60.

Anexa VI se înlocuiește cu următoarea: „ ANEXA VI (articolul 89 din regulament) Proceduri speciale pentru aplicarea legislațiilor din anumite state membre A. BELGIA 1. Persoanele al căror drept la prestații în natură în cadrul asigurărilor de sănătate decurge din dispozițiile regimului belgian de asigurare obligatorie de sănătate și invaliditate aplicabile lucrătorilor care desfășoară activități independente, beneficiază de dispozițiile titlului III, capitolul 1 din regulament, inclusiv ale articolului 35 alineatul (1), în următoarele condiții: (a) în cazul șederii pe teritoriul altui stat membru decât Belgia, persoanele în cauză beneficiază: (i) în ceea ce privește asistența medicală în caz de spitalizare, de prestațiile în natură prevăzute de legislația statului de ședere; (ii) în ceea ce privește alte prestații în natură prevăzute de regimul belgian, de rambursarea acestor prestații de către instituția competentă belgiană corespunzătoare la tarifele prevăzute de legislația statului de ședere; (b) în cazul în care au reședința pe teritoriul altui stat membru decât Belgia, persoanele în cauză beneficiază de prestațiile în natură prevăzute de legislația statului de reședință, cu condiția să plătească instituției belgiene competente contribuția suplimentară prevăzută în acest scop de reglementările belgiene. 2. În scopul aplicării dispozițiilor capitolelor 7 și 8 ale titlului III din regulament de către instituția belgiană competentă, orice copil se consideră că a fost crescut în statul membru pe teritoriul căruia are reședința. 3. În scopul aplicării articolului 46 alineatul (2) din regulament, se consideră, de asemenea, ca perioade de asigurare realizate în aplicarea legislației belgiene privind regimul general de invaliditate și regimul de asigurare a marinarilor perioadele de asigurare de bătrânețe realizate în temeiul legislației belgiene înainte de 1 ianuarie 1945. 4. În scopul aplicării articolului 40 alineatul (3) litera (a) punctul (ii), se ține seama doar de perioadele în timpul cărora lucrătorul salariat sau lucrătorul care desfășoară activități independente a fost în incapacitate de muncă în sensul legislației belgiene. 5. În scopul aplicării articolului 46 alineatul (2) din regulament, perioadele de asigurare de bătrânețe realizate de lucrătorii care desfășoară activități independente în temeiul legislației belgiene înainte de intrarea în vigoare a legislației privind incapacitatea de muncă a lucrătorilor care desfășoară activități independente, se consideră ca perioade realizate în temeiul acestei din urmă legislații. 6. Pentru a se stabili dacă sunt îndeplinite condițiile impuse de legislația belgiană pentru dobândirea dreptului la prestații de șomaj, zilele reținute ca zile asimilate în sensul legislației menționate se iau în considerare doar în măsura în care zilele care le-au precedat au fost zile de muncă remunerată. B. DANEMARCA 1. Perioadele de asigurare, de încadrare în muncă sau de activitate independentă realizate într-un alt stat membru decât Danemarca se iau în considerare pentru admiterea ca membru al unei case autorizate de asigurare pentru șomaj, ca și când ar fi fost vorba despre perioade de încadrare în muncă sau de activitate independentă încheiate în Danemarca. 2. Lucrătorii salariați, lucrătorii care desfășoară activități independente, solicitanții și titularii de pensii sau indemnizații, precum și membrii de familie ai acestora prevăzuți la articolele 19, 22 alineatele (1) și (3), 25 alineatele (1) și (3), 26 alineatul (1), 28a, 29 și 31 din regulament, beneficiază, în cazul în care au reședința sau drept de ședere în Danemarca, de prestații în natură în aceleași condiții ca și cele prevăzute de legislația daneză pentru persoanele ale căror venituri nu depășesc nivelul indicat la articolul 3 din Legea nr. 311 din 9 iunie 1971 privind serviciul public de sănătate, în cazul în care costul prestațiilor menționate revine instituției unui alt stat membru decât Danemarca. 3. Dispozițiile articolului 1 alineatul (1) nr. 2 din Legea privind pensiile de limită de vârstă, articolului 1 alineatul (1) nr. 2 din Legea pensiilor de invaliditate și articolului 2 alineatul (1) nr. 2 din Legea pensiilor și alocațiilor pentru văduve nu sunt aplicabile lucrătorilor salariați sau lucrătorilor care desfășoară activități independente ori succesorilor lor care au reședința pe teritoriul unui alt stat membru decât Danemarca. 4. Dispozițiile legislației daneze privind pensiile pentru văduve și pentru limită de vârstă sunt aplicabile soției supraviețuitoare a unui lucrător salariat sau a unui lucrător care desfășoară activități independente, care a făcut obiectul legislației daneze, chiar dacă ea nu a avut reședința în Danemarca. 5. Dispozițiile regulamentului nu aduc atingere dispozițiilor tranzitorii prevăzute de legile daneze din 7 iunie 1972 privind dreptul la pensie al resortisanților danezi care au avut realmente reședința în Danemarca pe o perioadă determinată, imediat înainte de depunerea cererii lor. Cu toate acestea, pensia este atribuită, în condițiile prevăzute pentru resortisanții danezi, și resortisanților altor state membre care au avut realmente reședința în Danemarca în anul imediat următor depunerii cererii. 6. (a) Perioadele în timpul cărora un lucrător frontalier care are reședința pe teritoriul unui alt stat membru decât Danemarca și-a desfășurat activitatea profesională pe teritoriul Danemarcei se consideră ca perioade de rezidență în scopul aplicării legislației daneze. Același lucru este valabil pentru perioadele în care un lucrător frontalier este detașat sau prestează servicii într-un alt stat membru decât Danemarca. (b) Perioadele în cursul cărora un lucrător sezonier care are reședința pe teritoriul unui alt stat membru decât Danemarca a fost încadrat în muncă pe teritoriul Danemarcei trebuie considerate ca perioade de ședere în sensul legislației daneze. Același lucru este valabil pentru perioadele în timpul cărora un lucrător sezonier este detașat pe teritoriul unui alt stat membru decât Danemarca. 