ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(13)

Regatul Unit se confruntă cu provocări atât în ceea ce privește șomajul, cât și în ceea ce privește subocuparea, în special în rândul tinerilor. Șomajul s-a situat la 7,8 % la începutul anului 2013, față de 10,9 % care este media UE, și se preconizează că, în linii mari, va rămâne la acest nivel în 2013 și 2014. Rata șomajului în rândul tinerilor este mult mai ridicată, 20,7 %, și a crescut constant din anul 2007, când era de 14,3 %. Ponderea tinerilor care nu sunt încadrați profesional și care nu urmează niciun program educațional sau de formare este de 14,0 %. Ocuparea forței de muncă în sectorul privat s-a dezvoltat puternic în ultimul an, având în vedere încetinirea creșterii PIB, însă productivitatea și creșterea salariilor au fost moderate. De asemenea, Regatul Unit are un exces de ofertă de lucrători cu un nivel scăzut de calificare, pentru care cererea este în scădere. În același timp, Regatul Unit are un deficit de lucrători cu competențe profesionale și tehnice de înaltă calitate, fapt care contribuie la o lipsă de competitivitate externă. În pofida unor progrese înregistrate în ultimii ani, o pondere semnificativă a tinerilor nu are competențele și calificările necesare pentru a concura cu succes pe piața forței de muncă. Rata șomajului pentru persoanele slab calificate cu vârste cuprinse între 15 și 25 de ani este de 37,2 %, cu mult peste media UE. Actuala politică în materie de învățământ profesional și de formare s-a axat prea mult pe competențele de bază și pe calificările de nivelul 2, în timp ce economia solicită tot mai mult calificări mai avansate. Deși s-au depus eforturi de îmbunătățire a calității programelor de ucenicie, sunt necesare eforturi suplimentare în acest sens. În special, sistemul calificărilor este în continuare foarte complex, ceea ce ar putea avea un impact negativ asupra implicării întreprinderilor în programele de ucenicie. Regatul Unit ar putea porni de la actualul contract privind tineretul pentru a pune în aplicare o garanție pentru tineret și pentru a aborda problema șomajului în rândul tinerilor și al celor care nu sunt încadrați profesional și care nu urmează niciun program educațional sau de formare.
(10)

Pe baza evaluării, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97, a Programului de convergență, Consiliul consideră că scenariul macroeconomic care stă la baza proiecțiilor bugetare din program este plauzibil pentru 2013. Guvernul estimează o creștere de 1,2 % a PIB-ului în 2013 și de 2,2 % în 2014, în timp ce previziunile Comisiei sunt de 1,5 %, respectiv 2,5 %. Obiectivul strategiei bugetare prezentate în programul de convergență este asigurarea sustenabilității pe termen lung a finanțelor publice, prin respectarea normelor cadrului bugetar suedez, în special a obiectivului de înregistrare a unui excedent al capacității nete de finanțare a administrațiilor publice de 1 % din PIB în medie de-a lungul ciclului economic. Soldul public a scăzut de la un excedent modest de 0,2 % din PIB în 2011 la un deficit de 0,5 % în 2012. Programul de convergență confirmă precedentul obiectiv bugetar pe termen mediu (OTM) de – 1,0 % din PIB. Acest obiectiv este în conformitate cu cerințele Pactului de stabilitate și de creștere. Programul de convergență prevede un sold public structural, astfel cum a fost recalculat de Comisie, în scopul de a trece de la un deficit minor de aproximativ 0,4 % din PIB în perioada 2012-2013 la un excedent în 2014 și ulterior. Prin urmare, este probabil ca OTM să fie îndeplinit în perioada de programare. Conform informațiilor din Programul de convergență, rata de creștere a cheltuielilor publice, fără măsurile discreționare în privința veniturilor, ar depăși rata de referință pe termen mediu a creșterii potențiale a PIB-ului în 2012 și 2013, dar s-ar situa sub această rată în 2014. Chiar și în eventualitatea adoptării unor noi măsuri discreționare de relansare în 2014, riscurile legate de obiectivele bugetare sunt limitate. Conform programului de convergență, ponderea datoriei, care este sub 60 % din valoarea de referință a PIB-ului, să crească temporar la 42 % din PIB în 2013, iar apoi să scadă din nou sub 40 % din PIB în 2015. Comisia preconizează că nivelul datoriei va scădea până la 39 % în 2014.
(9)

