind în temeiul articolului 7 alineatul (5) din Directiva EPBD (30) în estimarea lor bazată pe date concrete a beneficiilor legate de sănătate, siguranță și calitatea aerului. În plus, acestea pot include efectele acțiunilor întreprinse în temeiul articolului 2a alineatul (7) din Directiva EPBD, care se referă la protecția împotriva incendiilor și la riscurile legate de activitatea seismică intensă.

2.3.2. Foaia de parcurs – articolul 2a alineatul (2) din Directiva EPBD

În temeiul articolului 2a alineatul (2) din Directiva EPBD,

„Fiecare dintre statele membre, în strategia sa de renovare pe termen lung, își stabilește o foaie de parcurs cu măsuri și indicatori de progres măsurabili și stabiliți la nivel național, având în vedere obiectivul pe termen lung pentru 2050 de reducere a emisiilor de gaze cu efect de seră din Uniune cu 80-95 % în comparație cu 1990, pentru a garanta un parc imobiliar național cu un nivel ridicat de eficiență energetică și decarbonizat și pentru a facilita transformarea eficace din punctul de vedere al costurilor a clădirilor existente în clădiri al căror consum de energie este aproape egal cu zero. Foaia de parcurs include etape orientative pentru 2030, 2040 și 2050 și specifică modul în care acestea contribuie la îndeplinirea obiectivelor Uniunii privind eficiența energetică în conformitate cu Directiva 2012/27/UE.”

Acesta este un element nou care nu a existat în temeiul articolului 4 din Directiva EED.

Obiectivul fundamental este de a obține un parc imobiliar cu un nivel ridicat de eficiență energetică și complet decarbonizat; acest lucru este esențial pentru atingerea obiectivului UE de reducere a emisiilor de gaze cu efect de seră. Un parc imobiliar „decarbonizat” nu este definit în legislația UE, dar poate fi considerat un parc ale cărui emisii de carbon au fost reduse la zero, prin reducerea necesităților de energie și prin asigurarea faptului că nevoile rămase sunt îndeplinite, în măsura posibilităților, din surse cu zero emisii de carbon. Această abordare permite diferite căi de decarbonizare, luând în considerare mixul energetic național, preferințele, potențialul și caracteristicile statelor membre.

Deoarece strategiile trebuie să stabilească o viziune pe termen lung în vederea atingerii obiectivului privind decarbonizarea pentru 2050, statele membre ar trebui să nu se limiteze la un simplu inventar al măsurilor existente (care oferă elemente pe termen scurt) și să furnizeze o viziune pe termen lung privind dezvoltarea viitoarelor politici și măsuri. Cadrul foii de parcurs menționate în noul articol 2a urmărește să realizeze acest lucru.

În conformitate cu articolul 2a alineatul (2), foile de parcurs trebuie să includă:

(a) indicatori de progres măsurabili – aceștia pot reprezenta variabile cantitative sau calitative pentru măsurarea progreselor înregistrate în vederea atingerii obiectivului pe termen lung pentru 2050 de reducere a emisiilor de gaze cu efect de seră în Uniune și de asigurare a unui parc imobiliar național cu un nivel ridicat de eficiență energetică și decarbonizat. Aceștia pot fi revizuiți, dacă este necesar; și

(b) etape orientative – acestea pot fi obiective cantitative sau calitative. Statele membre trebuie „să includă etape orientative pentru 2030, 2040 și 2050 și să specifice modul în care acestea vor contribui la îndeplinirea obiectivelor Uniunii privind eficiența energetică în conformitate cu [Directiva EED]”.

Statele membre pot adapta etapele și indicatorii lor la caracteristicile naționale. Intenția nu este de a introduce un obiectiv sectorial pentru sectorul clădirilor și nici de a stabili obiective obligatorii din punct de vedere juridic. Statelor membre le revine sarcina de a defini etapele specifice și de a decide dacă aceste obiective vor deveni obligatorii pentru sectorul clădirilor (depășind astfel obligațiile prevăzute în Directiva EPBD). Cu toate acestea, statele membre ar trebui să țină cont de faptul că stabilirea unor etape ambițioase și clare este esențială pentru reducerea riscurilor și incertitudinilor pentru investitori și implicarea părților interesate și a întreprinderilor. Disponibilitatea datelor coerente și fiabile constituie un factor important în determinarea indicatorilor măsurabili.

În conformitate cu articolul 2a alineatul (2), SRTL-ul trebuie să precizeze modul în care etapele pentru 2030, 2040 și 2050 contribuie la obiectivul principal orientativ definit de statele membre în conformitate cu articolul 3 din Directiva EED, deoarece clădirile reprezintă un pilon-cheie al politicii în materie de eficiență energetică. Aceste informații pot ajuta factorii de decizie politică să modeleze viitoarele politici în materie de eficiență energetică și să elaboreze măsuri adecvate.

Tabelul următor prezintă un cadru posibil pentru definirea indicatorilor și a etapelor:

Articolul 2a din Directiva EPBD Indicatori (în vederea reducerii emisiilor de GES + decarbonizarea parcului imobiliar + facilitarea transformării eficace din punct de vedere al costurilor) Etape (care contribuie la obiectivele UE privind eficiența energetică) Alineatul (1) (a) o imagine de ansamblu a parcului imobiliar național, bazată, după caz, pe eșantioane statistice și pe procentul preconizat de clădiri renovate în 2020; — Nr. de clădiri/locuințe/m2: — în funcție de tipul de clădire — în funcție de vârsta clădirii — în funcție de dimensiunea clădirii — în funcție de zona climatică — Consumul anual de energie: — în funcție de tipul de clădire — în funcție de destinația finală — % anual de clădiri renovate: — în funcție de tipul de renovare — în funcție de sectorul clădirilor – rezidențiale/nerezidențiale — m2 renovați: — în funcție de tipul de clădire — în funcție de dimensiunea clădirii — în funcție de vârsta clădirii — Număr de CPE-uri: — în funcție de tipul de clădire — în funcție de clasa energetică — Număr/m2 de NZEB-uri: — în funcție de sectorul clădirilor — Economii de energie (% în termeni absoluți și relativi) în funcție de sectorul clădirilor (rezidențiale, nerezidențiale etc.) — % de clădiri renovate (în funcție de tipul de renovare) — Reducere a emisiilor de CO2 în sectorul clădirilor (renovare/clădiri noi) — % de NZEB-uri (în funcție de sectorul clădirilor) (b) identificarea unor abordări eficace din punctul de vedere al costurilor ale renovărilor relevante pentru tipul de clădire și zona climatică, ținând cont, după caz, de potențialele praguri de declanșare relevante din ciclul de viață al clădirii; — Raportul cost-eficacitate al măsurilor de renovare (de exemplu, valori actualizate nete, perioada de amortizare, costurile investiției în funcție de economiile anuale): — în funcție de tipul de clădire — în funcție de zona climatică — Potențialul economiilor de energie totale: — în funcție de sectorul clădirilor (c) politici și acțiuni pentru stimularea renovărilor aprofundate, eficace din punct de vedere al costurilor, ale clădirilor, inclusiv a renovărilor aprofundate efectuate în etape, și pentru sprijinirea măsurilor și a renovărilor specifice și eficace din punct de vedere al costurilor, de exemplu prin introducerea unui sistem opțional de pașapoarte pentru renovarea clădirilor; — Procent total și anual de clădiri care fac obiectul renovărilor aprofundate și renovărilor NZEB-urilor — Stimulente publice pentru renovările aprofundate — Investiții publice și private în renovările aprofundate — Economii de energie obținute în urma renovărilor aprofundate (d) o imagine de ansamblu a politicilor și a acțiunilor vizând segmentele din parcul imobiliar național cu cele mai slabe performanțe, dilemele motivațiilor divergente și deficiențele pieței și o prezentare în linii mari a acțiunilor naționale relevante care contribuie la atenuarea sărăciei energetice; — Investiții din fonduri publice în politica de abordare a aspectelor menționate (stimulente divergente, sărăcie energetică etc.) — % din casele închiriate cu CPE-uri sub un anumit nivel de performanță — Indicatori ai sărăciei energetice: — % dintre persoanele afectate de sărăcia energetică — procentul veniturilor disponibile ale gospodăriilor cheltuite pentru energie — datoriile restante la facturile de utilități — populația care locuiește în condiții de locuire inadecvate (de exemplu, acoperiș cu probleme de izolație) sau cu sisteme de încălzire și răcire inadecvate — % din clădirile cu cele mai scăzute clase energetice — scădere (exprimată în %) a numărului de persoane afectate de sărăcia energetică — scădere (exprimată în %) a numărului de clădiri cu cele mai scăzute clase energetice (e) politici și acțiuni vizând toate clădirile publice; — m2 de clădiri publice renovate: — în funcție de tipul de clădire — în funcție de dimensiunea clădirii — în funcție de zona climatică — Economii de energie în clădirile publice (f) o imagine de ansamblu a inițiativelor naționale pentru promovarea tehnologiilor inteligente și a clădirilor și comunităților bine conectate, precum și a competențelor și educației în sectoarele clădirilor și eficienței energetice; — Nr. de clădiri prevăzute cu sisteme de gestionare a energiei în clădiri (SGEC-uri) sau cu sisteme inteligente similare: — în funcție de tipul de clădire (cu accent pe clădirile nerezidențiale) — Investiții publice și private în tehnologii inteligente (inclusiv rețele inteligente) — Cetățeni care participă în cadrul comunităților energetice — Numărul de studenți absolvenți — cursuri universitare cu accent pe eficiența energetică și tehnologiile inteligente asociate — pregătire profesională/tehnică (certificatori CPE, inspectori de sisteme IVC etc.) — Nr. de instalatori calificați în noile tehnologii și practici de lucru — Bugetul programelor naționale de cercetare în domeniul eficienței energetice a clădirilor — Participarea universităților naționale la proiecte internaționale de cercetare științifică (de exemplu, programul Orizont 2020) privind eficiența energetică pe tematici legate de clădiri — Procentajul clădirilor prevăzute cu SGEC-uri sau sisteme inteligente similare: — în funcție de tipul de clădire (g) o estimare bazată pe date concrete a economiilor de energie preconizate și a altor beneficii mai mari, cum ar fi cele referitoare la sănătate, siguranță și calitatea aerului. — Reducerea costurilor legate de energie pentru fiecare gospodărie (medie)/scăderea sărăciei energetice — Economiile reale de energie realizate — Indicii medii/agregați de calitate a aerului interior (ICAI) și indicele de confort termic (ICT) — Costurile legate de bolile evitate/reducerea costurilor legate de sănătate care pot fi atribuite măsurilor de eficiență energetică — Reducerea emisiilor de carbon pe întreaga durată de viață a clădirii — Îmbunătățiri în ceea ce privește anul de viață ajustat pentru dizabilitate (DALY)/anul de viață suplimentar ajustat în funcție de calitate (QALY) datorită îmbunătățirii parcului imobiliar și a condițiilor de viață — Creșterea productivității muncii datorită unui mediu de lucru mai bun și a condițiilor de viață îmbunătățite — Reducerea emisiilor — Ocuparea forței de muncă în sectorul clădirilor (numărul de locuri de muncă create pentru fiecare milion EUR investit în acest sector) — Creșterea PIB în sectorul clădirilor — % din importuri de energie pentru statul membru (măsuri de securitate energetică) — Eliminarea/prevenirea barierelor în materie de accesibilitate pentru persoanele cu dizabilități Alineatul (3) (a) gruparea proiectelor, inclusiv prin platforme sau grupuri de investiții și prin consorții de întreprinderi mici și mijlocii, pentru a permite accesul investitorilor, precum și pachete de soluții pentru potențialii clienți; Nr. de proiecte integrate/agregate (b) reducerea riscurilor percepute ale operațiunilor vizând eficiența energetică pentru investitori și sectorul privat; Riscul perceput al operațiunilor vizând eficiența energetică (pe baza studiilor) (c) utilizarea fondurilor publice pentru a mobiliza investiții suplimentare din sectorul privat sau pentru a aborda deficiențe specifice ale pieței; Investițiile publice exprimate ca procent din investițiile totale în economiile de energie Inițiative de parteneriat public-privat (d) orientarea investițiilor către un parc imobiliar public eficient din punct de vedere energetic, în concordanță cu orientările emise de Eurostat; și Investițiile în renovările vizând eficiența energetică ale parcului imobiliar public (e) instrumente de consiliere accesibile și transparente, cum ar fi ghișeele unice pentru consumatori și serviciile de consultanță în domeniul energetic, în ceea ce privește renovările pertinente vizând eficiența energetică și instrumentele financiare relevante. Ghișee unice instituite Inițiative de creștere a gradului de conștientizare (număr, public-țintă vizat, public-țintă care întreprinde acțiunea) — Numărul de inițiative ale ghișeelor unice — Gradul de conștientizare este sporit și conduce la acțiuni concrete

