1.

Articolele 1-3 se înlocuiesc cu următorul text: „Articolul 1 Obiective (1) Prezentul regulament instituie o Agenție Europeană pentru Siguranță Maritimă («agenția») în vederea asigurării unui nivel ridicat, unitar și eficient de siguranță maritimă, de securitate maritimă, de prevenire a și de intervenție în caz de poluare cauzată de nave, precum și de intervenție în caz de poluare marină cauzată de instalațiile de petrol și gaze. (2) În acest scop, agenția cooperează cu statele membre și cu Comisia, acordându-le asistență tehnică, operațională și științifică în domeniile menționate la alineatul (1) de la prezentul articol, cu respectarea limitelor atribuțiilor principale prevăzute la articolul 2 și, după caz, a atribuțiilor auxiliare prevăzute la articolul 2a, în special pentru a susține statele membre și Comisia în aplicarea adecvată a actelor juridice relevante ale Uniunii. În ceea ce privește domeniul intervenției în situații de poluare, agenția acordă asistență operațională numai la solicitarea statului (statelor) afectat(e). (3) Prin furnizarea asistenței menționate la alineatul (2), agenția contribuie, dacă este cazul, la eficiența generală a traficului și a transportului maritim, în conformitate cu dispozițiile prezentului regulament, pentru a facilita instituirea unui spațiu european al transportului maritim fără frontiere. Articolul 2 Atribuțiile principale ale agenției (1) Pentru a asigura atingerea corespunzătoare a obiectivelor prevăzute la articolul 1, agenției îi revin atribuțiile de bază enumerate în prezentul articol. (2) Agenția acordă Comisiei asistență: (a) în desfășurarea lucrărilor pregătitoare pentru actualizarea și elaborarea actelor juridice relevante ale Uniunii, în special ținând cont de evoluția legislației internaționale; (b) în punerea în aplicare a actelor juridice obligatorii relevante ale Uniunii în mod eficace, în special prin efectuarea de vizite și inspecții astfel cum este prevăzut la articolul 3 din prezentul regulament și prin acordarea de asistență tehnică Comisiei în îndeplinirea sarcinilor de inspecție care îi sunt atribuite în temeiul articolului 9 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 725/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 31 martie 2004 privind consolidarea securității navelor și a instalațiilor portuare (22). În acest sens, agenția poate propune Comisiei eventuale îmbunătățiri ale respectivelor acte juridice obligatorii; (c) în analiza proiectelor de cercetare, în curs de derulare sau finalizate, relevante pentru obiectivele agenției; această atribuție poate include identificarea măsurilor ulterioare posibile care rezultă din proiectele de cercetare specifice; (d) în îndeplinirea oricăror alte atribuții aflate în sarcina Comisiei în temeiul unor acte legislative ale Uniunii privind obiectivele agenției. (3) Agenția colaborează cu statele membre pentru: (a) organizarea, dacă este cazul, de activități relevante de formare profesională în domeniile care sunt de competența statelor membre; (b) elaborarea de soluții tehnice, inclusiv furnizarea de servicii operaționale relevante, și acordarea de asistență tehnică pentru dezvoltarea capacității naționale necesare în vederea punerii în aplicare a actelor juridice relevante ale Uniunii; (c) furnizarea, la solicitarea unui stat membru, de informații adecvate rezultate din inspecțiile menționate la articolul 3, cu scopul de a susține monitorizarea organizațiilor recunoscute care au atribuții de certificare în numele statelor membre în conformitate cu articolul 9 din Directiva 2009/15/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 privind normele și standardele comune pentru organizațiile cu rol de inspecție și control al navelor, precum și pentru activitățile în domeniu ale administrațiilor maritime (23), fără a aduce atingere drepturilor și obligațiilor statului de pavilion; (d) sprijină cu mijloace suplimentare și în mod rentabil din punctul de vedere al costurilor acțiunile de intervenție în situații de poluare cauzată de nave, precum și de poluare marină cauzată de instalațiile