ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(7)

La 8 august 2016, Consiliul a cerut Spaniei să pună capăt situației de deficit excesiv până în 2018 și, în special, să reducă deficitul public la 4,6 % din PIB în 2016, la 3,1 % din PIB în 2017 și la 2,2 % din PIB în 2018. Conform previziunilor actualizate ale Comisiei din primăvara anului 2016, această îmbunătățire a soldului public corespunde unei deteriorări a soldului structural de 0,4 % din PIB în 2016 și unei îmbunătățiri de 0,5 % din PIB atât în 2017, cât și în 2018. Deficitul global de 4,5 % din PIB pe care Spania l-a atins în 2016 se situează sub obiectivul fixat în Decizia Consiliului din 8 august 2016. Conform previziunilor Comisiei din primăvara anului 2017, deficitul global ar urma să scadă, în cazul în care politicile rămân neschimbate, mai întâi la 3,2 % din PIB în 2017 și apoi la 2,6 % din PIB în 2018, adică să depășească cu 0,1 % și, respectiv, cu 0,4 % din PIB obiectivele de deficit global prevăzute în Programul de stabilitate pentru 2017 și cele stabilite de Consiliu. Spre deosebire de Programul de stabilitate pentru 2017, în previziunile Comisiei nu s-a luat în calcul materializarea datoriilor contingente menționate mai sus. Se estimează că în 2016-2017 efortul bugetar cumulativ va fi asigurat la limită, dar că în 2018 acesta nu se va înscrie în cerințele din Decizia Consiliului din 8 august 2016, în cazul în care politicile rămân neschimbate. În plus, Consiliul a cerut Spaniei, în august 2016, să ia măsuri pentru îmbunătățirea cadrului său fiscal-bugetar, dar în Programul de stabilitate pentru 2017 nu s-a indicat niciun plan de consolidare a contribuției pe care regula referitoare la cheltuieli prevăzută în Legea privind stabilitatea o are în ceea ce privește asigurarea sustenabilității finanțelor publice. În ansamblu, Consiliul este de părere că vor fi necesare măsuri suplimentare, mai ales începând cu 2018, pentru a se asigura respectarea dispozițiilor Pactului de stabilitate și de creștere și, în special, îndeplinirea condițiilor din decizia Consiliului din 8 august 2016.
(7)

În Programul său de stabilitate pentru 2017, Lituania a solicitat permisiunea de a beneficia de abaterea temporară de 0,5 % din PIB prevăzută în cadrul componentei preventive, în temeiul „Poziției de consens privind flexibilitatea în cadrul Pactului de stabilitate și de creștere” aprobată de Consiliul Ecofin în februarie 2016, în vederea punerii în aplicare prevăzute a unor reforme structurale majore, cu un impact pozitiv asupra sustenabilității pe termen lung a finanțelor publice. În special, acest lucru privește creșterea sustenabilității sistemului de pensii prin consolidarea indexării și printr-o creștere treptată a perioadei de cotizare la sistemul de pensii. Cu toate acestea, reformele nu au reușit să stabilească o legătură automată între vârsta de pensionare și speranța de viață. În plus, reformele modernizează sistemul relațiilor de muncă prin introducerea unor noi tipuri de contracte de muncă, a unor perioade de preaviz mai scurte, a unor indemnizații de concediere mai reduse și a unor programe de lucru mai flexibile. Reformele consolidează, de asemenea, gradul de acoperire și de adecvare a indemnizațiilor de șomaj și a prestațiilor de asigurări sociale, extind domeniul de aplicare al politicilor active în domeniul pieței muncii și reduc nivelul angajărilor ilegale și fără asigurări. Autoritățile estimează că, pe termen lung, aceste reforme au un impact pozitiv asupra sustenabilității finanțelor publice prin generarea, în medie, în fiecare an, a unor economii de până la 3,8 % din PIB în ceea ce privește cheltuielile cu pensiile, în timp ce măsurile de reformă legate de piața forței de muncă pot contribui la o creștere de până la 10 % a numărului mediu anual de angajați, ipoteză care pare a fi, în linii mari, plauzibilă. Prin urmare, dacă va fi pusă în aplicare integral și la termen, această reformă va avea un impact pozitiv asupra sustenabilității finanțelor publice. Pe această bază, Lituania poate fi evaluată în prezent ca fiind eligibilă pentru a beneficia de o abatere temporară în 2017, cu condiția să pună în aplicare în mod corespunzător reformele convenite, care vor continua să fie monitorizate în cadrul semestrului european. Cu toate acestea, având în vedere necesitatea de a se asigura respectarea continuă a criteriului de referință minim (și anume, un deficit structural de 1,5 % din PIB) și luând în considerare marja permisă anterior în temeiul clauzei privind reforma sistemică a pensiilor (0,1 % din PIB), se poate considera că Lituania îndeplinește condițiile necesare pentru a beneficia de o abatere temporară suplimentară de 0,4 % din PIB în 2017, adică cu puțin sub nivelul de 0,5 % din PIB solicitat.
2.

