ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(30)

În acest sens, cadrul juridic al Republicii Kiribati nu pare să asigure gestionarea eficientă și eficace a navelor care operează în apele aflate sub jurisdicția sa, intrând aparent în contradicție cu obligațiile și recomandările detaliate în considerentul 29. În plus, cadrul juridic nu prezintă în mod clar și transparent măsurile de conservare și gestionare pentru toate tipurile de ape aflate sub jurisdicția statului Kiribati. Planul de gestionare a capturilor de ton actualizat în 2014 conține o prezentare detaliată a pescuitului de ton din această țară, dar nu propune acțiuni de gestionare concrete, cu valori de referință și obiective clare.
(i19) consumul de hârtie per client (g/client) (i20) certificarea ecologică a hârtiei și a activității de tipărire (da/nu) (i21) emisiile specifice de CO2 din operațiuni administrative și activități de vânzare cu amănuntul (kg CO2/client sau CO2/m2 an) (i22) consumul anual de apă în clădirile de birouri pe angajat (l/angajat-an)

(b24) articole de birou și materiale promoționale sub formă tipărită: (i) se evită ori de câte ori este posibil; (ii) se utilizează 100 % hârtie reciclată sau certificată ecologic (de exemplu, cu etichetă ecologică, FSC, PEFC); (iii) sunt imprimate utilizând servicii de tipărire certificate ecologic (de exemplu EMAS, ISO 14001). (b25) se pun în aplicare planuri de gestionare a energiei și a gazelor cu efect de seră și se raportează energia și emisiile de gaze cu efect de seră generate de activități administrative și de vânzare cu amănuntul, exprimate sub forma per m2 de spațiu de birouri și spațiu comercial pe an și pe client. (b26) consumul de apă este ≤ 2,0 m3 per angajat pe an.
4.

După alineatul (5) se adaugă două alineate noi cu următorul text: „(5a) Pentru acele părți care au acceptat-o, procedura prevăzută la alineatul (5b) înlocuiește procedura prevăzută la alineatul (3) în ceea ce privește modificările aduse anexelor I-IV, VI și VIII. (5b) (a) Modificările aduse anexelor I-IV, VI și VIII sunt adoptate prin consensul părților prezente la sesiunea Organului Executiv. Pentru acele părți care nu au depus la depozitar o notificare în conformitate cu dispozițiile de la litera (b), o modificare a oricăreia dintre aceste anexe intră în vigoare la expirarea unui an de la data la care secretarul executiv al Comisiei a notificat tuturor părților modificarea respectivă. (b) Orice parte care nu poate să aprobe o modificare a anexelor I-IV, VI și VIII notifică în scris depozitarul, în termen de un an de la data notificării adoptării modificării. depozitarul notifică de îndată toate părțile cu privire la primirea unei astfel de notificări. O parte poate înlocui, în orice moment, notificarea sa anterioară cu o acceptare, modificarea la anexa respectivă intrând în vigoare pentru acea parte după depunerea la depozitar a unui instrument de acceptare. (c) Nicio modificare la anexele I-IV, VI și VIII nu intră în vigoare în cazul în care un număr total de cel puțin șaisprezece părți: (i) au transmis o notificare în conformitate cu prevederile de la litera (b); sau (ii) nu au acceptat procedura prevăzută la prezentul alineat și nu au depus încă un instrument de acceptare conform alineatului (3).”
(5)

Decretul din 15 noiembrie 1994 (denumit în continuare „Decretul din 1994”), astfel cum a fost modificat, se aplică numai traficului din interiorul SEE. Acesta prevede că serviciile aeriene neregulate înspre și dinspre aeroporturile din SEE furnizate de o aeronavă cu o capacitate maximă de 25 de locuri, ale cărei locuri nu sunt oferite spre vânzare publicului în mod individual, direct de către transportator sau indirect, trebuie să fie operate înspre/dinspre Le Bourget. Toate celelalte zboruri în interiorul SEE pot fi operate înspre/dinspre aeroporturile Orly și Charles-de-Gaulle. Accesul la Orly se limitează la patru frecvențe zilnice pe rutele dintre aeroportul Orly și alte aeroporturi din SEE în anumite momente ale zilei. În timpul orelor de vârf, restricția de la Orly nu se aplică dacă serviciile sunt prestate cu aeronave care au o anumită dimensiune minimă.
(22)

