RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene L 60/1

DECIZIA COMISIEI

din 18 iulie 2011

privind ajutorul de stat C 15/09 (ex N 196/09) pe care Germania l-a pus și intenționează să îl pună în aplicare în favoarea Hypo Real Estate

[notificată cu numărul C(2011) 5157]

(Numai textul în limba germană este autentic)

(Text cu relevanță pentru SEE)

(2012/118/UE)

COMISIA EUROPEANĂ,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 108 alineatul (2) primul paragraf (1),

având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, în special articolul 62 alineatul (1) litera (a),

după ce părțile interesate au fost invitate să își prezinte observațiile, în conformitate cu articolele menționate (2) și având în vedere aceste observații,

întrucât:

I. PROCEDURA

(1) La 2 octombrie 2008, Comisia Europeană a autorizat ajutorul de stat în favoarea Grupului Hypo Real Estate Holding AG, sub forma unei garanții de stat în valoare de 35 de miliarde EUR (caz înregistrat sub nr. N 44/08) (3), acordat temporar, și anume pe o perioadă de șase luni sau până la prezentarea de către bancă a unui plan de restructurare credibil și bine argumentat. Germania a notificat măsura la data de 30 septembrie 2008.

(2) La 1 aprilie 2009, Germania a comunicat un plan de restructurare a băncii Hypo Real Estate („HRE”) (caz înregistrat sub nr. N 196/09). Prin scrisoarea din 17 aprilie 2009, Germania a completat notificarea cu privire la planul de restructurare, informând Comisia cu privire la o injecție de capital în valoare de 60 de milioane EUR și la prelungirea garanțiilor de stat în valoare de 52 de miliarde EUR, care fuseseră acordate băncii în cadrul schemei de ajutor autorizate (4).

(3) Prin scrisoarea din 7 mai 2009 (5), Comisia a informat Germania că a inițiat procedura prevăzută la articolul 108 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene. Decizia respectivă („decizia de inițiere a procedurii”) a fost publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (6), iar părțile interesate au fost invitate să își prezinte observațiile.

(4) La 3 iunie 2009, Germania a notificat o injecție de capital în valoare de 2,96 miliarde EUR, caz înregistrat sub nr. N 333/09.

(5) La 17 august 2009, Germania a informat Comisia (caz înregistrat sub nr. C 15/09) că intenționează să prelungească din nou garanțiile acordate anterior HRE prin intermediul Sonderfonds Finanzmarktstabilisierung („SoFFin”), în valoare de 52 de miliarde EUR (a se vedea considerentului 2).

(6) La 20 și la 21 octombrie 2009, Germania a transmis o nouă actualizare a planului de restructurare, notificând Comisiei măsurile pe care intenționează să le adopte în privința HRE (crearea unei structuri de încetare a activității, acordarea unor noi garanții) și informând Comisia despre o nouă prelungire, respectiv a treia, a garanțiilor SoFFin existente, în valoare de 52 de miliarde EUR (caz înregistrat sub nr. N 557/09).

(7) La 26 octombrie 2009, Germania a notificat, sub numărul de caz N 557/09, o nouă injecție de capital în valoare de 3,0 miliarde EUR, garanții SoFFin în valoare de 18 miliarde EUR pentru HRE, precum și o garanție SoFFin în valoare de 2 miliarde EUR pentru structura de încetare a activității HRE (7). Comisia nu a autorizat garanția SoFFin în valoare de 2 miliarde EUR.

(8) La 13 noiembrie 2009, Comisia a prelungit procedura oficială de investigare și a aprobat temporar injecțiile de capital în valoare de 60 de milioane EUR, 2,96 miliarde EUR și 3 miliarde EUR (în cazurile: C 15/09, N 333/09 și N 557/09) până la adoptarea de către Comisie a unei decizii finale cu privire la planul de restructurare. Decizia respectivă a fost publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (8), părțile interesate fiind invitate să își prezinte observațiile.

(9) La 15, 16 și 17 decembrie 2009 (caz înregistrat sub nr. N 694/09), autoritățile germane au completat notificarea din 26 octombrie 2009, prezentând informații suplimentare cu privire la garanțiile SoFFin în valoare de 18 miliarde EUR.

(10) La 21 decembrie 2009, Comisia a autorizat temporar garanțiile SoFFin de 18 miliarde EUR, pentru o perioadă de maximum un an (cazul nr. N 694/09) (9).

(11) La 30 aprilie 2010, Germania a notificat o injecție de capital SoFFin, în valoare de 1,85 miliarde EUR (cazul nr. N 161/10).

(12) La 19 mai 2010, Comisia a autorizat temporar injecția de capital de 1,85 miliarde EUR, până la adoptarea unei decizii finale privind planul de restructurare (10).

(13) La 2 septembrie 2010, Germania a notificat o garanție de lichiditate SoFFin, în valoare de 20 de miliarde EUR (cazul nr. N 380/10).

(14) La 10 septembrie 2010, Germania a notificat o măsură privind activele depreciate – și anume intenția de a transfera activele de la HRE către FMS Wertmanagement AöR (11) („FMS-WM”) – și o injecție de capital de până la aproximativ 2,13 miliarde EUR, precum și o garanție suplimentară, adică o garanție de plată în valoare de până la 20 de miliarde EUR (cazul nr. N 380/10).

(15) La 24 septembrie 2010, Comisia a prelungit din nou procedura oficială de investigare și a autorizat temporar măsura privind activele depreciate, garanția de lichiditate de 20 de miliarde EUR și garanția de plată de până la 20 de miliarde EUR. Această decizie a fost publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (12), iar părțile interesate au fost invitate să își prezinte observațiile. Decizia Comisiei din 24 septembrie 2010 nu a avut ca obiect injecția de capital de până la 2,13 miliarde EUR, notificată de Germania la 10 septembrie 2010, această injecție nefiind astfel aprobată de către Comisie.

(16) La 14 iunie 2011, Germania a transmis o ultimă actualizare a planului de restructurare. La 15 iunie 2011, Germania a transmis o listă de angajamente în legătură cu planul, care a fost completată la 1 iulie 2011.

(17) La 14 iunie 2011, Germania a clarificat faptul că următoarea injecție de capital nu va fi de 2,13 miliarde EUR, astfel cum fusese notificată la 10 septembrie 2010, ci de 2,08 miliarde EUR și că această sumă redusă va fi pusă la dispoziția FMS-WM.

(18) În timp, au avut loc mai multe reuniuni și conferințe telefonice, precum și schimburi de corespondență între departamentele Comisiei, Germania și HRE.

(19) Comisia a primit observații de la părților interesate și le-a transmis Germaniei care, prin scrisoarea din 24 martie 2010, a comunicat Comisiei propriile observații.

II. BENEFICIARUL ȘI MĂSURILE DE AJUTOR

II.1. Beneficiarul

(20) În octombrie 2003, HRE a fost înființată în urma separării unor părți din activitățile HVB Group de acordare de credite imobiliare. În 2007, HRE a preluat DEPFA Bank plc, cu sediul la Dublin, și și-a extins activitatea incluzând creditele pentru sectorul public și pentru infrastructură. În prezent, Grupul HRE (13) cuprinde Hypo Real Estate Holding AG („HRE Holding”) și cele trei filiale ale acesteia, respectiv PBB Deutsche Pfandbriefbank AG („PBB”), DEPFA Bank plc și Hypo Real Estate Finance B.V. în Lichidare („HRE Finance i.L.”). DEPFA Bank plc și PBB dețin, fiecare, mai multe filiale și participații. PBB este banca principală din cadrul grupului, a cărei denumire a fost modificată, fiind singura dintre cele trei filiale ale HRE Holding care va continua să genereze noi activități. Sectoarele de activitate ale acesteia sunt creditele imobiliare și creditele pentru investiții publice („CIP”). DEPFA Bank plc se află în lichidare și nu va mai încheia contracte comerciale după notificarea prezentei decizii a Comisiei. Activitățile sale principale au inclus, în special, creditele pentru sectorul public, prin acordarea de împrumuturi și credite bugetare, precum și credite de proiecte de infrastructură (de exemplu, drumuri, poduri, tuneluri și clădiri publice). Astfel cum sugerează și numele, HRE Finance i.L. este o societate aflată în lichidare (14).

(21) FMS-WM, structura de încetare a activității HRE, a fost creată în 2010. Aceasta gestionează activele și instrumentele derivate ale Grupului HRE, pe care le-a preluat deoarece fie nu erau strategice, fie implicau un risc inacceptabil sau necesitau capitalizare. În timp, FMS-WM a preluat o parte considerabilă din activele HRE. FMS-WM nu deține licență bancară.

(22) HRE a raportat pierderi de 5,5 miliarde EUR în exercițiul financiar 2008, pierderi de 2,2 miliarde EUR în 2009 și de 0,9 miliarde EUR în 2010.

(23) Prin injecții de capital în valoare de aproximativ 3,02 miliarde EUR (60 de milioane EUR în martie 2009, 2,96 miliarde EUR în iunie 2009), Germania a devenit proprietarul HRE în proporție de 90 %. În toamna anului 2009, a avut loc o retragere obligatorie (squeeze-out) a acționarilor minoritari. Germania a cumpărat acțiunile rămase, plătind 1,30 EUR pentru o acțiune și devenind astfel proprietarul HRE în proporție de 100 %. Ulterior, a fost declanșat un proces de restructurare a HRE.

II.2. Dificultățile HRE în contextul crizei financiare

(24) La sfârșitul lunii septembrie 2008, HRE s-a confruntat cu un deficit de lichidități care a adus banca în pragul insolvenței. HRE nu a putut obține finanțare pe termen scurt pe piață, deoarece criza generală a piețelor financiare a condus la colapsul unora dintre acestea. După ce Banca Lehman Brothers a solicitat protecția creditorilor, piața interbancară, în special, a înregistrat o stagnare aproape completă la jumătatea lunii septembrie 2008.

(25) Modelul de afaceri al DEPFA Bank plc, o filială deținută în totalitate de HRE din octombrie 2007, care depindea în foarte mare măsură de finanțările de pe piața interbancară și alte sursele de finanțare pe termen scurt fără garanții, s-a dovedit a fi extrem de fragil în criza de lichiditate, iar problemele astfel apărute au amenințat însăși existența băncii.

(26) HRE a fost nevoită să acopere necesarul de lichidități pe termen scurt ale DEFPA Bank plc. Cu toate acestea, volumul liniilor de credit care au devenit scadente la 30 septembrie 2008 era prea mare pentru a fi suportat de către HRE. De asemenea, tranzacțiile interne și activitățile din cadrul Grupului HRE, precum creanțele, garanțiile și scrisorile de garantare din parte societății mamă, indicau că majoritatea societăților Grupului HRE se aflau în aceeași situație. Astfel, problemele de lichiditate au reprezentat o amenințare gravă pentru existența Grupului HRE.

(27) Dificultățile HRE au fost, inter alia, determinate de o problemă moștenită din trecut, cauzată de activele care nu au dovedit o rentabilitate corespunzătoare a investițiilor, ținând seama de profilul lor de risc real, precum și de faptul că HRE era produsul unei fuziuni a mai multor instituții bancare mai mici, care utilizau sisteme IT diferite, […] (15)

II.3. Măsurile de ajutor de stat

(28) În ansamblu, statul german a acordat sau va acorda Grupului HRE injecții de capital însumând aproximativ 9,95 miliarde EUR (FMS-WM a primit sau va primi o parte din acest capital) și garanții în valoare de 145 de miliarde EUR. De asemenea, HRE a beneficiat de o măsură de salvare a activelor, cu o componentă de ajutor de aproximativ 20 de miliarde EUR.