În plus, statele membre ar trebui să ia de urgență următoarele măsuri: (a) să promoveze și, acolo unde este posibil și adecvat, să impună utilizarea substanțelor alternative sau a substanțelor vizate în concentrații mai mici care pot fi utilizate pentru aceeași activitate legitimă punând mai puține probleme de securitate; (b) să stabilească condițiile de securitate privind depozitarea precursorilor de explozivi pe care trebuie să le respecte operatorii economici, utilizatorii profesioniști și persoanele din rândul publicului larg care se află în mod legal în posesia unor precursori de explozivi; (c) să ofere operatorilor economici orientări clare cu privire la modul în care se poate verifica în mod eficace și eficient dacă o persoană este din rândul publicului larg sau nu. În acest scop, statele membre ar putea aplica noțiunea de „utilizator profesionist”, care presupune faptul că o persoană are nevoie de un precursor de exploziv restricționat în scopuri comerciale, de afaceri sau legate de profesie; (d) în cazul în care au instituit, în temeiul articolului 4 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 98/2013, un sistem de acordare de licențe, să verifice profilul persoanelor care solicită licențe, în special cazierul judiciar al solicitantului în toate statele de rezidență din ultimii cinci ani; și (e) să instituie sisteme de control pentru a depista cazurile în care operatorii economici nu respectă normele.
—

„A good practice guide of using taxonomies in incident prevention and detection”, ENISA, 2017
(12)

Nivelul creditelor neperformante este în scădere, dar rămâne foarte ridicat, ceea ce împiedică buna funcționare a sectorului bancar și are repercusiuni asupra ofertei de credite pentru economia reală. Băncile nu și-au îndeplinit încă obiectivele în materie de restructurare a creditelor stabilite împreună cu Banca Centrală a Ciprului, ceea ce indică necesitatea de a extinde sistemul de stabilire a obiectivelor, de a îmbunătăți eficiența acestuia și de a-i da un caracter obligatoriu, în special prin fixarea unor obiective ambițioase privind reducerea creditelor neperformante, coerente cu strategiile băncilor de reducere a creditelor neperformante. Cazurile de revenire la situația de neîndeplinire a obligațiilor rămân numeroase, reflectând posibile deficiențe ale soluțiilor de restructurare a datoriilor. Nivelurile constituirii de provizioane de risc au crescut, însă rămân sub media pentru zona euro, subliniind nevoia de a asigura faptul că evaluările garanțiilor sunt fiabile și permit constituirea unor provizioane de risc adecvate. Absența unei piețe secundare a creditelor și a unui cadru de securitizare a creditelor limitează posibilitățile de a accelera reducerea efectului de levier și scoaterea creditelor neperformante din bilanțurile băncilor, fiind necesare astfel măsuri legislative și de reglementare suplimentare pentru a completa instrumentele de care este nevoie pentru a facilita gestionarea bilanțului băncilor. În plus, guvernanța și capacitatea administrativă în materie de supraveghere a fondului de asigurare și de pensii rămân slabe, ceea ce reprezintă un risc la adresa stabilității financiare.
(14)

Creșterile salariale au fost moderate în ultimii ani. În medie, creșterea de la an la an a salariilor negociate a fost de 0,7 % în perioada 2014-2016. Din cauza creșterii slabe a productivității muncii, competitivitatea prin costuri nu s-a îmbunătățit decât treptat. În 2016, partenerii sociali au semnat pactul pentru competitivitate, care vizează îmbunătățirea treptată a competitivității prin costuri în Finlanda în 2017. Pentru mai mult de 90 % din angajați, pactul pentru competitivitate înseamnă o înghețare a salariilor timp de 12 luni și o creștere cu caracter permanent, cu 24 de ore, a timpului anual de lucru, fără nicio compensație suplimentară. În plus, angajații vor plăti o proporție mai mare din contribuțiile la asigurările sociale, aceasta fiind o măsură cu caracter permanent. Se preconizează că aceste măsuri vor sprijini dezvoltarea exporturilor și ocuparea forței de muncă în anii următori. Următoarea rundă de negocieri salariale, care va avea loc în a doua jumătate a anului 2017, va fi esențială pentru a garanta aceste efecte pozitive preconizate, având în vedere faptul că pactul pentru competitivitate nu a permis acoperirea integrală a decalajului în materie de competitivitate prin costuri față de economiile analoage.
(14)