7. Pentru a stabili dacă sunt îndeplinite condițiile pentru dobândirea dreptului la indemnizațiile de maternitate prevăzute în capitolul 12 din legea privind prestațiile zilnice în numerar în caz de boală sau maternitate, dacă persoana în cauză nu a făcut obiectul legislației daneze în întreaga perioadă de referință prevăzută la articolul 34 alineatul (1) sau (2) din legea anterior menționată: (a) se iau în considerare perioadele de asigurare încheiate, după cum este cazul, în temeiul legislației unui alt stat membru decât Danemarca, în cursul perioadei de referință menționate în timpul căreia persoana în cauză nu a făcut obiectul legislației daneze, ca și cum aceste perioade ar fi fost încheiate în temeiul acestei din urmă legislații și (b) persoana în cauză se consideră că a primit în cursul perioadelor astfel luate în considerare un salariu mediu egal cu media salariilor confirmat ca fiind plătite în cursul perioadelor încheiate în baza legislației daneze pentru perioada de referință menționată. 8. În scopul aplicării legislației daneze de la articolul 12 alineatul (2) din regulament, pensiile de invaliditate, pentru limită de vârstă și de soț supraviețuitor se consideră prestații de aceeași natură. 9. În scopul aplicării articolului 67 din regulament, prestațiile de șomaj pentru lucrătorii care desfășoară activități independente, asigurate în Danemarca, se calculează în conformitate cu legislația daneză. C. REPUBLICA FEDERALĂ GERMANIA 1. (a) În măsura în care nu s-a prevăzut deja în legislația germană privind asigurările pentru accidente, instituțiile germane acordă, de asemenea, indemnizații, în conformitate cu legislația menționată, pentru accidentele de muncă (și bolile profesionale) care s-au produs în Alsacia – Lorena înainte de 1 ianuarie 1919, responsabilitatea pentru costul acestora nefiind asumată de instituțiile franceze în temeiul Deciziei Consiliului Societății Națiunilor din 21 iunie 1921 (Reichsgesetzblatt, p. 1289), dacă victima sau urmașii au reședința pe teritoriul unui stat membru; (b) dispozițiile articolului 10 din regulament nu aduc atingere dispozițiilor în temeiul cărora accidentele (și bolile profesionale) care se produc în afara teritoriului Republicii Federale Germania, precum și perioadele realizate în afara acestui teritoriu, nu generează, sau generează numai în anumite condiții, plata prestațiilor, dacă titularii au reședința în afara teritoriului Republicii Federale Germania. 2. (a) Pentru a stabili dacă perioadele considerate de legislația germană ca perioade de întrerupere (Ausfallzeiten) sau perioade suplimentare (Zurechnungszeiten) trebuie să fie luate în considerare ca atare, contribuțiile obligatorii plătite în temeiul legislației unui alt stat membru și afilierea la regimul de asigurări al altui stat membru sunt asimilate contribuțiilor obligatorii plătite în temeiul legislației germane și afilierii la regimul german de asigurări de pensie. Această dispoziție nu se aplică în cazul asigurărilor de limită de vârstă pentru fermierii din Republica Federală Germania și nici regimurilor speciale corespunzătoare din celelalte state membre. La calcularea numărului de luni calendaristice care au trecut între data afilierii la regimul de asigurare și producerea riscului, perioadele asimilate în temeiul legislației unui alt stat membru care se încadrează între aceste două date nu se iau în calcul și nici perioadele în cursul cărora persoana în cauză a beneficiat de o pensie sau de o indemnizație; (b) dispozițiile literei (a) nu se aplică duratei forfetare de întrerupere (pauschale Ausfallzeit). Aceasta se determină exclusiv pe baza perioadelor de asigurare realizate în Republica Federală Germania; (c) luarea în considerare a unei perioade suplimentare (Zurechnungszeit) în temeiul legislației germane privind asigurarea de pensie a lucrătorilor din mine este, în plus, supusă condiției ca ultima contribuție plătită în temeiul legislației germane să fi fost vărsată la schema de asigurare de pensie pentru lucrătorii din mine; (d) în scopul luării în considerare a perioadelor germane de substituire (Ersatzzeiten), se aplică doar legislația națională germană; (e) prin derogare de la dispoziția prevăzută la litera (d), următoarea dispoziție este aplicabilă persoanelor afiliate la regimul german de asigurare de pensie care, între 1 ianuarie 1948 și 31 iulie 1963, au avut reședința pe teritoriile germane aflate sub administrarea Țărilor de Jos: în scopul luării în considerare a perioadelor germane de substituire (Ersatzzeiten) în sensul articolului 1251 alineatul (2) din legea germană în materie de asigurare socială (RVO) sau al dispozițiilor corespunzătoare, plata contribuțiilor de asigurare în Țările de Jos din cursul acestei perioade fiind considerată echivalentă cu situația desfășurării unei activități salariate sau a unei activități intrând sub incidența asigurării obligatorii în sensul legislației germane. 3. În ceea ce privește plățile care urmează să fie efectuate la casele germane de asigurare de sănătate, plata obligatorie a contribuțiilor menționate la articolul 26 alineatul (2) din regulament se suspendă până la adoptarea unei decizii referitoare la cererea de pensie. 4. Pentru a determina dacă un copil care beneficiază de pensia de orfan, beneficierea de una din prestațiile menționate la articolul 78 sau de o altă prestație familială acordată în temeiul legislației franceze pentru un minor rezident în Franța se asimilează cu primirea unei pensii de orfan în temeiul legislației germane. 