1.

Articolul 129 se modifică după cum urmează: (a) alineatul (1) se modifică după cum urmează: (i) primul paragraf se modifică după cum urmează: — teza introductivă se înlocuiește cu următorul text: „Pentru a fi eligibile pentru tratamentul preferențial prevăzut la alineatele (4) și (5) din prezentul articol, obligațiunile garantate în sensul definiției de la articolul 3 punctul 1 din Directiva (UE) 2019/2162 a Parlamentului European și a Consiliului (*1) respectă cerințele prevăzute la alineatele (3), (3a) și (3b) din prezentul articol și sunt garantate cu oricare dintre următoarele active eligibile: — litera (c) se înlocuiește cu următorul text: „(c) expuneri față de instituții de credit care se încadrează la nivelul 1 de calitate a creditului, la nivelul 2 de calitate a creditului sau expunerile față de instituții de credit care se încadrează la nivelul 3 de calitate a creditului atunci când respectivele expuneri sunt sub formă de: (i) depozite pe termen scurt cu o scadență inițială de cel mult 100 de zile atunci când sunt utilizate pentru respectarea cerinței privind amortizorul de lichiditate din portofoliul de acoperire de la articolul 16 din Directiva (UE) 2019/2162; sau (ii) contracte derivate care sunt conforme cerințelor de la articolul 11 alineatul (1) din respectiva directivă, atunci când sunt permise de autoritățile competente.”; — litera (d) se înlocuiește cu următorul text: „(d) împrumuturi garantate cu bunuri imobile rezidențiale până la valoarea cea mai mică dintre principalul ipotecilor combinate cu orice ipoteci anterioare și 80 % din valoarea bunurilor gajate;”; — litera (f) se înlocuiește cu următorul text: „(f) împrumuturi garantate cu bunuri imobile comerciale până la valoarea cea mai mică dintre principalul ipotecilor combinate cu orice ipoteci anterioare și 60 % din valoarea bunurilor gajate. Împrumuturile garantate cu bunuri imobile comerciale sunt eligibile atunci când raportul împrumut/valoare de 60 % este depășit și atinge un nivel maxim de 70 %, în cazul în care valoarea tuturor activelor gajate ca garanție pentru obligațiunile garantate depășește cu cel puțin 10 % valoarea nominală a obligațiunilor garantate exigibile, iar creanța deținătorilor obligațiunilor îndeplinește cerințele de securitate juridică prevăzute în capitolul 4. Creanța deținătorilor de obligațiuni are prioritate față de alte creanțe asupra garanției reale.”; (ii) al doilea paragraf se înlocuiește cu următorul text: „În sensul alineatului (1a), expunerile generate de transferul și gestionarea plăților efectuate de debitorii împrumuturilor garantate cu bunuri gajate în raport cu titluri de datorie sau prin transferul și gestionarea plăților rezultate din lichidarea respectivelor împrumuturi nu se includ în calculul limitei menționate la alineatul respectiv.”; (iii) al treilea paragraf se elimină; (b) se introduc următoarele alineate: „(1a) În sensul alineatului (1) primul paragraf litera (c), se aplică următoarele dispoziții: (a) expunerea față de instituții de credit care se încadrează la nivelul 1 de calitate a creditului nu depășește 15 % din cuantumul nominal al obligațiunilor garantate rămase de rambursat ale instituției de credit emitente; (b) expunerea față de instituții de credit care se încadrează la nivelul 2 de calitate a creditului nu depășește 10 % din cuantumul nominal al obligațiunilor garantate rămase de rambursat ale instituției de credit emitente; (c) expunerea față de instituții de credit care se încadrează la nivelul 3 de calitate a creditului sub formă de depozite pe termen scurt, astfel cum se menționează la alineatul (1) primul paragraf litera (c) punctul (i) din prezentul articol, sau sub formă de contracte derivate, astfel cum se menționează la alineatul (1) primul paragraf litera (c) punctul (ii) din prezentul articol, expunerea totală nu depășește 8 % din cuantumul nominal al obligațiunilor garantate rămase de rambursat ale instituției de credit emitente; autoritățile competente desemnate în temeiul articolului 18 alineatul (2) din Directiva (UE) 2019/2162 pot permite, după consultarea ABE, expuneri față de instituțiile de credit care se încadrează la nivelul 3 de calitate a creditului sub formă de contracte derivate, cu condiția ca în eventualele probleme semnificative de concentrare în statele membre vizate să poată fi justificate din cauza aplicării cerințelor privind