II.3.1. Injecțiile de capital

II.3.1.1. Injecția de capital de 60 de milioane EUR

(29) Având în vedere intenția Germaniei de a obține controlul total asupra HRE prin cumpărarea acțiunilor acestuia în mai multe tranșe, la 30 martie 2009, SoFFin a cumpărat 20 de milioane de acțiuni noi ale HRE, la valoarea nominală de 3 EUR pentru o acțiune, ceea ce a însemnat o injecție de capital de 60 de milioane EUR pentru HRE, și a obținut o cotă de 8,65 % din capitalul social al HRE. Comisia a autorizat temporar această injecție de capital, la 13 noiembrie 2009.

II.3.1.2. Injecția de capital de 2,96 miliarde EUR

(30) La 2 iunie 2009, acționarii HRE au aprobat o injecție de capital în valoare de 2,96 miliarde EUR în beneficiul HRE, prin emiterea de noi acțiuni care urmau să fie cumpărate de către SoFFin. Ca rezultat, SoFFin a devenit proprietarul unei cote de 90 % din acțiunile HRE. Noile acțiuni emise au fost înregistrate la Registrul Comerțului la 8 iunie 2009. Comisia a autorizat temporar această injecție de capital, la 13 noiembrie 2009.

II.3.1.3. Injecția de capital de 3 miliarde EUR

(31) Injecția de capital notificată la 26 octombrie 2009, în valoare totală de 3,0 miliarde EUR, a fost structurată după cum urmează: (a) 2 miliarde EUR în fondurile de rezervă neangajate („freie Rücklagen”) ale HRE Holding și ale PBB. După retragerea obligatorie a acționarilor minoritari, HRE a intrat în totalitate în proprietatea statului german/SoFFin. (b) 1 miliard EUR reprezentând participare tacită în cadrul PBB, cu un cupon în funcție de profit de 10 % pe an.

(32) Contractele pentru injecția de capital de 3 miliarde EUR au fost semnate la 16 noiembrie 2009. Comisia a aprobat temporar această injecție de capital, la 13 noiembrie 2009.

II.3.1.4. Injecția de capital în valoare de până la 1,85 miliarde EUR

(33) Injecția de capital, în valoare de 1,85 miliarde EUR, în fondurile de rezervă neangajate („freie Rücklagen”) ale HRE, a fost împărțită în două tranșe: (a) o injecție de capital de 1,4 miliarde EUR (această tranșă a fost aprobată temporar de către Comisie, la 19 mai 2010, iar injecția de capital a fost efectuată ulterior), (b) o injecție de capital de până la 450 milioane EUR (această tranșă a fost, de asemenea, aprobată temporar de către Comisie, la 19 mai 2010, fiind condiționată de existența anumitor circumstanțe (16). Această injecție de capital nu a fost încă efectuată, întrucât nu au apărut circumstanțele respective.)

(34) Injecția de capital de 1,85 miliarde EUR face parte din necesarul total de capital prevăzut în planul de restructurare al HRE. O sumă de 1,4 miliarde EUR din această injecție de capital necesar a fost acordată pentru a respecta cerințele legale privind capitalul și pentru a crea o rezervă în caz de risc. Contractul pentru această injecție de capital în valoare de 1,4 miliarde EUR a fost semnat la 20 mai 2010. Germania estimează că cealaltă parte din totalul de 1,85 miliarde EUR, și anume 450 milioane EUR, va fi acordată în trimestrul al treilea al anului 2011.

II.3.1.5. Injecția de capital de 2,08 miliarde EUR

(35) La 10 septembrie 2010, autoritățile germane au notificat o injecție de capital de până la 2,13 miliarde EUR în beneficiul HRE. La 14 iunie 2011, Germania a clarificat că injecția de capital nu se va ridica la 2,13 miliarde EUR, ci la 2,08 miliarde EUR, și că de această sumă va beneficia FMS-WM. Potrivit explicațiilor oferite de Germania, injecția de capital în valoare de 2,08 miliarde EUR se va efectua în trimestrul al treilea al anului 2011. SoFFin a vărsat cele 2,08 miliarde EUR, cu aprobarea Comisiei Europene, sub formă de contribuție („Einlageanspruch”) în rezerva de capital („Kapitalrücklag”) a HRE Holding. La 1 octombrie 2010, HRE Holding a transferat această contribuție către FMS-WM.

II.3.2. Garanțiile

II.3.2.1. Garanțiile în valoare de 35 de miliarde EUR

(36) La 13 noiembrie 2008, Germania a acordat HRE garanții de stat în valoare de 35 de miliarde EUR, pentru a răspunde nevoilor de refinanțare ale băncii. Comisia a aprobat temporar aceste garanții la 2 octombrie 2008.

(37) Aceste garanții au fost acordate pentru o linie de credit în valoare de 20 de miliarde EUR oferită de Deutsche Bundesbank, precum și pentru obligațiuni garantate, în valoare de 15 miliarde EUR, preluate de un consorțiu de instituții financiare germane.

(38) HRE a plătit statului o primă de garanție pentru garanția de 35 de miliarde EUR acordată, sub forma unei prime de bază și a unei prime în funcție de performanță. Prima de bază a reprezentat 1 % pe an pentru așa-numitele „garanții pentru prima pierdere”, și 0,5 % pe an pentru așa-numitele „garanții pentru a doua pierdere”. Prima în funcție de performanță a reprezentat 1,25 % pentru „garanțiile pentru prima pierdere” și 0,25 % pe an pentru „garanțiile pentru a doua pierdere”.

II.3.2.2. Garanțiile în valoare de 52 de miliarde EUR

(39) În perioada noiembrie 2008-februarie 2009, HRE a primit de la SoFFin garanții în valoare totală de 52 de miliarde EUR, pe baza schemei germane aprobate de salvare a sistemului bancar (17).

(40) HRE a plătit un comision de garantare de 0,5 % pentru părțile din garanție utilizate efectiv pentru garantarea obligațiunilor, precum și un comision de angajament de 0,1 % pentru părțile neutilizate.

II.3.2.3. Garanția în valoare de 8 miliarde EUR

(41) „Obligațiunile garantate” care expirau la 23 decembrie 2009 au fost înlocuite cu o garanție SoFFin pentru suma de 8 miliarde EUR. Comisia a aprobat temporar această garanție, la 21 decembrie 2009.

(42) HRE a plătit către SoFFin o primă de garanție de 0,5 % pe an din suma garantată. Pentru părțile din garanție care nu au fost utilizate s-a aplicat un comision de angajament de 0,1 % pe an.

II.3.2.4. Garanția în valoare de 10 miliarde EUR

(43) La 21 decembrie 2009, Comisia a aprobat temporar o garanție SoFFin de 10 miliarde EUR, pentru o perioadă de maximum zece ani, pentru a asigura necesarul de lichidități al HRE.

(44) HRE a plătit către SoFFin o primă de garanție de 0,5 % pe an din suma garantată. Pentru părțile din garanție care nu au fost utilizate s-a aplicat un comision de angajament de 0,1 % pe an.

II.3.2.5. Garanția în valoare de 20 miliarde EUR

(45) HRE a avut nevoie de o garanție de lichiditate suplimentară de 20 de miliarde EUR, din cauza evoluțiilor nefavorabile de pe piețele de capital și piețele instrumentelor futures pe rata dobânzii, care au afectat HRE până când activele au fost transferate structurii de încetare a activității, FMS-WM. Garanția a fost aprobată temporar de către Comisie, la 24 septembrie 2010.

(46) HRE a plătit o primă de garanție de 0,8 % pe an. Pentru partea din garanție care nu a fost utilizată s-a aplicat un comision de angajament de 0,1 % pe an.

II.3.2.6. Garanția în valoare de până la 20 de miliarde EUR

(47) Garanția de plată în valoare de până la 20 miliarde EUR a fost necesară deoarece persistau incertitudini în legătură cu procedurile complicate din punct de vedere tehnic privind transferul activelor către structura de încetare a activității. Garanția a fost aprobată temporar de către Comisie, la 24 septembrie 2010.

(48) HRE a plătit lui SoFFin o primă de garanție de 0,8 % pe an. Pentru partea de garanție care nu a fost utilizată s-a aplicat un comision de angajament de 0,1 % pe an.

II.3.3. Transferul activelor către o structură de încetare a activității

(49) La 10 septembrie 2010, Germania a notificat, de asemenea, transferul către structura de încetare a activității, FMS-WM, a unei valori noționale de aproximativ 210 miliarde EUR reprezentând active și 280 de miliarde EUR reprezentând instrumente derivate. FMS-WM a fost creată în urma hotărârii din 8 iulie 2010 a Consiliului de administrație, în conformitate cu legea germană Finanzmarktstabilisierungsfondsgesetz (Legea privind Fondul pentru stabilizarea pieței financiare) [articolul 8 litera (a) din FMStFG]. FMS-WM gestionează activele și instrumentele derivate ale Grupului HRE pe care le-a preluat deoarece acestea fie nu erau strategice, fie implicau un risc inacceptabil sau necesitau capitalizare. FMS-WM acționează independent de HRE și este beneficiarul unei obligații a SoFFin de compensare a pierderilor („Verlustausgleichspflich”). Cu toate acestea, FMS-WM nu deține licență bancară. În consecință, multe dintre activele HRE au putut fi transferate doar în mod artificial; au fost prevăzute mai multe mecanisme de „transfer”, în funcție de circumstanțele specifice, pentru a obține un efect similar de salvare a capitalului prevăzut prin lege atât pentru PBB, cât și pentru Grupul HRE.

(50) Transferul a fost aprobat temporar de către Comisie, la 24 septembrie 2010. Prin măsura respectivă, activele nestrategice și neperformante, precum obligațiunile de stat sau creditele imobiliare neperformante [sau, astfel cum se arată la considerentul 49, numai utilizarea capitalului lor prevăzut prin lege] într-o structură care beneficiază de sprijin guvernamental, care urmează să fie dizolvată într-un anumit număr de ani. Activele nestrategice transferate au inclus, de asemenea, pe cele care nu au putut fi folosite drept garanție pentru obligațiunile garantate.

(51) Data la care s-a realizat efectiv transferul a fost 30 septembrie 2010. Până atunci, datorită amortizării, portofoliul destinat transferului avea o valoare contabilă de 173 de miliarde EUR. În conformitate cu Comunicarea Comisiei privind tratarea activelor depreciate în sectorul bancar comunitar („Comunicarea privind activele depreciate” sau „CAD”) (18), Comisia a numit experți externi pentru a o asista la evaluarea portofoliului, stabilirea elementului de ajutor și evaluarea dacă și în ce măsură valoarea transferului efectuat s-a situat peste valoarea economică reală (VER) a portofoliului. Astfel cum se prevede în CAD, Germania a angajat, de asemenea, un expert extern pentru realizarea unei evaluări independente.

(52) Portofoliul includea aproximativ 30 de miliarde EUR reprezentând credite imobiliare comerciale care sunt diferențiate din punct de vedere geografic și cuprind, în principal, finanțări pentru clădiri de birouri și centre comerciale. Aceste credite sunt acordate pentru o perioadă relativ scurtă (trei ani), însă calitatea lor este inferioară.

(53) Partea din portofoliu reprezentată de creditele imobiliare necomerciale includea credite pentru sectorul public sau obligațiuni și împrumuturi pentru utilități sau entități publice. Cea mai mare parte a acestor activități consta în obligațiuni standard („plain vanilla”), însă includea, de asemenea, „instrumente de credit structurate” în valoare de 31 de miliarde EUR și împrumuturi în valoare de alte 30 de miliarde EUR pentru sectorul public. Calitatea activelor din această parte a portofoliului era semnificativ mai bună decât cea a creditelor imobiliare comerciale. Totuși, din cauza perioadelor lungi până la scadență și a extinderii spreadului de credit după momentul achiziției, garanțiile au suferit reduceri semnificative în termeni de preț pe piață.