5. Dacă aplicarea prezentului regulament sau a regulamentelor ulterioare în materie de securitate socială presupune cheltuieli excepționale pentru unele instituții de asigurări de sănătate, aceste cheltuieli pot fi compensate total sau parțial. Asociația federală a caselor regionale de sănătate ca organism de legătură (asigurări de sănătate) decide asupra acestei compensații de comun acord cu celelalte federații centrale ale caselor de sănătate. Resursele necesare efectuării acestor compensări provin din taxele impuse tuturor instituțiilor de asigurări de sănătate proporțional cu numărul mediu de membri din cursul anului anterior, inclusiv pensionarii. 6. În scopul aplicării regulamentului, suma forfetară plătită pentru îngrijiri medicale, acordată la naștere în temeiul legislației germane unei persoane asigurate de sex feminin și membrilor de familie ai persoanei asigurate se consideră drept ajutor în natură. 7. Articolul 1233 din Legea în materie de asigurare socială (RVO) și articolul 10 din Legea privind asigurarea angajaților (AVG), modificate de Legea din 16 octombrie 1972 privind reforma regimului de pensii, care reglementează asigurarea voluntară în cadrul regimurilor germane de asigurări de pensie, sunt aplicabile resortisanților celorlalte state membre, precum și apatrizilor și refugiaților care au reședința pe teritoriul celorlalte state membre, în conformitate cu procedurile de mai jos. Dacă sunt îndeplinite condițiile generale, pot fi plătite contribuții voluntare la regimul german de asigurări de pensie: (a) dacă persoana în cauză are domiciliul sau reședința pe teritoriul Republicii Federale Germania; (b) dacă persoana în cauză are domiciliul sau reședința pe teritoriul unui alt stat membru și anterior, la un moment dat, a fost afiliată obligatoriu sau voluntar, la regimul german de asigurări de pensie; (c) dacă persoana în cauză, resortisant al altui stat membru, are domiciliul sau reședința pe teritoriul unui stat terț și a plătit contribuții la regimul german de asigurări de pensie cel puțin 60 de luni sau a fost admis pentru asigurare voluntară în temeiul dispozițiilor tranzitorii anterior în vigoare și nu este asigurată obligatoriu sau voluntar în temeiul legislației unui alt stat membru. 8. Regulamentul nu aduce atingere articolului 51a alineatul (2) din Legea de reformă a regimului de pensii pentru muncitori (ArVNG) și nici articolului 49a alineatul (2) din Legea de reformă a regimului de pensii pentru angajați (AnVNG), modificate de Legea din 16 octombrie 1972 de reformă a regimului pensiilor. Persoanele cărora alineatul (8) literele (b) și (c) le permite să adere la regimul de asigurări voluntare pot cotiza doar pentru perioadele pentru care nu au plătit deja contribuții în aplicarea legislației altui stat membru. 9. Dacă prestațiile în natură care sunt acordate de instituțiile germane de la locul de reședință al titularilor pensiilor sau membrilor de familie ai acestora care sunt asigurați la instituții competente din alte state membre trebuie rambursate pe bază de sume forfetare lunare, aceste prestații sunt considerate, în scopul compensării financiare între instituțiile germane de asigurări de sănătate pentru titularii pensiilor, prestații în sarcina regimului german de asigurări de sănătate pentru titularii pensiilor. Sumele forfetare rambursate instituțiilor germane de la locul de reședință de către instituțiile competente ale altor state membre se consideră venituri care trebuie luate în considerare la compensarea financiară menționată anterior. 10. În cazul lucrătorilor care desfășoară activități independente, ajutorul pentru șomeri (Arbeitslosenhilfe) se acordă cu condiția ca persoana în cauză, înainte de a se înregistra ca șomer, să fi desfășurat, cu titlu principal, o activitate independentă cel puțin un an pe teritoriul Republicii Federale Germania și să nu o fi abandonat numai cu titlu temporar. 11. Perioadele de asigurare realizate în temeiul legislației unui alt stat membru, în cadrul unui regim special de asigurare de limită de vârstă pentru fermieri sau, în lipsa unui astfel de regim, în calitate de fermieri în cadrul regimului general, se iau în considerare în vederea îndeplinirii condițiilor de durată minimă a asigurării necesare pentru ca persoana să se supună vărsării contribuției în sensul articolului 27 din Legea privind asigurarea pentru limită de vârstă pentru fermieri (Gesetz über die Altershilfe der Landwirt – GAL), cu condiția ca: (a) declarația pe care se bazează obligația de plată a contribuțiilor să se depună în termenele prescrise și (b) înainte de depunerea declarației, persoana în cauză să fi fost supusă ultima dată obligației de plată a contribuției în cadrul regimului de asigurare pentru limită de vârstă a fermierilor pe teritoriul Republicii Federale Germania. 12. Perioadele de asigurare obligatorie realizate în temeiul legislației unui alt stat membru, fie în temeiul regimului special pentru meșteșugari, fie, în lipsa unui astfel de regim, în temeiul unui regim special pentru lucrătorii care desfășoară activități independente sau în temeiul regimului general, se iau în considerare pentru justificarea realizării celor 216 luni de asigurare obligatorie necesare pentru a beneficia de dreptul la retragere voluntară din regimul de asigurare de pensie pentru meșteșugari. D. FRANȚA 1. (a) Alocația pentru foștii lucrători salariați, împreună cu alocația pentru lucrătorii care au desfășurat activități independente și alocația pentru limită de vârstă în agricultură se acordă, în condițiile prevăzute de legislația franceză pentru lucrătorii francezi, tuturor lucrătorilor salariați sau lucrătorilor care desfășoară activități independente care sunt resortisanți ai celorlalte state membre și care, la data depunerii cererii lor, au reședința pe teritoriul francez. (b) Același lucru este valabil în cazul refugiaților și apatrizilor. (c) Dispozițiile regulamentului nu aduc atingere dispozițiilor legislației franceze în temeiul cărora sunt luate în considerare, pentru dobândirea dreptului la alocație de către foștii lucrători salariați, precum și de către lucrătorii care au desfășurat activități independente, doar perioadele de activitate salariată sau perioadele asimilate acestora sau, dacă este cazul, perioadele de activitate independentă realizate pe teritoriile departamentelor europene și ale departamentelor de peste mări (Guadelupa, Guyana, Martinica și Réunion) ale Republicii Franceze. 