ANEXĂ

Proiect de sprijinire a unui proces de consolidare a încrederii care să ducă la instituirea unei zone fără arme nucleare și fără alte arme de distrugere în masă în Orientul Mijlociu

I. Obiectivele proiectului

Proiectul propus va avea patru obiective majore:

1. să elimine o lacună importantă în materie de cercetare legată de modul în care au evoluat aspectele referitoare la zona fără arme de distrugere în masă din Orientul Mijlociu în perioada 1995-2015, inclusiv în ceea ce privește experiența dobândită pentru perspectivele actuale și viitoare;

2. să consolideze capacitatea analitică pentru sprijinirea unei perspective noi asupra problemelor de securitate regională și a zonei, inclusiv pe baza experienței dobândite după instituirea altor zone regionale fără arme nucleare;

3. să compileze idei și să elaboreze noi propuneri privind modul în care se pot înregistra progrese pe mai departe cu privire la aspectele respective; și

4. să promoveze un dialog incluziv între experți și factorii de decizie cu privire la aspectele de securitate regională, printre altele prin intermediul zonei fără arme de distrugere în masă din Orientul Mijlociu, dialog care ar putea, la rândul său, să contribuie la procesele multilaterale în curs, inclusiv la TNP, precum și la eforturile depuse în cadrul conferinței anuale a ONU care urmărește instituirea unei zone fără arme de distrugere în masă în Orientul Mijlociu.

În ceea ce privește primul obiectiv, complexitatea aspectelor unei zone fără arme de distrugere în masă în Orientul Mijlociu, absența unor progrese până în prezent, precum și voința politică limitată din interiorul și din exteriorul regiunii au condus la diminuarea interesului cu privire la aceste aspecte în ultimii ani, atât sub aspectul politicilor, cât și sub cel al cercetării. Există un corpus amplu de studii de cercetare cu privire la originile inițiativei și la eforturile de a o promova înaintea și în timpul Conferinței de examinare din 1995. Extinderea pe termen nelimitat, în acel an, a TNP și rezoluția referitoare la Orientul Mijlociu, care a făcut posibil un consens cu privire la prelungire, au fost studiate pe larg, inclusiv în cadrul unui program în curs de istorie orală axat pe Conferința de examinare a TNP din 1995.

Cu toate acestea, există mult mai puține documente și studii de cercetare pentru perioada 2010-2015. Totuși, perioada respectivă a cunoscut o serie de inițiative diplomatice importante care au vizat această zonă. Deși unii cercetători universitari și experți s-au concentrat pe explorarea unor elemente aparte ale acestor aspecte, iar unii promotori au urmărit să elaboreze modele de texte pentru un posibil acord, nu există nicio prezentare empirică, care să se bucure de autoritate, a eforturilor de a promova conceptul de zonă fără arme nucleare în perioada 1996-2015. În absența unei astfel de documentații, există riscul să se piardă detalii și fapte importante și să fie trecute cu vederea punctele de vedere ale actorilor implicați și lecțiile utile pentru eforturile viitoare. Acest lucru va îngreuna viitoarele eforturi de cercetare sau de elaborare de politici în acest domeniu. Proiectul UNIDIR propus va elimina această lacună.

În ceea ce privește cel de al doilea obiectiv, acest proiect va încuraja continuarea cercetărilor și va focaliza atenția experților asupra amenințărilor legate de armele de distrugere în masă în Orientul Mijlociu, asupra cooperării în domeniul securității regionale și asupra zonei fără arme de distrugere în masă în mod specific. Acest lucru se va întâmpla într-un moment în care sunt imperios necesare analize și idei noi, susținute de argumente, cu privire la aceste chestiuni. Prin explorarea unor teme și idei consistente, fie mai noi, fie mai vechi și uitate, vehiculate în legătură cu zona fără arme de distrugere în masă în Orientul Mijlociu de-a lungul a două decenii, proiectul va contribui la cunoașterea și înțelegerea acestei chestiuni. Pornind de la bibliografia de specialitate mai recentă privind alte zone fără arme nucleare sau fără arme de distrugere în masă, acesta poate analiza similitudinile și/sau particularitățile în raport cu regiunea Orientului Mijlociu. Vor rezulta o culegere amplă de teme și de idei care vor contribui la relansarea acțiunilor, precum și crearea unei rețele extinse de analiști și de experți care să aibă acces la acest corpus.