(54) Experții Comisiei au constatat că, spre deosebire de alte cazuri de ajutor de stat, categoriile de active reprezentând credite imobiliare comerciale complexe și credite structurate [constând, în principal, în titluri garantate cu împrumuturi de studiu (student loan backed securities), titluri garantate cu active ale sectorului public (public sector asset backed securities), plus 5 miliarde EUR reprezentând o investiție cu swap global de rentabilitate] erau, în ansamblu, sigure. Experții Comisiei au estimat doar pierderi limitate pentru aceste categorii, deși mai mari decât pierderile estimate de experții Germaniei, în special din cauza evaluării obligațiunilor de casă din structurile Halcyon/Pegasus, precum și a bazei negative și a costului de finanțare implicit al swapurilor globale de rentabilitate. În schimb, obligațiunile „plain vanilla” au fost transferate la un nivel de swap al activelor aproape de paritate, mult peste valoarea lor economică reală. În plus, activele aparțineau unor piețe care nu au fost în mod deosebit depreciate, astfel încât valoarea lor economică reală ar trebui să fie, în realitate, apropiată de valoarea lor de piață. Ca rezultat, experții Comisiei au concluzionat că valoarea economică reală a acelei părți din portofoliul de active ar fi cu mult sub valoarea la care HRE le-a transferat către FMS-WM.

(55) În ceea ce privește portofoliul de instrumente derivate, experții Comisiei s-au declarat de acord, în mare măsură, cu constatările experților contractați de Germania. În plus, ei au estimat contravaloarea riscului de credit ca fiind ușor mai ridicată decât nivelul declarat de către experții Comisiei și au introdus unele concluzii referitoare la eșantionul evaluat, precum și un „risc operațional” general, motivat de premisele prudente privind eficacitatea garanției împotriva tuturor riscurilor.

(56) Tabelul de mai jos prezintă un rezumat al constatărilor experților Comisiei: (miliarde EUR) Portofoliul Valoarea noțională Valoarea de transfer (VT) Δ VER–VT (cifrele prezentate de Germania) Δ VER–VT (cifrele prezentate de experții Comisiei) Diferență (Comisia comparativ cu Germania) Obligațiuni 83,444 93,960 –0,902 –7,590 –6,688 Credit structurat 31,199 30,111 –0,765 –1,981 –1,216 Credite imobiliare comerciale 26,312 23,874 –1,211 –2,800 –1,589 Credite imobiliare necomerciale 29,834 31,115 –0,222 –1,084 –0,862 Instrumente derivate 280,255 –13,106 –2,149/ –2,531 –2,786 –0,255 Total 451,044 165,954 –5,249/ –5,631 –16,241 –10,610

(57) În consecință, potrivit CAD, valoarea ajutorului care nu este a priori compatibil cu piața internă (definită ca diferența dintre valoarea economică reală și valoarea de transfer) este stabilită de experți ca fiind de aproximativ 16,2 miliarde EUR. Valoarea totală a ajutorului, adică diferența dintre valoarea de transfer și valoarea de piață, este dificil de stabilit din cauza absenței prețurilor de piață ușor accesibile în legătură cu partea din portofoliu reprezentată de credite. Premisa extremă că valoarea de piață a portofoliului de credite este zero ar conduce la o valoare totală a ajutorului de 90 de miliarde EUR. Presupunând că împrumuturile sunt tranzacționate în aceeași manieră ca obligațiunile în numerar având un termen de scadență și o calitate similară, valoarea totală a ajutorului s-ar ridica la aproximativ 20 de miliarde EUR.

II.4. Motive pentru inițierea și prelungirea investigării detaliate

(58) La 7 mai 2009, Comisia a inițiat o investigație aprofundată a măsurilor de ajutor de stat puse în aplicare în favoarea HRE, în principal pe baza îndoielilor cu privire la viabilitatea HRE, având în vedere în primul rând strategia și nevoile de refinanțare ale acesteia. Planul de restructurare inițial, prezentat Comisiei la 1 aprilie 2009, menționa doar factorii externi drept cauze ale problemelor financiare ale HRE și viza o reducere a bilanțului de numai 25 %, ceea ce însemna că volumul refinanțărilor ar fi rămas ridicat. HRE a planificat reducerea bilanțului grupului prin vânzarea de active pe piață, nu prin transferul acestora către o structură de încetare a activității. Unul dintre domeniile principale de activitate descrise în planul de restructurare era reprezentat de activitățile în legătură cu creditele bugetare, care generează marje de profit scăzute, iar planul conținea foarte puține informații privind aspectele esențiale ale procesului de restructurare, precum modificarea și integrarea sistemelor IT. De asemenea, la acel moment, Comisia se îndoia că există suficiente măsuri pentru limitarea denaturării concurenței și pentru partajarea sarcinii.

(59) La 13 noiembrie 2009, investigația aprofundată a fost prelungită din următoarele motive: (a) era necesară analiza măsurilor de ajutor de stat suplimentare puse în aplicare în favoarea HRE sub forma unei injecții de capital de 2,96 miliarde EUR (a se vedea considerentul 30), a unei injecții de capital de 3 miliarde EUR (a se vedea considerentele 31 și 32), a unei garanții în valoare de 8 miliarde EUR (a se vedea considerentele 41 și 42), a unei garanții de 10 miliarde EUR (a se vedea considerentele 43 și 44) și a unei garanții în valoare de 2 miliarde EUR (19) pentru refinanțarea unei posibile soluții de lichidare, plus injecțiile de capital care s-au ridicat la un total de 4 miliarde EUR (structurate astfel: injecția de capital de 1,85 miliarde EUR menționată la considerentele 33 și 34 și injecția de capital de 2,08 miliarde EUR descrisă la considerentul 35); și (b) Comisia se îndoia că măsurile de restructurare erau compatibile cu Comunicarea Comisiei privind restabilirea viabilității și evaluarea măsurilor de restructurare adoptate în sectorul financiar în contextul crizei actuale în conformitate cu normele privind ajutoarele de stat (20) (Comunicarea privind restructurarea).

(60) La 24 septembrie 2010, investigația aprofundată a fost prelungită încă o dată, din următoarele motive: (a) era necesară analizarea măsurilor de ajutor de stat suplimentare acordate în favoarea HRE, și anume o garanție în valoare de 20 de miliarde EUR (a se vedea considerentele 45 și 46), o altă garanție de până la 20 de miliarde EUR (conform considerentelor 47 și 48) și transferul activelor către o structură de încetare a activității (conform considerentelor 49-57); și (b) Comisia avea îndoieli că măsura de salvare a activelor era compatibilă cu CAD, în special în privința transparenței, evaluării partajării sarcinii și remunerării, și observase că planul de restructurare prezenta deficienței în privința demonstrării restabilirii viabilității, partajării adecvate a sarcinii și atenuării corespunzătoare a denaturării concurenței.

II.5. Principalele caracteristici ale planului de restructurare

(61) La 1 aprilie 2009, Germania a notificat un prim proiect de plan de restructurare pentru HRE și, după mai multe modificări, a prezentat versiunea finală actualizată a planului, la 14 iunie 2011. Exceptând cazul în care se specifică altfel, toate trimiterile la planul de restructurare care apar în continuarea prezentei decizii sunt trimiteri la această versiune finală din 14 iunie 2011.

(62) Conform planului de restructurare, HRE – eliberat de moștenirea din trecut a activelor depreciate cu valoarea nominală de 210 miliarde EUR, prin transferarea acestora către structura de încetare a activității FMS-WM – își va redefini activitățile comerciale în așa fel încât principala sa bancă, PBB, să își poată desfășura activitatea pe baza unei abordări stabile în privința finanțărilor și a unor sisteme de control intern îmbunătățite. Activitățile viitoare se vor desfășura la o scară considerabil mai redusă față de perioada anterioară crizei, indiferent dacă aceste activități sunt măsurate în termeni de dimensiune a bilanțului, volum al noilor afaceri, forță de muncă, rețeaua de sucursale sau sferă geografică.

(63) Comparativ cu situația anterioară crizei, bilanțul strategic al PBB la sfârșitul anului 2011, corectat în ceea ce privește elementele aflate în lichidare sau care au fost transferate în mod artificial către FMS-WM, reprezintă aproximativ 15 % din bilanțul HRE. Noile activități în domeniul creditelor imobiliare, de exemplu, se vor reduce la aproximativ 30 % din nivelul înregistrat înainte de criză (noile activități ale HRE în domeniul creditelor imobiliare comerciale au atins 32,1 miliarde EUR în 2007). Forța de muncă a fost redusă cu aproximativ 30 % și toți membrii Consiliului de administrație al HRE în funcție înainte de criză au fost înlocuiți. Peste 30 de participații, dintre care o treime în afara Europei, au fost deja cesionate sau lichidate sau sunt în curs de lichidare. 26 din cele 32 de sucursale au fost închise. În plus, a fost lansat un proiect multianual, de transformare la nivelul grupului, intitulat „New Evolution”, cu un buget de aproximativ 180 milioane EUR, în scopul îmbunătățirii și integrării sistemelor IT.

(64) PBB va continua să desfășoare activități în două domenii strategice – credite (CI) și credite pentru investiții publice (CIP). Ambele domenii vizează activele care sunt eligibile pentru obligațiunile garantate germane, fie sub forma titlurilor ipotecare („Hypothekenpfandbriefe”), fie sub forma obligațiunilor sectorului public german („öffentliche Pfandbriefe”). Toate celelalte activități, în special creditele bugetare, creditele pentru infrastructură, activitățile pe piețele de capital și de gestionare a activelor, vor înceta.

(65) În ceea ce privește celelalte două filiale ale HRE Holding, măsurile sunt următoarele: DEPFA Bank plc va intra în lichidare începând de la data notificării prezentei decizii și nu va mai genera nicio altă activitate. Același lucru este valabil și pentru filialele acesteia. HRE Finance se află în lichidare și, de asemenea, nu desfășoară activități noi.

(66) Germania susține că decizia fundamentală de a urma o strategie mai prudentă și de a se concentra pe obligațiunile garantate germane ca principală sursă de refinanțare asigură o îmbunătățire calitativă a activităților de creditare, deoarece acestea intră sub incidența legii germane Pfandbriefgesetz (Legea privind obligațiunile) care conține cerințe specifice privind gestionarea, monitorizarea și controlul riscurilor și prevede măsuri de protecție precum limitarea raportului împrumut/valoare („loan-to-value”). Această strategie de finanțare reduce în mod semnificativ dependența anterioară a HRE de piața financiară interbancară, care în viitor va fi necesară numai pentru perioada de antrepozit care precede emiterea obligațiunilor garantate.

III. OBSERVAȚIILE PĂRȚILOR INTERESATE

(67) Comisia a primit observațiile părților interesate, care pot fi rezumate după cum urmează: (a) Rezumatul observațiilor primite de la Verband deutscher Pfandbriefbanken (vdp) (noiembrie 2009): — vdp are convingerea că un model de afaceri aliniat la modelul de activitate eligibil în ceea ce privește obligațiunile este promițător și poate asigura viabilitatea pe termen lung și rentabilitatea unei bănci, fără a necesita garanții din partea statului. (b) Rezumatul observațiilor primite de la Heisse Kursawe Eversheds (noiembrie 2009): — Heisse Kursawe Eversheds consideră că ajutorul de stat încalcă drepturile anumitor acționari, că achiziționarea planificată a tuturor acțiunilor HRE de către SoFFin prin excluderea (squeeze-out) acționarilor minoritari constituie un ajutor de stat suplimentar, că retragerea obligatorie nu este un ajutor corect și că încalcă principiul liberei circulații a capitalului. (c) Rezumatul observațiilor primite de la Heisse Kursawe Eversheds (februarie 2010): — În observațiile sale suplimentare, Heisse Kursawe Eversheds consideră că excluderea acționarilor minoritari ai HRE constituie un ajutor de stat în sensul articolului 107 și următoarele din TFUE, că un astfel de ajutor încalcă dreptul la libera circulație a capitalului și că ajutorul de stat în favoarea HRE poate fi autorizat numai cu condiția ca HRE să își continue activitatea pe baza unui plan de restructurare durabil. (d) Rezumatul observațiilor primite de la Bohdan Kalwarowskyj (februarie 2010): — Domnul Kalwarowskyj este de părere că, având în vedere documentele de evaluare referitoare la HRE prezentate în contextul retragerii obligatorii a acționarilor minoritari, la 5 octombrie 2009, este evident că HRE va fi viabilă și rentabilă și că SoFFin, în colaborare cu HRE, urmărește manipularea valorii societății în sens descrescător.