2.3.3. Consultare publică și monitorizare

Articolul 2a alineatul (5) din Directiva EPBD prevede că:

„[p]entru a-și sprijini dezvoltarea strategiei lor de renovare pe termen lung, fiecare stat membru efectuează o consultare publică privind propria strategie de renovare pe termen lung înainte de transmiterea acesteia către Comisie. Fiecare stat membru anexează la strategia sa de renovare pe termen lung un rezumat al rezultatelor consultării publice efectuate. Pe parcursul punerii în aplicare a strategiei sale de renovare pe termen lung, fiecare stat membru stabilește modalitățile de consultare într-un mod incluziv”.

Acesta este un element nou care nu a existat în temeiul articolului 4 din Directiva EED. Consultarea se referă la SRTL-urile complete, inclusiv la mecanismele de finanțare pentru mobilizarea investițiilor, la care statele membre trebuie să faciliteze accesul.

Deoarece consultările publice pot îmbunătăți rezultatele politicii, Directiva EPBD impune obligativitatea acestora, însă lasă fiecărui stat membru libertatea să stabilească formatul de consultare (de exemplu, deschisă sau specifică) și metoda (de exemplu, reuniuni față în față/evenimente, observații scrise sau chestionar online). Statele membre pot dispune deja de proceduri de consultare privind inițiativele de politică sau legislative importante care ar putea fi aplicate în cazul unei SRTL (31).

În conformitate cu articolul 2a alineatul (5) din Directiva EPBD, statele membre trebuie să realizeze o consultare publică înainte de a transmite Comisiei SRTL-urile lor, indiferent dacă aceasta este deja prevăzută în legislația națională. Consultarea publică organizată pe parcursul punerii în aplicare a SRTL-urilor, care este, de asemenea, prevăzută la articolul 2a alineatul (5) din Directiva EPBD, reprezintă o oportunitate pentru statele membre de a răspunde progreselor și de a remedia deficiențele.

Statele membre pot lua în considerare, de asemenea, crearea unei platforme pentru părțile interesate (32). Identificarea și consultarea părților interesate poate contribui în mod semnificativ la punerea în aplicare cu succes a SRTL-urilor. Implicarea directă sau indirectă a părților interesate asociată cu modernizarea din punct de vedere energetic a clădirilor este esențială pentru diseminarea SRTL-urilor și colectarea datelor și poate promova consensul și acceptarea SRTL-urilor (33).

Statele membre pot lua în considerare factorii de mai sus atunci când își planifică consultările publice. În conformitate cu articolul 2a alineatul (5), pe parcursul punerii în aplicare a strategiei sale de renovare pe termen lung, statele membre trebuie să stabilească modalitățile de consultare într-un mod incluziv. Statele membre ar trebui să acorde suficient timp pentru a se consulta cu privire la SRTL-uri înainte de a le transmite Comisiei.

În conformitate cu articolul 2a alineatul (5) din Directiva EPBD, un rezumat al consultării trebuie să fie anexat la SRTL. Acesta ar putea descrie, de exemplu, durata, perioada, tipul (deschisă sau specifică), metoda (reuniuni față în față/evenimente, observații transmise în scris sau online), numărul de participanți, tipul de participanți (asociații, persoane fizice, arhitecți, administrații regionale și municipale, alte autorități locale relevante etc.), principalele observații și concluziile.

2.3.4. Aspecte legate de siguranță

Articolul 2a alineatul (7) din Directiva EPBD prevede că statele membre pot utiliza SRTL-urile pentru a aborda protecția împotriva incendiilor și riscurile legate de activitatea seismică intensă care afectează renovările vizând eficiența energetică și durata de viață a clădirilor. Dispoziția trebuie interpretată în coroborare cu articolul 7 (34), care impune statelor membre să abordeze aceste aspecte în ceea ce privește clădirile care fac obiectul unor renovări majore.

Siguranța este un domeniu de competență națională, iar reglementările naționale relevante ar trebui să fie aplicate având în vedere destinația clădirilor (de exemplu, clădiri rezidențiale, clădiri nerezidențiale, școli, spitale), ocupanții (de exemplu, ocupanții vulnerabili cum ar fi copiii, persoanele cu dizabilități sau persoanele în vârstă) și tipologia clădirilor (de exemplu cu regim mic de înălțime, cu regim mare de înălțime) (35).

Pragurile de declanșare (a se vedea secțiunea 2.3.1.2 de mai sus) pot constitui, de asemenea, momente potrivite pentru evaluarea aspectelor legate de siguranță într-o clădire și, în mod reciproc, îmbunătățirile în ceea ce privește siguranța pot reprezenta momente bune pentru a aborda performanța în materie de eficiență energetică.

Locuințele mai puțin costisitoare tind să fie mai vechi, cu instalații electrice învechite, ceea ce îi face pe consumatorii săraci să fie deosebit de vulnerabili (36). Măsuri precum inspecțiile regulate (în special înainte de o renovare) și modernizările pentru adaptarea instalațiilor electrice la standardele de siguranță pot îmbunătăți considerabil siguranța electrică. De asemenea, este necesară încurajarea inspecției în materie de siguranță a instalațiilor și echipamentelor electrice și de gaz.

Standardele europene (denumite în continuare „eurocodurile”) oferă un instrument cuprinzător și actualizat pentru proiectarea structurală a clădirilor și executarea altor lucrări de inginerie civilă având în vedere siguranța seismică (37) și proiectarea structurilor împotriva incendiilor (38).

Se așteaptă ca statele membre să aplice metodele comune elaborate în temeiul legislației UE pentru a evalua și clasifica comportarea la foc a produselor pentru construcții (39), performanța de rezistență la foc a acestora (40) și performanța atunci când acestea sunt utilizate în producția de acoperișuri (41), având în vedere răspândirea focului și rutele de evacuare.