2. Alocația specială și indemnizația cumulativă prevăzute de legislația specială de securitate socială în mine se acordă doar lucrătorilor încadrați în muncă în minele franceze. 3. Legea nr. 65-555 din 10 iulie 1965 care acordă francezilor, care desfășoară sau au desfășurat în străinătate o activitate profesională, posibilitatea de a adera la regimul de asigurare voluntară pentru limită de vârstă, se aplică resortisanților altor state membre în următoarele condiții: — activitatea profesională care dă naștere asigurării voluntare în cadrul regimului francez nu trebuie să fie desfășurată pe teritoriul francez sau pe teritoriul statului membru al cărui resortisant este lucrătorul salariat sau lucrătorul care desfășoară activități independente; — lucrătorul salariat sau lucrătorul care desfășoară activități independente trebuie să dovedească, în momentul depunerii cererii, fie că a avut reședința în Franța pentru cel puțin 10 ani, consecutivi sau nu, fie că s-a supus legislației franceze, cu titlu obligatoriu sau facultativ continuu, pentru aceeași perioadă. 4. În sensul articolului 73 alineatul (3) din regulament, expresia «prestații familiale» include: (a) alocațiile prenatale prevăzute la articolul L 516 din Codul de securitate socială; (b) alocațiile familiale prevăzute la articolele L 524 și L 531 din Codul de securitate socială; (c) indemnizația compensatorie pentru impozitul pe categorii de venituri prevăzută la articolul L 532 din Codul de securitate socială. Cu toate acestea, această prestație poate fi plătită numai dacă salariul primit pe perioada detașării face obiectul impozitului pe venit în Franța; (d) alocația de salariu unică prevăzută la articolul L 533 din Codul de securitate socială. 5. Pentru calcularea valorii teoretice menționate la articolul 46 alineatul (2) litera (a) din regulament, în regimurile în care pensiile pentru limită de vârstă sunt calculate pe baza punctelor de pensie, instituția competentă ia în considerare, pentru fiecare an din anii de asigurare realizați în temeiul legislației oricărui alt stat membru, un număr de puncte de pensionare egal cu coeficientul numărului de puncte de pensionare dobândite în temeiul legislației pe care o aplică la numărul anilor corespunzători acestor puncte. E. GRECIA 1. Fără a aduce atingere dispozițiilor anexei I secțiunea I partea E punctul 1, articolul 22 alineatul (1) litera (a) din regulament este aplicabil unei persoane asigurate în cadrul OGA a cărei stare de sănătate necesită îngrijiri imediate înainte de a începe să desfășoare activitatea pentru care a venit într-un alt stat membru decât Grecia. 2. Articolul 10 alineatul (1) din regulament nu aduce atingere dispoziției articolului 2 alineatul (4) din Decretul-lege nr. 4577/66 în conformitate cu care plata pensiilor acordate de IKA persoanelor cu cetățenie sau de origine greacă provenind din Egipt sau din Turcia este suspendată dacă titularul locuiește în străinătate fără un motiv justificat pentru mai mult de șase luni. F. IRLANDA 1. În cazul rezidenței sau șederii în Irlanda, lucrătorii salariați sau lucrătorii care desfășoară activități independente, șomerii, solicitanții de pensie și titularii unei pensii sau indemnizații, precum și membrii de familie ai acestora, prevăzuți la articolele 19 alineatul (1), 22 alineatele (1) și (3), 25 alineatele (1) și (3), 26 alineatul (1), 28a, 29 și 31 din regulament, beneficiază gratuit de toate tratamentele medicale prevăzute de legislația irlandeză, în cazul în care costul acestor prestații revine instituției unui alt stat membru decât Irlanda. 2. Membrii de familie ai unui lucrător salariat sau ai unui lucrător care desfășoară activități independente care se supune legislației unui alt stat membru decât Irlanda și care îndeplinește condițiile prevăzute de legislația respectivă pentru acordarea prestațiilor, ținându-se seama, unde este cazul, de articolul 18 din regulament, beneficiază cu titlu gratuit, dacă au reședința în Irlanda, de toate tratamentele medicale prevăzute de legislația irlandeză. Costul acestor prestații astfel acordate revine instituției la care este asigurat lucrătorul salariat sau lucrătorul care desfășoară activități independente. Cu toate acestea, când soțul lucrătorului salariat sau al lucrătorului care desfășoară activități independente ori persoana căreia i s-au încredințat copiii desfășoară o activitate profesională în Irlanda, prestațiile acordate pentru membrii de familie rămân în sarcina instituțiilor irlandeze, în măsura în care dreptul la aceste prestații se dobândește exclusiv în aplicarea legislației irlandeze. 3. Dacă un lucrător salariat care se supune legislației irlandeze este victima unui accident după ce a părăsit teritoriul unui stat membru pentru a se deplasa, în cursul perioadei de încadrare în muncă, pe teritoriul altui stat membru, dar înainte de a ajunge acolo, dreptul la prestații pentru acest accident se stabilește: (a) ca și când acest accident ar fi survenit pe teritoriul Irlandei și (b) fără a lua în considerare absența sa de pe teritoriul Irlandei când se determină dacă, în temeiul încadrării sale în muncă, a fost asigurat corespunzător legislației menționate. 