nivelul 1 și 2 de calitate a creditului menționate la prezentul alineat; (d) expunerea totală față de instituții de credit care se încadrează la nivelul 1, 2 sau 3 de calitate a creditului nu depășește 15 % din cuantumul nominal al obligațiunilor garantate rămase de rambursat ale instituției de credit emitente și expunerea totală față de instituții de credit care se încadrează la nivelul 2 sau 3 de calitate a creditului nu depășește 10 % din cuantumul nominal al obligațiunilor garantate rămase de rambursat ale instituției de credit emitente. (1b) Alineatul (1a) din prezentul articol nu se aplică la utilizarea obligațiunilor garantate ca garanții reale eligibile, astfel cum permite articolul 8 din Directiva (UE) 2019/2162. (1c) În sensul dispozițiilor de la alineatul (1) primul paragraf litera (d), limita de 80 % se aplică fiecărui împrumut individual, determină porțiunea împrumutului care contribuie la acoperirea datoriilor aferente obligațiunii garantate și se aplică pe întreaga durată a împrumutului. (1d) În sensul dispozițiilor de la alineatul (1) primul paragraf literele (f) și (g), limitele de 60 % sau de 70 %, după caz, se aplică fiecărui împrumut individual, determină porțiunea împrumutului care contribuie la acoperirea datoriilor aferente obligațiunii garantate, și se aplică pe întreaga durată a împrumutului.”; (c) alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text: „(3) Pentru bunurile imobile și navele care se constituie ca garanții reale pentru obligațiuni garantate conforme cu prezentul regulament, trebuie să fie îndeplinite cerințele prevăzute la articolul 208. Monitorizarea valorilor bunurilor imobile în conformitate cu articolul 208 alineatul (3) litera (a) se efectuează în mod frecvent și cel puțin o dată pe an în cazul tuturor bunurilor imobile și al navelor.”; (d) se introduc următoarele alineate: „(3a) Pe lângă faptul că sunt garantate prin activele eligibile indicate la alineatul (1) din prezentul articol, obligațiunile garantate fac obiectul unui nivel minim de supragarantare de 5 %, în sensul definiției de la articolul 3 punctul 14 din Directiva (UE) 2019/2162. În sensul primului paragraf din prezentul alineat, cuantumul nominal al tuturor activelor de acoperire în sensul definiției de la articolul 3 punctul 4 din respectiva directivă este cel puțin egal cu cuantumul nominal total al obligațiunilor garantate rămase de rambursat (denumit în continuare „principiul nominal”) și consistă din active eligibile, astfel cum sunt indicate la alineatul (1) din prezentul articol. Statele membre pot să stabilească un nivel minim mai scăzut de supragarantare pentru obligațiunile garantate sau pot abilita autoritățile competente să stabilească un astfel de nivel, în următoarele condiții: (a) fie calculul nivelului de supragarantare se bazează pe o abordare formală în care se ține cont de riscurile atașate activelor, fie evaluarea activelor se realizează la valoarea ipotecară; și (b) nivelul minim de supragarantare calculat pe baza principiului nominal menționat la articolul 15 alineatele (6) și (7) din Directiva (UE) 2019/2162 nu este mai mic de 2 %. Activele care contribuie la un nivel minim de supragarantare nu fac obiectul limitelor în materie de volum al expunerii prevăzute la alineatul (1a) și nu sunt luate în considerare pentru calcularea acestor limite. (3b) Activele eligibile enumerate la alineatul (1) din prezentul articol pot fi incluse în portofoliul de acoperire drept active de înlocuire, în sensul definiției de la articolul 3 punctul 13 din Directiva (UE) 2019/2162, sub rezerva respectării limitelor în materie de calitate a creditului și volum al expunerii prevăzute la alineatele (1) și (1a) din prezentul articol.”; (e) alineatele (6) și (7) se înlocuiesc cu următorul text: „(6) Cerințele prevăzute la alineatele (1), (1a), (3), (3a) și (3b) nu se aplică obligațiunilor garantate emise înainte de 31 decembrie 2007. Aceste obligațiuni sunt eligibile pentru tratamentul preferențial prevăzut la alineatele (4) și (5) până la data scadenței lor. „(7) Cerințele prevăzute la alineatele (3a) și (3b) nu se aplică obligațiunilor garantate emise înainte de 8 iulie 2022 care respectă cerințele prevăzute de prezentul regulament aplicabile la data emiterii lor. Aceste obligațiuni sunt eligibile pentru tratamentul preferențial prevăzut la alineatele (4) și (5) până la data scadenței lor.”