Statele membre pot încuraja instalarea sistemelor adecvate de ventilație și aspersoare și instalarea sigură și corectă a echipamentelor care ar putea avea un impact asupra protecției împotriva incendiilor, cum ar fi panourile fotovoltaice și punctele de reîncărcare pentru vehiculele electrice.

Măsurile și politicile de prevenire a incendiilor, cum ar fi inspecțiile privind protecția împotriva incendiilor, creșterea gradului de conștientizare prin vizite la domiciliu și măsurile de atenuare, cum ar fi instalarea detectoarelor de fum, pot, de asemenea, să joace un rol important.

Statele membre și părțile interesate pot beneficia de pe urma activității Platformei pentru schimbul de informații privind incendiile (FIEP) (42), instituită de Comisie pentru a facilita schimbul de informații între autoritățile naționale competente și alte părți interesate, astfel încât acestea să poată beneficia de învățămintele desprinse și de cele mai bune practici privind protecția împotriva incendiilor. Acest lucru ar trebui să sporească capacitatea autorităților de reglementare de a-și îndeplini sarcinile în deplină cunoștință de avantajele și dezavantajele opțiunilor de reglementare pe care trebuie să le aleagă.

2.4. Obligația de a facilita accesul la mecanismele de sprijinire a mobilizării investițiilor – articolul 2a alineatul (3) din Directiva EPBD

Articolul 2a alineatul (3) din Directiva EPBD impune statelor membre să faciliteze accesul la mecanismele financiare pentru a sprijini mobilizarea investițiilor în renovarea necesară atingerii obiectivelor prevăzute la articolul 2a alineatul (1), și anume un parc imobiliar cu un grad ridicat de eficiență energetică și decarbonizat până în 2050 și transformarea eficace din punct de vedere al costurilor a clădirilor existente în NZEB-uri. Articolul 2a alineatul (3) din Directiva EPBD stabilește mecanismele posibile și se bazează pe articolul 20 din Directiva EED, care impune statelor membre să faciliteze stabilirea unor facilități de finanțare sau utilizarea celor existente pentru măsuri de îmbunătățire a eficienței energetice.

Articolul 2a alineatul (3) din Directiva EPBD prevede că:

„Pentru a sprijini mobilizarea investițiilor în renovările necesare atingerii obiectivelor menționate la alineatul (1), statele membre facilitează accesul la mecanisme adecvate pentru:

(a) gruparea proiectelor, inclusiv prin platforme sau grupuri de investiții și prin consorții de întreprinderi mici și mijlocii, pentru a permite accesul investitorilor, precum și pachete de soluții pentru potențialii clienți;

(b) reducerea riscurilor percepute ale operațiunilor vizând eficiența energetică pentru investitori și sectorul privat;

(c) utilizarea fondurilor publice pentru a mobiliza investiții suplimentare din sectorul privat sau pentru a aborda deficiențe specifice ale pieței;

(d) orientarea investițiilor către un parc imobiliar public eficient din punct de vedere energetic, în concordanță cu orientările emise de Eurostat; și

(e) instrumente de consiliere accesibile și transparente, cum ar fi ghișeele unice pentru consumatori și serviciile de consultanță în domeniul energetic, în ceea ce privește renovările pertinente vizând eficiența energetică și instrumentele financiare relevante”.

Această dispoziție nu a fost prevăzută de articolul 4 din Directiva EED.

Pentru a-și elabora SRTL-urile, statele membre vor trebui să permită accesul la o serie de mecanisme financiare pentru a sprijini mobilizarea investițiilor, în special având în vedere modalitățile de utilizare a finanțării inovatoare pentru a permite în mod efectiv accesul clienților mici și a furnizorilor mici.

Următoarea listă este o listă neexhaustivă de exemple generice de tipuri de mecanisme financiare:

(a) gruparea proiectelor (i) încheierea de către o municipalitate a unui contract de servicii energetice (43) pentru reabilitarea clădirilor cu mai multe familii (finanțată prin economii de energie); (ii) consolidarea capacităților și dialogul cu părțile interesate pentru a îmbunătăți capacitatea entităților relevante de a oferi servicii de grupare de proiecte; (iii) încheierea de către un grup de municipalități a unui contract de servicii energetice pentru unele clădiri publice; și (iv) oferirea de servicii de renovare integrate – o entitate [de exemplu agenția pentru energie, autoritatea locală sau regională, societatea de servicii energetice („SSE”), instituția financiară] ar putea crea un ghișeu unic care să ofere servicii de renovare și finanțare într-un mod relativ standardizat, ceea ce face posibilă refinanțarea proiectelor grupate; (v) a se vedea, de asemenea, secțiunea 7.2 din documentul de lucru al serviciilor Comisiei intitulat Bune practici în domeniul eficienței energetice (44);

(b) reducerea riscurilor percepute (i) standardizare (de exemplu prin protocoale, certificare, standarde) pentru a reduce riscurile de performanță ex post; (ii) ipoteci/împrumuturi care iau în considerare impactul pozitiv al componentei de eficiență energetică a unui proiect asupra valorii activului și asupra riscului de neplată; (iii) refinanțare (fonduri, obligațiuni, operațiune de factoring) pentru a oferi SSE-urilor și investitorilor financiari finanțare pe termen lung; (iv) finanțarea pe bază de impozit - și anume suma împrumutată pentru investițiile în îmbunătățiri ale clădirii este rambursată prin impozitul pe proprietate; (v) finanțare pe bază de facturi - și anume împrumutul este rambursat prin factura pentru utilități, economiile de energie acoperind costurile investiției; (vi) sprijin pentru colectarea dovezilor privind performanța tehnică și financiară reală a investițiilor în eficiența energetică, de exemplu contribuirea la baza de date a platformei europene de reducere a riscurilor asociate investițiilor în eficiența energetică (DEEP) (a se vedea mai jos) sau crearea de baze de date naționale similare; (vii) încurajarea elaborării și utilizării orientărilor privind modul de evaluare a riscurilor pentru investițiile în eficiența energetică; și (viii) garanții pentru beneficiari și facilități de garantare pentru intermediarii financiari.

A se vedea, de asemenea, secțiunea 7.3 din documentul Bune practici în domeniul eficienței energetice menționat mai sus;

(c) finanțare din fonduri publice (45) (i) mecanisme de acordare a împrumuturilor cofinanțate din fonduri publice; (ii) instrumente de împărțire a riscurilor (de exemplu împrumuturi, mecanisme de garantare și asistență tehnică); (iii) subvenții destinate consumatorilor vulnerabili; (iv) subvenții pentru asistență tehnică și acoperirea costurilor aferente certificatelor de performanță energetică (CPE) și auditurilor energetice și, în cazul în care acestea nu sunt obligatorii, pentru încurajarea utilizării acestora și pentru a spori gradul de conștientizare a posibilităților de investiții; și (v) fonduri pentru eficiență energetică. A se vedea, de asemenea, secțiunea 7.1 din documentul Comisiei privind bunele practici din 2016;

(d) direcționarea investițiilor către un parc imobiliar public eficient din punct de vedere energetic (i) asistență pentru utilizarea contractelor de performanță energetică (facilitatori ai pieței, contracte-cadru, ghiduri practice etc.); (ii) un cadru legislativ care să conducă la crearea de SSE-uri și a pieței serviciilor energetice în general; (iii) consolidarea capacităților prin intermediul asistenței pentru dezvoltarea de proiecte, formare, asistență inter pares etc.; și (iv) facilitarea grupării proiectelor mici la clădirile publice (de exemplu proiecte similare provenind de la diferite municipalități sau proprietari publici);

(e) instrumente de consiliere accesibile și transparente și de consultanță în domeniul energetic (i) ghișeu unic sau serviciu integrat pentru finanțare și renovare; (ii) servicii de consultanță; (iii) orientări tehnice privind finanțarea și renovarea; și (iv) educație financiară pentru îmbunătățirea înțelegerii diferitelor instrumente financiare.

Exemple de mecanisme de finanțare sunt prezentate în secțiunea 2.6.

Aceste dispoziții sunt în concordanță cu inițiativa Comisiei intitulată „Finanțare inteligentă pentru clădiri inteligente” (SFSB) (46), al cărei prim pilon vizează utilizarea mai eficace a fondurilor publice prin:

(a) consolidarea capacităților pentru promovarea utilizării instrumentelor financiare [de exemplu forumuri pentru investiții în domeniul energiei durabile (47)];

(b) dezvoltarea unor platforme de finanțare flexibilă pentru eficiența energetică și energia din surse regenerabile; și

(c) clarificarea tratamentului contabil al contractelor de performanță energetică.

Acest lucru va permite direcționarea și combinarea mai eficientă a fondurilor publice și accelerarea punerii în aplicare a instrumentelor financiare. Platformele de finanțare flexibilă vor oferi beneficiarilor finali opțiuni de finanțare mai atractive prin împărțirea riscurilor și utilizarea optimă a fondurilor publice, inclusiv a fondurilor structurale și de investiții europene și a Fondului european pentru investiții strategice.

