(10)

Pe baza evaluării Programului de stabilitate, realizată în temeiul articolului 5 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97, Consiliul consideră că scenariul macroeconomic care stă la baza previziunilor bugetare din program este în linii mari plauzibil pentru 2013 și este supus unor riscuri de evoluție negativă în 2014 și ulterior, comparativ cu previziunile serviciilor Comisiei din primăvara anului 2013. Chiar dacă previziunile de creștere din cadrul Programului de stabilitate sunt mai mici pentru perioada 2014 - 2016 decât cele realizate de serviciile Comisie în primăvara anului 2013, acestea din urmă se bazează pe ipoteza menținerii politicilor actuale, neținând așadar cont de consolidarea bugetară care va fi necesară pentru atingerea țintelor bugetare prevăzute în Programul de stabilitate. Obiectivul strategiei bugetare conturate în cadrul Programului de stabilitate este reducerea deficitului public general până sub valoarea de referință, de 3 % din PIB, până în 2016. Consolidarea se bazează în principal pe reducerea cheltuielilor, rata acestora scăzând cu 3,7 puncte procentuale în perioada 2012-2016, dar și pe anumite măsuri de creștere a veniturilor. Pe baza soldului bugetar structural (recalculat) (5), îmbunătățirea anuală medie a deficitului structural prevăzută în Programul de stabilitate este de 1,2 %, 0,4 %, 0,9 % și respectiv 0,9 % din PIB pentru fiecare an din perioada 2013-2016. După corectarea deficitului excesiv, Programul de stabilitate confirmă obiectivul pe termen mediu (OTM) de atingere a unei poziții bugetare echilibrate din punct de vedere structural, care ar urma să fie atins până în 2018. OTM este mai ambițios decât cerințele Pactului de stabilitate și de creștere. Ritmul de ajustare din punct de vedere structural prevăzut pentru perioada 2017-2018 reprezintă un progres suficient în direcția îndeplinirii OTM. În Programul de stabilitate se prognozează că ponderea datoriei publice va atinge nivelul maxim în 2016, după care va începe să scadă. Calea aleasă pentru ajustarea deficitului și a datoriei este supusă unor importante riscuri de evoluție negativă. Măsurile de susținere a țintelor de deficit nu sunt detaliate suficient, în special la nivel regional. Pentru 2016, Programul de stabilitate nu prezintă nicio măsură, iar măsurile temporare anterioare sunt prelungite numai până în 2014. Economiile preconizate în urma reformei administrației locale sunt supuse unor riscuri de implementare semnificative. În plus, anumite incertitudini planează asupra situației economice, financiare și de pe piața forței de muncă, precum și asupra evoluției veniturilor în contextul unor dezechilibre macroeconomice persistente. Punerea în aplicare până la capăt a reformei privind pensionările anticipate, care a fost deja adoptată, precum și ajungerea la un acord privind factorul de sustenabilitate ar atenua riscurile din sistemul de securitate socială. Un alt risc derivă din datoriile contingente aferente schemelor/garanțiilor de protejare a activelor. S-au înregistrat progrese majore în materie de raportare a execuției bugetare, dar implementarea transparentă și la timp a mecanismelor de prevenire și de corecție din cadrul legii privind stabilitatea bugetară ar putea fi ameliorată. Lipsește raportarea sistematică și la timp a arieratelor publice, al căror volum mare de plată necesită un sistem de rambursare ad hoc. Înființarea unui consiliu bugetar independent înregistrează întârzieri față de calendarul prevăzut. O propunere de revizuire a regulilor privind indexarea tuturor veniturilor și cheltuielilor publice ar conduce la realizarea de economii bugetare și la o sensibilitate mai mare a prețurilor la condițiile economice. În cadrul Programului național de reformă se recunoaște de asemenea nevoia de a ameliora în continuare eficiența din punctul de vedere al costurilor a cheltuielilor din sistemul asistenței medicale și din cel farmaceutic, de exemplu prin revizuirea prețurilor de referință și prin centralizarea achizițiilor de produse farmaceutice sau prin extinderea coplății.