IV. OBSERVAȚIILE GERMANIEI ÎN LEGĂTURĂ CU OBSERVAȚIILE PĂRȚILOR INTERESATE

(68) La 24 martie 2010, Comisia a primit observațiile Germaniei în legătură cu observațiile părților interesate: (a) Rezumatul observațiilor referitoare la poziția Verband deutscher Pfandbriefbanken (vdp): — În opinia Germaniei, observațiile comunicate de către vdp confirmă faptul că planificarea modelului de afaceri al HRE se bazează pe ipoteze plauzibile. (b) Rezumatul observațiilor referitoare la poziția Heisse Kursawe Eversheds: — Germania este de părere că retragerea obligatorie a acționarilor minoritari nu constituie ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din TFUE. Întrucât retragerea nu constituie ajutor de stat, aspectul încălcării principiului liberei circulații a capitalului (aspect inexistent, în opinia Germaniei) nu este relevant pentru investigația aprofundată. (c) Rezumatul observațiilor referitoare la poziția lui Bohdan Kalwarowskyj: — Germania este de acord cu observația domnului Kalwarowskyj potrivit căreia prin măsurile de restructurare planificate, se va asigura viabilitatea pe termen lung a HRE.

V. POZIȚIA GERMANIEI

(69) Germania acceptă faptul că măsurile constituie ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din TFUE.

(70) Pentru a asigura punerea în practică a modelului de afaceri prevăzut în planul de restructurare și pentru a se asigura o partajare adecvată a sarcinii și limitarea denaturării concurenței la minimul necesar, Germania a comunicat, la 15 iunie 2011, o serie de angajamente (21) care pot fi sintetizate după cum urmează: (a) Punerea în aplicare a planului de restructurare și a angajamentelor: Germania va asigura punerea în aplicare, în totalitate, a planului de restructurare prezentat în versiunea finală, precum și a angajamentelor. (b) Durata angajamentelor: În principiu, angajamentele sunt valabile până la sfârșitul perioadei de restructurare, adică 31 decembrie 2015. Totuși, în principiu, angajamentele privind DEPFA Bank plc și filialele acesteia își vor înceta valabilitatea imediat după reprivatizarea DEPFA Bank plc, dacă aceasta va avea loc anterior. În acest caz, Germania va notifica în avans Comisia cu privire la vânzarea băncii, pe care nu o va finaliza fără aprobarea Comisiei, dacă aceasta ar urma să aibă loc înainte de 31 decembrie 2013. Angajamentele privind PBB vor lua sfârșit imediat ce PBB va fi reprivatizată, însă, în orice caz, nu înainte de 31 decembrie 2013 (c) Domenii de activitate: Germania se va asigura că numai PBB va desfășura activități noi și doar în două domenii – credite imobiliare și credite pentru investiții publice. Toate celelalte domenii de activitate au fost întrerupte (portofoliul creditelor va rămâne în bilanțul PBB, însă în lichidare) și toate celelalte entități ale grupului HRE își vor înceta activitățile comerciale. (d) Reprivatizarea PBB: Germania va reprivatiza PBB în cel mai scurt timp posibil, până cel târziu la 31 decembrie 2015. (e) Limitarea creșterii PBB: Germania se va asigura că ratele de creștere a PBB rămân în limitele definite, măsurate în termeni de dimensiune a bilanțului, precum și de volum al activităților noi. (f) Structura de încetare a activității: Germania se va asigura că, după data de 30 septembrie 2013, PBB nu mai furnizează servicii de gestionare a activelor sau servicii de refinanțare pentru structura de încetare a activității FMS-WM și că, din punct de vedere organizațional, aceste servicii pot fi preluate de către terțe părți. (g) Prezența pe piață: Germania se va asigura că PBB va achiziționa societăți exclusiv pe următoarele piețe geografice: (i)Credite imobiliare: — Piețe principale (22): Germania, Regatul Unit, Franța și Spania — Alte piețe: Suedia, Polonia, Republica Cehă, Belgia, Țările de Jos, Luxemburg, Austria, Elveția, Danemarca, Finlanda, Norvegia, Slovacia și Ungaria (ii)Credite pentru investiții publice: — Piețe principale: Germania, Franța, Spania și Italia — Alte piețe: Elveția, Austria, Polonia, Ungaria, Republica Cehă, Slovacia, Suedia, Norvegia, Danemarca, Finlanda, Belgia, Țările de Jos, Luxemburg și Regatul Unit. (h) Remunerarea pentru utilizarea structurii de încetare a activității: Germania se va asigura că HRE, în limita capacităților sale, plătește o remunerație adecvată în schimbul utilizării structurii de încetare a activității FMS-WM. În mod special, Germania se va asigura că Bundesanstalt für Finanzmarktstabilisierung („FMSA”) va obliga HRE la plata unei sume de 1,59 miliarde EUR către FMS-WM, fie în mod direct, fie prin intermediul filialelor sale. Acele filiale ale HRE care au transferat active la structura de încetare a activității și care au o cotă a capitalului de bază de peste 15 % sunt, în principiu, responsabile pentru plata respectivă. PBB va reține și acumula profiturile în scopul rambursării participării tacite. (i) Restricții privind plata cupoanelor și repartizarea profitului: Germania se va asigura că HRE și filialele acesteia se abțin, în limitele legii, de la plata cupoanelor și de la alte măsuri de repartizare a profitului. (j) Restricții privind rambursările: Germania se va asigura că HRE și filialele acesteia se abțin de la rambursarea instrumentelor financiare existente. (k) Interdicție privind achizițiile: Germania se va asigura că HRE și filialele acesteia nu achiziționează alte societăți în cursul perioadei de restructurare. (l) Angajamente privind sistemele IT ale HRE/PBB: Germania se va asigura că proiectul prevăzut, de îmbunătățire a sistemelor IT ale băncii, este pus integral în aplicare. (m) Angajamente privind RAROC: Germania se va asigura că noua unitate strategică a PBB nu va acorda noi împrumuturi cu o rentabilitate a capitalului ajustată la risc (risk-adjusted return on capital, RAROC) mai mică de 10 %, pentru fiecare tranzacție în parte. (n) Administratorul fiduciar de monitorizare: Germania se va asigura că planul de restructurare și toate angajamentele sunt puse în aplicare în mod corect și că punerea în aplicare este în permanență monitorizată de un administrator fiduciar de monitorizare cu calificarea necesară.

VI. EVALUAREA AJUTORULUI

VI.1. Existența ajutorului de stat în temeiul articolului 107 alineatul (1) din TFUE și potențialii beneficiari

(71) Măsurile de ajutor în cauză au fost acordate fie direct de către statul german, fie de către SoFFin, o entitate creată și controlată de guvernul german, și, astfel, implică resurse de stat. Măsurile creează un avantaj selectiv pentru HRE, căreia îi oferă posibilitatea de a obține capital nou și garanții și de a beneficia de unele măsuri de salvare a activelor în condiții mai favorabile decât s-ar fi putut obține în mod normal pe piață. HRE este o bancă activă la nivel mondial, care concurează cu alte bănci din Germania și din alte țări. Prin urmare, din aceleași motive subliniate deja în deciziile precedente ale Comisiei privind HRE (23), măsurile constituie ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din TFUE.

(72) În cadrul Grupului HRE, numai PBB (și filialele acesteia) desfășoară activități economice noi și este, astfel, prezentă pe piețe. Astfel, PBB poate fi considerată drept entitatea care continuă activitățile fostei HRE (deși la nivel limitat, astfel cum s-a explicat la considerentul 63). Toate celelalte entități ale Grupului HRE (și anume DEPFA Bank plc și filialele acesteia și HRE Finance i.L.) se află în lichidare, activitățile lor fiind limitate la ceea ce este necesar pentru a permite realizarea în mod ordonat a lichidării, însă ele nu generează noi activități.

(73) Obiectivul – și efectul – final al tuturor măsurilor de ajutor (indiferent dacă acestea au fost acordate în mod oficial în favoarea HRE, HRE Holding, PBB sau DEPFA Bank plc) este de a permite PBB să continue să fie prezentă pe piețe. Astfel, menținerea PBB pe piețe este cea care denaturează concurența. DEPFA Bank plc (ca și FMS-WM) poate fi considerată pur și simplu o structură de încetare a activității pentru activele care, din diferite motive, nu au fost transferate către FMS-WM („banca rea”). DEPFA Bank plc își va lichida activele pe măsură ce acestea ajung la scadență sau prin vânzarea lor pe piață, însă nu va contracta noi activități după data prezentei decizii (24).

(74) Având în vedere faptul că PBB reprezintă, așadar, succesoarea activității economice a HRE și că, potrivit practicii decizionale a Comisiei (25), PBB este considerată drept beneficiarul ajutorului, evaluarea compatibilității ajutorului, prezentată mai jos, va viza PBB.

(75) În ceea ce privește opinia exprimată de către Heisse Kursawe Eversheds, și anume că retragerea obligatorie a acționarilor minoritari constituie ajutor de stat, Comisia menționează că, deși injecțiile de capital în HRE constituie ajutor de stat, retragerea obligatorie a acționarilor minoritari (respectiv cumpărarea acțiunilor acestora) nu conține, în sine, elemente de ajutor de stat, deoarece nu conferă băncii un avantaj creat prin intermediul resurselor de stat. Retragerea a implicat o compensare a acționarilor minoritari din partea statului, dar această compensare nu a produs efecte economice asupra HRE. Din perspectiva HRE, numai structura acționariatului s-a modificat. În consecință, nu este necesar ca prezenta decizie să analizeze dacă retragerea obligatorie a acționarilor încalcă prevederile tratatului privind libera circulație a capitalurilor.

VI.2. Compatibilitatea ajutorului cu piața internă

VI.2.1. Aplicarea dispozițiilor articolului 107 alineatul (3) litera (b) din TFUE

(76) În conformitate cu articolul 107 alineatul (3) litera (b) din TFUE, ajutorul poate fi considerat compatibil cu piața internă dacă remediază o perturbare gravă a economiei unui stat membru. Întrucât falimentul unei bănci de relevanță sistemică poate afecta în mod direct piețele financiare și în mod indirect întreaga economie a unui stat membru, în prezent, având în vedere situația actuală fragilă a piețelor financiare, conform legii privind ajutoarele de stat, Comisia se bazează pe această prevedere pentru a evalua măsurile de ajutor acordate în sectorul bancar.

(77) Comisia nu are motive de îndoială cu privire la calificarea HRE de către Germania drept bancă de relevanță sistemică, având în vedere, în special, poziția pe care aceasta a avut-o anterior pe piața germană a obligațiunilor (Pfandbrief), dimensiunea inițială a bilanțului HRE și valoarea instrumentelor derivate deținute anterior de HRE.

(78) Comisia observă că HRE a beneficiat de un ajutor de salvare pe care Comisia îl consideră compatibil cu piața internă; cu toate acestea, acest ajutor trebuie în prezent să fie evaluat pentru a se stabili dacă poate fi considerat drept ajutor de restructurare compatibil cu piața internă. Prin urmare, Comisia trebuie să evalueze în prezent caracterul compatibil al acestor măsuri și al tuturor măsurilor de restructurare suplimentare, respectiv garanțiile în valoare de 52 de miliarde EUR și injecția de capital în valoare de 2,08 miliarde EUR, pe baza Comunicării privind activele depreciate și a Comunicării privind restructurarea.