Republica Cehă obține performanțe solide în ceea ce privește piața forței de muncă. Rata ocupării forței de muncă a crescut în mod constant în ultimii șase ani, iar rata șomajului a scăzut în mod considerabil. Cu toate acestea, potențialul femeilor, al mâinii de lucru slab calificate și al persoanelor cu handicap rămâne insuficient valorificat. Pe fondul penuriei de forță de muncă, este clar că se poate face mai mult pentru a spori participarea acestor categorii la forța de muncă. Diferențele între rata de ocupare a femeilor și a bărbaților și diferențele de remunerare între femei și bărbați rămân ridicate, în pofida recentelor măsuri de sporire a flexibilității concediului pentru creșterea copilului și de creștere a numărului de structuri de îngrijire a copiilor. Rata de ocupare profesională a femeilor este în continuare cu mult inferioară celei a bărbaților. Maternitatea are în continuare un impact major asupra participării la forța de muncă, din cauza serviciilor insuficiente de îngrijire a copiilor, a drepturilor la concedii parentale pe perioade lungi, a nivelului scăzut de utilizare a formulelor flexibile de lucru și a lipsei de unități de îngrijire de lungă durată. În 2016, numai 4,7 % din copiii cu vârste sub trei ani erau înscriși în structuri formale de îngrijire. Deși constituie numai o mică proporție din populație, mâna de lucru slab calificată prezintă o rată de ocupare profesională aflată cu mult sub cea a lucrătorilor cu un nivel de calificare mediu și a celor cu înaltă calificare. De asemenea, rata de ocupare a persoanelor cu handicap este mai mică decât media din Uniune, în pofida unei rate generale a șomajului extrem de scăzute și penuriei de forță de muncă. Această situație ar putea reprezenta un stimulent pentru valorificarea potențialului neexploatat al persoanelor cu handicap. Din cauza capacităților limitate, serviciile publice de ocupare a forței de muncă nu reușesc în prezent să acorde un sprijin personalizat continuu persoanelor aflate în căutarea unui loc de muncă. Consolidarea capacităților de informare și de activare ale serviciilor publice de ocupare a forței de muncă, la care s-ar adăuga politici active și servicii individualizate eficace și bine direcționate în domeniul pieței forței de muncă, ar contribui la stimularea participării grupurilor care nu sunt pe piața forței de muncă. Inițiativele de actualizare a competențelor (care cuprind și competențele digitale) ar putea îmbunătăți accesul la piața forței de muncă.
—

Semnal de alertă: În cazul în care sunt identificate anomalii sau circumstanțe neobișnuite prin intermediul informațiilor colectate de sistemul de management al întreprinderii care conduc la o suspiciune rezonabilă că mineralele ar putea contribui la conflicte sau la abuzuri grave asociate cu extracția, transportul sau comercializarea acestora. Aceste informații specifice operațiunilor rezultă aproape integral din datele colectate de întreprinderi prin punerea în aplicare a diligenței necesare. Anomaliile/circumstanțele neobișnuite pot lua o varietate de forme. Suplimentul privind aurul la Orientările OCDE privind diligența necesară oferă exemplul potrivit căruia dacă bijuteriile purtate într-o țară sunt, în mod tipic, de 14K (58 %), o ofertă în care se pretinde că sunt incluse bijuterii reciclate cu un conținut de aur de 90 % ar trebui să fie considerată suspectă. Alte exemple includ o situație în care un furnizor din amonte (de exemplu, un exportator local) este, în mod inexplicabil, în măsură să mărească volumul de materiale exportate într-o perioadă scurtă de timp, și în care se raportează furturi frecvente de resurse minerale într-o regiune din care importatorul european are motive să creadă că se aprovizionează furnizorul respectiv. Alte exemple de „circumstanțe neobișnuite”, în special cu privire la aur (și alte metale prețioase) pot fi găsite la punctul 111 din Orientările bazate pe riscuri ale Grupului de Acțiune Financiară Internațională destinate comercianților cu metale și pietre prețioase (Risk-based guidance for dealers in precious metals and stones) (6) precum și în raportul Centrului canadian de tranzacții financiare și analiză a rapoartelor privind Manualul privind abordarea bazată pe riscuri pentru comercianții cu metale și pietre prețioase (Risk-based approach workbook for Dealers in Precious Metals and Stones) (7), de exemplu: — Un client necunoscut anterior solicită unei rafinării să transforme aur în lingouri. — Puritatea, greutatea, originea și valoarea aurului sunt declarate greșit în formularele de declarație vamală. — Persoane sau societăți neautorizate produc și comercializează aur. — Caracteristicile fizice ale unui lingou nu corespund normelor din acest sector.
(10)