de petrol și gaze, în situația în care o cerere a fost făcută de statul membru afectat sub autoritatea căruia se desfășoară operațiile de curățare, fără a se aduce atingere responsabilității statelor de coastă de a dispune de mecanisme corespunzătoare de intervenție în situații de poluare, respectând totodată cooperarea existentă între statele membre în acest domeniu. După caz, solicitările privind mobilizarea unor acțiuni de combatere a poluării se adresează prin intermediul mecanismului UE de protecție civilă instituit prin Decizia 2007/779/CE, Euratom a Consiliului (24). (4) Agenția facilitează cooperarea dintre statele membre și Comisie: (a) în domeniul monitorizării traficului reglementat de Directiva 2002/59/CE, agenția promovează în special cooperarea între statele riverane în zonele de transport maritim vizate și creează și operează Centrul Uniunii Europene de date pentru identificarea și urmărirea navelor la mare distanță (centrul european de date LRIT) și Sistemul Uniunii de schimb de informații maritime (SafeSeaNet), astfel cum se prevede la articolele 6b și 22a din respectiva directivă, precum și sistemul de schimb de date și informații privind identificarea și urmărirea internațională a navelor la mare distanță în conformitate cu angajamentul asumat în cadrul Organizației Maritime Internaționale («OMI»); (b) prin furnizarea, la cerere și fără a aduce atingere legislației naționale și a Uniunii, de date relevante privind poziționarea navelor și observarea pământului către autoritățile naționale competente și organismele relevante ale Uniunii aflate sub mandatul acestora, pentru a facilita adoptarea de măsuri împotriva amenințărilor legate de piraterie și de actele ilegale intenționate, astfel cum se prevede în legislația aplicabilă a Uniunii sau în cadrul instrumentelor juridice convenite la nivel internațional în domeniul transportului maritim, cu respectarea normelor aplicabile privind protecția datelor și în concordanță cu procedurile administrative care urmează să fie stabilite de consiliul de administrație sau de grupul de coordonare la nivel înalt instituit în conformitate cu Directiva 2002/59/CE, după caz. Furnizarea de date pentru identificarea și urmărirea navelor la mare distanță este supusă aprobării statului de pavilion în cauză; (c) în domeniul investigării accidentelor și incidentelor maritime în conformitate cu Directiva 2009/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 de instituire a principiilor fundamentale care reglementează investigarea accidentelor din sectorul de transport maritim (25); agenția acordă sprijin operațional, dacă statele membre relevante solicită acest lucru și presupunând că nu există niciun conflict de interese, acestor state membre cu privire la derularea investigațiilor privind accidentele grave sau foarte grave și efectuează analiza rapoartelor de investigație privind siguranța în vederea identificării valorii adăugate la nivelul Uniunii din punctul de vedere al lecțiilor care pot fi desprinse din experiențele respective. Pe baza datelor furnizate de statele membre, în conformitate cu articolul 17 din directiva respectivă, agenția elaborează o sinteză anuală a accidentelor și incidentelor maritime; (d) în furnizarea de statistici, informații și date obiective, fiabile și comparabile, pentru a da Comisiei și statelor membre posibilitatea de a întreprinde acțiunile necesare pentru îmbunătățirea măsurilor pe care le iau și de a evalua eficacitatea și rentabilitatea măsurilor existente. Aceste atribuții includ colectarea, înregistrarea și evaluarea datelor tehnice, exploatarea sistematică a bazelor de date existente, inclusiv îmbogățirea lor reciprocă, și, dacă este cazul, dezvoltarea unor baze de date suplimentare. Pe baza datelor colectate, agenția acordă Comisiei asistență în publicarea de informații referitoare la nave în conformitate cu Directiva 2009/16/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 privind controlul statului portului (26); (e) în colectarea și analizarea datelor referitoare la navigatori, furnizate și utilizate în