VI.2.2. Evaluarea pe baza Comunicării privind activele depreciate (CAD)

(79) Orice transfer de active către o structură de încetare a activității trebuie să aibă loc în conformitate cu dispozițiile CAD. În plus, Comunicarea privind restructurarea menționează în mod clar că remunerarea corespunzătoare a oricărei intervenții a statului constituie, în general, unul dintre modurile cele mai adecvate de limitare a denaturării concurenței, deoarece limitează valoarea ajutorului de stat. De asemenea, poate fi necesară impunerea unei limite privind extinderea băncii în unele domenii de activitate sau în unele zone geografice, de exemplu, prin măsuri de contracarare orientate către piață, precum cerințe specifice privind capitalul, în cazul în care piața ar fi afectată de restricțiile directe privind extinderea, sau măsuri de limitare a riscului moral.

(80) În ceea ce privește eligibilitatea activelor destinate transferului, punctul 34 din CAD recunoaște necesitatea unei abordări pragmatice și flexibile în ceea ce privește selectarea tipurilor de active care să facă obiectul măsurilor privind activele depreciate. Comisia a aplicat această flexibilitate în alte cazuri de ajutoare de stat și a acceptat transferul activelor care nu erau strict depreciate, dar erau nestrategice având în vedere modificarea profundă a modelului de afaceri al băncii respective.

(81) Astfel cum se prevede la punctul 46 din CAD, pentru ca banca să se poată concentra mai bine pe restabilirea viabilității și pentru a preveni eventualele conflicte de interese, este necesar să se asigure o separare clară funcțională și organizațională între banca beneficiară și activele depreciate ale acesteia. Comisia înțelege că, în momentul creării structurii de încetare a activității, nu a fost posibil, în special din motive tehnice, să se întrerupă imediat legăturile dintre PBB și FMS-WM. Totuși, această situație trebuie remediată cât se poate de repede. Din aceste considerente, Germania s-a angajat că PBB va stabili independența organizațională deplină a serviciilor aferente și nu va mai furniza aceste servicii către FMS-WM după 30 septembrie 2013.

(82) În ceea ce privește evaluarea și partajarea sarcinii, punctul 21 din CAD menționează că remunerarea corectă reprezintă un element al cerinței privind partajarea sarcinii. Comisia se va asigura, astfel cum se specifică în anexa IV la CAD, că orice preț al măsurilor de salvare include o remunerare pentru stat, care ține seama, în mod corespunzător, de faptul că există riscul ca pierderile viitoare să le depășească pe cele previzionate în contextul stabilirii valorii economice reale. Potrivit practicii decizionale a Comisiei în privința măsurilor de salvare a activelor (26), evaluarea remunerării necesare a efectului măsurii de salvare asupra capitalului se va baza pe un transfer la valoarea economică reală, chiar dacă aceasta este mai mică decât valoarea de transfer.

(83) Punctul 41 din CAD prevede că valoarea de transfer trebuie să corespundă valorii economice reale. Atunci când un stat membru consideră că este necesar – în special pentru a evita insolvența tehnică – să se utilizeze o valoare de transfer a activelor care depășește valoarea lor economică reală, această măsură poate fi acceptată numai dacă este însoțită de o restructurare radicală și de introducerea unor condiții care să permită recuperarea acestui ajutor suplimentar într-o etapă ulterioară, de exemplu prin intermediul unui mecanism de recuperare.

(84) Din aceste motive, Comisia concluzionează că diferența dintre valoarea economică reală și valoarea de transfer, care urmează să fie recuperată într-o etapă ulterioară și care a fost stabilită cu sprijinul experților independenți ai Comisiei, este de aproximativ 16,2 miliarde EUR și impune o restructurare aprofundată și o reducere a dimensiunii băncii. Nu sunt necesare remunerări suplimentare, în conformitate cu punctul 21 din CAD, întrucât, după o deducere a priori cu 16,2 miliarde EUR a capitalului, măsura nu atrage niciun efect suplimentar de recuperare a capitalului (27).

(85) Comisia menționează că Germania nu a prevăzut în mod explicit recuperarea sumei, dar a introdus clauze care permit recuperarea în măsura în care acest lucru este posibil. Aceste clauze prevăd următoarele: (a) o plată potențială de 1,59 miliarde EUR efectuată de HRE către structura de încetare a activității; (b) utilizarea de către PBB a profiturilor reținute pentru răscumpărarea participării tacite a Republicii Federale Germania; (c) după plata întregii sume de 1,59 miliarde EUR, subgrupul DEPFA Bank plc (respectiv compania-mamă și filialele acesteia) trebuie să achite statului german o remunerație corespunzătoare pentru sprijinul acordat; (d) cu toate că HRE a fost naționalizată, Germania intenționează să reprivatizeze PBB, ceea ce înseamnă că Germania va avea un profit din orice reprivatizare ulterioară. Din cauza faptului că statul a preluat proprietatea asupra băncii și în prezent intenționează să o reprivatizeze, se poate afirma, de asemenea, că statul va încerca să își recupereze propria contribuție într-o măsură cât mai mare și că aporturile foștilor acționari au fost corespunzătoare. În plus, restructurarea propusă este foarte profundă și include o reducere dramatică a principalei bănci „bune” la 15 % din dimensiunea HRE, la sfârșitul anului 2008. Împreună cu angajamentele privind limitarea creșterii și a gamei de produse, guvernanța corporatistă și reprivatizarea în cadrul unei proceduri de achiziții publice, pachetul complet al restructurării poate fi considerat ambițios, în sensul CAD.

(86) De asemenea, Comisia menționează că îndoielile sale cu privire la disponibilitatea și capacitatea Germaniei și HRE de a asigura ex ante transparența și dezvăluirea deprecierilor au fost înlăturate de informațiile detaliate furnizate de o echipă dedicată din cadrul băncii. În plus, în parte la cererea Comisiei, HRE a realizat o verificare a seturilor de date din punctul de vedere al coerenței și calității, ceea ce a facilitat evaluarea finală efectuată de către experții Comisiei. De asemenea, Germania și PBB s-au angajat să efectueze îmbunătățiri radicale ale sistemelor de gestionare a riscurilor și de raportare, pentru a înlătura preocupările Comisiei cu privire la eventualele lacune ale sistemelor informatice de gestionare în viitor.

VI.2.3. Compatibilitatea cu Comunicarea privind restructurarea

(87) Comunicarea privind restructurarea stabilește normele privind ajutoarele de stat aplicabile în cazul restructurării instituțiilor financiare în contextul crizei actuale. În conformitate cu prevederile Comunicării privind restructurarea, pentru a fi compatibilă cu piața internă în sensul articolului 107 alineatul (3) litera (b) din TFUE, restructurarea unei instituții financiare în contextul actualei crize financiare trebuie să conducă la restabilirea viabilității pe termen lung a băncii, să includă o contribuție suficientă din partea beneficiarului (repartizarea sarcinilor) și să conțină suficiente măsuri pentru limitarea denaturării concurenței (28).

(88) Valoarea însumată a injecțiilor de capital deja efectuate, a injecției de capital preconizată și a ajutorului de stat care rezultă din transferul activelor, reprezintă peste 20 % din activele HRE ponderate în funcție de risc, existente înainte de criză.

VI.2.3.1. Restabilirea viabilității pe termen lung a PBB

(89) În conformitate cu dispozițiile din secțiunea 2 a Comunicării privind restructurarea, Germania a prezentat un plan de restructurare cuprinzător și detaliat care identifică motivele dificultăților financiare ale HRE și furnizează informații amănunțite cu privire la modelul de afaceri.

(90) Potrivit planului de restructurare și informațiilor suplimentare furnizate de Germania, dificultățile HRE sunt, în principal, imputabile următorilor factori: (a) statutul HRE, în special al filialei sale DEPFA Bank plc de bancă finanțată exclusiv în sistem wholesale, nu și în sistem franciză, fiind astfel deosebit de dependentă de o piață financiară interbancară intactă, care a intrat temporar într-o stagnare completă după colapsul Băncii Lehman Brothers; (b) o problemă moștenită din trecut, creată de activele care nu prezintă o rentabilitate adecvată a investiției dacă se ia în considerare actualul lor profil de risc și (c) faptul că HRE a rezultat în urma unei concentrări a mai multor bănci de dimensiuni mai reduse, cu aplicații IT diferite care nu au fost integrate într-un sistem global și coordonat de gestionare a riscurilor.

(91) Astfel cum s-a explicat anterior, restructurarea și măsurile planificate care se referă în primul rând la finanțarea băncii și la sistemele de control interne, sunt menite să asigure condițiile pentru ca problema lichidității care a adus banca în prag de insolvență să nu se poată repeta. Planul de restructurare abordează într-un mod foarte specific principalele preocupări, punând accent pe un concept mai stabil de finanțare, bazat pe obligațiuni (Pfandbrief), prin reducerea semnificativă a dependenței anterioare de piața financiară interbancară, îmbunătățirea și integrarea sistemelor IT ale băncii și prin limitarea sferei geografice de acțiune, a rețelei de sucursale și a dimensiunii absolute a societății. Încetarea altor activități și tratarea acestora, în bilanțul contabil al PBB, ca portofoliu de activități în lichidare completează, în mod logic, acest concept.

(92) În consecință, cele două domenii de activitate rămase ale PBB vor viza doar active care sunt eligibile pentru obligațiunile garantate germane, fie sub forma obligațiunilor ipotecare („Hypothekenpfandbriefe”), fie a obligațiunilor sectorului public („öffentliche Pfandbriefe”). Argumentul că o strategie comercială mai prudentă de acest tip ar trebui să conducă la o îmbunătățire calitativă a activităților de creditare este credibil, având în vedere, în special, cerințele specifice ale Legii germane privind obligațiunile în ceea ce privește gestionarea, monitorizarea și controlul riscurilor, precum și măsurile de protecție precum impunerea unor limite pentru raportul valoare/împrumut.

(93) La considerentul 92 al deciziei de prelungire din 24 septembrie 2010 (a se vedea considerentul 15 din prezenta decizie), Comisia își exprima îndoiala că banca poate atinge marje suficiente de profit din activitățile comerciale viitoare, în special cele din domeniul finanțării sectorului public, caracterizate de marje reduse de profit. Unele dintre activitățile anterioare ale HRE în legătură cu creditele pentru sectorul public, și anume creditele pentru investiții publice, vor continua. Totuși, activitățile CIP vor implica doar finanțări pentru produse asociate investițiilor realizate de clienți din sectorul public. Astfel, acestea se pot diferenția de activitățile de finanțare pentru buget, respectiv fonduri neangajate pentru autoritățile publice, care se caracterizează prin marje de profit deosebit de reduse. În modelul de afaceri adaptat, activitățile legate de creditele bugetare, având marje de profit scăzute, încetează (acestea reprezintă echivalentul unui procent de aproximativ 75 % din activitățile anterioare de finanțare a sectorului public), iar portofoliul rezultat este înregistrat în bilanțul contabil al PBB la rubrica activităților suspendate, astfel încât preocupările Comisiei sunt înlăturate. În plus, angajamentul Germaniei de a garanta că, în cadrul noii sale activități strategice, PBB nu va contracta noi împrumuturi cu o RAROC mai mică de 10 % într-o singură tranzacție, contribuie la înlăturarea acestor preocupări ale Comisiei.

(94) De asemenea, Comisia menționează că menținerea CIP ca a doua ramură de activitate a PBB va elimina preocupările actorilor din piață și ale agențiilor de rating cu privire la lipsa de diversificare din partea băncilor care își limitează activitățile la o singură ramură (cunoscute sub numele de bănci „monoline”) și care sunt, prin urmare, dependente excesiv de un singur domeniu de activitate. Faptul că are două ramuri de activitate, posibil cu cicluri economice diferite, ar trebui să îi permită PBB să garanteze venituri mai stabile și previzibile și să realizeze vizibilitatea dorită pentru investitorii instituționali.