Al doilea pilon al inițiativei SFSB (gruparea proiectelor și asistență pentru dezvoltarea de proiecte) include:

(a) punerea la dispoziție a unei asistențe mai consistente pentru dezvoltarea de proiecte la nivelul UE; și

(b) încurajarea creării de ghișee unice locale/regionale pentru serviciile de eficiență energetică.

Acest lucru va ajuta dezvoltatorii de proiecte să concretizeze ideile bune de proiecte și să faciliteze accesul proprietarilor de clădiri, al gospodăriilor și al societăților la servicii de informare și eficiență energetică, permițând dezvoltarea unor programe de investiții la scară largă. Ghișeele unice locale sau regionale dedicate vor facilita gruparea proiectelor, făcându-le mai atractive pentru piața financiară.

Cel de al treilea pilon (eliminarea riscurilor) este pus în aplicare de grupul instituțiilor financiare pentru eficiența energetică (EEFIG), prin următoarele inițiative:

(a) baza de date liberă a DEEP, care furnizează dovezi privind performanța tehnică și financiară reală a investițiilor în eficiența energetică (48); și

(b) instrumentul de subscriere al EEFIG (49), un cadru consensual pentru finanțarea investițiilor în eficiența energetică, care urmărește să ofere orientări privind evaluarea riscurilor și a beneficiilor asociate acestor investiții.

Aceste inițiative pot ajuta piața să evalueze în mod corect riscurile și beneficiile asociate investițiilor în eficiența energetică, favorizând astfel încrederea în acestea și făcându-le mai atractive pentru promotorii de proiecte, investitori și instituțiile financiare.

În temeiul articolului 7 și al anexei I la Regulamentul (UE) 2018/1999 al Parlamentului European și al Consiliului (50), PNEC-urile statelor membre trebuie să includă o imagine de ansamblu a investițiilor necesare pentru a îndeplini diferite obiective și contribuții. Acestea trebuie să includă informații privind fluxurile de investiții existente și ipotezele privind investițiile viitoare în ceea ce privește politicile și măsurile planificate, precum și factorii de risc, barierele și sprijinul pentru finanțarea publică sau resursele necesare pentru a le aborda.

2.5. Stimulente financiare, bariere de piață și informații – articolele 10 și 20 din Directiva EPBD

A fost modificată, de asemenea, o serie de alte articole ale Directivei EPBD referitoare la dispozițiile articolului 2a.

2.5.1. Măsuri financiare legate de economii – articolul 10 alineatul (6) din Directiva EPBD

2.5.1.1. Obligații

Directiva EPBD recunoaște rolul inițiativelor financiare și al campaniilor de informare în ceea ce privește punerea în aplicare adecvată a cadrului de reglementare și atingerea obiectivelor Directivei EPBD. Articolul 10 alineatul (6) din Directiva EPBD prevede că:

„Statele membre leagă măsurile lor financiare privind îmbunătățirile în materie de eficiență energetică în cadrul renovării clădirilor de economiile de energie urmărite sau realizate, astfel cum sunt stabilite pe baza unuia sau a mai multor criterii dintre cele menționate mai jos:

(a) performanța energetică a echipamentelor sau a materialelor utilizate pentru renovare, caz în care echipamentele sau materialele utilizate pentru renovare se instalează de către un instalator având nivelul adecvat de certificare sau de calificare;

(b) valorile-standard pentru calcularea economiilor de energie ale clădirilor (51);

(c) îmbunătățirile obținute în urma renovării respective, prin compararea certificatelor de performanță energetică emise înainte și după renovare (52);

(d) rezultatele unui audit energetic;

(e) rezultatele unei alte metode relevante, transparente și proporționale care indică îmbunătățirea performanței energetice.”

Acesta este un nou alineat. Cerințele sale se aplică de la intrarea sa în vigoare prin intermediul legislației naționale (și anume cel târziu până la termenul limită de transpunere). Acesta se aplică tuturor tipurilor de măsuri financiare, inclusiv măsurilor fiscale. Se recomandă ca, atunci când este posibil, acesta să se aplice, de asemenea, măsurilor existente (de exemplu, în cazul sistemelor de sprijin, statele membre sunt încurajate să ia în considerare și să introducă modificări aplicabile sprijinului financiar ulterior) (53).

Se obișnuiește deja ca măsurile financiare pentru eficiența energetică să fie însoțite de condiții sau obligații care să impună beneficiarilor finali să demonstreze performanța proiectelor și utilizarea eficace a banilor publici. Această cerință se aplică indiferent dacă renovarea în cauză constituie o „renovare majoră” în sensul articolului 2 alineatul (10) din Directiva EPBD.

Articolul 10 alineatul (6) din Directiva EPBD permite abordări diferite ale corelării sprijinului financiar cu calitatea reabilitării energetice, însă oferă statelor membre flexibilitate în ceea ce privește punerea sa în aplicare în funcție de condițiile naționale sau regionale. Cu toate acestea, dispoziția prevede că statele membre trebuie să utilizeze unul sau mai multe dintre criteriile (a)-(e) menționate anterior.

Competențele și abilitățile sunt esențiale pentru asigurarea calității unei renovări, astfel încât măsurile financiare pentru eficiența energetică ar trebui să impună ca măsurile de renovare să fie puse în aplicare de către instalatori calificați sau certificați. Acest lucru este deosebit de relevant în cazul criteriului (a) de mai sus, conform căruia este obligatorie implicarea unui instalator calificat și certificat pentru a instala echipamentele sau materialele utilizate pentru renovare și pentru a verifica îmbunătățirile. Cu toate acestea, această cerință trebuie să ia în considerare reglementările naționale privind profesiile relevante.

Pe lângă instalarea corespunzătoare, este încurajată o evaluare a rezultatelor renovării de către inspectori calificați sau certificați pentru a garanta asigurarea calității.

2.5.1.2. Transpunerea și punerea în aplicare a articolului 10 alineatul (6) din Directiva EPBD

După alegerea criteriilor de calitate care trebuie aplicate, statele membre ar trebui să disemineze și să comunice măsurile naționale care transpun articolul 10 alineatul (6) din Directiva EPBD tuturor autorităților/agențiilor competente (și anume autoritățile operaționale) responsabile de elaborarea și punerea în aplicare a măsurilor financiare. Acest lucru este important pentru a se asigura că elaborarea și punerea în aplicare a măsurilor sunt legate de unul sau mai multe criterii.

Statele membre ar trebui să își revizuiască reglementările naționale privind profesiile relevante de instalatori pentru a se asigura că numai instalatorii calificați și certificați sunt implicați în procesul de renovare.

2.5.2. Baze de date pentru CPE-uri – articolul 10 alineatul (6a) din Directiva EPBD

2.5.2.1. Obligații

Articolul 10 alineatul (6a) din Directiva EPBD prevede că:

„[b]azele de date pentru certificatele de performanță energetică permit colectarea de date privind consumul de energie măsurat sau calculat al clădirilor vizate, inclusiv, cel puțin, al clădirilor publice pentru care a fost emis, în conformitate cu articolul 12, un certificat de performanță energetică, astfel cum este menționat la articolul 13”.

Registrele și bazele de date privind CPE-urile pot:

(a) să fie un instrument-cheie pentru o mai bună respectare a dispozițiilor;

(b) să îmbunătățească cunoștințele privind parcul imobiliar;

(c) să ofere factorilor de decizie politică informații mai bune; și

(d) să sprijine deciziile operatorilor (54).

Statele membre nu trebuie să creeze o bază de date sau un registru. În cazul în care există sau este introdusă o astfel de bază de date, statele membre trebuie să respecte această nouă dispoziție (55). Este de datoria lor să determine frecvența la care baza de date ar trebui să fie actualizată cu date noi (reale sau calculate) privind consumul de energie.

Articolul 10 alineatul (6a) din Directiva EPBD prevede că bazele de date EPC permit colectarea datelor privind consumul (măsurate sau calculate) ale clădirilor vizate. Acestea trebuie să includă cel puțin clădirile publice pentru care a fost emis un CPE în temeiul articolului 13 din Directiva EPBD, și anume clădirile ocupate de autoritățile publice care sunt vizitate în mod frecvent de public și care au o suprafață utilă totală de peste 250 m2 [este vorba de clădirile pentru care este necesar un CPE în temeiul articolului 12 alineatul (1) din Directiva EPBD].

Statele membre sunt libere să stabilească ce înseamnă sintagma „vizitate în mod frecvent”, dar interpretarea utilizată în transpunerea articolului 10 alineatul (6a) din Directiva EPBD ar trebui să fie în concordanță cu interpretarea articolelor 12 și 13 din Directiva EPBD (care au fost deja transpuse).

Statele membre sunt libere să găsească date din alte surse și să le înregistreze în bazele de date pentru CPE-uri.

2.5.2.2. Transpunerea și punerea în aplicare a articolului 10 alineatul (6a) din Directiva EPBD

În cazul în care acestea au o bază de date pentru CPE-uri, statele membre ar trebui:

(a) să examineze dacă dispozițiile permit colectarea datelor privind consumul de energie măsurat sau calculat și să le modifice, dacă este necesar, pentru a se conforma obligației prevăzute la articolul 10 alineatul (6a);

(b) să se asigure că cel puțin datele privind clădirile publice pentru care a fost emis un CPE care sunt vizitate în mod frecvent de public sunt introduse în baza de date; și

(c) să actualizeze datele, în mod ideal cel puțin o dată pe an.