Pe baza evaluării Programului de stabilitate în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97, Consiliul consideră că Slovacia a redus deficitul public general de la 7,7 % din PIB în 2010, la 4,3 % din PIB în 2012 datorită unui efort substanțial în materie de consolidare și, pe baza previziunilor actuale, este pe cale să își corecteze deficitul excesiv. Scenariul macroeconomic care stă la baza previziunilor bugetare prevăzute de programul de stabilitate este plauzibil. În comparație cu previziunile Comisiei, autoritățile preconizează rate similare de creștere a PIB-ului, cu o compoziție ușor diferită. Obiectivul strategiei bugetare prezentate în cadrul programului de stabilitate este de a realiza o situație bugetară care să asigure sustenabilitatea pe termen lung a finanțelor publice. În acest scop, guvernul confirmă obiectivul de a reduce în 2013 deficitul global sub valoarea de referință de 3 % din PIB, în conformitate cu recomandarea Consiliului în temeiul procedurii aplicabile deficitelor excesive. Efortul bugetar anual mediu ajustat în perioada 2010 - 2013 se ridică la 1,4 % din PIB, cu mult peste efortul necesar de 1 % din PIB recomandat de Consiliu. Se estimează că în 2013 o mare parte din economiile în materie de cheltuieli vor proveni de la administrațiile locale și de la alte unități ale administrației publice în care administrația centrală nu are o influență directă. Prin urmare, este posibil ca atingerea obiectivului să fie pusă în pericol, având în vedere și depășirile plafonului de cheltuieli înregistrate în trecut. Programul de stabilitate confirmă că obiectivul pe termen mediu (OTM) anterior de -0,5 % va fi îndeplinit până în 2018. OTM este conform cu cerințele Pactului de stabilitate și de creștere. Pentru anii ulteriori datei la care se preconizează corectarea deficitului excesiv, îmbunătățirea prevăzută a soldului bugetar structural (recalculat) este adecvată în 2014 și în 2015 (0,6 puncte procentuale și, respectiv, 0,7 puncte procentuale din PIB), însă aceasta va fi insuficientă în 2016 (0,3 puncte procentuale din PIB). Se preconizează că Slovacia va respecta criteriul de referință prevăzut în Pactul de stabilitate și de creștere privind cheltuielile. Conform programului de stabilitate, se prognozează că până în 2016 datoria publică va rămâne sub 60 % din valoarea de referință a PIB-ului. Previziunile de primăvară ale serviciilor Comisiei preconizează o creștere a ponderii datoriei în PIB, aceasta ajungând la 54,6 % din PIB în 2013 și, respectiv, la 56,7 % din PIB în 2014. În scopul de a asigura o reducere semnificativă a deficitului global începând din 2011, autoritățile s-au bazat, de asemenea, pe reduceri ale investițiilor finanțate de la bugetul administrației publice, care nu pot fi durabile sau de dorit într-o perspectivă pe termen mediu și lung, precum și pe măsuri cu un caracter excepțional. În viitor, procesul de consolidare și convergență aflat în desfășurare va trebui să mențină cheltuielile alocate domeniilor care consolidează creșterea, cum ar fi educația, inovarea și infrastructura de transport.
(12)