(95) Conceptul restructurării se va concretiza într-o structură organizațională mai clară, deoarece activitățile marginale, precum activitățile de pe piețele de capital și cele de gestionare a activelor încetează, iar rețeaua de sucursale se reduce considerabil. Un număr semnificativ de birouri de vânzări au fost deja închise; potrivit modelului de afaceri mai detaliat și regional, patru dintre aceste birouri (Berlin, Hamburg, regiunea Rin/Ruhr și Stockholm) vor fi redeschise.

(96) Planul de restructurare prevede că PBB nu își va spori în mod nejustificat prezența pe piață. Acordarea de noi împrumuturi este limitată în ambele domenii de activitate. Pe piețele sale principale, PBB vizează cote de 1-2 % pentru activitățile CIP și de 2-6 % pentru creditele imobiliare.

(97) Comisia menționează că banca a început să se ocupe de sistemul său IT deficitar, inițial destul de eterogen și cu deficiențe grave, în special în legătură cu funcționalitatea și aplicațiile din domeniul gestionării riscurilor. În 2009, HRE a inițiat, la nivel de grup, un proiect multianual intitulat „New Evolution”, cu un buget de aproximativ 180 milioane EUR, destinat transformării mediului său IT. Proiectul va introduce diverse îmbunătățiri de sistem, în șase etape succesive. Sfera de aplicare a proiectului acoperă, inter alia, îmbunătățiri operaționale precum consolidarea sistemelor de gestionare a creditelor, îmbunătățiri ale sistemului IT de gestionare a riscurilor în ceea ce privește riscurile de credit, de piață și de lichiditate, standardizarea sistemelor de birou și creșterea exactității, detalierii și calității informațiilor și datelor. Informațiile furnizate cu privire la conținutul și evoluția procesului de transformare a sistemului IT indică faptul că problemele inițiale au fost abordate în mod corespunzător și pot fi soluționate în măsura necesară în cursul perioadei de restructurare a PBB. Comisia consideră că viitorul sistem IT va constitui o platformă funcțională și eficientă pentru gestionarea cu promptitudine și prudență a riscurilor, adecvată proceselor economice. Prin urmare, este esențial ca această platformă să fie pe deplin pusă în aplicare.

(98) Lichiditatea, solvabilitatea și rentabilitatea PBB (29) sunt considerate a fi indicatori principali ai viabilității băncii, evaluați atât într-un scenariu de bază, cât și într-un scenariu de criză (30).

(99) În conformitate cu planul de restructurare, PBB nu va mai beneficia de garanții de stat pentru refinanțare. Totuși, PBB rămâne o instituție finanțată în sistem wholesale, nu și în sistem franciză. Această situație este atenuată de strategia PBB de a reduce considerabil fondurile negarantate necesare și de a emite, în schimb, obligațiuni garantate, considerate ca fiind o sursă mai stabilă de finanțare.

(100) Întrucât lipsa acută de lichidități a fost una dintre principalele cauze ale problemelor HRE care, în ultimă instanță, au condus la necesitatea unui sprijin din partea statului, planul de restructurare prevede o rezervă adecvată de numerar și lichidități, ținând seama de orice efecte care ar putea rezulta din cerințele Basel III. Această rezervă prezintă cel mai ridicat nivel la începutul perioadei de restructurare și va scădea progresiv în timp. În scenariul de bază, rezerva în numerar și lichidități va fi de aproximativ 12-17 % din bilanțul PBB până la sfârșitul anului 2011 și va atinge un nivel de aproximativ 7-17 % până la sfârșitul anului 2015. În scenariul de criză, rezerva în numerar și de lichiditate va depăși 7-10 % din bilanțul PBB până la sfârșitul anului 2011 și va atinge un nivel de aproximativ 7-10 % până la sfârșitul anului 2015. În opinia Comisiei, situația lichidităților pare să fie corespunzătoare în ambele scenarii.

(101) Cu o rată a capitalului de rang 1 (calculată conform abordării interne Basel II bazate pe ratinguri) previzionată la 12,9 % la sfârșitul anului 2011 în scenariul de bază sau la 10,5 % în scenariul de criză, PBB este suficient capitalizată și va îndeplini cerințele minime de capital în cursul perioadei de restructurare. Potrivit ipotezelor utilizate în planul de restructurare, rata capitalului propriu de rang 1 la sfârșitul anului 2015 va fi de 12,4 % în scenariul de bază sau de 11,3 % în scenariul de criză. Totuși, reducerea ratei capitalului de rang 1 în scenariul de bază este determinată, în principal, de creșterea previzionată a activelor ponderate în funcție de risc în urma creșterii planificate, și nu de pierderi (în scenariul de bază, PBB indică un rezultat pozitiv după impozitare în perioada 2011-2015; numai în scenariul de criză PBB nu ar atinge pragul de rentabilitate după impozitare în 2011 și 2012).

(102) Se preconizează că profitabilitatea PBB se va îmbunătăți în cursul perioadei de restructurare. Conform planului de restructurare, în scenariul de bază profitul net al PBB după impozitare va atinge [110-150] de milioane EUR în 2011 și [280-320] de milioane EUR în 2015. În 2011, acest rezultat va corespunde unei rentabilități a capitalului propriu (după impozitare) de numai 3-6 %, însă la sfârșitul perioadei de restructurare, în 2015, va corespunde unei rentabilități a capitalului propriu (după impozitare) de 8-11 %. Astfel, profitabilitatea vizată în scenariul de bază poate fi considerată ca fiind satisfăcătoare în cazul unei bănci care urmărește modelul de activitate vizat în planul de restructurare, atât din punctul de vedere al viabilității, cât și ținând seama de reprivatizarea planificată a PBB. În opinia Germaniei, în cazul PBB, profiturile nete după impozitare vor fi compensate cu pierderile din anii anteriori. Având în vedere pierderile reportate, aceasta înseamnă că PBB va înregistra pierderi în bilanț („Bilanzverluste”) până în 201[…], însă nu va mai înregistra pierderi în bilanț în 201[…], în contextul răscumpărării participării tacite.

(103) Tabelul 1: Previzionarea profitului și pierderilor PBB, conform standardelor internaționale de raportare financiară (IFRS) (scenariul de bază), potrivit planului de restructurare 2011 2012 2013 2014 2015 Venituri nete din dobânzi și câștiguri similare milioane EUR […] […] […] […] […] Venituri nete din comisioane milioane EUR […] […] […] […] […] Venituri din exploatare milioane EUR […] […] […] […] […] Provizioane pentru pierderi din împrumuturi milioane EUR […] […] […] […] […] Cheltuieli administrative milioane EUR […] […] […] […] […] Bilanț alte venituri/cheltuieli milioane EUR […] […] […] […] […] Profit/pierdere înaintea impozitării milioane EUR […] […] […] […] […] Impozite milioane EUR […] […] […] […] […] Profit/pierdere după impozitare milioane EUR [110-150] [140-160] [170-220] [240-270] [280-320]

(104) În evaluarea principalilor factori ai profitabilității PBB, pot fi identificate două surse de profitabilitate: în primul rând, veniturile PBB din activitățile comerciale desfășurate vor crește, iar în al doilea rând costurile de funcționare se vor reduce.

(105) În ceea ce privește creșterea veniturilor, planul de restructurare prevede că marja medie la împrumuturi poate fi îmbunătățită, în special prin subscrierea unor întreprinderi noi și mai profitabile. În privința ramurii de activitate legate de creditele imobiliare, se preconizează că marjele nete calculate pentru portofoliile actuale vor crește de la [80-100] de puncte de bază (pb) până la [105-120] pb în 2011, [105-110] pb în 2012 și [95-100] pb ulterior. Ramura de activitate legată de creditele pentru investiții publice va genera o marjă netă de [27-35] pb pe parcursul întregii perioade de restructurare, ceea ce reprezintă o creștere semnificativă a marjei nete de [6-12] pb calculată pentru portofoliul existent al activităților de credite pentru sectorul public (31). Această creștere se datorează în mare parte faptului că activitățile de credite bugetare, caracterizate prin marje deosebit de reduse, vor înceta.

(106) Având în vedere importanța garantării unor marje de profit suficient de mari, angajamentul Germaniei potrivit căruia, în cadrul noilor activități strategice, PBB nu va contracta noi împrumuturi cu o RAROC mai mică de 10 % în fiecare tranzacție în parte, este adecvat și necesar.

(107) În 2011 și 2012, comisioanele generate de serviciile de gestionare a activelor prevăzute pentru FMS-WM („banca rea” a HRE) reprezintă o sursă importantă de venit pentru PBB. Astfel cum se prevede în Comunicarea privind activele depreciate, pentru ca banca să se poată concentra mai bine pe restabilirea viabilității și pentru a preveni posibilele conflicte de interes, este necesar să se asigure o separare clară funcțională și organizațională între banca beneficiară și activele depreciate ale acesteia. Comisia înțelege că, atunci când a fost creată structura de încetare a activității, nu a fost posibilă întreruperea imediată a legăturilor dintre PBB și FMS-WM, în special din motive tehnice. Totuși, această situație trebuie remediată cât mai repede posibil. Din aceste considerente, Germania s-a angajat că PBB va institui independența organizațională deplină a serviciilor aferente și nu va mai furniza aceste servicii către FMS-WM după data de 30 septembrie 2013. Același lucru este valabil și în cazul refinanțării FMS-WM. De asemenea, acest angajament contribuie la asigurarea că, pe termen mediu, profitabilitatea PBB va fi obținută în mod independent și nu se va mai baza pe veniturile din onorariile asociate transferului activelor depreciate.

(108) Comisia observă că PBB intenționează să își reducă substanțial costurile de funcționare. În cursul perioadei de restructurare, raportul cheltuieli/venituri se va îmbunătăți semnificativ, de la [64-79] % în 2011 la [32-42] % în 2015, în scenariul de bază.

(109) PBB a adoptat o serie de măsuri de restructurare decisive care afectează baza de costuri. PBB a închis un număr semnificativ de birouri de vânzări și a efectuat reduceri de personal cu aproximativ 30 % (1 366 angajați la sfârșitul anului 2010, comparativ cu 2 000 de angajați la sfârșitul anului 2007) (32). Deși aceste măsuri vor avea un impact pozitiv asupra cheltuielilor de funcționare pe termen mediu și lung, procesul de restructurare presupune cheltuieli extraordinare pe termen scurt, în special pentru plata indemnizațiilor de disponibilizare și pensionare anticipată, a onorariilor pentru avocați și consultanți etc. În opinia Comisiei, ipoteza potrivit căreia cheltuielile de funcționare se vor stabiliza la un nivel semnificativ mai redus după finalizarea procesului de restructurare pare, așadar, credibilă.

(110) După efectuarea transferului activelor depreciate către FMS-WM, având ca rezultat o reducere semnificativă a bilanțului, scenariul de bază indică faptul că provizioanele PBB pentru pierderi din împrumuturi sunt stabile în perioada de restructurare.

(111) Comisia consideră că profitabilitatea vizată de PBB este, de asemenea, suficient de solidă în raport cu ipotezele din scenariul de criză, deoarece nici viabilitatea băncii și nici perspectivele reprivatizării PBB nu sunt expuse riscului. Conform planului de restructurare, în scenariul de criză PBB va înregistra pierderi de [100-125] de milioane EUR în 2011, dar la sfârșitul perioadei de restructurare, în 2015, se preconizează că PBB va înregistra profituri de [270-310] de milioane EUR. Rentabilitatea capitalului propriu (după impozitare) va fi negativă în 2011 (– [2,8-3,8] %) și în 2012, dar în acest scenariu rentabilitatea preconizată a capitalului va fi de aproximativ [9-12] % în 2015.