2.5.3. Date agregate anonimizate – articolul 10 alineatul (6b) din Directiva EPBD

Articolul 10 alineatul (6b) din Directiva EPBD prevede că:

„[s]e pun la dispoziție la cerere, în scopuri statistice și de cercetare, precum și proprietarului clădirii, cel puțin date agregate anonimizate conforme cu cerințele Uniunii și cu cele naționale de protecție a datelor”.

Statele membre trebuie să ia măsurile necesare pentru a se asigura că această cerință este îndeplinită. Această dispoziție nu le solicită să aducă modificări bazelor de date existente, ci să se asigure că cadrul legislativ permite ca datele să fie puse la dispoziție în conformitate cu obligațiile prevăzute în articol.

2.5.4. Informare – articolul 20 alineatul (2) din Directiva EPBD

Articolul 20 alineatul (2) din Directiva EPBD prevede că:

„În special, statele membre furnizează proprietarilor sau locatarilor clădirilor informații privind certificatele de performanță energetică, inclusiv în ce privește scopul și obiectivele acestora, măsurile care sunt eficace din punctul de vedere al costurilor și, după caz, instrumentele financiare, în vederea îmbunătățirii performanței energetice a clădirii, precum și privind înlocuirea cazanelor cu combustibil fosil cu alternative mai sustenabile. Statele membre furnizează informații prin intermediul unor instrumente de consiliere accesibile și transparente, cum ar fi consilierea în materie de renovare și ghișeele unice. La solicitarea statelor membre, Comisia asistă statele membre la organizarea unor campanii de informare în sensul alineatului (1) și al primului paragraf al prezentului alineat, campanii care pot fi cuprinse în cadrul unor programe ale Uniunii”.

Articolul 20 din Directiva EPBD a fost modificat pentru a clarifica obligația statelor membre de a furniza informații locatarilor clădirilor sau proprietarilor. Lista (neexhaustivă) a cazurilor include în prezent o obligație de a furniza informații privind înlocuirea cazanelor cu combustibili fosili (56) cu alternative mai durabile.

Articolul 20 alineatul (2) din Directiva EPBD prevede că „statele membre furnizează informații prin intermediul unor instrumente de consiliere accesibile și transparente, cum ar fi consilierea în materie de renovare și ghișeele unice”.

2.6. Transmiterea SRTL-urilor și rapoartele intermediare

2.6.1. Transmiterea SRTL-urilor

În conformitate cu articolul 2a alineatul (8) din Directiva EPBD (57), SRTL-urile trebuie să fie transmise Comisiei „ca parte a” PNEC-urilor finale ale fiecărui stat membru. SRTL-urile ar trebui să fie transmise ca o anexă la PNEC.

În conformitate cu articolul 3 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2018/1999, termenul de transmitere a PNEC final este 31 decembrie 2019 și, ulterior, la fiecare 10 ani.

Cu toate acestea, prin derogarea prevăzută la articolul 2a alineatul (8) din Directiva EPBD, termenul de transmitere a primei SRTL este cel târziu la 10 martie 2020, la trei luni de la termenul pentru PNEC final. Cu toate acestea, statele membre sunt sfătuite să urmărească finalizarea SRTL-urilor lor în același timp cu PNEC-ul lor final, astfel încât SRTL-ul să poată fi luat pe deplin în considerare și să definească PNEC-ul.

În conformitate cu articolul 4 litera (b) punctul 3 din Regulamentul (UE) 2018/1999, ca parte a PNEC-urilor lor, statele membre trebuie să stabilească obiectivele și contribuțiile pentru fiecare dintre cele cinci dimensiuni ale uniunii energetice. Elementele obligatorii care trebuie incluse în proiectul de PNEC și în PNEC-ul final sunt:

(a) etapele orientative (58);

(b) foaia de parcurs cu indicatori de progres măsurabili și stabiliți la nivel național (59);

(c) o estimare bazată pe date concrete a economiilor de energie preconizate și a altor beneficii mai mari (60); și

(d) contribuțiile la îndeplinirea obiectivelor Uniunii privind eficiența energetică (61) în temeiul Directivei EED, în conformitate cu articolul 2a din Directiva EPBD.

Aceste elemente-cheie trebuiau să se regăsească în proiectul de PNEC care trebuia să fie transmis până la sfârșitul anului 2018 și trebuie să fie inclus în PNEC final care trebuie să fie transmis până la sfârșitul anului 2019. Elementele-cheie sunt esențiale pentru obiectivele prezentate în PNEC și stau la baza SRTL-urilor consolidate și complete.

2.6.2. Rapoarte intermediare

Capitolul 4 din Regulamentul (UE) 2018/1999 stabilește obligațiile de raportare referitoare la PNEC-uri, inclusiv raportarea referitoare la SRTL-uri.

Articolul 17 din Regulamentul (UE) 2018/1999 impune statelor membre să prezinte rapoartele naționale intermediare integrate privind energia și clima („rapoarte intermediare”) până la 15 martie 2023 și, ulterior, la fiecare doi ani.

În conformitate cu articolul 17 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul (UE) 2018/1999, aceste rapoarte intermediare trebuie să includă informații obligatorii privind eficiența energetică care sunt definite la articolul 21 din Regulamentul (UE) 2018/1999.

2.6.2.1. Raportarea cu privire la traiectoriile și obiectivele naționale

În conformitate cu articolul 21 litera (a) din Regulamentul (UE) 2018/1999, rapoartele intermediare trebuie să includă informații privind punerea în aplicare a traiectoriilor și obiectivelor naționale. În ceea ce privește clădirile și strategiile de renovare pe termen lung, acestea includ:

(a) obiectivele orientative ale SRTL-ului; și

(b) contribuțiile la îndeplinirea obiectivelor Uniunii privind eficiența energetică în temeiul Directivei EED, în conformitate cu articolul 2a din Directiva EPBD;

(c) după caz, o actualizare a altor obiective naționale stabilite în PNEC.

2.6.2.2. Raportarea cu privire la politici și măsuri

În conformitate cu articolul 21 litera (b) din Regulamentul (UE) 2018/1999, rapoartele intermediare trebuie să includă informații privind punerea în aplicare a politicilor și măsurilor, inclusiv a SRTL-urilor, în conformitate cu articolul 2a din Directiva EPBD.

2.6.2.3. Obiectivele naționale

În fine, în conformitate cu articolul 21 litera (c) din Regulamentul (UE) 2018/1999, care face trimitere la partea 2 din anexa IX la Regulamentul (UE) 2018/1999, rapoartele intermediare trebuie să includă, de asemenea, informații suplimentare privind obiectivele naționale, inclusiv principalele politici, măsuri, măsuri de finanțare și programe legislative și nelegislative puse în aplicare în cei doi ani precedenți, pentru atingerea obiectivelor menționate la articolul 4 litera (b) din Regulamentul (UE) 2018/1999, inclusiv cele care îmbunătățesc performanța energetică a clădirilor [litera (a) din partea 2 a anexei IX la Regulamentul (UE) 2018/1999].

2.7. Bune practici pentru respectarea dispozițiilor articolului 2a din Directiva EPBD

Această secțiune conține orientări privind bunele practici care vor fi utile statelor membre în ceea ce privește punerea în aplicare a cerințelor articolului 2a. Aceasta urmează structura secțiunii anterioare.

Strategiile de renovare a clădirilor prezentate de statele membre în 2014 și 2017 în temeiul articolului 4 din Directiva EED vor constitui elementele esențiale ale viitoarelor SRTL-uri. Orientările pentru planul național de acțiune pentru eficiență energetică (PNAEE) (62) includ instrucțiuni detaliate pentru includerea anumitor elemente în aceste strategii, secțiunile relevante fiind menționate mai jos. Acestea constituie un punct de plecare util, întrucât Directiva (UE) 2018/844 se bazează pe obligațiile privind strategiile de renovare a clădirilor.

2.7.1. O imagine de ansamblu a parcului imobiliar național – articolul 2a alineatul (1) litera (a) din Directiva EPBD

Detaliile elementelor care trebuie vizate în prezentarea de ansamblu a parcului imobiliar național sunt prezentate în anexa B secțiunea 1 orientarea 57 din orientările PNAEE.

Statele membre sunt încurajate să ia în considerare cerințele Directivei INSPIRE (63) atunci când își pregătesc prezentarea generală. Clădirile reprezintă una dintre cele 34 de categorii de date abordate de directiva respectivă, iar administrațiile publice naționale și locale ar trebui ca, până în 2020, să descopere și să pună la dispoziție spre descărcare seturi mari de date care conțin informații relevante (de exemplu datele privind lucrările de construcție, utilizarea actuală și starea). Raportul tehnic al JRC din 2016 privind seturile de date referitoare la clădiri accesibile prin geoportalul INSPIRE (64) poate fi util în acest sens.

SRTL-urile din 2017 prezentate de Valonia (Belgia), Franța și Malta constituie exemple de bune practici în ceea ce privește furnizarea unei prezentări generale a parcului imobiliar național (65).

2.7.2. Abordări eficace din punctul de vedere al costurilor în ceea ce privește renovările – articolul 2a alineatul (1) litera (b) din Directiva EPBD

Anexa B secțiunea 2 din orientările pentru PNAEE oferă indicații detaliate privind modul de identificare a abordărilor eficace din punctul de vedere al costurilor.

