4.

Articolele 8-14 se înlocuiesc cu următorul text: „Articolul 8 Se stabilește pentru Comunitate un prag global de garanție de cel mult 350 600 de tone de foi de tutun brut per recoltă. În cadrul acestei cantități, Consiliul stabilește pragurile individuale de garanție pentru fiecare grupă de soiuri pentru trei recolte consecutive, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 43 alineatul (2) din tratat. Articolul 9 (1) Pentru respectarea pragurilor de garanție se impun cote de producție. (2) Consiliul, hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 43 alineatul (2) din tratat, alocă cantitatea disponibilă pentru fiecare grupă de soiuri statelor membre producătoare pentru trei recolte consecutive. (3) Pe baza cantităților stabilite în conformitate cu alineatul (2) și fără să se aducă atingere alineatelor (4) și (5), statele membre atribuie cote de producție producătorilor individuali care nu sunt membri ai unui grup de producători sau grupurilor de producători, proporțional cu cantitatea medie de tutun din grupa de soiuri livrată pentru procesare de fiecare producător individual pe parcursul celor trei ani anteriori celei mai recente recolte. (4) Înainte de termenul pentru încheierea contractelor de cultură, statele membre pot fi autorizate să transfere cantități din pragul lor de garanție către alte grupe de soiuri, în conformitate cu alineatul (3). Sub rezerva aplicării celui de-al treilea paragraf, o reducere cu o tonă a cantității din pragul pentru o grupă de soiuri determină o creștere de cel mult o tonă a celeilalte grupe de soiuri. Este interzis ca transferurile de cantități din pragul de garanție de la o grupă de soiuri la alta să antreneze cheltuieli suplimentare pentru FEOGA. Cantitățile autorizate pentru transfer sunt stabilite în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 23. (5) Se stabilește o rezervă naționale de cote, normele lor de funcționare fiind adoptate în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 23. Articolul 10 (1) Nu se acordă nici o primă pentru cantitatea care depășește cota unui producător. (2) Fără a aduce atingere dispozițiilor alineatului (1), un producător poate livra, pentru fiecare grupă de soiuri, producția sa excedentară în limita a cel mult 10 % peste cota sa, acest excedent fiind eligibil pentru prima acordată pentru următoarea recoltă, cu condiția să își reducă producția pentru acea recoltă în mod corespunzător, astfel încât să fie respectată cota combinată pentru cele două producții. (3) Statele membre trebuie să țină o evidență corectă despre producția tuturor producătorilor individuali astfel încât, dacă este cazul, să li se poată atribui cote de producție. (4) Cotele de producție pot fi transferate între producătorii individuali din același stat membru. Articolul 11 Normele de aplicare a prezentului titlu se adoptă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 23. TITLUL III Măsuri de conversie a producției Articolul 12 Ajutorul specific menționat la articolul 4a se plătește grupurilor de producători cu scopul de a îmbunătăți protecția mediului, de a crește calitatea producției, de a consolida gestionarea și de a asigura respectarea reglementărilor comunitare în interiorul grupul respectiv. Articolul 13 (1) Se instituie un Fond comunitar pentru tutun, finanțat printr-o deducere de 2 % din primă. (2) Fondul finanțează măsurile din următoarele domenii: (a) combaterea fumatului, în special informarea publicului asupra pericolului prezentat de consumul de tutun; (b) — cercetarea menită să obțină sau să dezvolte noi metode de cultivare și soiuri care să fie mai puțin nocive pentru sănătatea oamenilor, mai bine adaptate la condițiile de piață și mai ecologice; — crearea sau dezvoltarea unor utilizări alternative ale tutunului brut; (c) studii privind posibilitatea ca producătorii de tutun brut să treacă la alte culturi sau activități; (d) diseminarea rezultatelor obținute în domeniile menționate anterior către autoritățile naționale și sectoarele în cauză. Articolul 14 (1) Pentru a facilita părăsirea voluntară a sectorului de către producătorii individuali, ar trebui stabilit un sistem de răscumpărare a cotelor, cu reducerea corespunzătoare a pragurilor de garanție, menționate la articolul 8. (2) Se pot pune în aplicare, conform politicilor structurale comunitare, programe de orientare a regiunilor cultivatoare de tutun aflate în dificultate spre alte activități.”