conformitate cu Directiva 2008/106/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 19 noiembrie 2008 privind nivelul minim de formare a navigatorilor (27); (f) în îmbunătățirea identificării și a urmăririi navelor care efectuează deversări ilegale în conformitate cu Directiva 2005/35/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 septembrie 2005 privind poluarea cauzată de nave și introducerea unor sancțiuni în caz de încălcare (28); (g) prin utilizarea Serviciului european de monitorizare prin satelit a deversărilor de petrol (CleanSeaNet) pentru a monitoriza amplitudinea și impactul asupra mediului ale poluării marine cu petrol cauzate de instalațiile de petrol și gaze; (h) în acordarea de asistență tehnică necesară statelor membre și Comisiei pentru a contribui la activitatea relevantă a organelor tehnice ale OMI și Organizației Internaționale a Muncii în ceea ce privește navigația, ale Memorandumului de înțelegere de la Paris privind controlul statului portului și ale organizațiilor regionale relevante la care Uniunea a aderat, în ceea ce privește chestiunile care sunt de competența Uniunii; (i) în ceea ce privește punerea în aplicare a Directivei 2010/65/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 octombrie 2010 privind formalitățile de raportare aplicabile navelor la sosirea în și/sau la plecarea din porturile statelor membre (29), în special prin facilitarea transmiterii electronice a datelor prin intermediul sistemului SafeSeaNet și prin sprijinirea creării interfeței unice. (5) La solicitarea Comisiei, agenția poate acorda asistență tehnică, inclusiv prin organizarea unor activități de formare relevante, cu privire la actele juridice relevante ale Uniunii, în statele candidate la aderarea la Uniune și, după caz, în toate țările partenere la politica europeană de vecinătate și în statele care sunt parte la Memorandumul de înțelegere de la Paris privind controlul statului portului. Agenția poate acorda, de asemenea, asistență în situații de poluare cauzată de nave, precum și în situații de poluare marină cauzată de instalațiile de petrol și gaze care afectează acele state terțe care au un bazin regional maritim comun cu Uniunea, în conformitate cu mecanismul de protecție civilă al UE instituit prin Decizia 2007/779/CE, Euratom și prin analogie cu condițiile aplicabile statelor membre, prevăzute la alineatul (3) litera (d) din prezentul articol. Aceste atribuții se coordonează cu acordurile regionale de cooperare existente referitoare la poluarea marină. Articolul 2a Atribuții auxiliare ale agenției (1) Fără a aduce atingere atribuțiilor principale menționate la articolul 2, agenția sprijină Comisia și statele membre, după caz, în elaborarea și punerea în aplicare a activităților Uniunii, astfel cum sunt stabilite la alineatele (2) și (3) din prezentul articol referitoare la obiectivele agenției, în măsura în care agenția dispune de expertiză și de instrumente probate și recunoscute. Atribuțiile auxiliare stabilite în prezentul articol: (a) creează valoare adăugată demonstrată; (b) evită duplicarea eforturilor; (c) sunt în interesul politicii de transport maritim a Uniunii; (d) nu dăunează atribuțiilor principale ale agenției; și (e) nu încalcă drepturile și obligațiile statelor membre, în special în ceea ce privește calitatea acestora de state de pavilion, de port și de coastă. (2) Agenția acordă Comisiei asistență: (a) în contextul punerii în aplicare a Directivei 2008/56/CE a Parlamentului European și a Consiliului (Directiva-cadru privind strategia pentru mediul marin) (30), prin contribuirea la atingerea obiectivului privind starea ecologică bună a apelor marine, cu elementele referitoare la transportul maritim, și prin exploatarea rezultatelor furnizate de instrumentele existente, cum ar fi SafeSeaNet și CleanSeaNet; (b) în furnizarea de asistență tehnică cu privire la emisiile de gaze cu efect de seră produse de către nave, în special în ceea ce privește urmărirea evoluțiilor survenite la nivel internațional; (c) în ceea ce privește programul «Monitorizarea globală pentru