SRTL-ul din 2014 prezentat de regiunea Bruxelles-Capitală și SRTL-urile din 2017 prezentate de Valonia (Belgia) și Bulgaria au fost identificate ca exemple de bune practici în ceea ce privește abordările eficace din punctul de vedere al costurilor (66).

A se vedea, de asemenea, fișa informativă din 2016 a Institutului European pentru Performanța Clădirilor (BPIE) intitulată Pragurile de declanșare – o necesitate în strategiile naționale de renovare (67).

Reabilitarea industrializată

Reabilitarea industrializată prin prefabricarea în serie a elementelor de fațadă și de acoperiș izolatoare la distanță, inclusiv a cablurilor, tubulaturii și geamurilor, poate conduce la renovarea eficientă din punctul de vedere al costurilor și la perturbarea redusă a locuitorilor în timpul renovării.

Proiectul E2ReBuild (68) a investigat, a promovat și a demonstrat strategiile de reabilitare eficiente din punctul de vedere al costurilor și foarte eficiente din punct de vedere energetic pentru clădirile rezidențiale cu două etaje, care creează valoare adăugată.

Proiectul 2ndskin (69) a reunit diverși actori din industria construcțiilor, având drept scop integrarea expertizei și a obiectivelor lor într-o reabilitare inovativă a clădirilor pentru conceptul clădirilor rezidențiale cu mai multe etaje, care realizează zero consum de energie, oferind, în același timp, posibilități de dezvoltare ulterioară. Ipoteza proiectului este că renovarea cu energie zero poate fi promovată, iar rata sa poate crește prin aplicarea modulelor de fațadă prefabricate, care sporesc viteza de instalare și reduc perturbarea ocupanților clădirilor.

Închirierea și performanța energetică

Pentru a sprijini în continuare îmbunătățirile necesare ale fondului locativ propriu, statele membre ar trebui să aibă în vedere introducerea sau aplicarea în continuare a cerințelor pentru CPE-urile proprietăților de închiriat pentru a demonstra un anumit nivel al performanței energetice [a se vedea considerentul 9 din Directiva (UE) 2018/844]. În acest sens, statele membre ar trebui să ia în considerare instituirea unor mecanisme financiare care să reducă orice sarcină suportată de deținătorii de proprietăți în ceea ce privește finanțarea renovărilor necesare.

Guvernul neerlandez a anunțat că, începând cu anul 2023, clădirile ar trebui să aibă cel puțin clasa de performanță energetică „C” pentru a fi închiriate ca spațiu de birouri (70).

În Anglia și Țara Galilor, regulamentele privind eficiența energetică (a proprietăților private închiriate) din 2015 stabilesc un nivel minim de eficiență energetică pentru proprietățile rezidențiale și nerezidențiale închiriate în mod privat. Începând cu aprilie 2018, proprietarii unor astfel de proprietăți au trebuit să se asigure că au un CPE cu o clasă de performanță energetică de cel puțin „E” înainte de a încheia un nou contract de închiriere cu chiriașii noi sau existenți. De la 1 aprilie 2020 (pentru proprietățile rezidențiale) și de la 1 aprilie 2023 (pentru proprietățile nerezidențiale), cerința se va aplica tuturor proprietăților private închiriate, chiar și atunci când nu au fost modificate condițiile de închiriere (71).

Scoția a introdus o măsură care impune renovarea locuințelor sociale cu performanță energetică scăzută. În Grecia se aplică o abordare similară, conform căreia, pentru a fi închiriate sau achiziționate de sectorul public, clădirile ar trebui să aibă un CPE cu o clasă de performanță energetică de cel puțin „C”. Această obligație se va aplica tuturor contractelor de închiriere existente până în 2020.

2.7.3. Politici și acțiuni privind renovările aprofundate – articolul 2a alineatul (1) litera (c) din Directiva EPBD

Anexa B secțiunea 3 din orientările pentru PNAEE stabilește informațiile care trebuie furnizate cu privire la politicile și măsurile de promovare a renovărilor aprofundate eficiente din punct de vedere al costurilor.

SRTL-urile din 2017 prezentate de regiunea Bruxelles-Capitală și de Franța constituie exemple de bune practici în ceea ce privește măsurile de promovare a renovărilor aprofundate (72).

Foile de parcurs

Proiectul iBRoad (73) se ocupă cu elaborarea unei foi de parcurs individuale privind renovarea clădirilor pentru locuințele unifamiliale. Instrumentul analizează clădirea în ansamblul său și elaborează un plan (iBRoad) de renovare personalizat pe termen lung (15-20 de ani), împreună cu un registru sau pașaport al clădirii ca o evidență a intervențiilor legate de energie. Proiectul iBRoad a constatat că proprietarii de locuințe și cumpărătorii au nevoie de mai multe sfaturi intuitive și de încredere în ceea ce privește cel mai bun mod de realizare a reabilitărilor energetice.

Raportul iBRoad intitulat Conceptul de foaie de parcurs individuală privind renovarea clădirilor – un studiu de caz aprofundat pentru patru proiecte principale (74) abordează procesul de elaborare și punere în aplicare a unei astfel de foi de parcurs și acoperă aspectele importante care trebuie abordate. De asemenea, raportul prezintă exemple din Danemarca [BetterHome (75)], Flandra (Woningpas și EPC+), Franța (Passeport efficacité énergétique) și Germania (Individueller Sanierungsfahrplan)

Alianța pentru renovări aprofundate ale clădirilor (ALDREN) (76) propune, de asemenea, pașapoarte pentru clădiri pentru renovarea etapizată și oferă clase de performanță energetică armonizate prin intermediul unui sistem european voluntar comun de certificare.

Informații referitoare la clădiri

Proiectul Request2Action (77) din cadrul Programului Energie inteligentă – Europa (EIE) s-a concentrat pe CPE-uri și pe modul de sporire a gradului de utilizare a recomandărilor acestora. Soluția propusă, care, în unele cazuri, se apropie de un pașaport, este o platformă sau un ghișeu unic pentru informații referitoare la clădiri. Un exemplu al abordării este platforma Casa+ din Portugalia, care este destinată stocării CPE-urilor și a datelor aferente pentru toate locuințele rezidențiale, astfel încât să poată fi prezentate oferte de renovare a acestora, ale căror rezultate ar fi, de asemenea, înregistrate. Detalii suplimentare pot fi găsite în raportul intitulat Recomandări privind crearea platformelor (78).

2.7.4. Politici și acțiuni privind clădirile cu cea mai slabă performanță și sărăcia energetică – articolul 2a alineatul (1) litera (d) din Directiva EPBD

2.7.4.1. Segmentele cu cele mai slabe performanțe din parcul imobiliar național

Proiectul ENERFUND din cadrul programului Orizont 2020 (79) abordează necesitatea unor evaluări ușor accesibile și fiabile ale economiilor de energie care trebuie obținute prin reabilitări aprofundate din punct de vedere energetic, prin încurajarea mai multor astfel de proiecte în Europa. Proiectul dezvoltă un instrument de luare a deciziilor care evaluează oportunităților de renovare aprofundată în raport cu un set de parametri – cum ar fi evaluările bonității utilizate de bănci pentru evaluarea clienților. Instrumentul este prezentat ca o hartă online care indică performanța energetică a clădirilor individuale.

În Danemarca, toate asociațiile de locuințe sociale contribuie în fiecare lună la un „fond de solidaritate” comun care este utilizat pentru renovarea clădirilor cu cele mai slabe performanțe.

Restricțiile privind proprietățile de închiriat legate de performanța energetică (astfel cum sunt menționate în secțiunea 6.2) reprezintă, de asemenea, o măsură eficientă de încurajare a renovării clădirilor cu cele mai slabe performanțe.

Mecanismele fiscale constituie un alt mijloc prin care statele membre pot încuraja renovarea clădirilor ineficiente din punct de vedere energetic. Printre exemple se numără:

(a) deductibilitatea impozitului pe venit pentru anumite costuri de renovare vizând eficiența energetică (Danemarca); și

(b) o taxă pe consumul de energie (Țările de Jos) (80).

2.7.4.2. Dilemele motivațiilor divergente

Restricțiile privind proprietățile de închiriat legate de performanța energetică reprezintă, de asemenea, o măsură eficientă de încurajare a renovării clădirilor ineficiente din punct de vedere energetic. Printre exemple se numără:

(a) obligarea proprietarilor să aducă îmbunătățiri [Regatul Unit (81)]; și

(b) niveluri minime de performanță pentru unitățile închiriate, de exemplu: (i) izolarea obligatorie a acoperișului (Codul flamand al locuințelor); și (ii) niveluri minime pentru CPE-uri în cazul clădirilor de birouri (Țările de Jos).

2.7.4.3. Deficiențe ale pieței

Anexa B secțiunea 3 litera (b) din orientările pentru PNAEE include o analiză a barierelor în calea renovării în lista informațiilor care trebuie furnizate. Secțiunea 3 litera (d) sugerează că noile măsuri de politică ar trebui să abordeze astfel de bariere.

Evaluarea impactului care a însoțit propunerea de revizuire a Directivei EPBD (82) abordează, de asemenea, obstacolele în calea absorbției investițiilor în eficiența energetică a clădirilor.

