ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.

Articolele 9 și 10 se înlocuiesc cu următorul text: „Articolul 9 Dispozitive de amorsare și relee de detonare În cazul dispozitivelor de amorsare, altele decât cele menționate la articolul 2, și în cazul releelor, identificarea unică este constituită dintr-o etichetă adezivă sau o imprimare directă pe dispozitivul de amorsare sau pe releul de detonare respectiv. O etichetă conexă se lipește pe fiecare cutie de astfel de dispozitive de amorsare sau relee de detonare. În plus, întreprinderile pot utiliza un dispozitiv electronic din material inert, pasiv, atașat la fiecare dispozitiv de amorsare sau releu de detonare și un dispozitiv conex pentru fiecare cutie de astfel de dispozitive de amorsare sau relee de detonare. Articolul 10 Fitiluri detonante În cazul fitilurilor detonante, identificarea unică constă dintr-o etichetă adezivă sau o imprimare directă pe bobină. Identificarea unică este aplicată din cinci în cinci metri fie pe învelișul exterior al fitilului detonant, fie pe stratul interior de plastic extrudat situat imediat sub fibra exterioară a fitilului detonant. O etichetă conexă se aplică pe fiecare cutie de fitiluri detonante. În plus, întreprinderile pot utiliza un dispozitiv electronic din material inert, pasiv, inserat în fitiluri și un dispozitiv conex pentru fiecare cutie de fitiluri detonante.”
(b)

În unitățile de cogenerare cu o eficiență globală anuală mai mică decât valoarea prevăzută la litera (a) punctul (i) [unități de cogenerare de tipurile (b), (d), (e), (f), (g) și (h) menționate în partea II] sau cu o eficiență globală anuală sub valoarea menționată la litera (a) punctul (ii) [unități de cogenerare de tipurile (a) și (c) menționate în partea II], cogenerarea se calculează cu următoarea formulă: ECHP=HCHP × C unde: ECHP este cantitatea de energie electrică produsă prin cogenerare; C este raportul dintre energia electrică și energia termică; HCHP este cantitatea de energie termică utilă produsă prin cogenerare (calculată, în acest sens, ca producția totală de energie termică minus orice cantitate de energie termică produsă în cazane separate sau prin extracție de abur viu din generatorul de abur, înainte de turbină). Calculul energiei electrice produse prin cogenerare trebuie să aibă la bază raportul efectiv dintre energia electrică și energia termică. Dacă nu se cunoaște raportul efectiv dintre energia electrică și energia termică a unei unități de cogenerare, se pot folosi următoarele valori implicite, în special pentru scopuri statistice, pentru unități de tipurile (a), (b), (c), (d) și (e) menționate în partea II, cu condiția ca energia electrică produsă în cogenerare să fie mai mică sau egală cu producția de energie electrică totală a unității: Tipul unității Raportul energie electrică/energie termică, C Turbină de gaz cu ciclu combinat cu recuperare de căldură 0,95 Turbină de abur cu contrapresiune 0,45 Turbină de abur cu condensație 0,45 Turbină de gaz cu recuperare de căldură 0,55 Motor cu combustie internă 0,75 Dacă statele membre introduc valori implicite pentru raportul dintre energia electrică și energia termică pentru unitățile de tipurile (f), (g), (h), (i), (j) și (k) menționate în partea II, aceste valori implicite trebuie să fie publicate și notificate Comisiei.
1.

În cazul cărților publicate: (a) depozitul legal, cataloagele din biblioteci, fișierele de autoritate deținute de biblioteci și de alte instituții; (b) asociațiile editorilor și autorilor din țara respectivă; (c) bazele de date și registrele existente, WATCH (Writers, Artists and their Copyright Holders – Scriitori, artiști și deținătorii de drepturi de autor ai acestora), ISBN (International Standard Book Number – Numărul internațional standard pentru cărți) și bazele de date cu cărțile tipărite; (d) bazele de date ale organismelor de gestiune colectivă relevante, în special ale organismelor de reprezentare a drepturilor de reproducere; (e) surse care integrează baze de date și registre multiple, inclusiv VIAF (Virtual International Authority Files – Dosare virtuale internaționale de autoritate) și ARROW (Accessible Registries of Rights Information and Orphan Works – Registre accesibile ale informațiilor privind drepturile de autor și ale operelor orfane).
4.