Procentajul persoanelor expuse riscului de sărăcie și de excluziune socială a scăzut, ajungând la 26,3 % în 2016, însă rămâne peste media Uniunii. Copiii sunt, în general, mai expuși la sărăcie decât alte grupe de vârstă. Venitul minim se situează sub 50 % din pragul de sărăcie pentru fiecare gospodărie, fiind unul dintre cele mai scăzute din UE. Nivelul de adecvare al indemnizației de șomaj este foarte scăzut: perioada maximă de 3 luni în care se acordă indemnizația este cea mai scăzută în UE și reprezintă doar aproximativ un sfert din durata medie de care are nevoie o persoană pentru a-și găsi un loc de muncă. În plus, nivelul indemnizațiilor se numără printre cele mai scăzute din UE.
(12)

Continuă evoluțiile pozitive de pe piața muncii, caracterizată de creșterea ocupării forței de muncă și de niveluri dintre cele mai scăzute, din punct de vedere istoric, ale șomajului. Cu toate acestea, nivelul șomajului pe termen lung continuă să fie unul dintre cele mai ridicate din Uniune, afectând în special grupurile defavorizate, cum ar fi lucrătorii slab calificați, persoanele tinere și romii marginalizați. Ca urmare a îmbunătățirii condițiilor de pe piața muncii, au început să apară informații privind deficite de forță de muncă calificată în anumite sectoare ale economiei. Există disparități regionale pronunțate pe piața muncii, șomajul mai ridicat fiind concentrat în estul Slovaciei, iar deficitele de forță de muncă în partea de vest a țării. Slovacia a început să pună în aplicare planul de acțiune privind integrarea șomerilor de lungă durată, cu sprijinul Fondului social european. Prin acest plan sunt introduse în special servicii personalizate, consiliere socială și un nou sistem de stabilire a profilurilor de bază. Cu toate acestea, punerea în aplicare a acestui plan nu a produs încă îmbunătățiri structurale semnificative. Continuă să existe lacune în ceea ce privește cooperarea cu partenerii privați și cu organizațiile neguvernamentale pentru a reduce volumul de dosare din serviciile publice pentru ocuparea forței de muncă, iar consilierea individualizată se află într-un stadiu incipient. În plus, segmentarea imprecisă a șomerilor de lungă durată nu este pe deplin utilizabilă drept instrument pentru trimiterea ulterioară la măsuri de inserție profesională. Programele de formare și recalificare au fost consolidate, dar rămân insuficiente, iar concentrarea lor pe șomerii de lungă durată și pe grupurile defavorizate rămâne limitată. În plus, participarea adulților la învățare rămâne foarte scăzută, iar educația de tip „a doua șansă” pentru grupurile defavorizate este subdezvoltată. Criteriile de eligibilitate pentru ajutoarele de șomaj sunt stricte, iar durata prestațiilor este scurtă. Aceasta are drept rezultat o rată scăzută a șomerilor pe termen scurt care primesc ajutor de șomaj.
(15)

Actualul sistem de educație și formare profesională inițială nu sprijină în mod suficient integrarea pe piața muncii, în special din cauză că o mare parte dintre tineri sunt orientați către parcursuri cu perspective de angajare limitate. În plus, elevii și studenții francezi înscriși în sistemul de educație și formare profesională au rezultate școlare cu mult sub media Uniunii, în timp ce cei care urmează învățământul general au rezultate mult mai bune. În acest context, măsurile de promovare a uceniciilor, care oferă perspective mai bune de angajare, alături de măsurile de îmbunătățire a rezultatelor școlare sunt esențiale pentru a sprijini ocuparea forței de muncă în rândul tinerilor și pentru a promova egalitatea de șanse. Este important, în același timp, să se îmbunătățească accesul la formarea continuă pentru lucrătorii slab calificați și persoanele în căutarea unui loc de muncă și să se promoveze obținerea de calificări superioare, cu ajutorul unei orientări adecvate în materie de formare. Ținând seama de aceste provocări și, în special, de necesitatea de a îmbunătăți guvernanța sistemului și de a asigura calitatea și relevanța acestuia pentru piața muncii, precum și de a asigura accesul la formare și tranzițiile pe piața forței de muncă, guvernul a prezentat, la 27 aprilie 2018, un proiect de lege care reformează uceniciile și sistemul de educație și formare profesională continuă. În plus, Programul național de reformă pentru 2018 confirmă intenția de a pune în aplicare un plan de investiții în valoare de 14 miliarde EUR pentru competențe și deschide calea spre o reformă complementară a sistemului școlar de educație profesională inițială.
(26)