4. În scopul aplicării articolului 12 alineatul (2) din regulament la legislația irlandeză, pensiile de invaliditate, pentru limită de vârstă și de soț supraviețuitor se consideră a fi prestații de aceeași natură. 5. În scopul calculării salariului în vederea acordării prestației variabile în funcție de salariu, prevăzută de legislația irlandeză, în caz de acordare a prestațiilor de boală, de maternitate și de șomaj, o sumă echivalentă cu media salariului săptămânal din acel an al lucrătorului salariat de sex masculin sau feminin, după cum este cazul, se înregistrează în contul lucrătorului salariat, prin derogare de la articolul 23 alineatul (1) și articolul 68 alineatul (1) din regulament, pentru fiecare săptămână de muncă realizată în calitate de lucrător salariat în temeiul legislației altui stat membru pe durata exercițiului fiscal de referință (impozit pe venit). 6. În scopul aplicării articolului 40 alineatul (3) litera (a) punctul (ii), se ține seama doar de perioadele în care lucrătorul salariat sau lucrătorul care desfășoară activități independente a fost în incapacitate de muncă în sensul legislației irlandeze. 7. În scopul aplicării articolului 44 alineatul (2), lucrătorul salariat se consideră a fi cerut în mod expres amânarea acordării pensiei pentru limită de vârstă la care ar fi avut dreptul în temeiul legislației irlandeze, dacă, atunci când pensionarea este o condiție pentru obținerea pensiei pentru limită de vârstă, nu s-a pensionat. 8. Până la 31 decembrie 1983, în scopul aplicării legislației irlandeze la alte prestații decât prestațiile familiale și prestațiile de boală și maternitate în natură, nu se iau în considerare alte perioade decât cele realizate în calitate de lucrător salariat. G. ITALIA Nici o prevedere. H. LUXEMBURG 1. Prin derogare de la dispozițiile articolului 94 alineatul (2) din regulament, perioadele de asigurare sau perioadele asimilate acestora, realizate înainte de 1 ianuarie 1946, în temeiul legislației luxemburgheze privind asigurările pentru pensiile de invaliditate, limită de vârstă sau deces, se iau în considerare în scopul aplicării acestei legislații numai în măsura în care drepturile în curs de a fi dobândite ar fi fost menținute până la 1 ianuarie 1959 sau recuperate ulterior în conformitate doar cu această legislație sau cu convențiile bilaterale în vigoare sau pe cale de a fi încheiate. În cazul în care se aplică mai multe convenții bilaterale, se iau în considerare perioadele de asigurare sau perioadele asimilate acestora având data cea mai îndepărtată. 2. În scopul acordării părții fixe a pensiilor luxemburgheze, perioadele de asigurare realizate în temeiul legislației luxemburgheze de lucrători salariați sau de lucrători care desfășoară activități independente care nu au reședința pe teritoriul acestuia se asimilează perioadelor de rezidență, cu efect de la 1 octombrie 1972. I. ȚĂRILE DE JOS 1. Asigurarea pentru cheltuieli medicale (a) În ceea ce privește dreptul la prestații în natură, titlul III, capitolul 1, din regulament este aplicabil doar persoanelor care au dreptul la prestații în natură în temeiul asigurării obligatorii, al asigurării voluntare sau al asigurării pentru persoanele în vârstă, asigurări menționate de legea privind casele de asigurări de sănătate (Ziekenfondswet). (b) Titularul unei pensii pentru limită de vârstă în temeiul legislației Țărilor de Jos și al unei pensii în temeiul legislației unui alt stat membru se consideră, în scopul aplicării articolului 27 și/sau a articolului 28, ca având dreptul la prestații în natură dacă, ținând seama de articolul 9, unde este cazul, îndeplinește condițiile necesare pentru admiterea la asigurarea de sănătate pentru persoanele în vârstă sau la asigurarea voluntară prevăzute de legea privind casele de asigurări de sănătate (Ziekenfondswet). Această dispoziție se aplică, de asemenea, unei femei căsătorite al cărei soț este titularul unei pensii pentru limită de vârstă pentru persoane căsătorite în temeiul legislației Țărilor de Jos și îndeplinește condițiile impuse pentru admiterea la asigurarea de sănătate pentru persoanele în vârstă sau la asigurarea voluntară prevăzute de legea privind casele de asigurări de sănătate. (c) Titularul unei pensii pentru limită de vârstă în temeiul legislației Țărilor de Jos și care are reședința în alt stat membru, dacă este asigurat în cadrul regimului de asigurare de sănătate pentru persoane vârstnice sau în cadrul regimului de asigurare voluntară prevăzute de legea privind casele de asigurări de sănătate, plătește pentru sine și, dacă este cazul, pentru membrii de familie, o contribuție calculată pe baza a jumătate din costurile medii suportate în Țările de Jos pentru îngrijiri medicale pentru o persoană vârstnică și membrii de familie ai acesteia. Se acordă o reducere a acestei contribuții suportată din asigurarea obligatorie prevăzută de legea privind casele de asigurări de sănătate, corespunzător celei acordate, ale cărei costuri sunt suportate din asigurarea menționată, acordată persoanelor care au reședința în Țările de Jos și care sunt asigurate în cadrul regimului de asigurare de sănătate pentru persoane vârstnice, pentru care contribuțiile sunt stabilite pe aceeași bază. (d) O persoană care nu este titulară a unei pensii pentru limită de vârstă în temeiul legislației Țărilor de Jos și, în cazul în care este căsătorită, al cărei soț nu este titular al unei pensii pentru limită de vârstă pentru persoane căsătorite în temeiul legislației Țărilor de Jos, dacă are reședința în alt stat membru și dacă este asigurată în cadrul regimului de asigurare voluntară prevăzut de Legea privind casele de asigurări de sănătate, plătește pentru sine și, dacă este cazul, pentru fiecare din membrii de familie ai acestuia care a împlinit 16 ani o contribuție a cărei valoare corespunde mediei contribuțiilor fixate de casele de asigurări de sănătate în Țările de Jos pentru asigurații voluntar care au reședința în Țările de Jos. Contribuția va fi rotunjită crescător până la cel mai apropiat multiplu al unui gulden. 