În ceea ce privește cel de al treilea obiectiv, acest proiect va contribui la analizarea în viitor a aspectelor referitoare la zona fără arme de distrugere în masă din Orientul Mijlociu în contextul mai larg, regional și de securitate, al armelor de distrugere în masă, prin documentarea aspectelor și abordărilor avute în vedere în cadrul mai multor inițiative într-un interval de două decenii. Prin implicarea incluzivă a experților din regiune, proiectul va identifica aspectele și ideile pe care cercetătorii, participanții și observatorii experți le consideră ca meritând a fi explorate în continuare și, în egală măsură, aspectele care s-au dovedit a fi cel mai dificil de abordat. Un astfel de exercițiu poate oferi factorilor de decizie o bază solidă pentru analizarea și evaluarea măsurii în care se pot înregistra progrese în ceea ce privește cooperarea în materie de securitate regională cu privire la amenințările reprezentate de armele de distrugere în masă în contextul strategic dinamic actual. De asemenea, proiectul poate sprijini dezvoltarea capacităților pentru viitoarele negocieri privind aspectele de securitate regională, inclusiv privind zona fără arme de distrugere în masă.

În cele din urmă, și cel mai important, în ceea ce privește cel de al patrulea obiectiv, acest proiect va facilita dialogul informal incluziv la nivel de experți, între țările din regiune și partenerii externi ai acestora, cu privire la idei și inițiative specifice, în vederea consolidării securității regionale și a gestionării amenințărilor reprezentate de armele de distrugere în masă în Orientul Mijlociu. Astfel, proiectul va oferi bazele fundamentale ale viitorului dialog semioficial și oficial cu privire la aspectele legate de armele de distrugere în masă și de vectorii acestora. În mod specific, acesta va oferi un cadru eterogen pentru examinarea unei game largi de aspecte relevante, pentru explorarea și dezvoltarea unor noi abordări, care să poată oferi piste pentru progresele viitoare, și pentru a sprijini și a contribui totodată la un mediu propice pentru un eventual dialog viitor. În acest fel, proiectul va oferi, de asemenea, o contribuție importantă și idei valoroase în contextul Conferinței ONU privind zona fără arme de distrugere în masă din Orientul Mijlociu, înlesnind, de asemenea, consolidarea încrederii în rândul unui număr mare de experți care ar putea participa la acest forum, precum și la alte forumuri adecvate.

II. Descrierea proiectului

1. Obiective și public-țintă

Așa cum s-a menționat anterior, acest proiect are patru obiective:

— să elaboreze o cronică descriptivă a eforturilor depuse între 1995 și 2015 în vederea instituirii unei zone fără arme de distrugere în masă în Orientul Mijlociu, care să elimine o lacună importantă în literatura de specialitate și care să identifice experiențe utile pentru eforturile viitoare;

— să identifice aspecte esențiale, oportunități, obstacole și idei care să prezinte relevanță actuală pentru analizarea chestiunii unei zone fără arme de distrugere în masă și pentru eforturile de consolidare a cooperării în materie de securitate regională, contribuind astfel cu puncte de vedere pertinente referitoare la aspectele de fond și tehnice ale zonei în cauză și propunând potențiale căi de urmat în contextul unui mediu strategic în schimbare;

— să implice o comunitate largă de cercetători, factori de decizie și cadre universitare din regiune și să obțină perspective și puncte de vedere pertinente din partea acestora cu privire la aspectele în cauză, extinzând, în acest fel, numărul și diversitatea participanților și analizând perspectivele pentru dialog și progres pe marginea chestiunii de lungă durată a unei zone fără arme de distrugere în masă în Orientul Mijlociu, precum și pe marginea unor probleme regionale mai ample legate de armele de distrugere în masă și de securitate, precum și în contextul altor experiențe legate de zonele regionale fără arme nucleare;

— să faciliteze dialogul între acești experți în vederea stimulării apariției unor rețele, a comunicării și a implicării, care ar putea, la rândul lor, contribui la eforturile viitoare de consolidare a securității regionale și a controlului armelor, precum și la avansarea pe calea neproliferării și a dezarmării în această regiune.