(112) Tabelul 2: Previzionarea profitului și pierderilor PBB, conform standardelor internaționale de raportare financiară (IFRS) (scenariul de criză), potrivit planului de restructurare 2011 2012 2013 2014 2015 Venituri nete din dobânzi și câștiguri similare milioane EUR […] […] […] […] […] Venituri nete din comisioane milioane EUR […] […] […] […] […] Venituri din exploatare milioane EUR […] […] […] […] […] Provizioane pentru pierderi din împrumuturi milioane EUR […] […] […] […] […] Cheltuieli administrative milioane EUR […] […] […] […] […] Bilanț alte venituri/cheltuieli milioane EUR […] […] […] […] […] Profit/pierdere înaintea impozitării milioane EUR […] […] […] […] […] Impozite milioane EUR […] […] […] […] […] Profit/pierdere după impozitare milioane EUR – [100-125] – [75-90] [230-290] [250-290] [270-310]

(113) Având în vedere îmbunătățirile aduse modelului de afaceri, infrastructurii tehnice și structurii organizaționale, precum și efectele acestor îmbunătățiri asupra situației PBB în raport cu lichiditatea, solvabilitatea și rentabilitatea preconizate, Comisia consideră că planul de restructurare îndeplinește cerințele Comunicării privind restructurarea în ceea ce privește restabilirea viabilității pe termen lung.

VI.2.3.2. Contribuția proprie/partajarea sarcinii

(114) Comunicarea privind restructurarea prevede că beneficiarul trebuie să aibă o contribuție adecvată la cheltuielile de restructurare. Principiile sunt stabilite în secțiunea 3 din Comunicarea privind restructurarea, după cum urmează: (a) ajutorul de restructurare ar trebui să se limiteze la acoperirea costurilor necesare pentru restabilirea viabilității; (b) în scopul limitării valorii ajutorului la minimul necesar, banca beneficiară ar trebui, în primul rând, să își utilizeze propriile resurse pentru finanțarea restructurării, de exemplu, prin vânzarea de active; (c) costurile asociate restructurării nu ar trebui să fie suportate exclusiv de către stat, ci și de către persoanele care au investit în bancă, prin absorbirea pierderilor cu ajutorul capitalului disponibil și prin plata unei remunerații adecvate pentru intervențiile din partea statului. Obiectivul partajării sarcinii este dublu: de a limita denaturarea concurenței și de a preîntâmpina riscurile morale (33).

(115) Îndoielile Comisiei cu privire la limitarea ajutorului la minimul necesar pentru restabilirea viabilității pe termen lung a PBB au fost înlăturate. În total, Germania a investit sau va investi aproape 10 miliarde EUR în HRE. O parte din aceste injecții de capital, și anume 2,08 miliarde EUR, va fi utilizată pentru recapitalizarea structurii de încetare a activității, FMS-WM, iar cealaltă parte de 1,59 miliarde EUR va fi transferată către FMS-WM în cursul procesului de restructurare. Aproximativ 63 % din capitalul de aproape 10 miliarde EUR rămâne la Grupul HRE.

(116) PBB este singura entitate din cadrul Grupului HRE care se va angaja în activități noi în viitor și care, în consecință, va participa în mod activ la concurență. În scenariul de bază, ratele de capital de rangul 1 (conform metodei RBA - Basel II) sunt previzionate să ajungă la 12,9 % la sfârșitul anului 2011, cu o ușoară scădere în cursul perioadei de restructurare, până la 12,4 % la sfârșitul anului 2015. Planul de restructurare nu ridică îndoieli în privința faptului că banca va îndeplini cerințele minime de capital în perioada de restructurare. Rata capitalului de rang 1 indică o poziție puternică, totuși comparabilă cu ratele de capital ale concurenților. Ca reacție la criza financiară, se estimează, în general, că băncile vor avea rate de capital mai ridicate decât înainte. De asemenea, trebuie reținut faptul că PBB, din cauza problemelor provocate de criză, are nevoie de o bază solidă de capital pentru a convinge actorii din piață că este un partener de afaceri credibil. În opinia Comisiei, valoarea capitalului prevăzut și ratele de capital rezultate sunt considerate, așadar, ca fiind adecvate și limitate la minimul necesar.

(117) De asemenea, HRE a beneficiat de acordarea de garanții în valoare totală de 145 miliarde EUR, din care 124 de miliarde EUR au fost utilizate efectiv. Aceste garanții au fost necesare pentru a permite băncii să își continue activitatea atunci când s-a confruntat cu problema insolvabilității, cel puțin până în momentul în care HRE și-a putut transfera activele depreciate către FMS-WM. Toate garanțiile care au fost utilizate de Grupul HRE, în valoare totală de 124 de miliarde EUR, au fost transferate structurii FMS-WM începând de la 1 octombrie 2010. Prin urmare, funcționarea PBB nu se mai bazează pe garanții de stat. Acest transfer a contribuit la asigurarea că ajutorul acordat sub formă de garanții a fost limitat la perioada minimă necesară.

(118) Astfel cum se prevede în Comunicarea privind restructurarea, băncile beneficiare ar trebui, în primul rând, să își utilizeze propriile resurse pentru finanțarea restructurării, ceea ce, în mod normal, se întâmplă prin vânzarea de active. HRE a renunțat la o parte semnificativă a activelor sale prin transferarea către structura de încetare a activității, FMS-WM, a unei valori noționale de aproximativ 210 miliarde EUR în active, precum și a 280 miliarde EUR reprezentând instrumente derivate, reducându-și astfel bilanțul la jumătate. Totuși, această tranzacție nu a creat niciun surplus care ar fi putut contribui la finanțarea cheltuielilor de restructurare. Transferul ar trebui mai degrabă clasificat drept măsură de ajutor, deoarece prețul pe care HRE l-a primit pentru active a depășit cu aproximativ 16,2 miliarde EUR valoarea economică reală a acestora. Cu toate acestea, societatea a vândut și este pe cale să vândă mai multe participații în cadrul unor societăți [de exemplu, Arsago ACM GmbH (Frankfurt), Arsago Holding AG (Elveția), DEPFA First Albany Securities LLC (New York) și Collineo Asset Management GmbH].

(119) HRE a plătit către SoFFin dobânzi cu privire la toate garanțiile acordate de Germania, ratele dobânzilor respective variind între 0,5 % și 0,8 % pe an. Astfel, în conformitate cu comunicarea Comisiei referitoare la aplicarea normelor privind ajutoarele de stat în cazul măsurilor adoptate în legătură cu instituțiile financiare în contextul actualei crize financiare mondiale (34) („Comunicarea privind sectorul bancar”), HRE a oferit o remunerație corespunzătoare pentru această parte a ajutorului de stat. În schimb, până în prezent, banca nu a plătit nicio remunerație pentru fondurile primite și nici pentru sprijinul privind capitalul rezultat în urma măsurii de salvare a activelor și nu poate să asigure un mecanism de recuperare adecvat pentru elementul de ajutor primit sub forma valorii transferului activelor, care a depășit valoarea economică reală a acestora.

(120) Având în vedere situația economică de ansamblu a HRE, se poate concluziona că banca pur și simplu nu a mai putut să contribuie într-o măsură semnificativă la cheltuielile de restructurare (35). În consecință, absența contribuției proprii trebuie să fie compensată prin măsuri structurale profunde, incluse în planul de restructurare, pentru a asigura că banca și acționarii acesteia partajează în mod corespunzător sarcina salvării băncii. În general, Comisia consideră că nivelul de reducere, stabilit în planul de restructurare, în ceea ce privește dimensiunea organizațională, prezența pe piață, obiectul de activitate și dimensiunea bilanțului reprezintă, date fiind circumstanțele specifice ale acestei cauze, un substitut adecvat al absenței unei contribuții proprii adecvate.

(121) De asemenea, trebuie reținut faptul că banca a intrat în proprietatea statului, iar compensația primită de către foștii săi acționari s-a calculat pe baza valorii societății în absența sprijinului acordat de stat (36). Acest rezultat constituie un element pozitiv din punct de vedere al ajutorului de stat și înseamnă că foștii acționari au fost eliminați și deci se poate considera că au avut o contribuție suficientă la cheltuielile de restructurare ale HRE.

(122) În plus, în ceea ce privește titularii de creanțe subordonate ai HRE, Germania s-a angajat că HRE nu va efectua plăți discreționare către terțe părți, pentru instrumente financiare aferente profitului, asigurând astfel că deținătorii capitalului de rangul 2 vor primi compensații nesemnificative sau nu vor primi compensații pentru investiția lor și că, în acest mod, vor participa la partajarea sarcinii în aceeași măsură ca deținătorii capitalului de rangul 1.

(123) Prin urmare, Comisia concluzionează că acționarii HRE au avut o contribuție adecvată la cheltuielile de restructurare și că, în consecință, riscul unui pericol moral este înlăturat în mod corespunzător.

VI.2.3.3. Măsurile de limitare a denaturării concurenței

(124) În ceea ce privește măsurile care limitează denaturarea concurenței, Comunicarea privind restructurarea stabilește că, în evaluarea cuantumului ajutorului, Comisia trebuie să țină seama de nivelul de partajare a sarcinii și de poziția pe care instituția financiară o va avea pe piață după restructurare. Pe baza acestei analize ar trebui să se instituie măsuri adecvate.

(125) Denaturările concurenței cauzate de HRE sunt semnificative. În general, statul german a efectuat sau urmează să efectueze în favoarea HRE injecții de capital însumând aproximativ 9,95 miliarde EUR (FMS-WM a primit sau urmează să primească o parte din acest capital) și să acorde garanții în valoare de 145 de miliarde EUR. De asemenea, HRE a beneficiat de o măsură de salvare a activelor, cu un element de ajutor de stat în cuantum de aproximativ 20 de miliarde EUR. Având în vedere acest sprijin considerabil din partea statului, este necesar să se realizeze o restructurare profundă a HRE.

(126) Succesoarea HRE, PBB, va fi bine capitalizată și eliberată de sarcina acordării de împrumuturi cu risc, activitate pe care HRE o practica în trecut. A fost necesar un ajutor important pentru menținerea în activitate a PBB și pentru facilitarea scindării. În orice caz, PBB va fi o bancă mult mai mică, iar Germania a instituit suficiente măsuri de limitare a oricărei denaturări a concurenței.

(127) În primul rând, PBB va fi o entitate economică complet diferită de fosta HRE. PBB a intrat în proprietatea statului și în prezent se află într-un proces de restructurare profundă. Rezultatul acestei restructurări este o dimensiune mult mai redusă a PBB în comparație cu dimensiunea pe care o avea HRE. După transferarea unei serii de active către FMS-WM, dimensiunea bilanțului strategic al PBB, care nu ia în considerare elementele de bilanț aflate în lichidare sau care au fost transferate în mod artificial la FMS-WM, este de aproximativ 15 % din bilanțul HRE prezentat la sfârșitul anului 2008.

(128) În al doilea rând, Germania a prezentat Comisiei mai multe angajamente privind limitarea prezenței pe piață a PBB, care sunt descrise mai pe larg la secțiunea V. PBB va desfășura noi activități doar în două direcții, și anume credite imobiliare și credite pentru investiții publice. Aceste două ramuri de activitate nu sunt prevăzute să crească decât într-o măsură limitată în cursul perioadei de restructurare, deoarece noile activități, bilanțul și dimensiunile portofoliului trebuie să rămână în limitele definite, restricționând efectiv posibilitatea PBB de extindere pe piață și deci de denaturare a concurenței. Aceste limite de creștere impuse vor rămâne valabile cel puțin până la 31 decembrie 2013 și probabil pentru mai mult timp dacă PBB nu va fi reprivatizată până la această dată. Toate celelalte entități ale Grupului HRE trebuie să își înceteze activitatea și să își lichideze portofoliile, în special în domenii precum creditele pentru infrastructură, piețele de capital și gestionarea activelor, precum și activitățile în legătură cu creditele bugetare.