2. Aplicarea legislației Țărilor de Jos privind asigurările generale pentru limită de vârstă (a) Perioadele de asigurare anterioare datei de 1 ianuarie 1957, în decursul cărora beneficiarul care nu îndeplinește condițiile care i-ar permite să-i fie asimilate aceste perioade cu perioadele de asigurare a avut reședința pe teritoriul Țărilor de Jos după vârsta de 15 ani sau în timpul cărora, având reședința pe teritoriul altui stat membru, a desfășurat o activitate ca lucrător salariat în Țările de Jos pentru un angajator stabilit în țara respectivă, se consideră, de asemenea, ca perioade de asigurare realizate în aplicarea legislației Țărilor de Jos privind asigurările generale pentru limită de vârstă. (b) Perioadele care ar trebui să se ia în considerare în conformitate cu litera (a) de mai sus nu se iau în considerare în cazul în care coincid cu perioadele luate în considerare pentru calcularea pensiei datorate în temeiul legislației altui stat membru în materie de asigurare pentru limită de vârstă. (c) În ceea ce privește femeia căsătorită al cărei soț are dreptul la pensie în temeiul legislației Țărilor de Jos privind asigurările generale pentru limită de vârstă, perioadele de căsătorie care preced data la care persoana în cauză a împlinit vârsta de 65 de ani și în timpul cărora aceasta a avut reședința pe teritoriul unuia sau mai multor state membre se iau, de asemenea, în considerare ca perioade de asigurare, în măsura în care aceste perioade coincid cu perioadele de asigurare realizate de soțul ei în temeiul acestei legislații și cu acelea care trebuie luate în considerare în conformitate cu dispozițiile de la litera (a). (d) Perioadele care trebuie să se ia în considerare în temeiul dispozițiilor de la litera (c) nu se iau în considerare în cazul în care coincid cu perioadele luate în considerare pentru calcularea pensiei datorate persoanei în cauză în temeiul legislației altui stat membru privind asigurările pentru limită de vârstă sau cu perioadele în timpul cărora a beneficiat de o pensie pentru limită de vârstă în conformitate cu această legislație. (e) În ceea ce privește femeia care a fost căsătorită și al cărei soț a fost supus legislației Țărilor de Jos privind asigurările pentru limită de vârstă sau se consideră că a realizat perioade de asigurare în conformitate cu litera (a), dispozițiile celor două litere precedente se aplică mutatis mutandis. (f) Perioadele prevăzute la literele (a) și (c) se iau în considerare pentru calcularea pensiei pentru limită de vârstă numai dacă persoana în cauză a avut reședința timp de șase ani pe teritoriul unuia sau mai multor state membre după vârsta de 59 de ani împliniți și atât timp cât acea persoană a avut reședința pe teritoriul unuia din acele state membre. 3. Aplicarea legislației Țărilor de Jos privind asigurările generale pentru văduve și orfani (a) În scopul aplicării dispozițiilor articolului 46 alineatul (2) din regulament, perioadele anterioare datei de 1 octombrie 1959 în cursul cărora lucrătorul salariat sau lucrătorul care desfășoară activități independente a avut reședința pe teritoriul Țărilor de Jos după împlinirea vârstei de 15 ani sau în cursul cărora, în timp ce avea reședința pe teritoriul altui stat membru, a desfășurat o activitate salariată în Țările de Jos pentru un angajator stabilit în țara respectivă se consideră, de asemenea, ca perioade de asigurare realizate în temeiul legislației Țărilor de Jos privind asigurările generale pentru văduve și orfani. (b) La acordarea pensiilor sau indemnizațiilor de urmaș, perioadele care trebuie să se ia în considerare în conformitate cu dispozițiile de la litera (a) nu se iau în considerare atunci când coincid cu perioadele de asigurare realizate în temeiul legislației altui stat. 4. Aplicarea legislației Țărilor de Jos privind asigurarea pentru incapacitate de muncă În scopul aplicării articolului 46 alineatul (2) din regulament, instituțiile Țărilor de Jos respectă următoarele dispoziții: (a) dacă, în momentul producerii incapacității de muncă și a invalidității rezultate, persoana în cauză era lucrător salariat în sensul articolului 1 litera (a) din regulament, instituția competentă stabilește valoarea prestațiilor în numerar în conformitate cu dispozițiile Legii din 18 februarie 1966 privind asigurarea împotriva incapacității de muncă (WAO), ținând seama de: — perioadele de asigurare realizate în temeiul legii sus-menționate din 18 februarie 1966 (WAO); — perioadele de asigurare realizate după împlinirea vârstei de 15 ani în temeiul Legii din 11 decembrie 1975 privind incapacitatea de muncă (AAW), cu condiția să nu coincidă cu perioadele de asigurare realizate de persoana în cauză în temeiul legii menționate anterior din 18 februarie 1966 (WAO) și — perioadele de muncă salariată și perioadele asimilate realizate în Țările de Jos înainte de 1 iulie 1967; (b) dacă, în momentul producerii incapacității de muncă și a invalidității rezultate, persoana în cauză nu era lucrător salariat în sensul articolului 1 litera (a) din regulament, instituția competentă stabilește valoarea prestațiilor în numerar în conformitate cu dispozițiile legii din 11 decembrie 1975 privind incapacitatea de muncă, ținând seama de: — perioadele de asigurare realizate de persoana în cauză după vârsta de 15 ani în temeiul legii menționate anterior din 11 decembrie 1975 (AAW); — perioadele de asigurare realizate în temeiul legii din 18 februarie 1966 privind asigurarea împotriva incapacității de muncă (WAO), cu condiția ca acestea să nu coincidă cu perioadele de asigurare realizate în temeiul legii menționate anterior din 11 decembrie 1975 (AAW) și — perioadele de muncă salariată și perioadele asimilate realizate în Țările de Jos înainte de 1 iulie 1967. 