În mai 2013, autoritățile au făcut pași importanți în direcția consolidării finanțelor publice. Autoritățile au ajuns la un acord cu partenerii sociali cu privire la o reducere suplimentară de 1¼ % a salariilor brute de bază din sectorul public, pe lângă reducerea de 3 % care fusese convenită în Legea privind echilibrarea finanțelor publice din mai 2012. În plus, Parlamentul a aprobat un temei constituțional pentru stabilirea unei reguli privind soldul/excedentul bugetului public național în termeni structurali. Cu toate acestea, transpunerea integrală a dispozițiilor Pactului fiscal se va realiza printr-un act constituțional special de punere în aplicare, care este programat să fie aprobat de Parlament până în noiembrie 2013. În cele din urmă, Parlamentul a înăsprit, aproape în unanimitate, normele constituționale privind convocarea și câștigarea unui referendum, ceea ce se preconizează că va facilita introducerea unor măsuri de consolidare bugetară. Având în vedere creșterea rapidă a datoriei, este cu atât mai important ca strategia bugetară pentru 2013 să fie consolidată și pusă în aplicare cu strictețe și ca în anii următori să se depună cu hotărâre eforturi substanțiale în materie de consolidare. Cu toate că unele impozite sunt sub media UE, adoptarea măsurilor necesare pentru a limita creșterea cheltuielilor nu poate fi amânată la nesfârșit prin recurgerea la majorări fiscale. Prin urmare, pare oportun ca măsurile de creștere a veniturilor să fie însoțite de eforturi bugetare suplimentare prin reducerea cheltuielilor structurale. Cadrul bugetar pe termen mediu și regula privind cheltuielile sunt în continuare axate insuficient pe realizarea OTM și pe asigurarea sustenabilității pe termen lung. În plus, constrângerile bugetare aplicate anumitor unități ale administrației publice, în special utilizatorilor bugetari indirecți, nu par să fie aplicate pe deplin. În sfârșit, estimările internaționale și interne sugerează că dimensiunea economiei subterane din Slovenia este peste media UE, ceea ce arată că se pot aduce îmbunătățiri în ceea ce privește respectarea normelor fiscale, fapt confirmat de măsurile avute în vedere în programul de stabilitate.
3.

Consiliul stabilește data de 1 octombrie 2013 ca termen până la care Malta trebuie să ia măsuri eficace și, în conformitate cu articolul 3 alineatul (4a) din Regulamentul (CE) nr. 1467/97, să prezinte un raport detaliat privind strategia de consolidare pe care o are în vedere pentru atingerea obiectivelor. După corectarea deficitului excesiv, Malta este invitată să facă în continuare progrese într-un ritm corespunzător în vederea atingerii obiectivului pe termen mediu privind un buget echilibrat în termeni structurali, inclusiv prin respectarea valorii de referință privind cheltuielile. Pentru a limita riscurile legate de execuția bugetară, Consiliul invită Malta să își consolideze eficacitatea cadrului bugetar și să îmbunătățească monitorizarea execuției bugetare pe parcursul întregului an. Mai precis, Malta este invitată să pună în aplicare un cadru bugetar multianual obligatoriu și bazat într-o mai mare măsură pe norme. În plus, rolul organismelor independente de monitorizare a politicii bugetare ar trebui consolidat, în conformitate cu articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 473/2013. În final, pentru a asigura succesul strategiei de consolidare bugetară, autoritățile malteze sunt invitate să sprijine consolidarea bugetară prin reforme structurale ample, în conformitate cu recomandările Consiliului adresate Maltei în contextul Semestrului european, în special cele legate de componenta preventivă a procedurii privind dezechilibrele macroeconomice (4). Prezenta recomandare se adresează Maltei.
5. Finanțare acordată în mod specific promovării HEPA pentru fiecare sector în parte (sănătate, sport, transporturi etc.): — finanțare totală; — per capita; — per produs intern brut pe baza parității puterii de cumpărare per capita, în euro
(9)

