2.

Punerea în aplicare a Legii generale privind pensiile pentru limită de vârstă (Algemene Ouderdomswet – AOW) (a) Reducerea prevăzută la articolul 13 alineatul (1) din Legea generală privind pensiile pentru limită de vârstă (AOW) nu se aplică pentru anii calendaristici dinainte de 1 ianuarie 1957, pe parcursul cărora un beneficiar care nu îndeplinește condițiile necesare pentru asimilarea acestor ani cu perioade de asigurare: — a avut reședința în Țările de Jos între vârsta de 15 ani și vârsta de 65 de ani; — a avut reședința într-un alt stat, dar a lucrat în Țările de Jos pentru un angajator stabilit în Țările de Jos; sau — a lucrat într-un alt stat în perioadele considerate perioade de asigurare în cadrul sistemului de securitate socială al Țărilor de Jos. Prin derogare de la dispozițiile articolului 7 din AOW, se consideră că orice persoană care a avut reședința sau a lucrat în Țările de Jos numai înainte de 1 ianuarie 1957 conform condițiilor menționate anterior are, de asemenea, dreptul la pensie. (b) Reducerea prevăzută la articolul 13 alineatul (1) din AOW nu se aplică pentru anii calendaristici dinainte de 2 august 1989 în care, între vârsta de 15 ani și vârsta de 65 de ani, o persoană care este sau a fost căsătorită nu a fost asigurată în temeiul legislației menționate anterior și a avut reședința pe teritoriul unui stat, altul decât Țările de Jos, în cazul în care acești ani calendaristici coincid cu perioadele de asigurare realizate de soțul persoanei în temeiul legislației menționate anterior sau cu ani calendaristici ce sunt luați în considerare în temeiul punctului 2 litera (a), cu condiția ca în perioada respectivă cei doi parteneri să fi rămas căsătoriți. Prin derogare de la dispozițiile articolului 7 din AOW, se consideră că o astfel de persoană are dreptul la pensie. (c) Reducerea prevăzută la articolul 13 alineatul (2) din AOW nu se aplică pentru anii calendaristici dinainte de 1 ianuarie 1957 în cazul în care soțul titularului de pensie, care nu îndeplinește condițiile necesare pentru asimilarea acestor ani cu perioade de asigurare: — a avut reședința în Țările de Jos între vârsta de 15 ani și vârsta de 65 de ani; sau — a avut reședința într-un alt stat, dar a lucrat în Țările de Jos pentru un angajator stabilit în Țările de Jos; sau — a lucrat într-un alt stat în perioadele considerate perioade de asigurare în cadrul sistemului de securitate socială al Țărilor de Jos. (d) Reducerea prevăzută la articolul 13 alineatul (2) din AOW nu se aplică pentru anii calendaristici dinainte de 2 august 1989 în care, între vârsta de 15 ani și vârsta de 65 de ani, soțul titularului de pensie, cu reședința în alt stat decât Țările de Jos, nu a fost asigurat în temeiul AOW, în cazul în care acești ani calendaristici coincid cu perioadele de asigurare realizate de titular în temeiul acestei legislații sau cu ani calendaristici ce sunt luați în considerare în temeiul punctului 2 litera (a), cu condiția ca în perioada respectivă cei doi parteneri să fi rămas căsătoriți. (e) Punctul 2 literele (a), (b), (c) și (d) nu se aplică perioadelor care coincid cu: — perioadele care pot fi luate în considerare pentru calcularea drepturilor la pensie în temeiul legislației privind asigurarea pentru limită de vârstă a unui stat, altul decât Țările de Jos; sau — perioadele pentru care persoana în cauză a beneficiat de o pensie pentru limită de vârstă în temeiul respectivei legislații. Perioadele de asigurare voluntară în cadrul sistemului unui alt stat nu sunt luate în considerare în sensul prezentului punct. (f) Punctul 2 literele (a), (b), (c) și (d) se aplică numai în cazul în care persoana în cauză are reședința în unul sau mai multe state timp de 6 ani după vârsta de 59 de ani și numai pentru perioada în care persoana respectivă își are reședința în unul dintre aceste state. (g) Prin derogare de la dispozițiile capitolului IV din AOW, orice persoană cu reședința într-un stat, altul decât Țările de Jos, al cărei soț are o asigurare obligatorie în temeiul acestei legislații, este autorizată să încheie o asigurare voluntară în temeiul acestei legislații pentru perioadele în care soțul beneficiază de asigurarea obligatorie. Această autorizare nu expiră atunci când asigurarea obligatorie a soțului încetează ca urmare a decesului acestuia și atunci când urmașul primește doar o pensie în temeiul Legii generale privind rudele supraviețuitoare (Algemene nabestaandenwet). În orice caz, autorizarea privind asigurarea voluntară expiră la data la care persoana atinge vârsta de 65 de ani. Cotizația care trebuie plătită pentru asigurarea voluntară se stabilește în conformitate cu dispozițiile referitoare la stabilirea cotizației pentru asigurarea voluntară în temeiul AOW. Cu toate acestea, în cazul în care asigurarea voluntară urmează unei perioade de asigurare precum cea prevăzută la punctul 2 litera (b), cotizația se stabilește în conformitate cu dispozițiile referitoare la stabilirea cotizației pentru asigurarea obligatorie în temeiul AOW, considerându-se că venitul care este luat în considerare a fost obținut în Țările de Jos. (h) Autorizarea prevăzută la punctul 2 litera (g) nu se acordă persoanelor asigurate în temeiul legislației privind pensiile sau prestațiile de urmaș dintr-un alt stat. (i) Persoanele care intenționează să încheie asigurarea voluntară prevăzută la punctul 2 litera (g) trebuie să depună o cerere în acest sens la Banca de asigurări sociale (Sociale Verzekeringsbank) în termen de cel mult un an de la data la care îndeplinesc condițiile de participare.