mediu și securitate» (GMES), în promovarea utilizării datelor și serviciilor GMES în scopuri maritime, în cadrul de guvernanță GMES; (d) în dezvoltarea unui Mediu comun în vederea schimbului de informații pentru domeniul maritim al UE; (e) în ceea ce privește instalațiile offshore mobile de petrol și gaze, în examinarea cerințelor OMI și în colectarea de informații de bază cu privire la potențiale amenințări la adresa transportului maritim și a mediului marin; (f) prin furnizarea de informații relevante privind societățile de clasificare pentru navele de navigație interioară, în conformitate cu Directiva 2006/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie 2006 de stabilire a cerințelor tehnice pentru navele de navigație interioară (31). Aceste informații vor fi cuprinse și în rapoartele la care se face referire la articolul 3 alineatele (4) și (5) din prezentul regulament. (3) Agenția sprijină Comisia și statele membre: (a) în examinarea fezabilității și a punerii în aplicare a politicilor și proiectelor de sprijinire a instituirii spațiului european al transportului maritim fără frontiere, cum ar fi conceptul de «centură albastră» și sistemul «e-Maritime», precum și «autostrăzile mării». Acest lucru se realizează în special prin explorarea unor eventuale funcții suplimentare ale SafeSeaNet, fără a aduce atingere rolului grupului de coordonare la nivel înalt creat în conformitate cu Directiva 2002/59/CE; (b) prin explorarea, împreună cu autoritățile competente în ceea ce privește sistemul serviciilor de informații fluviale, a posibilității de a efectua schimburi de informații între acest sistem și sistemele de informații privind transporturile maritime pe baza raportului prevăzut la articolul 15 din Directiva 2010/65/UE. (c) prin facilitarea schimbului voluntar de bune practici în materie de formare profesională și educație în domeniul maritim în Uniune și prin furnizarea de informații privind programele de schimb ale Uniunii, relevante pentru formarea profesională în domeniul maritim, cu respectarea deplină a articolului 166 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE). Articolul 3 Vizite în statele membre și inspecții (1) În vederea îndeplinirii atribuțiilor care îi sunt încredințate și pentru a sprijini Comisia în îndeplinirea sarcinilor ce îi revin în temeiul TFUE, în special a evaluării punerii în aplicare în mod eficace a legislației relevante a Uniunii, agenția efectuează vizite în statele membre în conformitate cu metodologia stabilită de consiliul de administrație. (2) Agenția informează la timp statul membru vizat cu privire la vizita programată, numele funcționarilor autorizați și data la care începe vizita, precum și la durata preconizată a acesteia. Funcționarii delegați de către agenție să efectueze astfel de vizite fac acest lucru în urma prezentării unei decizii în scris a directorului executiv al agenției, care specifică scopul și obiectivele misiunii acestora. (3) Agenția desfășoară inspecții în numele Comisiei în conformitate cu actele juridice obligatorii ale Uniunii cu privire la organizațiile recunoscute de Uniune în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 391/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 aprilie 2009 privind normele și standardele comune pentru organizațiile cu rol de inspecție și control al navelor (32), precum și cu privire la formarea și certificarea navigatorilor în țări terțe în conformitate cu Directiva 2008/106/CE. (4) La sfârșitul fiecărei vizite sau inspecții, agenția întocmește un raport pe care îl înaintează Comisiei și statului membru respectiv. (5) Atunci când este oportun și întotdeauna când se încheie un ciclu de vizite sau inspecții, agenția analizează rapoartele ciclului respectiv în vederea identificării constatărilor orizontale și a concluziilor generale privind eficacitatea și rentabilitatea măsurilor aplicate. Agenția prezintă analiza respectivă Comisiei pentru a fi discutată în continuare cu statele membre, în vederea desprinderii de lecții relevante și a facilitării diseminării bunelor metode de lucru.