Cu toate acestea, Comisia și-a exprimat îndoielile cu privire la mai multe aspecte ale acestui raționament: — Nu era clar dacă ajutorul era necesar și adecvat, având în vedere faptul că, pe baza informațiilor furnizate de Germania, nu a putut fi stabilită existența riscului de relocare a emisiilor de carbon. În special, Comisia nu avea nicio informație privind costurile beneficiarilor. De asemenea, unii dintre beneficiari păreau a fi rentabili în cursul perioadei în cauză, ceea ce nu permitea să se stabilească clar dacă aceștia se aflau într-adevăr sub presiunea de a se reloca. În cele din urmă, nu se stabilise existența unui risc real de relocare în țări din afara Uniunii sau a Spațiului Economic European (SEE) (5). — De asemenea, nu era clar dacă ajutorul, care era limitat la a doua jumătate a anului 2009, ar avea un efect stimulativ asupra beneficiarilor în ceea ce privește menținerea locurilor de producție din Germania (6). — De asemenea, Comisia a pus sub semnul întrebării proporționalitatea schemei, având în vedere că Germania nu furnizase suficiente informații care să indice că supracompensarea va fi evitată (7). — În cele din urmă, Comisia avea îndoieli cu privire la echilibrul de interese afectate de schemă, întrucât nu se putea exclude faptul că ajutorul va conduce la denaturarea gravă a concurenței, în special în detrimentul producătorilor de metale neferoase din alte state membre UE/SEE, în particular al celor care au beneficiat de un avantaj prin prisma condițiilor naturale ale locului, datorită unor prețuri mai mici ale energiei electrice (8).
—

ISO/IEC 15408 – Information technology – Security techniques – Evaluation criteria for IT security, părțile de la 1 la 3, indicate în continuare: — ISO/IEC 15408-1:2009 – Information technology – Security techniques – Evaluation criteria for IT security – Part 1. ISO, 2009; — ISO/IEC 15408-2:2008 – Information technology – Security techniques – Evaluation criteria for IT security – Part 2. ISO, 2008; — ISO/IEC 15408-3:2008 Information technology – Security techniques – Evaluation criteria for IT security – Part 3. ISO, 2008; și
(67)

În ceea ce privește măsurile compensatorii, autoritățile cipriote își reiterează, în primul rând, preocuparea în legătură cu posibilitatea ca Cypra să câștige o poziție de monopol pe piață. Potrivit autorităților cipriote, Cypra a adresat o scrisoare miniștrilor ciprioți de Interne, Comerț și Finanțe în care este menționat faptul că întreprinderea are o cotă de piață de 71 % pe piața de sacrificare a porcinelor, că prețurile sale sunt cu 20 % mai mari și că întreprinderea este preferată de clienți, printre altele, pentru că oferă o calitate mai bună a cărnii. Autoritățile cipriote consideră că acest lucru constituie o dovadă a faptului că Cypra are o poziție dominantă și că, dacă CSK își încetează activitatea, prețurile vor crește. Autoritățile cipriote adăugă că, deși Cypra și-a exprimat intenția de a intra pe piața de sacrificare a bovinelor în termen de șase luni, aceasta nu a făcut încă acest lucru. De asemenea, autoritățile cipriote susțin că Cypra nu are încă toate autorizațiile de amenajare a teritoriului și autorizațiile de altă natură necesare, ceea ce face ca intrarea în segmentul de sacrificare a bovinelor să fie puțin probabilă în termenul stabilit. Conform informațiilor deținute de autoritățile cipriote, nicio altă întreprindere nu are intenția de a intra pe acest segment.
(86)

