3.

În partea II titlul II capitolul II se introduce următoarea secțiune: „Secțiunea IIA Norme privind organizațiile de producători și organizațiile interprofesionale din sectorul laptelui și al produselor lactate Articolul 126a Recunoașterea organizațiilor producătorilor și a asociațiilor acestora din sectorul laptelui și al produselor lactate (1) Statele membre recunosc ca organizații de producători din sectorul laptelui și al produselor lactate toate entitățile juridice sau părțile clar definite din cadrul entităților juridice care își depun candidatura în vederea recunoașterii, cu condiția: (a) să îndeplinească cerințele prevăzute la articolul 122 primul paragraf literele (b) și (c); (b) să aibă un număr minim de membri și/sau să acopere un volum minim de producție comercializabilă, care urmează să fie stabilit de statul membru în cauză, în domeniul în care activează; (c) să ofere probe suficiente în ceea ce privește faptul că își pot îndeplini în mod corespunzător activitățile atât din punctul de vedere al timpului, cât și din punctul de vedere al eficienței și al concentrării aprovizionării; (d) să aibă un statut care să respecte literele (a), (b) și (c) de la prezentul alineat. (2) În urma unei solicitări, statele membre pot recunoaște o asociație formată din organizații ale producătorilor recunoscute în sectorul laptelui și al produselor lactate în cazul în care statul membru în cauză consideră că asociația respectivă este capabilă să desfășoare în mod eficient toate activitățile desfășurate de o organizație recunoscută de producători și că aceasta îndeplinește condițiile prevăzute la alineatul (1). (3) Statele membre pot decide că organizațiile de producători care au fost recunoscute înainte de 2 aprilie 2012, în baza legislației naționale, și care îndeplinesc condițiile prevăzute la alineatul (1) din prezentul articol sunt considerate recunoscute ca organizații de producători în conformitate cu articolul 122 primul paragraf litera (a) punctul (iiia). Organizațiile de producători care au fost recunoscute înainte de 2 aprilie 2012 în baza legislației naționale și care nu îndeplinesc condițiile prevăzute la alineatul (1) din prezentul articol își pot continua exercitarea activităților în conformitate cu legislația națională până la 3 octombrie 2012. (4) Statele membre: (a) decid cu privire la acordarea recunoașterii unei organizații de producători în termen de patru luni de la data depunerii cererii însoțite de toate documentele justificative; această cerere se depune în statul membru în care își are sediul organizația; (b) efectuează la intervale stabilite de ele controale pentru a se asigura că organizațiile de producători și asociațiile de organizații de producători recunoscute respectă dispozițiile din prezentul capitol; (c) aplică acestor organizații și asociații, în caz de nerespectare a măsurilor prevăzute în prezentul capitol sau de nereguli privind aplicarea acestora, sancțiunile aplicabile și stabilite de acestea și decid, dacă este cazul, dacă ar trebui retrasă recunoașterea; (d) informează Comisia o dată pe an și nu mai târziu de 31 martie cu privire la orice decizie de acordare, respingere sau retragere a recunoașterii, care a fost adoptată în anul calendaristic anterior. Articolul 126b Recunoașterea organizațiilor interprofesionale din sectorul laptelui și al produselor lactate (1) Statele membre pot recunoaște organizațiile interprofesionale din sectorul laptelui și al produselor lactate care: (a) îndeplinesc cerințele prevăzute la articolul 123 alineatul (4); (b) își desfășoară activitățile în una sau mai multe regiuni din teritoriul în cauză; (c) reprezintă o cotă importantă din activitățile economice menționate la articolul 123 alineatul (4) litera (a); (d) nu sunt implicate în producția, prelucrarea sau comercializarea produselor din sectorul laptelui și al produselor lactate. (2) Statele membre pot decide că organizațiile interprofesionale care au fost recunoscute înainte de 2 aprilie 2012, în baza legislației naționale, și care îndeplinesc condițiile stabilite la alineatul (1) sunt considerate recunoscute ca organizații interprofesionale