5. Aplicarea anumitor dispoziții tranzitorii Articolul 45 alineatul (1) nu se aplică la evaluarea dreptului la prestații în temeiul dispozițiilor tranzitorii ale legilor privind asigurarea generală pentru limită de vârstă (articolul 46), asigurarea generală pentru văduve și orfani și asigurarea generală împotriva incapacității de muncă. J. REGATUL UNIT 1. Când o persoană care în mod obișnuit are reședința în Gibraltar sau căreia i s-a impus, de când a sosit ultima dată în Gibraltar, să plătească în temeiul legii din Gibraltar contribuția în calitate de lucrător salariat, solicită, pe motiv de incapacitate de muncă, maternitate sau șomaj, scutirea de la plata contribuțiilor pe o anumită perioadă și înregistrarea în contul său a contribuțiilor din perioada respectivă, orice perioadă în timpul căreia persoana respectivă a lucrat pe teritoriul unui alt stat membru decât Regatul Unit se consideră, în sensul cererii depuse de aceasta, ca perioadă în timpul căreia a fost salariată pe teritoriul Gibraltar și pentru care a plătit contribuția în calitate de lucrător salariat în aplicarea legislației Gibraltarului. 2. În scopul aplicării dispozițiilor titlului III, capitolul 3 din regulament, dacă, în temeiul legislației Regatului Unit, o femeie solicită o pensie pentru limită de vârstă: (a) în temeiul asigurării soțului ei sau (b) în temeiul asigurării personale și cu condiția ca mariajul să fi încetat ca urmare a decesului soțului sau din alte motive, contribuțiile plătite de acesta din urmă sunt luate în considerare pentru stabilirea drepturilor de pensie, orice trimitere la o perioadă de asigurare realizată de aceasta, pentru stabilirea mediei anuale a contribuțiilor plătite de soțul acesteia sau înregistrate în contul acestuia, se consideră că include o trimitere la o perioadă de asigurare realizată de soț. 3. (a) Dacă prestațiile de șomaj prevăzute de legislația Regatului Unit sunt plătite unei persoane în temeiul articolului 71 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) sau litera (b) punctul (ii) din regulament, perioadele de asigurare, încadrare în muncă sau desfășurare de activități independente realizate de persoana respectivă în temeiul legislației altui stat membru sunt considerate, pentru dobândirea dreptului la prestații pentru copii (child benefit) pe care legislația Regatului Unit îl condiționează de o perioadă de prezență în Regatul Unit sau, după cum este cazul, în Irlanda de Nord, perioade de prezență în Regatul Unit sau, după cum este cazul, în Irlanda de Nord. (b) Dacă, în temeiul titlului II al regulamentului, legislația Regatului Unit este aplicabilă unui lucrător salariat sau unui lucrător care desfășoară activități independente, care nu îndeplinește condiția impusă de legislația Regatului Unit pentru dobândirea dreptului la prestații pentru copii (child benefit): (i) în cazul în care această condiție constă în prezența în Regatul Unit sau, după caz, în Irlanda de Nord, respectiva persoană este considerată, în scopul îndeplinirii acestei condiții, ca fiind prezentă; (ii) în cazul în care această condiție constă într-o perioadă de prezență în Regatul Unit, sau, după caz, în Irlanda de Nord, perioadele de asigurare, încadrare în muncă sau desfășurare de activități independente realizate de lucrătorul menționat în temeiul legislației altui stat membru se consideră, în scopul îndeplinirii acestei condiții, perioade de prezență în Regatul Unit sau, după caz, în Irlanda de Nord. (c) În privința cererilor de alocații familiale (family allowances) în temeiul legislației Gibraltarului, dispozițiile anterioare ale literelor (a) și (b) se aplică prin analogie. 4. Dacă, în conformitate cu dispozițiile titlului II al regulamentului, legislația Regatului Unit este aplicabilă unui lucrător salariat sau unui lucrător care desfășoară activități independente, acesta este considerat, în scopul dobândirii dreptului la alocația de îngrijire (attendance allowance): (a) ca și cum locul său de naștere ar fi pe teritoriul Regatului Unit, dacă locul nașterii se află pe teritoriul altui stat membru și (b) ca și cum ar fi avut în mod normal reședința în Regatul Unit și ar fi fost prezent acolo pe durata oricărei perioade de asigurare, încadrare în muncă sau activități independente pe care ar fi putut să o realizeze pe teritoriul sau în temeiul legislației altui stat membru. 5. În cazul în care un lucrător salariat care se supune legislației Regatului Unit a fost victima unui accident după ce a părăsit teritoriul unui stat membru pentru a se deplasa, în cursul perioadei de încadrare în muncă, spre teritoriul altui stat membru, dar înainte de a ajunge acolo, dreptul său la prestații pentru acest accident se stabilește: (a) ca și cum accidentul ar fi avut loc pe teritoriul Regatului Unit și (b) pentru a stabili dacă este vorba despre un lucrător salariat («employed earner») în temeiul legislației Marii Britanii sau al legislației Irlandei de Nord sau un salariat («employed person») în temeiul legislației Gibraltarului, neluând în considerare absența sa din aceste teritorii. 