Sunt avute în vedere trei categorii de public care se suprapun:

— cercetătorii din domeniul securității internaționale și al controlului armelor, în special cei care se concentrează pe neproliferarea și dezarmarea nucleară, chimică și biologică și pe vectorii acestora, pe securitatea regională sau pe chestiunile de securitate din Orientul Mijlociu. O atenție deosebită va fi acordată noii generații de cercetători, care se axează mai mult pe problemele internaționale și regionale legate de armele de distrugere în masă, în contextul conflictului din Siria, al divergențelor privind programul nuclear al Iranului și alte capacități nucleare din regiune, al progreselor tehnologice și al noilor capacități în materie de armament, al relațiilor politice tensionate dintre principalele state nucleare și al dezacordului dintre unele state nucleare și alte state nenucleare cu privire la calea de urmat pentru obținerea dezarmării nucleare. O cronică competentă, în limba engleză, a evoluției chestiunii zonei fără arme de distrugere în masă din Orientul Mijlociu în perioada 1996-2015 ar oferi o resursă importantă și o bază de date pentru analizarea unei game largi de aspecte legate de armele de distrugere în masă privind, printre altele, zonele fără arme nucleare, precum și chestiunile specifice Orientului Mijlociu;

— factorii de decizie care se ocupă de aspecte legate de controlul armelor, de neproliferare și de dezarmare. Sunt incluse aici persoane care oferă o perspectivă atât regională, cât și internațională și care sunt active în mai multe foruri, inclusiv Conferința de examinare a TNP din 2020. Numeroase state, indiferent de poziția lor în materie de dezarmare nucleară, consideră că este de importanță critică să se ajungă la un acord la această reuniune, după ce la Conferința privind TNP din 2015 a fost imposibil să se convină asupra unui document final și având totodată în vedere multiplele presiuni la care este expus TNP. Problema înregistrării de progrese în direcția instituirii unei zone fără arme de distrugere în masă în Orientul Mijlociu este recunoscută drept un factor esențial pentru perspectivele de ajungere la un acord în urma conferinței de examinare;

— cercetătorii și practicienii din Orientul Mijlociu care încearcă să identifice și să înțeleagă evoluția rapidă a dinamicii din regiune, a statelor sale membre și a populației sale, precum și implicațiile pe care le au alianțele volatile și capacitățile fluctuante asupra securității regionale și asupra perspectivelor de prevenire și de atenuare a tensiunilor și conflictelor actuale și viitoare.

2. Calendar

Se preconizează că acest proiect va debuta în a doua jumătate a anului 2019 și va continua timp de 36 de luni. Se așteaptă ca acesta să fie finalizat în primăvara anului 2022, toate documentele urmând să fie publicate până atunci. Documentul final al proiectului și rapoartele financiare vor fi elaborate până la sfârșitul anului 2022.

3. Activități, rezultate și metodologii

Acest proiect se derulează în trei etape. Evenimentele și calendarele specifice vor fi adaptate în funcție de nevoi și în funcție de principalele evoluții. Documentele, constatările și ideile proiectului vor fi puse la dispoziția secretariatului ONU și participanților, în vederea sprijinirii pregătirilor pentru conferințele anuale organizate de secretarul general al ONU. Cele trei etape sunt următoarele:

Etapa I: Prima etapă a proiectului se va concentra pe lansarea acestuia și pe constituirea unor rețele de experți, pe stabilirea de contacte și pe comunicare, precum și pe definirea chestiunilor și a temelor care trebuie explorate. Printre activitățile de bază se numără: — constituirea unei rețele regionale inițiale de experți și de instituții relevante pentru proiect; — va începe stabilirea unor contacte cu persoane relevante implicate în diverse inițiative legate de zona fără arme de distrugere în masă din Orientul Mijlociu și va avea loc intervievarea acestora; — trecerea în revistă a literaturii de specialitate și compilarea unor documente relevante referitoare la zona fără arme de distrugere în masă din Orientul Mijlociu, începând cu Conferința de examinare a TNP din 1995 și până la încheierea Conferinței din 2015 privind TNP. Vor fi analizate, de asemenea, cercetările relevante mai ample în materie de politici, axate pe alte zone fără arme și/sau inițiative, precum și pe experiențele legate de cooperarea în domeniul securității în Orientul Mijlociu. Printre activitățile de bază se numără: — O primă ședință a grupului de referință al proiectului; — Un eveniment colateral în cadrul Comisiei I a Adunării Generale din octombrie 2019, cu participarea experților și a instituțiilor regionale relevante, pentru a descrie proiectul, a prezenta temele inițiale și a discuta principalele domenii prioritare care trebuie explorate; — O cronologie a principalelor evenimente și o prezentare a temelor, aspectelor și dezbaterilor, care să includă o cronică a discuțiilor consacrate chestiunii zonei fără arme de distrugere în masă în această regiune. Pentru a facilita consultarea, această prezentare va include un cuprins și va fi împărțită în secțiuni care vor scoate în evidență cele mai importante constatări. Respectivele materiale ar putea fi distribuite participanților și observatorilor la Conferința privind zona fără arme de distrugere în masă din Orientul Mijlociu, care urmează să fie convocată de secretarul general al ONU în 2019; — Un atelier care urmează să fie organizat la Valletta, Malta, în decembrie 2019, să reunească 15-20 de membri ai rețelei regionale a proiectului și ai grupului de referință al proiectului, pentru a face schimb de informații de ultimă oră cu privire la conferința ONU, la următoarele etape posibile și la orice aspecte apărute pe care proiectul ar putea dori să le ia în considerare și/sau să le reexamineze, ca urmare a conferinței.