De asemenea, taxele pentru serviciile destinate pasagerilor sunt stabilite per pasager care pleacă și în funcție de numărul total de pasageri transportați (în ambele sensuri) de compania aeriană căreia îi aparține aeronava. Tabelul 14 oferă o imagine de ansamblu a taxelor pentru serviciile destinate pasagerilor care trebuie plătite în conformitate cu lista taxelor de aeroport din 2006 în funcție de numărul total al pasagerilor care sosesc și care pleacă. Tabelul 14 Taxele pentru serviciile destinate pasagerilor în conformitate cu lista taxelor de aeroport din 2006. Numărul total al pasagerilor care pleacă și care sosesc Taxă pentru serviciile destinate pasagerilor per pasager care pleacă (în EUR) Valoarea minimă a taxelor de aeroport totale care trebuie plătite (în EUR) Mai puțin de 100 000 5,35 100 001 -250 000 4,40 267 500,00 250 001 -500 000 3,85 550 000,00 500 001 -750 000 3,45 962 500,00 750 001 -1 000 000 3,15 1 293 750,00 1 000 001 -1 500 000 2,90 1 575 000,00 1 500 001 -2 000 000 2,68 2 175 000,00 2 000 001 -3 000 000 2,48 2 680 000,00 3 000 001 -5 400 000 2,48 per pasager 1-3 000 000 2,24 per pasager 3 000 001 -5 400 000 Nu se aplică. 5 400 001 -10 000 000 2,48 per pasager 1-3 000 000 2,24 per pasager 3 000 001 -5 400 000 2,21 per pasager 5 400 001 -10 000 000 Nu se aplică. Peste 10 000 000 2,48 per pasager 1-3 000 000 2,24 per pasager 3 000 001 -5 400 000 2,21 per pasager 5 400 001 -10 000 000 2,19 per pasager Nu se aplică.
(135)

Conform Comunicării privind ratele de referință, pentru o societate care se încadrează în categoria de rating (B) „Slab” și cu un nivel de constituire a garanției normal (55), s-ar aplica o marjă de risc de 4 % pe an. Diferența între marja de risc aplicabilă în temeiul Comunicării privind ratele de referință și marja de risc percepută pentru împrumuturile acordate de ISB împreună cu rata de garantare percepută efectiv de land oferă un indiciu cu privire la avantajul primit de FFHG datorită garanției de stat de 100 %. Pentru împrumuturile 2 și 5, diferența se ridică la [1,5 %-3,5 %] pe an (56) și, respectiv, la [1,5 %-3,5 %] pe an (57), iar pentru împrumuturile 1, 3 și 4 diferența se ridică la [1,5 %-3,5 %] pe an (58). De asemenea, FFHG nu a plătit niciun comision bancar [cuprinse, de regulă, între [5-30] de puncte de bază (59)]. Este clar că, în condiții normale de piață, FFHG ar fi trebuit să plătească o astfel de primă de garantare (și anume, de [0,5 %-1,5 %] pe an) în vederea obținerii unei garanții pentru propriile împrumuturi din partea unui terț. Prin urmare, garanția implică în mod evident un avantaj.
BAT 2.