Spre deosebire de tendința din Uniune, rata persoanelor expuse riscului de sărăcie sau de excluziune socială a continuat să crească, ajungând la 30 % în 2016 – cu mult peste media Uniunii. Acest lucru afectează în special copiii, lucrătorii temporari și migranții. Inegalitatea veniturilor este mare și se află în creștere. În 2016, veniturile celor mai bogate 20 % din gospodării erau de 6,3 ori mai mari decât cele ale celor mai sărace 20 %. Acest raport este chiar mai mare în cazul persoanelor de vârstă activă, întrucât este eliminat impactul redistributiv al pensiilor. Introducerea unui nou mecanism permanent de combatere a sărăciei (Reddito di Inclusione) reprezintă o evoluție pozitivă majoră în materie de politici sociale. Conceput sub forma unui transfer universal pentru persoanele care îndeplinesc anumite condiții de sărăcie, se așteaptă ca mecanismul să sporească impactul, actualmente scăzut, al prestațiilor sociale asupra reducerii sărăciei. Mecanismul are la bază sisteme de guvernanță solide și va face obiectul unei evaluări sistematice. Un aspect important este faptul că în cadrul acestui sistem se are în vedere și o consolidare substanțială a serviciilor sociale din Italia, care se confruntă cu un deficit de personal. O cooperare mai strânsă între serviciile sociale și serviciile publice de ocupare a forței de muncă, precum și alocarea unor resurse suficiente, vor fi esențiale pentru buna punere în aplicare a reformei. Mecanismul încorporează fostul mecanism de asistență pentru șomaj (ASDI) și reprezintă un prim pas în direcția raționalizării cheltuielilor sociale. Sistemul de sănătate din Italia asigură o acoperire universală, iar sănătatea populației este în general bună. Cu toate acestea, nevoile nesatisfăcute de asistență medicală autoraportate sunt mari și persistă diferențe între regiuni în ceea ce privește organizarea și calitatea serviciilor de îngrijire. Italia a făcut unele eforturi pentru a asigura un acces adecvat la asistență medicală, inclusiv prin revizuirea și extinderea pachetului minim obligatoriu de beneficii incluse în serviciile de îngrijire.
(11)

În ciuda unor îmbunătățiri constatate în ultimii ani, sistemul fiscal din Germania rămâne ineficient, în special din cauza complexității sale și a faptului că afectează procesul decizional, de exemplu în ceea ce privește investițiile, finanțarea și participarea pe piața forței de muncă. Germania se bazează într-o măsură destul de mare pe impozitele directe pentru a obține venituri și se pot lua măsuri pentru a reduce impactul perturbator al impozitării directe sau pentru a face trecerea către aplicarea unor impozite cu un potențial perturbator mai mic pe bunurile imobiliare, bunurile moștenite și pe consum. Nivelul impozitelor și al contribuțiilor sociale aplicate veniturilor salariale era în 2015 pe locul șase în topul celor mai mari din Uniune. Costul capitalului și rata medie a impozitului pe profit, care diferă de la o regiune la alta, sunt printre cele mai ridicate din Uniune (28,2 % ca agregat național, în comparație cu media Uniunii de 20,9 %). Impozitul pe profit, impozitul comercial local și suprataxa de solidaritate alcătuiesc împreună un sistem de impozitare a întreprinderilor complex, care presupune costuri ridicate pentru administrațiile fiscale și are un efect perturbator asupra nivelului investițiilor și a locului în care se realizează acestea. În plus, impozitul pe profit afectează deciziile de finanțare, favorizând finanțarea prin îndatorare, al cărei nivel este pe locul șapte în Uniune. Reducerea costurilor capitalului propriu ar putea consolida investițiile private și piața relativ subdezvoltată a capitalului de risc. În plus, dispozițiile privind reportarea pierderilor rămân relativ stricte, limitând suma care poate fi reportată la 60 % din venitul impozabil într-un an dat.