Etapa a II-a Etapa a II-a a proiectului se va concentra, pe de o parte, pe stabilirea unor contacte cu persoane, experți, cercetători universitari și cercetători în domeniul politicilor relevanți, precum și cu institute din regiune pentru a afla care sunt punctele de vedere și perspectivele acestora cu privire la chestiunile și temele identificate în etapa I, și, pe de altă parte, pe validarea cronicii eforturilor depuse între 1995 și 2015 în scopul instituirii unei zone fără arme de distrugere în masă. Printre activitățile de bază se numără: — Până la 50 de interviuri individuale cu persoane din interiorul și din exteriorul regiunii implicate în discuțiile și/sau cercetările din 1995 referitoare la zona fără arme de distrugere în masă din Orientul Mijlociu (prin intermediul unor reuniuni organizate în regiune, în marja reuniunilor sau conferințelor internaționale relevante, pe Skype și/sau prin telefon); — Până la șase reuniuni restrânse între experți relevanți (maximum 25) din regiune, organizate prin intermediul institutelor de cercetare în scopul: (a) validării și perfecționării proiectelor de cronică descriptivă, inclusiv a principalelor fapte și date; (b) identificării punctelor de vedere privind aspectele prioritare, obstacolele, provocările și posibilitățile de a se înregistra progrese cu privire la zonă și (c) explorării modalităților posibile de a depăși obstacolele și provocările identificate, pentru a permite realizarea de progrese în direcția instituirii unei zone fără arme de distrugere în masă și a abordării problemelor de securitate regională în Orientul Mijlociu. Se preconizează ca reuniunile să aibă loc în Egipt (Cairo), Iordania (Amman), Iran (Teheran), Liban (Beirut) și Kuweit; Printre activitățile de bază se numără: — Un proiect de raport complet al UNIDIR privind inițiativa legată de instituirea unei zone fără arme de distrugere în masă în Orientul Mijlociu; — O prezentare generală elaborată de UNIDIR a aspectelor de bază și a obstacolelor, care să includă idei cu privire la inițiativele și perspectivele actuale și/sau viitoare privind posibilele căi de urmat identificate în cursul discuțiilor între experți și al cercetărilor; — O a doua reuniune a grupului de referință al proiectului, pentru a face bilanțul și pentru a evalua progresele înregistrate de proiect, precum și pentru a valida prezentarea generală a aspectelor de bază de către UNIDIR; — Un eveniment special organizat în marja Conferinței de reexaminare a TNP din 2020; — O reuniune organizată în 2020 la New York, la sediul ONU, pentru a prezenta statelor membre ale ONU și altor părți interesate vizate informații la zi și constatări relevante la care se ajunge în cadrul proiectului; — Un atelier la Aqaba, Iordania, care să treacă în revistă progresele înregistrate până în momentul respectiv în cadrul procesului conferințelor secretarului general al ONU și care să analizeze domeniile prioritare care ar putea fi abordate în cadrul unor reuniuni ulterioare.