Pentru a facilita reducerea emisiilor în apă și în aer și reducerea consumului de apă, BAT constă în întocmirea și menținerea la zi a unui inventar al fluxurilor de ape uzate și de gaze reziduale, care să facă parte din sistemul de management de mediu (a se vedea BAT 1) și să includă toate elementele următoare: (i) informații despre procesele de producție ale substanțelor, inclusiv: (a) ecuații ale reacțiilor chimice care să indice și produsele secundare; (b) diagrame de flux simplificate ale proceselor care să indice originea emisiilor; (c) descrieri ale tehnicilor integrate în proces și ale tratării la sursă a apelor uzate/gazelor reziduale, inclusiv ale performanțelor lor; (ii) informații pe cât posibil complete referitoare la caracteristicile fluxurilor de ape reziduale, cum ar fi: (a) valorile medii și variabilitatea debitului, pH-ului, temperaturii și conductivității; (b) concentrația medie și valorile cantităților de poluanți pentru poluanții/parametrii relevanți și variabilitatea acestora (de exemplu: CCO/COT, compuși cu azot, fosfor, metale, săruri, compuși organici specifici); (c) date privind capacitatea de bioeliminare [de exemplu, CBO, raportul CBO/CCO, metoda Zahn-Wellens, potențialul de inhibiție biologică (de exemplu, nitrificarea)]; (iii) informații cât mai complete posibil referitoare la caracteristicile fluxurilor de gaze reziduale, cum ar fi: (a) valorile medii și variabilitatea debitului și a temperaturii; (b) concentrația medie și valorile cantităților de poluanți pentru poluanții/parametrii relevanți și variabilitatea acestora (de exemplu, COV, CO, NOX, SOX, clor, acid clorhidric); (c) inflamabilitatea, limitele de explozie inferioare și superioare, reactivitatea; (d) prezența altor substanțe care ar putea afecta sistemul de tratare a gazelor reziduale sau siguranța instalației (de exemplu, oxigen, azot, vapori de apă, praf).
(2)

La 7 octombrie 2013, Consiliul a autorizat Comisia să deschidă negocierile cu Islanda, cu Principatul Liechtenstein și cu Regatul Norvegiei referitoare la un acord privind viitoarele contribuții financiare ale statelor AELS care fac parte din SEE la coeziunea economică și socială în SEE. Comisia a negociat, în numele Uniunii, un acord între Uniune, Islanda, Principatul Liechtenstein și Regatul Norvegiei cu privire la un mecanism financiar al SEE pentru perioada 2014-2021. Acesta va fi întocmit sub forma unui protocol având numărul 38c la Acordul privind SEE. De asemenea, Comisia a negociat, în numele Uniunii, un acord între Regatul Norvegiei și Uniunea Europeană cu privire la un mecanism financiar norvegian pentru perioada 2014-2021.
(17)

Centrul de Supraveghere a Profesiilor Financiare din Indonezia are competențe în ceea ce privește supravegherea publică, asigurarea externă a calității și investigarea auditorilor și a firmelor de audit. Autoritatea respectivă își exercită atribuțiile împreună sau în paralel cu Autoritatea pentru Servicii Financiare, dar emite reglementări naționale privind profesia de audit în Indonezia. Prin urmare, Centrul de Supraveghere a Profesiilor Financiare din Indonezia este autoritatea competentă în sensul articolului 47 alineatul (1) litera (c) din Directiva 2006/43/CE. Autoritatea respectivă are prevederi adecvate referitoare la interzicerea și sancționarea comunicării de informații confidențiale către persoane sau autorități terțe de către actualul sau fostul personal propriu. Prin interpretarea actelor cu putere de lege și a normelor administrative din Indonezia, se poate forma o opinie cu privire la posibilitatea ca Centrul de Supraveghere a Profesiilor Financiare să transmită autorităților competente din statele membre documente echivalente cu cele menționate la articolul 47 alineatul (1) din Directiva 2006/43/CE. Prin urmare, colaborarea în domeniul reglementării dintre Centrul de Supraveghere a Profesiilor Financiare din Indonezia și autoritățile competente din statele membre ar trebui să facă obiectul unei monitorizări și analizări atente de către Comisie. Având în vedere aceste aspecte, Centrul de Supraveghere a Profesiilor Financiare îndeplinește cerințe care ar trebui declarate adecvate în sensul articolului 47 alineatul (1) litera (c) din Directiva 2006/43/CE pentru o perioadă limitată de timp.
(5)