2.7.4.4. Atenuarea sărăciei energetice

Evaluarea de către JRC a SRTL-urilor din 2017 oferă o imagine de ansamblu a referințelor directe (politici și măsuri specifice) și indirecte (strategii sau inițiative generale) ale statelor membre la eforturile în curs sau planificate de atenuare a sărăciei energetice. Multe dintre măsuri iau forma stimulentelor financiare care vizează segmente ale populației considerate a fi sub pragul sărăciei energetice, gospodăriile cu venituri mici sau locuințele sociale. Unele țări au introdus acțiuni specifice care vizează sărăcia energetică în cadrul schemelor lor privind eficiența energetică, în timp ce altele au creat servicii dedicate de consultanță și de creștere a gradului de conștientizare.

Observatorul european al sărăciei energetice este o sursă valoroasă de date și statistici. Acesta a elaborat indicatori privind sărăcia energetică, a întocmit un catalog extins de măsuri de politică și a creat un registru de rezultate ale activităților de cercetare. Observatorul sprijină părțile implicate în elaborarea sau punerea în aplicare a politicii privind sărăcia energetică (factori de decizie politică, ONG-uri, autorități publice de la diferite niveluri, cercetători și practicieni) pentru a defini și măsura fenomenul. De asemenea, acesta facilitează schimbul de bune practici și oferă materiale de formare. Acesta poate oferi asistență directă statelor membre în furnizarea de consultanță și expertiză – atât ad-hoc, cât și prin consiliul consultativ extins, format din experți cu experiență în toate aspectele legate de sărăcia energetică.

În Franța, agenția națională pentru locuințe abordează, printre altele, sărăcia energetică prin intermediul programului Habiter mieux („O viață mai bună”). Sistemul de certificate de economisire a energiei din Franța impune o nouă obligație care vizează în mod specific combaterea sărăciei energetice. Sistemul va finanța acțiunile vizând gospodăriile cu venituri mici. De asemenea, Franța a instituit un „observator al sărăciei energetice” pentru a măsura cu mai multă precizie situațiile legate de sărăcia energetică și pentru a monitoriza ajutorul financiar public și privat al gospodăriilor dezavantajate, împreună cu acțiunile desfășurate în cadrul inițiativelor locale și naționale.

În conformitate cu strategia guvernului irlandez de combatere a sărăciei energetice și a cadrul irlandez privind sănătatea, autoritățile naționale au instituit schema Warmth and Wellbeing („Locuințe călduroase și bunăstare”), o inițiativă-pilot care urmărește să valideze, în contextul Irlandei, dovezile care arată, la nivel internațional, că locuințele mai călduroase și mai eficiente din punct de vedere energetic au un efect pozitiv asupra sănătății și bunăstării persoanelor afectate de sărăcia energetică, care suferă, de asemenea, de afecțiuni cum ar fi boli pulmonare obstructive cronice și astm. În cadrul programului de investiții în locuințe sociale din Irlanda, autorităților locale li se alocă fonduri de capital în fiecare an pentru o serie de măsuri de îmbunătățire a standardelor și a calității generale a parcului lor de locuințe sociale, inclusiv reabilitările pentru o mai mare eficiență energetică.

În parteneriat cu proiectul Episcope al UE, proiectul Irish Energy Action („Măsuri luare de Irlanda în domeniul energiei”) a dezvoltat un instrument de cartografiere a CPE-urilor (83). O hartă interactivă ilustrează diferite caracteristici ale clădirilor (inclusiv indicatorii de sărăcie energetică) în diferite cartiere din Dublin. Datele sunt grupate în zone mici și diviziuni electorale. Această cartografiere facilitează o abordare la nivel de district pentru elaborarea politicilor locale și dezvoltarea strategiilor de atenuare a sărăciei energetice.

Schema de obligații privind eficiența energetică din Austria aplică un factor bonus prin care economiile realizate în gospodăriile cu venituri reduse sunt ponderate cu un factor de 1,5. În plus, furnizorii de energie trebuie să administreze centre care furnizează informații și consiliere, printre altele, cu privire la sărăcia energetică. Alte exemple de programe regionale/locale dedicate din Austria includ o schemă de consiliere în domeniul energetic în Viena și un proiect de economisire a energiei electrice pentru gospodăriile cu venituri reduse în districtele Braunau, Freistadt și Linz-Land.

Acordul de economisire a energiei din Țările de Jos pentru sectorul închirierii locuințelor sociale impune asociațiilor de locuințe obiectivul de a atinge, în medie, eticheta energetică B (echivalentul indicelui de eficiență energetică 1,25) până în 2020.

Printre alte exemple se numără:

(a) programul PLAGE SISP din regiunea Bruxelles-Capitală;

(b) subvențiile pentru măsuri individuale de eficiență energetică luate în gospodăriile vulnerabile din Croația;

(c) politica de coeziune din cadrul programelor JESSICA din Lituania și Cehia;

(d) serviciile de consiliere personalizate pentru eficiența energetică a gospodăriilor cu venituri reduse din Luxemburg și în alte regiuni; și

(e) bonusurile sociale sau reducerile la facturile de energie pentru familiile cu venituri reduse în Italia și Franța.

Proiectul REACH (84) a abordat problema sărăciei energetice prin formarea profesorilor din învățământul profesional și a studenților ca și consilieri în domeniul energetic. Partenerii din cadrul proiectului REACH au efectuat aproximativ 1 600 de vizite la domiciliu pentru punerea în aplicare a măsurilor de bază privind eficiența energetică. În Slovenia, proiectul a contribuit la introducerea unei scheme naționale de abordare a sărăciei energetice în gospodării. Pachetele de formare și raportul final privind impactul sunt disponibile pe site-ul web al proiectului.

Proiectul ASSIST (85) urmărește combaterea sărăciei energetice și furnizează, pentru consumatorii vulnerabili, servicii specializate prin intermediul unei rețele de consilieri în domeniul energetic. Consilierii trebuie selectați din rândul persoanelor cu experiență directă în ceea ce privește vulnerabilitatea și/sau sărăcia energetică, care vor fi instruiți astfel încât să își îmbunătățească capacitatea de inserție profesională în viitor și să maximizeze beneficiile reciproce. Printre acțiuni se numără:

(a) colaborarea cu sisteme de feedback;

(b) audituri energetice;

(c) inițiative bazate pe comunitate;

(d) sprijin în obținerea de fonduri pentru eficiența energetică și

testarea mecanismelor de finanțare inovatoare. Agenda urbană a UE (86) a fost inițiată în cadrul cooperării interguvernamentale în 2016, cu obiectivul general de a include dimensiunea urbană în politici, în vederea realizării unei mai bune reglementări, a unei mai bune finanțări și a unei mai bune cunoașteri pentru orașele din Europa. Agenda este pusă în aplicare prin parteneriate, într-un format de guvernanță pe mai multe niveluri. Unul dintre parteneriate se concentrează pe tranziția energetică. Acest parteneriat vizează, printre altele, îmbunătățirea eficienței energetice la nivel de clădire prin reabilitare pentru eficiența energetică și gestionare, inclusiv furnizarea de consultanță, și pentru a atenua sărăcia energetică. În plus, Parteneriatul pentru locuințe abordează necesitatea creșterii numărului de locuințe la prețuri accesibile, printre care acțiuni de monitorizare a investițiilor în locuințe la prețuri accesibile, recomandări privind prevenirea evacuărilor prin renovări care vizează eficiența energetică, promovarea abordărilor integrate în materie de renovări care vizează eficiența energetică la nivel de district și îmbunătățirea datelor UE referitoare la legăturile dintre sex, sărăcie și energie.

Alte proiecte care vizează renovarea eficientă din punct de vedere energetic, cu accent pe locuințele sociale

În timp ce proiectul FIESTA (87) nu viza în mod special gospodăriile aflate în situație de sărăcie energetică, o bună parte din gospodăriile implicate se aflau în locuințe sociale. Proiectul a abordat eficiența sistemelor de încălzire și de răcire în rândul familiilor, punându-se un accent special pe familiile mai vulnerabile. Serviciile gratuite de asistență în domeniul energiei din 14 orașe au oferit consiliere persoanelor (fie față în față, fie online) și au efectuat audituri energetice „din ușă în ușă”. Cel puțin alte 39 de orașe europene s-au angajat oficial să reproducă modelul FIESTA. Proiectul a elaborat materiale de orientare accesibile privind economisirea de energie pentru locuințe, cum ar fi Ghidul FIESTA privind eficiența energetică (88), și filme scurte de animație (89) în limbile bulgară, croată, engleză, greacă, italiană și spaniolă.

Proiectul EnerSHIFT din cadrul programului Orizont 2020 (februarie 2016-ianuarie 2019) (90) vizează sectorul locuințelor sociale din regiunea Liguria (Italia). Acesta oferă asistență tehnică pentru pregătirea studiilor de fezabilitate, având ca obiectiv final lansarea unei licitații pentru investiții de către SSE-uri printr-un contract de performanță energetică. Proiectul implică, de asemenea, utilizarea fondurilor politicii de coeziune pentru stimularea investițiilor. Obiectivul este un program de investiții de aproximativ 15 milioane EUR, ceea ce conduce la economii de energie primară de 14,5 GWh/an.

