9.

Articolul 137 se înlocuiește cu următorul text: „Articolul 137 Baza prețului de intrare (1) Articolul 181 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 se aplică produselor enumerate în anexa XVI. (2) În cazul în care valoarea în vamă a produselor enumerate în partea A din anexa XVI este determinată în conformitate cu valoarea de tranzacție menționată la articolul 29 din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92, iar valoarea în vamă este cu mai mult de 8 % superioară ratei forfetare calculate de Comisie ca valoare forfetară la import în momentul întocmirii declarației de punere în liberă circulație a produselor, importatorul trebuie să constituie garanția menționată la articolul 248 alineatul (1) din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93. În acest scop, cuantumul taxei de import aplicabile la final produselor enumerate în partea A din anexa XVI este cuantumul taxei datorate în cazul în care clasificarea produsului în cauză s-ar fi efectuat pe baza valorii forfetare respective. Primul paragraf nu se aplică atunci când valoarea forfetară la import este mai mare decât prețurile de intrare enumerate în anexa 2 secțiunea I partea III a anexei I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului (8), precum și în cazul în care declarantul solicită înregistrarea imediată în conturi a cuantumului taxelor aplicabile în final mărfurilor în locul depunerii garanției. (3) În cazul în care valoarea în vamă a produselor enumerate în partea A din anexa XVI se calculează în conformitate cu articolul 30 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92, taxa se deduce în conformitate cu dispozițiile articolului 136 alineatul (1) din prezentul regulament. În acest caz, importatorul trebuie să constituie o garanție în conformitate cu articolul 248 alineatul (1) din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93, egală cu cuantumul taxei pe care acesta ar fi plătit-o dacă clasificarea produselor ar fi fost făcută pe baza valorii forfetare la import aplicabile. (4) Valoarea în vamă a mărfurilor importate în regim de consignație este direct determinată în conformitate cu articolul 30 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 și, în acest scop, valoarea forfetară la import calculată în conformitate cu articolul 136 se aplică în cursul perioadelor în vigoare. (5) Importatorul dispune de un termen de o lună de la vânzarea produselor în cauză, în limita unui termen de patru luni de la data acceptării declarației de punere în liberă circulație, fie pentru a dovedi că lotul a fost cedat în condiții care să confirme corectitudinea prețurilor menționate la articolul 29 din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92, fie pentru a determina valoarea în vamă menționată la articolul 30 alineatul (2) litera (c) din același regulament. Fără a aduce atingere aplicării alineatului (6), nerespectarea unuia dintre aceste termene limită duce la pierderea garanției constituite. Garanția constituită se eliberează în măsura în care se face dovada unor condiții de cedare satisfăcătoare pentru autoritățile vamale. În caz contrar, garanția se reține cu titlu de plată a taxelor la import. Pentru a dovedi că lotul a fost cedat în condițiile stabilite la primul paragraf, importatorul trebuie să prezinte, pe lângă factură, toate documentele necesare pentru efectuarea controalelor vamale relevante în ceea ce privește vânzarea și cedarea fiecărui produs din lotul în cauză, inclusiv documentele referitoare la transportul, asigurarea, manipularea și depozitarea lotului. În cazul în care standardele de comercializare la care se face referire în articolul 3 cer ca pe ambalaj să se indice soiul sau tipul comercial al fructelor și legumelor, soiul sau tipul comercial al fructelor și legumelor care fac parte din lot trebuie să fie indicate pe documentele referitoare la transport, facturi și comanda de livrare. (6) Termenul limită de patru luni menționat în primul paragraf al alineatului (5) poate fi prelungit de autoritățile competente din statul membru cu maximum trei luni, la solicitarea importatorului, solicitare care trebuie justificată în mod corespunzător. Dacă, în urma unei verificări, autoritățile competente din statele membre stabilesc că nu au fost îndeplinite cerințele prevăzute de prezentul articol, ele recuperează taxele datorate în conformitate cu articolul 220 din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92. Cuantumul taxelor care trebuie recuperat sau care rămâne de recuperat include dobânda calculată de la data la care mărfurile au fost puse în liberă circulație și până la data recuperării. Rata dobânzii aplicată este cea în vigoare pentru operațiunile de recuperare în conformitate cu dreptul național. (8) Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun (JO L 256, 7.9.1987, p. 1).”"