în conformitate cu articolul 123 alineatul (4). (3) Atunci când utilizează opțiunea de a recunoaște o organizație interprofesională în conformitate cu alineatul (1) și/sau cu alineatul (2), statele membre: (a) decid cu privire la acordarea recunoașterii organizației interprofesionale în termen de patru luni de la data depunerii cererii însoțite de toate documentele justificative; această cerere se depune în statul membru în care își are sediul organizația; (b) efectuează la intervale stabilite de ele controale pentru a se asigura că organizațiile interprofesionale recunoscute respectă condițiile legate de recunoașterea lor; (c) aplică acestor organizații, în caz de nerespectare a măsurilor prevăzute în prezentul regulament sau de nereguli privind aplicarea acestora, sancțiunile aplicabile și stabilite de acestea și decid, dacă este cazul, dacă ar trebui retrasă recunoașterea; (d) retrag recunoașterea dacă: (i) cerințele și condițiile privind recunoașterea prevăzute la prezentul articol nu mai sunt îndeplinite; (ii) organizația interprofesională participă la oricare dintre acordurile, deciziile și practicile concertate menționate la articolul 177a alineatul (4), fără a aduce atingere niciunei alte sancțiuni ce trebuie impuse în temeiul legislației naționale; (iii) organizația interprofesională nu respectă obligația de notificare menționată la articolul 177a alineatul (2); (e) informează Comisia o dată pe an și nu mai târziu de 31 martie cu privire la orice decizie de acordare, respingere sau retragere a recunoașterii, care a fost adoptată în anul calendaristic anterior. Articolul 126c Negocieri contractuale în sectorul laptelui și al produselor lactate (1) O organizație de producători din sectorul laptelui și al produselor lactate recunoscută în temeiul articolului 122 poate negocia, în numele producătorilor membri ai acesteia, cu privire la o parte sau la totalitatea producției lor colective, contractele de livrare a laptelui crud de la un producător la un prelucrător sau la un colector în sensul articolului 185f alineatul (1) al doilea paragraf. (2) Negocierile pot fi purtate de către o organizație de producători: (a) fie că este vorba sau nu de un transfer de proprietate a laptelui crud de la producători către organizația de producători; (b) fie că prețul negociat este sau nu identic pentru producția colectivă a tuturor agricultorilor membri ai organizației sau numai pentru unii dintre ei; (c) cu condiția ca, pentru organizația de producători respectivă: (i) volumul de lapte crud care face obiectul negocierii să nu depășească 3,5 % din producția totală a Uniunii; și (ii) volumul de lapte crud care face obiectul negocierii și care este produs într-un anumit stat membru să nu depășească 33 % din producția națională totală a respectivului stat membru; și (iii) volumul de lapte crud care face obiectul negocierii și care este livrat într-un anumit stat membru să nu depășească 33 % din producția totală națională a respectivului stat membru; (d) cu condiția ca agricultorii în cauză să nu fie membri ai niciunei alte organizații de producători care negociază, de asemenea, astfel de contracte în numele lor; cu toate acestea, statele membre pot oferi o derogare de la această condiție în cazuri justificate în mod corespunzător în care agricultorii dețin două unități de producție separate amplasate în zone geografice diferite; (e) cu condiția ca laptele crud să nu facă obiectul unei obligații de livrare ce decurge din calitatea de membru al unei cooperative a agricultorului în conformitate cu condițiile stabilite în statutele cooperativei sau normele și deciziile prevăzute în acestea sau care decurg din acestea; și (f) cu condiția ca organizația de producători să notifice autoritățile competente ale statului membru sau ale statelor membre în care își desfășoară activitatea cu privire la volumul de lapte crud care face obiectul negocierii. (3) Prin derogare de la condițiile prevăzute la alineatul (2) litera (c) punctele (ii) și (iii), o organizație de producători poate negocia în temeiul alineatului (1), cu condiția ca volumul total de lapte crud care face obiectul