În septembrie 2018, a fost încheiată procedura de atribuire pentru prima licitație în cadrul proiectului EnerSHIFT, care vizează 44 de locuințe sociale din provincia Genova (Italia), iar contractul ar trebui semnat până la sfârșitul anului. Un acord cu sistemul bancar din Liguria vizează facilitarea accesului SSE-urilor la credite. Legea regională nr. 10/2004 privind sectorul locuințelor sociale a fost modificată pentru a facilita punerea în aplicare a contractelor de performanță energetică. În consecință, contractele propuse nu mai sunt supuse aprobării formale de către chiriași.

Proiectul Transition Zero (91) vizează îmbunătățirea răspândirii NZEB-urilor în întreaga Europă, în special în ceea ce privește renovarea locuințelor sociale. Bazându-se pe succesul proiectului Energiesprong din Țările de Jos, proiectul Transition Zero extinde reabilitarea cu consum net de energie egal cu zero în Regatul Unit și Franța, utilizând sectorul locuințelor sociale drept catalizator. Proiectul Energiesprong oferă pachete complet integrate de reabilitare cu garanții pe termen lung care asigură faptul că soluția poate fi finanțată și extinsă. Proiectul Transition Zero nu se limitează la atenuarea sărăciei energetice – acesta se aplică, de asemenea, în cazul unui parc imobiliar care nu se află în situație de sărăcie energetică. Cu toate acestea, modelul său de afaceri oferă soluții viabile prin care companiile de gestionare a construcției de locuințe sociale pot atenua problemele legate de locuințele la prețuri accesibile și sărăcia energetică. Rapoartele relevante s-au concentrat pe produsele de finanțare structurală pentru locuințele sociale, pe garanțiile de performanță energetică și pe protocoalele de livrare a pachetelor de renovare, pe specificațiile pentru licitații, pe contextul de reglementare național și regional pentru renovare și pe evaluarea pieței.

2.7.5. Politici și acțiuni privind clădirile publice – articolul 2a alineatul (1) litera (e) din Directiva EPBD

În Croația, două proiecte lansate în 2015 pentru a facilita utilizarea în comun a investițiilor prin intermediul Fondului european de dezvoltare regională (FEDR) și a Fondului de coeziune pentru renovarea clădirilor publice au implicat:

(a) pregătirea documentației de proiectare detaliate pentru măsuri privind eficiența energetică și sistemul de energie din surse regenerabile (RES) în cazul clădirilor; și

(b) investiții în reabilitarea energetică a clădirilor cu destinație școlară.

Din 240 de cereri, au fost selectate 12 proiecte-pilot pentru finanțare (cinci pentru documentația de proiectare și șapte pentru investiții în școli) (92).

Slovenia deține numeroase clădiri publice de patrimoniu și un potențial major de economisire a energiei. Cu toate acestea, astfel de clădiri sunt de obicei tratate ca excepții în temeiul Directivei EPBD. Pachetul de politici al Sloveniei include orientări (recomandări tehnice) pentru reabilitarea energetică a clădirilor de patrimoniu și implică criterii pozitive pentru a facilita depunerea de cereri pentru clădirile de patrimoniu în vederea calificării pentru finanțarea politicii de coeziune a UE (93).

Proiectul Premium Light Pro din cadrul programului Orizont 2020 (94) a urmărit să sprijine utilizarea sistemelor de iluminare cu LED-uri în rândul autorităților publice și al societăților private din nouă țări ale UE. Scopul este de a ajuta autoritățile publice să elaboreze politici eficace pentru a facilita punerea în aplicare a sistemelor eficiente de iluminare cu LED-uri de nouă generație în sectorul serviciilor. Criteriile de achiziții ecologice și orientările pentru sistemele de iluminat interior și exterior cu LED-uri au fost publicate pe site-ul web al proiectului.

Proiectul EmBuild de coordonare și sprijin (95) urmărește:

(a) să îmbunătățească capacitatea autorităților regionale/municipale de a colecta datele necesare pentru a pregăti strategii de renovare ambițioase, durabile și realiste pentru clădirile publice;

(b) să identifice și să analizeze abordări eficiente din punctul de vedere al costurilor pentru renovare;

(c) să formuleze recomandări politice pentru a stimula renovările aprofundate eficiente din punctul de vedere al costurilor ale clădirilor și pentru a identifica cele mai bune practici;

(d) să orienteze deciziile de investiții publice și să faciliteze implicarea sectorului privat; și

(e) să măsoare și să comunice economiile de energie preconizate și beneficiile mai mari.

2.7.6. Stimulente pentru tehnologii inteligente și competențe – articolul 2a alineatul (1) litera (f) din Directiva EPBD

2.7.6.1. Tehnologii inteligente

Proiectul Smart-up din cadrul programului Orizont 2020 (martie 2015-iulie 2018) (96) a urmărit încurajarea utilizării active a contoarelor inteligente și a dispozitivelor de afișare din interiorul locuințelor de către consumatorii vulnerabili în Franța, Italia, Malta, Spania și Regatul Unit. A existat o strategie puternică de implicare în formarea părților interesate care se află în contact deosebit de strâns cu gospodăriile vulnerabile. Peste 550 de membri ai personalului din prima linie (în principal asistenți sociali) au fost instruiți în cadrul a 46 de sesiuni de instruire și au oferit consiliere pentru peste 4 460 de gospodării vulnerabile cu privire la:

(a) modul de utilizare mai eficientă a energiei;

(b) modul de citire și înțelegere a contoarelor de energie electrică și/sau gaz; și

(c) modul de reducere a facturilor la energie.

În Spania, proiectul a inspirat un program social finanțat de municipalitatea din Barcelona pentru combaterea sărăciei energetice. În consecință, au fost instruiți 100 de șomeri și peste 1 800 de gospodării vulnerabile au primit consiliere. Un alt rezultat pozitiv este că 32 % dintre cursanți lucrează în prezent la punctele de informare privind sărăcia energetică din Barcelona. Pachetele de formare și raportul final privind impactul sunt disponibile pe site-ul web al proiectului.

Proiectul PEAKapp (97) încurajează economisirea de energie bazată pe natura umană competitivă, facilitând în același timp consumul de energie electrică curată și la prețuri reduse provenită de pe piața la vedere pentru clienții casnici. Utilizând datele furnizate de contoarele inteligente de energie electrică deja instalate, soluția PEAKapp creează stimulente nu numai pentru utilizarea mai eficientă a energiei, dar și pentru tranziția capacităților către momente de creștere a producției de energie din surse regenerabile, permițând astfel ocupanților de locuințe sociale să participe activ pe piața energiei electrice și să beneficieze de economii monetare. În prezent, PEAKapp validează această soluție TIC în condiții reale în peste 2 500 de gospodării din Austria, Estonia, Letonia și Suedia.

Scopul proiectului MOBISTYLE (98) este de a stimula schimbările comportamentale, prin creșterea gradului de conștientizare al consumatorilor cu ajutorul furnizării de informații personalizate atractive despre utilizarea energiei de către utilizator, mediul interior și sănătate și prin intermediul serviciilor bazate pe tehnologia informației și comunicațiilor (TIC). Schimbarea comportamentului se realizează prin campanii de creștere a gradului de conștientizare, pe parcursul cărora utilizatorii finali sunt încurajați să fie proactivi în ceea ce privește consumul lor de energie și să îmbunătățească simultan sănătatea și bunăstarea. Soluția MOBISTYLE și serviciile personalizate sunt validate în condiții reale de funcționare în cinci țări (99).

Eco-Bot (100) urmărește să utilizeze progresele recente în ceea ce privește instrumentele de tip chat-bot și prelucrarea avansată a semnalelor (și anume dezagregarea energiei), utilizând date provenite de la contoarele inteligente de joasă rezoluție, cu scopul de a schimba comportamentul consumatorilor în comportamente influențate de eficiența energetică. Eco-Bot implică un asistent virtual personalizat în domeniul energiei, care furnizează informații despre consumul de energie specificat (la nivel de aparat) printr-un instrument de chat-bot.

2.7.6.2. Scheme de dezvoltare a competențelor

Inițiativa BUILD UP Skills (101) urmărește să unească forța de muncă din Europa și să crească numărul de lucrători calificați. Aceasta se axează pe educația și formarea profesională la locul de muncă a meșteșugarilor și a altor lucrători în ceea ce privește eficiența energetică și energia din surse regenerabile în cazul clădirilor și are trei componente principale:

(a) stabilirea unor platforme naționale pentru calificări și a foilor de parcurs privind calificarea până în 2020 (pilonul I: 2011-2013);

(b) dezvoltarea și modernizarea schemelor de calificare și de formare profesională (pilonul II: începând cu 2013); și

(c) activități de sprijin coordonat la nivel european (schimburi la nivelul UE).

Proiectul Construye2020 din cadrul BUILD UP Skills (Spania) (102) a dezvoltat o aplicație pentru dispozitive mobile care poate fi folosită ca un instrument de instruire privind bunele practici pentru diverse activități de renovare a clădirilor, în special tâmplăriile de aluminiu, izolația, sistemele de energie din surse regenerabile, eficiența energetică și instalațiile eficiente. Proiectul colaborează cu institutul național pentru calificări pentru a dezvolta o nouă calificare pentru instalarea pompelor de căldură subterane.

BUILD UP Skills Netherlands@Work (103) a elaborat opt profiluri de competență profesională pentru muncitori, care acoperă competențele necesare pentru construirea clădirilor