Etapa a III-a Etapa finală a proiectului va presupune finalizarea cronicii descriptive, în vederea publicării de către UNIDIR. În această perioadă și pe baza bilanțului cuprinzător și a analizelor efectuate pe parcursul etapei a II-a, proiectul va convoca două ateliere finale, cu participarea mai multor părți interesate, pentru a analiza setul opțiunilor și al recomandărilor cu privire la calea de urmat. Printre activitățile de bază se numără: — Publicarea celorlalte documente de informare care vor prezenta opțiunile și perspectivele identificate ca având potențialul de a spori șansele unei cooperări consolidate în materie de securitate regională, printre altele și prin intermediul unei zone fără arme de distrugere în masă în Orientul Mijlociu, precum și considerații relevante pentru factorii de decizie; — Evenimente de lansare a proiectului (prezentare și discuții în cadrul unor reuniuni-dezbateri) la Geneva, Bruxelles și Washington, pentru a face cunoscute cronica descriptivă și constatările UNIDIR; — Două ateliere care să reunească experți și funcționari acționând în nume propriu pentru a fi concepute în funcție de rezultatele Conferinței de reexaminare din 2020 și de discuțiile relevante din cadrul conferințelor ONU privind zona fără arme de distrugere în masă din Orientul Mijlociu. Atelierele s-ar putea desfășura la Cairo, în Egipt, și la Roma, în Italia. Printre activitățile de bază se numără: — O cronică descriptivă privind zona fără arme de distrugere în masă din Orientul Mijlociu, accesibilă gratuit pe site-ul UNIDIR, cuprinzând cronologii, precum și anexe și date importante; — Un număr de până la cinci documente de informare cu privire la aspecte, opțiuni și perspective legate de zona fără arme de distrugere în masă din Orientul Mijlociu; — Două rezumate ale lucrărilor atelierelor, care vor fi comunicate funcționarilor, autorităților și proceselor multilaterale relevante și care vor prezenta perspectivele, punctele de vedere și căile de urmat cu privire la zonă.

În cursul acestui proiect vor fi utilizate mai multe metodologii, inclusiv trecerea în revistă și analiza comparativă a literaturii de specialitate, colectarea și analiza de documente din surse deschise și interviurile orale. Acestea din urmă vor respecta procedurile standard practicate în cercetare, inclusiv solicitarea acordului scris al persoanei intervievate de a fi înregistrată, reexaminarea tuturor declarațiilor sau rezumatelor scrise referitoare la persoana intervievată, în scopul verificării veridicității acestora, și distribuirea înregistrărilor interviurilor orale sau a declarațiilor numai cu acordul expres al persoanei intervievate, în conformitate cu un protocol de interviu standard. Informațiile și detaliile provenite din surse deschise și obținute prin metodele istoriei orale vor fi confruntate pentru a confirma veridicitatea acestora.

Toate reuniunile desfășurate în cursul acestui proiect vor avea loc cu respectarea normelor institutului Chatham House.

Toate materialele aferente proiectului, inclusiv cele obținute din surse deschise și materialele orale, vor fi arhivate și întreținute în format digital de către UNIDIR pentru o durată determinată. Ghidurile stilistice și procesele de asigurare a calității ale UNIDIR vor fi aplicate tuturor publicațiilor, inclusiv evaluărilor externe inter pares ale proiectelor de manuscrise.

4. Echipa proiectului

Acest proiect va fi condus de un coordonator de proiect care dispune de cunoștințele și experiența necesare în ceea ce privește regiunea și aspectele legate de armele de distrugere în masă specifice acesteia. Coordonatorul de proiect va dispune de o rețea extinsă de contacte și se va bucura de respect și apreciere în regiune. Coordonatorul de proiect va raporta directorului UNIDIR, va coordona echipa de proiect, va coordona elaborarea cronicii descriptive privind procesele desfășurate începând cu 1995 în legătură cu zona fără arme de distrugere în masă și va conduce și va coordona procesul de implicare a experților și a foștilor funcționari, precum și pe cel de compilare a opiniilor privind eforturile anterioare și perspectivele actuale ale zonei.

Pentru a coordona și a efectua trecerea în revistă ale literaturii de specialitate relevante, colectarea documentației necesare și desfășurarea interviurilor orale va fi recrutat un director de proiect/cercetător cu normă întreagă. Directorul de proiect/cercetător: (a) va avea o diplomă universitară cu o specializare relevantă (Orientul Mijlociu, securitatea internațională și/sau aspecte referitoare la armele de distrugere în masă), o cunoaștere aprofundată a Orientului Mijlociu, a limbilor relevante și va avea la activ numeroase lucrări relevante publicate; (b) va putea face dovada că este autorul unor studii de cercetare de înaltă calitate, imparțiale și responsabile, precum și că dispune de excelente aptitudini interpersonale; (c) va juca un rol principal în pregătirea de rapoarte de sinteză cu privire la punctele de vedere referitoare la chestiunile și la căile de urmat, identificate de cronică.