Pe baza evaluării Programului de convergență, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97, opinia Consiliului este că scenariul macroeconomic care stă la baza previziunilor bugetare ale programului este plauzibil. Se estimează că ritmul creșterii economice va încetini, la aproximativ 4 % pe an, pe durata programului, în timp ce se preconizează creșteri de preț moderate. Deficitul public general a scăzut în 2012 la un nivel cu mult sub nivelul de 3 % din PIB, nivelul de referință din tratat, iar obiectivul pe termen mediu (OTM) a fost atins în anul respectiv, cu mult mai repede decât s-a prevăzut în programul de convergență al Letoniei pentru perioada 2012-2015. Programul de convergență confirmă obiectivul pe termen mediu anterior, de -0,5 %, care reflectă în mod corespunzător obiectivele Pactului de stabilitate și de creștere economică. Obiectivul strategiei bugetare prezentate în programul de convergență este de a menține o poziție bugetară structurală care se bazează pe OTM, orice abatere limitându-se la impactul marginal al reformei sistemice a pensiilor; această reformă presupune o creștere treptată a cotei contribuțiilor la asigurările sociale care este direcționată către un regim de pensii finanțat prin capitalizare și este pusă în aplicare în 2013, 2015 și 2016. Cu toate acestea, în urma evaluării globale, având soldul structural recalculat ca referință, incluzând o analiză a cheltuielilor fără măsurile discreționare, se pare că soldul structural se va abate de la OTM cu 1,0 puncte procentuale din PIB în 2013, adică cu mult mai mult decât impactul marginal al reformei sistemice a pensiilor, și cu încă 0,2 puncte procentuale în 2014. Se estimează că datoria publică va rămâne cu mult sub nivelul de 60 % pe întreaga perioadă a programului, înregistrând o creștere de la 40,7 % din PIB în 2012, la 44,5 % în 2013, pe măsură ce guvernul acumulează active pentru rambursarea datoriilor, urmând să scadă începând din 2014, pe măsura efectuării rambursărilor, atingând nivelul de 34,6 % până la sfârșitul perioadei de programare. Legea privind disciplina fiscală a fost aprobată de către Parlamentul Letoniei în ianuarie 2013 și a intrat în vigoare în martie 2013. În cazul în care este aplicată eficient, noua lege ar consolida în mod semnificativ cadrul bugetar din Letonia, punând la dispoziție un mecanism eficace de limitare a creșterii cheltuielilor în perioadele economice prielnice și servind ca bază pentru planificarea bugetară multianuală bazată pe norme.
(9)

Pe baza evaluării, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97, a Programului de convergență pentru 2013, Consiliul consideră că scenariul macroeconomic care stă la baza previziunilor bugetare din program este plauzibil, corespunzând în general evaluării formulate în cadrul previziunilor de primăvară ale serviciilor Comisiei. Începând din 2009, ca urmare a unei consolidări ambițioase a finanțelor publice, deficitul public a coborât la 3,2 % din PIB în 2012, ceea ce se consideră a fi suficient pentru a abroga decizia privind existența unui deficit excesiv, ținând seama de costul reformei sistemului de pensii. De asemenea, reducerea deficitului s-a bazat într-o oarecare măsură pe creșterea economică solidă și pe înghețarea temporară a cheltuielilor. Programul de convergență a modificat obiectivul pe termen mediu de la 0,5 % la – 1,0 %, conformându-se astfel în continuare obiectivelor Pactului de stabilitate și de creștere economică. Strategia bugetară prezentată în programul de convergență are drept scop atingerea, până în 2016, a obiectivului pe termen mediu. Pe baza soldului bugetar structural (recalculat), progresele anuale înregistrate în direcția îndeplinirii obiectivului pe termen mediu se situează peste 0,5 % din PIB în termeni structurali. Criteriul de referință din Pactul de stabilitate și de creștere economică privind cheltuielile este îndeplinit pe parcursul perioadei vizate de program. Ajustarea este concentrată întrucâtva la începutul perioadei și se bazează în principal pe limitarea cheltuielilor, însă este susținută doar parțial de măsuri concrete, inclusiv de măsuri cu caracter excepțional care nu sunt întotdeauna specificate. Conform previziunilor din primăvara anului 2013 ale serviciilor Comisiei, se estimează că ajustarea structurală va fi de 0,3 % din PIB în 2013 și, respectiv, de 0,0 % din PIB în 2014, prin urmare, sub nivelul solicitat de 0,5 % din PIB, ceea ce creează îndoieli asupra traiectoriei de ajustare a programului. Nu au fost încă specificate noile măsuri de consolidare, fiind totodată necesar să se aibă în vedere reforme structurale, inclusiv trecerea spre măsuri bazate pe venituri. În 2012, datoria publică atinge 40,7 %, situându-se în continuare sub 60 % din PIB, și se preconizează o ușoară scădere a acesteia pe parcursul perioadei vizate de programul de convergență. În timp ce Programul de convergență estimează că datoria se va reduce la 39,7 % în 2013, urmând să scadă în continuare la 34,5 % până în anul 2016, conform previziunilor din primăvara anului 2013 ale serviciilor Comisiei, aceasta se va reduce la 40,1 % din PIB în 2013 și la 39,4 % în 2014. Aceste diferențe sunt în primul rând rezultatul luării în calcul în cadrul Programului de convergență a unor deficite mai mici.
(c)