negocierii respective pentru organizația de producători respectivă și care este produs sau livrat într-un stat membru care are o producție anuală totală de lapte crud mai scăzută de 500 000 de tone să nu depășească 45 % din producția totală națională a respectivului stat membru. (4) În sensul prezentului articol, trimiterile la organizațiile de producători includ, de asemenea, asociațiile unor astfel de organizații de producători. (5) În vederea aplicării alineatului (2) litera (c) și a alineatului (3), Comisia publică, prin mijloacele pe care le consideră adecvate și pe baza celor mai recente informații disponibile, cantitățile corespunzătoare producției de lapte crud din Uniune și din statele membre. (6) Prin derogare de la alineatul (2) litera (c) și de la alineatul (3), chiar dacă plafoanele stabilite nu au fost depășite, autoritatea de concurență vizată la al doilea paragraf de la prezentul alineat poate decide într-un caz individual că ar trebui să reinițieze sau să nu autorizeze o anumită negociere de către organizația de producători, în cazul în care consideră acest lucru necesar pentru a evita excluderea concurenței sau pentru a evita prejudicierea gravă a IMM-urilor prelucrătoare de lapte crud de pe teritoriul său. În cazul negocierilor referitoare la mai multe state membre, decizia vizată la primul paragraf este luată de către Comisie, fără a pune în aplicare procedura menționată la articolul 195 alineatul (2) sau la articolul 196b alineatul (2). În alte cazuri, această decizie este adoptată de către autoritatea națională de concurență a statului membru la care se referă negocierile. Deciziile menționate la prezentul alineat nu se aplică înainte de data notificării lor către întreprinderile în cauză. (7) În sensul prezentului articol: (a) «autoritate națională de concurență» înseamnă autoritatea menționată la articolul 5 din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 101 și 102 din tratat (8); (b) o «IMM» înseamnă o microîntreprindere, o întreprindere mică sau mijlocie în sensul Recomandării 2003/361/CE a Comisiei din 6 mai 2003 privind definiția microîntreprinderilor, a întreprinderilor mici și mijlocii (9). (8) Statele membre în care au loc negocieri în conformitate cu prezentul articol notifică Comisia cu privire la aplicarea alineatului (2) litera (f) și a alineatului (6). Articolul 126d Reglementarea ofertei de brânzeturi cu denumire de origine protejată sau indicație geografică protejată (1) La solicitarea unei organizații de producători recunoscute în temeiul articolului 122 primul paragraf litera (a), a unei organizații interprofesionale recunoscute în temeiul articolului 123 alineatul (4) sau a unui grup de operatori menționați la articolul 5 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 510/2006, statele membre pot stabili, pentru o perioadă limitată, norme de reglementare a ofertei de brânzeturi care beneficiază de o denumire de origine protejată sau de o indicație geografică protejată în temeiul articolului 2 alineatul (1) literele (a) și (b) din Regulamentul (CE) nr. 510/2006. (2) Normele menționate la alineatul (1) respectă condițiile stabilite la alineatul (4) și fac obiectul existenței unui acord prealabil între părți în zona geografică menționată la articolul 4 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 510/2006. Un astfel de acord este încheiat între cel puțin două treimi din producătorii de lapte sau reprezentanții lor care reprezintă cel puțin două treimi din laptele crud produs pentru producția de brânzeturi menționată la alineatul (1) și, după caz, cel puțin două treimi din producătorii brânzeturilor respective care reprezintă cel puțin două treimi din brânzeturile produse în zona geografică menționată la articolul 4 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 510/2006. (3) În sensul alineatului (1), în cazul brânzeturilor care beneficiază de o indicație geografică protejată, zona geografică de origine a laptelui crud astfel cum a fost stabilită în specificațiile produsului pentru brânzeturi este aceeași cu zona geografică menționată la articolul 4 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 