Un cercetător principal, cu jumătate de normă (50 %), va oferi orientare, cunoștințe și consiliere coordonatorului de proiect și directorului de proiect/cercetător și va contribui la elaborarea și redactarea cronicii. Cercetătorul principal va dispune de cunoștințe și de o experiență ample în legătură cu regiunea Orientului Mijlociu și cu eforturile de înființare a unei zone fără arme de distrugere în masă în Orientul Mijlociu.

Pentru acest proiect, va fi înființat un grup de referință de 4-5 persoane, cu scopul de a oferi orientări și consiliere, de a revizui proiectele de publicații, de a contribui la stabilirea de contacte cu experți și institute relevante și de a participa la reuniuni și la dialoguri la nivel de experți în regiune. Respectivele persoane vor fi selectate pe baza expertizei și a cunoștințelor lor cu privire la inițiativele legate de zona fără arme de distrugere în masă din Orientul Mijlociu și vor participa la proiect în nume propriu. Acestora li se vor rambursa costurile de călătorie și vor primi o diurnă și un mic onorariu atunci când participă la activitățile legate de proiect.

Având în vedere că acest proiect presupune deplasări frecvente și implicarea unei rețele largi și diverse de experți, va fi recrutat un asistent al echipei care să sprijine gestionarea și logistica proiectului, inclusiv deplasările către regiune și în interiorul acesteia, organizarea de reuniuni și procesele financiare și administrative în cadrul sistemului ONU de resurse pentru activități (Umoja). Ideal ar fi ca asistentul echipei să vorbească limba arabă.

Un stagiar va sprijini proiectul lucrând cu fracțiune de normă (50 %) și se va ocupa de adunarea și verificarea documentației, de verificarea factuală, de elaborarea de tabele/liste de date relevante și de arhivarea datelor.

III. Guvernanța și monitorizarea proiectului

Acest proiect va fi realizat sub auspiciile UNIDIR. UNIDIR este o instituție autonomă în cadrul Organizației Națiunilor Unite, înființată în 1980 în scopul desfășurării de cercetări independente privind dezarmarea și problemele conexe, în special pe teme legate de securitatea internațională. Cu sediul la Geneva, institutul are o reputație mondială și o expertiză de lungă durată cu privire la chestiuni legate de armele de distrugere în masă, inclusiv o memorie instituțională semnificativă și o arhivă importantă privind procesele de dezarmare, inclusiv privind TNP și zonele fără arme nucleare din întreaga lume, având la activ o serie de publicații importante, care sunt accesibile publicului și disponibile online în mod gratuit.

O componentă importantă a rolului UNIDIR este reprezentată de convocarea și facilitarea dialogului informal între diverși experți în ceea ce privește aspectele legate de dezarmare, de la problemele legate de armele de distrugere în masă, până la tehnologiile noi și emergente în materie de armament. Prin urmare, UNIDIR dispune de o rețea vastă la care poate apela, precum și de experiență în organizarea de reuniuni la Geneva și în alte părți și în pregătirea de rapoarte de sinteză și acțiuni ulterioare acestora.

UNIDIR este condus de un consiliu director care joacă și rolul de consiliu consultativ pe probleme de dezarmare, iar directorul UNIDIR raportează acestui organism. Consiliul director reunește un grup divers de experți din întreaga lume, toți participând în nume propriu, și care se reunesc de două ori pe an pentru a evalua activitățile de fond și financiare ale UNIDIR. Consiliul director prezintă anual rapoarte secretarului general al ONU cu privire la activitatea sa. Directorul UNIDIR este responsabil pentru organizarea, conducerea și administrarea UNIDIR, inclusiv pentru rezultatele cercetării de fond întreprinse de acesta, precum și pentru procesele sale financiare și administrative.

Deși UNIDIR este o organizație autonomă, acesta respectă normele și regulamentele financiare ale ONU, iar finanțele sale sunt supuse auditului Consiliului de audit al ONU. Finanțarea proiectelor este administrată și gestionată în cadrul Umoja și face obiectul unei evaluări trimestriale. UNIDIR raportează cu privire la progresele și finanțarea proiectelor individuale în fața donatorilor relevanți cel puțin o dată pe an sau, cel mai des, trimestrial, în funcție de cerințele fiecărui donator individual.