„TEF-OMS” înseamnă factorii OMS de echivalență toxică utilizați în vederea evaluării riscurilor pentru oameni, bazați pe concluziile reuniunii experților din cadrul Programului internațional pentru securitate chimică (IPCS) al Organizației Mondiale a Sănătății (OMS), care a avut loc la Geneva în iunie 2005 [Martin van den Berg et al., The 2005 World Health Organization Re-evaluation of Human and Mammalian Toxic Equivalency Factors for Dioxins and Dioxin-like Compounds. Toxicological Sciences 93(2), 223–241 (2006)].
(6)

Rezultatele monitorizării pentru perioada 2007-2010 au fost introduse de către Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară (EFSA) în raportul științific intitulat „Update on acrylamide levels in food from monitoring years 2007-2010” (Actualizare privind nivelurile de acrilamidă din alimente din perioada de monitorizare 2007-2010) (5), publicat la 18 octombrie 2012. EFSA a concluzionat că nu există o tendință constantă în cadrul grupurilor de alimente către niveluri mai scăzute de acrilamidă și că o reducere a nivelurilor de acrilamidă a fost observată doar în cazul câtorva categorii de produse alimentare, în timp ce, în alte categorii de produse alimentare, a fost observată o creștere a acestor niveluri.
Organismele notificate responsabile de evaluarea produselor ( 1 ) ar trebui, în plus față de măsurile prevăzute în secțiunile 1, 2 și 3, să eșantioneze dispozitivele din cel puțin trei diferite tipuri de dispozitive și, în cazul în care producătorul fabrică mai mult de 99 de tipuri, dispozitive aparținând cel puțin fiecărei sute de tipuri, la sfârșitul lanțului de producție sau din depozitul producătorului, cu scopul de a testa conformitatea tipurilor de dispozitive. Variantele care conțin o diferență tehnică care ar putea afecta siguranța sau performanțele dispozitivului ar trebui să fie luate în considerare ca un alt tip de dispozitiv. Variantele care diferă prin dimensiuni nu ar trebui să fie considerate ca tipuri diferite, cu excepția cazului în care anumite riscuri sunt determinate de dimensiuni. Aceste eșantioane ar trebui să fie testate de organismele notificate sau de personal calificat sub observația lor, la sediile lor sau la sediile producătorului sau ale subcontractanților critici sau furnizorilor esențiali ai acestuia sau în laboratoare externe. Criteriile de eșantionare și procedurile de testare ar trebui să fie definite în prealabil. În particular, în cazul în care o eșantionare la sediile producătorului nu este posibilă, organismele notificate ar trebui să preleveze eșantioane de pe piață, dacă este cazul cu sprijinul autorităților competente, sau ar trebui să efectueze teste pe un dispozitiv instalat la un client. Pentru pregătirea testului, organismele notificate ar trebui să solicite producătorului documentația tehnică relevantă, inclusiv rapoartele privind testarea loturilor finale, protocoalele de testare și rezultatele anterioare.
56.