510/2006. (4) Normele menționate la alineatul (1): (a) se referă doar la reglementarea ofertei pentru produsul respectiv și au scopul de a adapta oferta pentru tipul respectiv de brânzeturi la cerere; (b) afectează doar produsele în cauză; (c) pot fi obligatorii pe o perioadă de cel mult trei ani și pot fi reînnoite după această perioadă, ca urmare a unei noi solicitări, în conformitate cu alineatul (1); (d) nu prejudiciază comercializarea altor produse decât a celor vizate de normele menționate la alineatul (1); (e) nu privesc nicio tranzacție după prima comercializare a brânzeturilor în cauză; (f) nu permit fixarea prețurilor, nici atunci când prețurile sunt fixate cu titlu orientativ sau de recomandare; (g) nu duc la indisponibilitatea unei proporții excesive din oferta de produs în cauză, ofertă care ar fi altminteri disponibilă; (h) nu sunt discriminatorii, nu constituie un obstacol pentru nou-veniții de pe piață și nu aduc prejudicii micilor producători; (i) contribuie la menținerea calității și/sau dezvoltării produsului în cauză; (j) nu aduc atingere articolului 126c. (5) Normele menționate la alineatul (1) se publică într-o publicație oficială a statelor membre în cauză. (6) Statele membre efectuează controale pentru a se asigura că condițiile stabilite la alineatul (4) sunt respectate și, în cazul în care autoritățile naționale competente descoperă că aceste condiții nu sunt respectate, abrogă normele menționate la alineatul (1). (7) Statele membre notifică Comisiei normele menționate la alineatul (1) pe care le-au adoptat. Comisia informează statele membre cu privire la toate notificările unor astfel de norme. (8) Comisia poate adopta oricând acte de punere în aplicare care să oblige un stat membru să abroge normele stabilite de respectivul stat membru în conformitate cu alineatul (1) în cazul în care Comisia constată că normele respective nu respectă condițiile stabilite la alineatul (4), că împiedică sau denaturează concurența într-o parte substanțială a pieței interne sau periclitează liberul schimb sau că realizarea obiectivelor stabilite la articolul 39 din TFUE este compromisă. Actele de punere în aplicare respective se adoptă fără a se aplica procedura menționată la articolul 195 alineatul (2) și la articolul 196b alineatul (2). Articolul 126e Competențele Comisiei în ceea ce privește organizațiile de producători și organizațiile interprofesionale din sectorul laptelui și al produselor lactate (1) Pentru a garanta faptul că obiectivele și responsabilitățile organizațiilor de producători și ale asociațiilor organizațiilor de producători din sectorul laptelui și al produselor lactate sunt definite în mod clar, astfel încât să contribuie la eficiența demersurilor organizațiilor respective fără a impune o sarcină inutilă, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 196a care stabilesc: (a) condițiile privind recunoașterea organizațiilor transnaționale de producători și a asociațiilor organizațiilor transnaționale de producători; (b) normele referitoare la stabilirea și condițiile referitoare la asistența administrativă care trebuie acordată de autoritățile competente în cazul cooperării transnaționale; (c) normele suplimentare referitoare la calcularea volumului de lapte crud care face obiectul negocierilor menționate la articolul 126c alineatul (2) litera (c) și alineatul (3). (2) Comisia poate adopta acte de punere în aplicare prin care să se stabilească normele detaliate necesare pentru: (a) punerea în aplicare a condițiilor pentru recunoașterea organizațiilor de producători și a asociațiilor acestora, precum și a organizațiilor interprofesionale prevăzute la articolele 126a și 126b; (b) notificarea menționată la articolul 126c alineatul (2) litera (f); (c) notificările statelor membre către Comisie în conformitate cu articolul 126a alineatul (4) litera (d), articolul 126b alineatul (3) litera (e), articolul 126c alineatul (8) și articolul 126d alineatul (7); (d) procedurile legate de sprijinul administrativ în cazul cooperării transnaționale. Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 196b alineatul (2).