La 13 ianuarie 2009, Comisia a decis să inițieze procedura oficială de investigare prevăzută la articolul 108 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (6) („TFUE”) în ceea ce privește măsurile luate de Ungaria care ar putea constitui ajutor de stat în favoarea societății MOL. Decizia Comisiei din 13 ianuarie 2009 în cazul SA.24571 (ex C 1/09; ex NN 69/08) (denumită în continuare „decizia de inițiere a procedurii”) a fost publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene la 28 martie 2009 (7).
1.

emitentul instrumentului de natura datoriei tranzacționabil: (a) este înregistrat într-un stat membru a cărui monedă este euro; (b) nu este o instituție de credit, astfel cum este definită la articolul 2 punctul 14 din Orientarea (UE) 2015/510 (BCE/2014/60); (c) nu are o întreprindere-mamă, astfel cum este definită la articolul 4 alineatul (1) punctul 15 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (7), care este și instituție de credit, astfel cum este definită la articolul 2 punctul 14 din Orientarea (UE) 2015/510 (BCE/2014/60); (d) nu are o societate-mamă care face obiectul supravegherii bancare în afara zonei euro; (e) nu este o entitate supravegheată, astfel cum este definită la articolul 2 punctul 20 din Regulamentul (UE) nr. 468/2014 al Băncii Centrale Europene (BCE/2014/17) (8), sau membru al unui grup supravegheat, astfel cum este definit la articolul 2 punctul 21 litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 468/2014 (BCE/2014/17), în fiecare caz, astfel cum este prevăzut în lista publicată de BCE pe website-ul său în conformitate cu articolul 49 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 468/2014 (BCE/2014/17), și nu este o filială, astfel cum este definită la articolul 4 alineatul (1) punctul 16 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, a niciuneia dintre acele entități supravegheate sau grupuri suravegheate; (f) nu este o firmă de investiții, astfel cum este definită la articolul 4 alineatul (1) punctul 1 din Directiva 2014/65/UE a Parlamentului European și a Consiliului (9); (g) nu a emis un titlu garantat cu active în sensul articolului 2 punctul 3 din Orientarea (UE) 2015/510 (BCE/2014/60); (h) nu a emis o multi cédula în sensul articolului 2 punctul 62 din Orientarea (UE) 2015/510 (BCE/2014/60); (i) nu a emis o obligațiune garantată structurată în sensul articolului 2 punctul 88 din Orientarea (UE) 2015/510 (BCE/2014/60); (j) nu este un vehicul de gestionare a activelor rezultat din aplicarea unui instrument de separare a activelor în cadrul unei măsuri de rezoluție în temeiul articolului 26 din Regulamentul (UE) nr. 806/2014 al Parlamentului European și al Consiliului (10) sau al unei reglementări naționale de transpunere a articolului 42 din Directiva 2014/59/UE a Parlamentului European și a Consiliului (11); (k) nu este un fond național de gestionare a activelor și de cesionare înființat pentru a sprijini restructurarea și/sau rezoluția sectorului financiar (12); și (l) nu este un emitent eligibil pentru PSPP;
(25)

Aceeași abordare a fost urmată în alte acte legislative ale Uniunii în domeniul siguranței produselor alimentare. Articolul 3 punctul 1 din Regulamentul (CE) nr. 882/2004 prevede efectuarea de controale oficiale cu regularitate, iar punctul 2 din același articol are în vedere efectuarea de controale oficiale suplimentare ad-hoc; astfel de controale trebuie să se bazeze pe riscuri. De asemenea, Directiva 96/23/CE a urmat această structură: articolul 11 prevede teste oficiale complementare prin eșantionare, în plus față de testele oficiale periodice. În plus, Recomandarea Comisiei privind reducerea prezenței dioxinelor, a furanilor și a PCB din alimentația umană și animală stabilește niveluri de acțiune care se află sub limitele legale stabilite în Regulamentul (CE) nr. 1881/2006 și constituie un instrument pentru autoritățile competente și operatori pentru depistarea cazurilor în care este necesar să se identifice o sursă de contaminare și să se ia măsuri pentru reducerea sau eliminarea acesteia.
(73)