6. Regulamentul nu se aplică acelor dispoziții din legislația Regatului Unit al căror scop este punerea în vigoare a unui acord privind securitatea socială încheiat între Regatul Unit și un stat terț. 7. Ori de câte ori legislația Regatului Unit impune acest lucru în scopul dobândirii dreptului la prestații, resortisanții oricărui stat membru născuți într-un stat terț sunt asimilați resortisanților Regatului Unit născuți într-un stat terț. 8. În scopul aplicării titlului III capitolul 3 din regulament, nu se ține seama nici de contribuțiile proporționale plătite de asigurat în temeiul legislației Regatului Unit și nici de prestațiile pentru limită de vârstă proporționale plătibile în temeiul legislației respective. Valoarea prestațiilor proporționale se adaugă la valoarea prestației datorate în temeiul legislației Regatului Unit, stabilită în conformitate cu capitolul menționat. Totalul acestor două valori reprezintă prestația datorată efectiv persoanei respective. 9. În scopul aplicării articolului 12 alineatul (2) din regulament la legislația Regatului Unit, pensiile de invaliditate, pentru limită de vârstă și de soț supraviețuitor se consideră prestații de aceeași natură. 10. În scopul aplicării regulamentului privind prestațiile de asigurări sociale pentru care nu s-a plătit nici o contribuție și asigurările pentru șomaj (Gibraltar), orice persoană căreia îi este aplicabil prezentul regulament se consideră a avea domiciliul în Gibraltar, dacă are reședința într-un stat membru. 11. În scopul aplicării articolelor 10, 27, 28, 28a, 29, 30 și 31 din regulament, alocația de îngrijire acordată unui lucrător salariat sau unui lucrător care desfășoară activități independente în temeiul legislației Regatului Unit se consideră prestație de invaliditate. 12. În scopul aplicării articolului 10 alineatul (1) din regulament, orice beneficiar al unei prestații în temeiul legislației Regatului Unit care locuiește pe teritoriul altui stat membru se consideră, în cursul șederii sale, ca având reședința pe teritoriul statului membru respectiv. 13. 1. În scopul calculării factorului «câștig» (earnings factor) pentru a determina dreptul la prestații prevăzute de legislația Regatului Unit, sub rezerva alineatului (15), fiecare săptămână în cursul căreia lucrătorul salariat sau lucrătorul care desfășoară activități independente a fost supus legislației altui stat membru și care a început în cursul anului de impunere pe venit de referință respectiv, în sensul legislației Regatului Unit, va fi luată în considerare după cum urmează: (a) (i) pentru fiecare săptămână de asigurare, încadrare în muncă sau rezidență ca lucrător salariat, persoana în cauză se consideră că și-a plătit contribuțiile datorate în calitate de lucrător salariat (employed earner) pe baza unui salariu echivalent cu două treimi din limita maximă a salariului anului de impunere respectiv; (ii) pentru fiecare săptămână de asigurare, de activitate independentă sau de rezidență în calitate de lucrător care desfășoară activități independente, persoana în cauză se consideră că a plătit o contribuție de clasa a 2-a ca lucrător care desfășoară activități independente; (b) pentru fiecare săptămână completă pentru care s-a realizat o perioadă asimilată unei perioade de asigurare, încadrare în muncă, activitate independentă sau ședere, persoana în cauză se consideră că a beneficiat de un credit de contribuții, dar numai în măsura necesară pentru a aduce factorul câștigurilor sale totale din anul de impunere respectiv (reckonable year) la nivelul impus pentru ca respectivul an să poată fi luat în considerare în sensul legislației Regatului Unit cu privire la acordarea creditelor de contribuții. 2. În scopul convertirii factorului «câștig» în perioade de asigurare, factorul «câștig» realizat în anul de impunere pe venit respectiv, în sensul legislației Regatului Unit, se împarte la valoarea cea mai mică a salariului realizat în acel an de impunere. Rezultatul se exprimă ca număr întreg, orice fracție rămasă fiind ignorată. Cifra astfel calculată se consideră ca reprezentând numărul săptămânilor de asigurare realizate în temeiul legislației Regatului Unit în timpul anului de impunere respectiv, cu condiția ca această cifră să nu depășească numărul săptămânilor în decursul cărora, în acel an, persoana a fost supusă acelei legislații. 14. În aplicarea articolului 40 alineatul (3) litera (a) punctul (ii) se ține seama doar de perioadele în decursul cărora lucrătorul salariat sau lucrătorul care desfășoară activități independente s-a aflat în incapacitate de muncă în sensul legislației Regatului Unit. 15. 1. În scopul calculării, în temeiul articolului 46 alineatul (2) litera (a) din regulament, a valorii teoretice a acelei părți din pensie care constă dintr-o componentă adițională în temeiul legislației Regatului Unit: (a) termenii «câștiguri», «contribuții» și «majorări» menționați la articolul 47 alineatul (1) litera (b) din regulament reprezintă surplusuri ale factorilor «câștig», astfel cum sunt definiți în Legea privind pensiile de securitate socială din 1975 (Social Security Pensions Act 1975) sau, după caz, Ordinul privind pensiile de securitate socială (Irlanda de Nord) din 1975 [Social Security Pensions (Northern Ireland) Order 1975]; (b) o medie a surplusurilor factorilor «câștig» se calculează în conformitate cu articolul 47 alineatul (1) litera (b) din regulament, astfel cum este indicată la litera (a) de mai sus, prin împărțirea surplusurilor înregistrate în temeiul legislației Regatului Unit la numărul anilor de impunere pe venit în sensul legislației Regatului Unit (inclusiv fracțiile de ani), realizați în temeiul legislației respective începând cu 6 aprilie 1978, pe perioada de asigurare respectivă. 2. Expresia «perioade de asigurare și de ședere» de la articolul 46 alineatul (2) din regulament desemnează, în scopul calculării valorii acelei părți a pensiei care constă într-o componentă adițională în temeiul legislației Regatului Unit, perioadele de asigurare sau de rezidență care au fost încheiate începând cu 6 aprilie 1978.