Se consideră că o autoritate națională de reglementare impune obligațiile de reproductibilitate economică în conformitate cu punctul 48 litera (c) și punctul 49 litera (c) când aceasta include elementele prevăzute la literele (a), (b) și (c), care au făcut obiectul unei proceduri de consultare prevăzute la articolul 7 din Directiva 2002/21/CE, în cadrul aceleiași măsuri finale prin care decide să nu impună sau mențină prețurile de acces angro reglementate la inputurile angro NGA: (a) Detaliile testului de reproductibilitate economică ex ante pe care ANR îl va aplica, care trebuie să specifice cel puțin următorii parametrii în conformitate cu orientările prevăzute în anexa II de mai jos: (i) costurile în aval relevante luate în considerare; (ii) standardul de costuri relevant; (iii) inputurile angro reglementate relevante și prețurile de referință relevante; (iv) produse cu amănuntul relevante; și (v) perioada de timp relevantă pentru derularea testului. (b) Procedura pe care ANR o va urmări pentru a efectua un test de reproductibilitate economică ex ante, care precizează că ANR poate începe procedura din proprie inițiativă sau la cererea terților, în orice moment, dar nu mai târziu de trei luni de la lansarea produsului cu amănuntul relevant, și poate să o încheie cât de curând posibil și, în orice caz, în termen de patru luni de la începerea procedurii. Procedura ar trebui să clarifice faptul că testul de reproductibilitate economică ex ante ce urmează a fi efectuat de autoritățile naționale de reglementare în conformitate cu punctul 48 litera (c) și punctul 49 litera (c) diferă de și nu aduce atingere testelor de comprimare a marjei care pot fi efectuate ex post în temeiul dreptului concurenței. (c) Măsura corectivă pe care o va adopta în cazul în care testul nu este reușit, prin utilizarea unor instrumente de asigurare a respectării prevăzute de cadrul de reglementare pentru a asigura conformitatea, inclusiv, după caz, o cerere adresată operatorului PSP pentru a remedia problema de reproductibilitate economică în conformitate cu orientările ANR și pe baza rezultatelor testului de reproductibilitate economică ex ante efectuat. În cazul în care autoritățile naționale de reglementare consideră că o ofertă cu amănuntul care nu este reproductibilă din punct de vedere economic ar prejudicia în mod semnificativ concurența, ele ar trebui să facă uz de prerogativele lor în conformitate cu articolul 10 din Directiva 2002/20/CE ca să solicite operatorului PSP să înceteze sau să amâne furnizarea ofertei cu amănuntul relevante în așteptarea conformării cu cerința privind reproductibilitatea economică.
(c)

„dispozitiv medical pentru diagnostic in vitro” înseamnă un dispozitiv medical care este un reactiv, produs de reacție, substanță etalon, substanță de control, trusă, instrument, aparat, echipament sau sistem, utilizat fie individual, fie în combinație, conceput de producător să fie folosit in vitro pentru examinarea probelor, inclusiv a sângelui și țesuturilor donate, fiind derivat din corpul uman în scopul exclusiv sau principal de a furniza informații despre oricare dintre următoarele: — o stare fiziologică sau patologică; sau — o malformație congenitală; sau — stabilirea gradului de siguranță și compatibilitate cu primitori potențiali; sau — monitorizarea unor măsuri terapeutice. Recipienții pentru recoltare de probe sunt considerați a fi dispozitive medicale pentru diagnostic in vitro. „Recipienții pentru recoltare de probe” sunt acele dispozitive, de tip vacuum sau nu, proiectate în mod special de producătorii lor pentru a conține și păstra probele derivate din corpul uman în scopul examinării pentru diagnosticarea in vitro. Produsele destinate uzului general de laborator nu sunt dispozitive medicale pentru diagnostic in vitro dacă aceste produse, având în vedere caracteristicile lor, nu sunt destinate în mod special de către producător pentru a fi folosite pentru examinarea în vederea diagnosticului in vitro (13);
Mortalitatea infantilă

Raportul dintre numărul copiilor de sub 1 an decedați în timpul anului și numărul de născuți-vii din același an (exprimat ca raport la 1 000 de născuți-vii)

După statutul socioeconomic al părinților (în pregătire)

Eurostat