(129) În al treilea rând, pentru a înlătura preocupările Comisiei că PBB ar putea afecta concurența și concurenții prin strategii de preț excesiv de agresive, Germania și-a luat angajamentul ca noua activitate strategică a PBB să nu includă acordarea de împrumuturi noi cu un nivel al RAROC sub 10 % la fiecare tranzacție. În opinia Comisiei, acest angajament va constitui o altă măsură eficientă împotriva denaturării nedorite a concurenței.

(130) În al patrulea rând, activitățile PBB vor fi limitate prin impunerea de restricții referitoare la comportamentul băncii, inclusiv o interdicție privind achizițiile și o interdicție privind menționarea sprijinului statului în materialele publicitare ale PBB.

(131) În fine, Germania s-a angajat să reprivatizeze PBB cât mai curând posibil, și anume până cel târziu la 31 decembrie 2015. Vânzarea PBB va permite Republicii Federale Germania să recupereze (o parte din) fondurile investite în HRE. În plus, Comisia menționează că reprivatizarea promptă a PBB poate oferi părților terțe oportunitatea de a o cumpăra.

VII. MONITORIZAREA

(132) Germania s-a angajat ca punerea în aplicare a planului de restructurare a HRE, precum și îndeplinirea propriilor sale angajamente să fie monitorizate de către un administrator fiduciar de monitorizare care va prezenta rapoarte trimestriale Comisiei.

VIII. CONCLUZIE

(133) Comisia concluzionează că măsurile analizate mai sus constituie ajutor de stat în temeiul articolului 107 alineatul (1) din TFUE.

(134) De asemenea, Comisia concluzionează că ajutorul de restructurare este compatibil cu piața internă, în conformitate cu articolul 107 alineatul (3) litera (b) din TFUE, cu condiția punerii în aplicare a planului de restructurare, a cărui versiune finală actualizată a fost prezentată la 14 iunie 2011, precum și a îndeplinirii angajamentelor prezentate în anexa la prezenta decizie,

ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

Articolul 1

Ajutorul de stat pe care Germania l-a pus și intenționează să îl pună în aplicare în favoarea Hypo Real Estate Group, constând în:

— injecția de capital în valoare de 60 de milioane EUR, notificată la 17 aprilie 2009;

— injecția de capital în valoare de 2,96 miliarde EUR, notificată la 3 iunie 2009;

— injecția de capital în valoare de 3 miliarde EUR, notificată la 26 octombrie 2009;

— injecția de capital în valoare de 1,85 miliarde EUR, notificată la 30 aprilie 2010, din care 450 de milioane EUR sub rezerva anumitor circumstanțe;

— injecția de capital în valoare de 2,08 miliarde EUR, notificată la 10 septembrie 2010;

— garanțiile în valoare de 35 de miliarde EUR, notificate la 30 septembrie 2008;

— garanțiile în valoare de 52 de miliarde EUR, notificate la 17 aprilie 2009;

— garanția în valoare de 8 miliarde EUR, notificată la 26 octombrie 2009;

— garanția în valoare de 10 miliarde EUR, notificată la 26 octombrie 2009;

— garanția de solvabilitate în valoare de 20 de miliarde EUR, notificată la 2 septembrie 2010;

— garanția de plată în valoare de 20 de miliarde EUR, notificată la 10 septembrie 2010; și

— transferul activelor către structura de încetare a activității, FMS Wertmanagement AöR, notificat la 10 septembrie 2010;

este compatibil cu piața internă, în temeiul articolului 107 alineatul (3) litera (b) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, având în vedere angajamentele din anexa la prezenta decizie.

Articolul 2

Începând de la data adoptării prezentei decizii, Germania transmite Comisiei rapoarte trimestriale detaliate privind măsurile luate în scopul respectării dispozițiilor conținute în prezenta decizie, conform calendarului menționat în anexa la documentul privind angajamentele.

Articolul 3

Prezenta decizie este adresată Republicii Federale Germania.

Adoptată la Bruxelles, 18 iulie 2011. Pentru Comisie Joaquín ALMUNIA Vicepreședinte

(1) Începând de la 1 decembrie 2009, articolele 87 și 88 din Tratatul CE au fost înlocuite cu articolele 107 și, respectiv, 108 din TFUE. Cele două seturi de dispoziții sunt identice în ceea ce privește conținutul. În sensul prezentei decizii, trimiterile la articolele 107 și 108 din TFUE trebuie înțelese ca trimiteri la articolele 87 și, respectiv, 88 din Tratatul CE, după caz.

(2) JO C 240, 7.10.2009, p. 11; JO C 13, 20.1.2010, p. 58; JO C 300, 6.11.2010, p. 6.

(3) Decizia Comisiei din 2 octombrie 2008 (JO C 293, 15.11.2008, p. 1).

(4) Decizia Comisiei din 12 decembrie 2008 în cazul N 625/08 (JO C 143, 24.6.2009, p. 1).

(5) Decizia Comisiei din 7 mai 2009, înlocuită cu decizia din 24 iulie 2009, în cazul C 15/09 (ex N 196/09) (JO C 240, 7.10.2009, p. 11).

(6) A se vedea nota de subsol 5.

(7) Potrivit afirmațiilor Germaniei, garanția SoFFin în valoare de 2 miliarde EUR, acordată pentru structura de încetare a activității HRE, nu a fost niciodată solicitată în mod oficial de către HRE sau aprobată de către SoFFin.

(8) Decizia Comisiei din 13 noiembrie 2009 în cazurile C 15/09 (ex N 196/09), N 333/09 și N 557/09 (JO C 13, 20.1.2010, p. 58).

(9) Decizia Comisiei din 21 decembrie 2009 în cazul N 694/09 (JO C 25, 2.2.2010, p. 14).

(10) Decizia Comisiei din 19 mai 2010 în cazul N 161/10 (JO C 190, 14.7.2010, p. 7).

(11) Structura de încetare a activității HRE.

(12) Decizia Comisiei din 24 septembrie 2010 în cazurile C 15/09 (ex N 196/09) și N 380/10 (JO C 300, 6.11.2010, p. 6).

(13) Pentru informații suplimentare privind Grupul HRE și problemele cu care s-a confruntat, a se vedea decizia de inițiere a procedurii și deciziile privind prelungirea acesteia.

(14) HRE Finance i.L. a fost înființată în 2007, în scopul realizării unei singure operațiuni specifice cu valori mobiliare și se află în lichidare din 2008. Nu are niciun angajat, iar bilanțul contabil total la sfârșitul lui 2010 a fost de numai 275 000 EUR.

(15) Informații confidențiale.

(16) A se vedea nota de subsol 10.

(17) Decizia Comisiei din 27 octombrie 2008 în cazul N 512/08, Rettungspaket für Kreditinstitute in Deutschland, înlocuită cu decizia Comisiei din 12 decembrie 2008 în cazul N 625/08, Rettungspaket für Finanzinstitute in Deutschland (JO C 143, 24.6.2009, p. 1).

(18) JO C 72, 26.3.2009, p. 1.

(19) Potrivit Germanei, cele 2 miliarde de EUR pentru structura de încetare a activității nu au fost niciodată solicitate în mod oficial de către HRE sau aprobate de către SoFFin. Comisia nu a aprobat această garanție.

(20) JO C 195, 19.8.2009, p. 9.

(21) Documentul complet privind angajamentele este anexat la prezenta decizie.

(22) PBB are o rețea de sucursale pe piețele principale, nu însă și pe celelalte piețe.

(23) Decizia Comisiei din 2 octombrie 2008 (JO C 293, 15.11.2008, p. 1); Decizia Comisiei din 7 mai 2009, înlocuită cu decizia din 24 iulie 2009 în cazul C 15/09 (ex N 196/09) (JO C 240, 7.10.2009, p. 11); Decizia Comisiei din 13 noiembrie 2009 în cazurile C 15/09 (ex N 196/09), N 333/09 și N 557/09) (JO C 13, 20.1.2010, p. 58); Decizia Comisiei din 21 decembrie 2009 în cazul N 694/09 (JO C 25, 2.2.2010, p. 14); Decizia Comisiei din 19 mai 2010 în cazul N 161/10 (JO C 190, 14.7.2010, p. 7); Decizia Comisiei din 24 septembrie 2010 în cazurile C 15/09 (ex N 196/09) și N 380/10 (JO C 300, 6.11.2010, p. 6).

(24) Acest angajament privind lichidarea nu afectează, în sine, posibilitatea ca Germania să vândă părți din DEPFA Bank plc sau întreaga DEPFA Bank plc sau oricare dintre filialele acesteia la o dată ulterioară. În cazul în care aceste vânzări au loc înainte de sfârșitul lunii decembrie 2013, ele trebuie notificate Comisiei și nu pot fi finalizate fără aprobarea acesteia. Într-un scenariu în care grupul DEPFA Bank plc sau oricare dintre părțile acestuia și-ar reîncepe activitatea pe piață, acest angajament permite Comisiei să analizeze dacă vreun ajutor de stat de care DEPFA Bank plc a beneficiat denaturează concurența și, dacă este necesar, să adopte măsurile corespunzătoare pentru reducerea acestei denaturări.

(25) A se vedea, de exemplu, Decizia Comisiei din 31 martie 2011 în cazul SA.32745 (2011/NN, Kommunalkredit, încă nepublicată).

(26) A se vedea Decizia 2010/395/UE a Comisiei în cazul C 17/09, LBBW (JO L 188, 21.7.2010, p. 1), și Decizia Comisiei în cauza C 10/09 ING (JO L 274, 19.10.2010, p. 139).

(27) A se vedea Decizia 2010/608/CE a Comisiei.

(28) În acest sens, Comisia acceptă observațiile prezentate de Heisse Kursawe Eversheds, și anume că ajutorul acordat băncii HRE poate fi aprobat numai pe baza unui plan de restructurare durabil.

(29) Potrivit practicii decizionale, viabilitatea unor părți din grup care sunt în lichidare, de exemplu DEPFA Bank plc, nu este evaluată.

(30) Scenariul de criză presupune, în principal, o criză a datoriilor de stat, ca în testul de criză efectuat de Comitetul inspectorilor bancari europeni (CEBS) în 2010 și un scenariu de „recesiune în W”, care afectează previziunile privind potențialele pierderi din împrumuturi, cantitatea activelor ponderate în funcție de risc și ratele de prelungire.

(31) Acest portofoliu nu conține activele care au fost transferate către structura de încetare a activității FMS-WM.

(32) Anumite persoane (de exemplu, membrii Consiliului de administrație, membrii Consiliului de supraveghere) nu au fost luate în considerare la calcularea cifrelor respective.

(33) A se vedea punctul 22 din Comunicarea privind restructurarea.

(34) JO C 270, 25.10.2008, p. 8.

(35) Această situație foarte dificilă a băncii în trecut poate fi, de asemenea, considerată ca fiind motivul pentru care Germania a decis să preia banca în proprietatea statului.

(36) În general, Comisia consideră că achiziționarea acțiunilor existente și preluarea activelor nu sunt avantajoase pentru o societate comercială, în măsura în care acestea reprezintă o simplă schimbare a structurii acționariatului. Compensația plătită acționarului minoritar nu constituie, așadar, ajutor de stat în favoarea HRE, în sensul articolului 107 alineatul (1) din TFUE, deoarece nu conferă societății un avantaj provenind din resurse ale statului. A se vedea, de asemenea, Decizia Comisiei din 16 februarie 2009 în cazul N 61/09, Schimbarea structurii acționariatului Anglo-Irish Bank Corporation plc (JO C 177, 30.7.2009, p. 2) și Decizia Comisiei din 2 aprilie 2008 în cazul C 14/08 Northern Rock (JO C 135, 3.6.2008, p. 21).