În ceea ce privește tranșa C a împrumutului din FDES, Franța recunoaște că această tranșă nu a fost acordată în aceleași condiții ca și împrumuturile acordate de bănci. Cu toate acestea, și pentru această tranșă, creditarea bancară oferă un indicator al ratei pieței, fără să fie necesar să se intre în detaliile calculului prezentat de Comisie la considerentele 49 și 50 din decizia de inițiere a procedurii. În plus, tranșa C a împrumutului din FDES beneficiază de aceleași garanții reale ca și tranșele A și B (ale împrumutului din FDES și ale împrumuturilor de la bănci), dar numai de rangul 2, ceea ce este suficient pentru a asigura această tranșă C. Pentru a compensa caracterul subsidiar al tranșei C față de tranșele A și B în ceea ce privește garanțiile, trebuie arătat că tranșa C are o rată a dobânzii în mod semnificativ mai mare decât cea a tranșelor A și B, adică o marjă de [0-5] % (comparativ cu [0-5] % și [0-5] % pentru tranșa A, respectiv B). În plus, tranșa C are, de asemenea, un calendar de rambursare mai strict și o perioadă de rambursare mai scurtă decât celelalte tranșe. În cele din urmă, prima scadență a tranșei C are prioritate față de tranșele A și B ale împrumutului din FDES și ale împrumutului de la băncile private în caz de rambursare anticipată voluntară sau obligatorie, ceea ce constituie un element de senioritate al tranșei C față de tranșele A și B.
(4)

În mod specific, pentru a aduce deficitul public global sub valoarea de referință de 3 % din PIB până în 2015 într-o manieră credibilă și durabilă, s-a recomandat Portugaliei: a) să aducă deficitul global la 5,5 % din PIB în 2013, la 4,0 % din PIB în 2014 și la 2,5 % din PIB în 2015, ceea ce ar corespunde unei îmbunătățiri a soldului structural de 0,6 % din PIB în 2013, de 1,4 % din PIB în 2014 și de 0,5 % din PIB în 2015, pe baza versiunii actualizate din mai 2013 a previziunilor serviciilor Comisiei referitoare la perspectivele economice pentru Portugalia; b) să pună în aplicare măsuri în valoare de 3,5 % din PIB pentru a limita deficitul pe 2013 la 5,5 % din PIB, inclusiv măsurile definite în Legea bugetului pe 2013 și măsurile adiționale incluse în bugetul suplimentar, respectiv reducerea costurilor salariale, eficientizarea modului de funcționare a administrației publice, reducerea consumului public și o mai bună utilizare a fondurilor Uniunii; c) să adopte, pe baza revizuirii cheltuielilor publice (PER), măsuri permanente de consolidare în valoare de cel puțin 2,0 % din PIB, pentru a atinge un deficit global de 4,0 % din PIB în 2014, și să urmărească eficientizarea și modernizarea administrației publice, reducerea excedentului de funcții și de entități din întregul sector public, ameliorarea sustenabilității sistemului de pensii și realizarea unor economii de costuri prestabilite în cadrul ministerelor de resort individuale; d) să adopte măsurile de consolidare permanente necesare pentru atingerea obiectivului de deficit de 2,5 % din PIB prevăzut pentru 2015. În plus, Portugaliei i s-a recomandat să mențină ritmul reformelor din sectorul gestiunii finanțelor publice prin revizuirea Legii-cadru a bugetului până la sfârșitul anului 2013, pentru a îmbunătăți și mai mult procedurile bugetare și principiile privind gestiunea, răspunderea, transparența și simplificarea bugetare, precum și să își continue eforturile de limitare a datoriilor contingente generate de întreprinderile de stat și de parteneriatele public-privat.