Se aplică, dacă este cazul, următoarele reguli care reglementează însumarea de substanțe periculoase sau de categorii de substanțe periculoase: În cazul unui amplasament în care nicio substanță periculoasă individuală nu este prezentă într-o cantitate mai mare decât sau egală cu cantitățile relevante pentru încadrare, se aplică următoarea regulă pentru a se stabili dacă amplasamentul intră sub incidența cerințelor relevante din prezenta directivă. Prezenta directivă se aplică amplasamentelor de nivel superior dacă suma: q1/QU1 + q2/QU2 + q3/QU3 + q4/QU4 + q5/QU5 + … este mai mare de sau egală cu 1, unde qx = cantitatea de substanță periculoasă x (sau categoria de substanțe periculoase) inclusă în partea 1 sau în partea 2 din prezenta anexă, iar QUX = cantitatea relevantă pentru încadrare pentru substanța periculoasă sau categoria x din coloana 3 din partea 1 sau din coloana 3 din partea 2 din prezenta anexă. Prezenta directivă se aplică amplasamentelor de nivel inferior dacă suma: q1/QL1 + q2/QL2 + q3/QL3 + q4/QL4 + q5/QL5 + … este mai mare de sau egală cu 1, unde qx = cantitatea de substanță periculoasă x (sau categoria de substanțe periculoase) inclusă în partea 1 sau în partea 2 din prezenta anexă, iar QLX = cantitatea relevantă pentru încadrare pentru substanța periculoasă sau categoria x din coloana 2 din partea 1 sau din coloana 2 din partea 2 din prezenta anexă. Această regulă se utilizează pentru evaluarea pericolelor pentru sănătate, pericolele fizice și pericolele pentru mediu. Prin urmare, ea trebuie aplicată de trei ori: (a) pentru însumarea substanțelor periculoase enumerate în partea 2, care se încadrează în categoriile de toxicitate acută 1, 2 sau 3 (prin inhalare) sau STOT SE categoria 1, împreună cu substanțele periculoase care se încadrează în secțiunea H, rubricile H1-H3 din partea 1; (b) pentru însumarea substanțelor periculoase enumerate în partea 2, care sunt explozivi, gaze inflamabile, aerosoli inflamabili, gaze oxidante, lichide inflamabile, substanțe și amestecuri autoreactive, peroxizi organici, lichide și solide piroforice, lichide și solide oxidante, împreună cu substanțele periculoase care se încadrează la secțiunea P, rubricile P1-P8 din partea 1; (c) pentru însumarea substanțelor periculoase enumerate în partea 2, care sunt încadrate ca periculoase pentru mediul acvatic, toxicitate acută categoria 1, toxicitate cronică categoria 1 sau 2, împreună cu substanțele periculoase care se încadrează la secțiunea E, rubricile E1-E2 din partea 1. Dispozițiile relevante din prezenta directivă se aplică dacă oricare dintre sumele obținute prin calculele menționate la litera (a), (b) sau (c) este mai mare de sau egală cu 1.
(f)

„producător” înseamnă orice persoană fizică sau juridică care, indiferent de tehnica de vânzare utilizată, inclusiv comunicarea la distanță astfel cum este definită în Directiva 97/7/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 mai 1997 privind protecția consumatorilor cu privire la contractele la distanță (19): (i) are sediul într-un stat membru și fabrică EEE sub propriul nume sau propria marcă comercială sau ale cărui EEE sunt proiectate sau fabricate și comercializate sub propriul nume sau sub propria marcă comercială pe teritoriul statului membru respectiv; (ii) are sediul într-un stat membru și revinde pe teritoriul statului membru respectiv sub propriul nume sau propria marcă comercială echipamente produse de alți furnizori, un revânzător nefiind considerat „producător” atunci când marca producătorului figurează pe echipament conform punctului (i); (iii) are sediul într-un stat membru și introduce pe piața statului membru respectiv, cu titlu profesional, EEE, dintr-o țară terță sau dintr-un alt stat membru; sau (iv) vinde EEE prin mijloace de comunicare la distanță direct gospodăriilor particulare sau utilizatorilor în afara gospodăriilor particulare, într-un stat membru, și are sediul într-un alt stat membru sau într-o țară terță. Orice persoană care asigură în mod exclusiv o finanțare, în cadrul sau în temeiul unui contract de finanțare, nu este considerată „producător” decât în cazul în care acționează ca producător în sensul punctelor (i)-(iv);
10.

Articolul 11 se modifică după cum urmează: (a) la alineatul (2) se introduce următorul paragraf: „Digitalizarea resurselor culturale nu intră sub incidența prezentului alineat.”; (b) se introduce următorul alineat: „(2a) Fără a aduce atingere alineatului (1), în cazul în care un drept exclusiv privește digitalizarea resurselor culturale, perioada de exclusivitate nu depășește, în general, 10 ani. În cazul în care perioada respectivă depășește 10 ani, durata acesteia face obiectul unei revizuiri pe parcursul celui de al 11-lea an și, ulterior, dacă este cazul, o dată la șapte ani. Acordurile prin care se stabilesc drepturile exclusive menționate la primul paragraf sunt transparente și se fac publice. În cazul în care există un drept exclusiv menționat la primul paragraf, organismul din sectorul public în cauză primește în mod gratuit, ca parte a acordurilor respective, o copie a resurselor culturale digitalizate. Copia respectivă este disponibilă în scopul reutilizării la expirarea perioadei de exclusivitate.”; (c) alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text: „(3) Acordurile de exclusivitate în vigoare la 1 iulie 2005 cărora nu li se aplică excepțiile prevăzute la alineatul (2) încetează la sfârșitul contractului sau, în orice caz, la 31 decembrie 2008 cel târziu.”; (d) se adaugă următorul alineat: „(4) Fără a aduce atingere alineatului (3), acordurile de exclusivitate în vigoare la 17 iulie 2013 care nu se încadrează la excepțiile prevăzute în conformitate cu alineatele (2) și (2a) încetează la sfârșitul contractului sau, în orice caz, cel mai târziu la 18 iulie 2043.”
—

în Regatul Unit: counties in England; counties, county boroughs and communities in Wales; regions and Islands in Scotland; districts in England, Scotland and Northern Ireland; London boroughs; parishes in England; the City of London in relation to ward elections for common councilmen.”
(6)

Cerințele referitoare la organismul dăunător Synchytrium endobioticum (Schilb.) Perc. ar trebui eliminate din anexa I, întrucât prezența sa în cartofii de sămânță este reglementată în Directiva 69/464/CEE a Consiliului (3). Cerințele referitoare la organismul dăunător Corynebacterium sepedonicum (Spieck. et Kotth.) Skapt. and Burkh., a cărui denumire a fost înlocuită cu Clavibacter michiganensis subsp. sepedonicus (Spieck. et Kotth.) Davis et al., ar trebui eliminate din anexele I și II, întrucât prezența sa în cartofii de sămânță este reglementată în Directiva 93/85/CEE a Consiliului (4). Cerințele referitoare la organismul dăunător Heterodera rostochiensis Woll., a cărui denumire a fost înlocuită cu Globodera rostochiensis (Wollenweber) Behrens, ar trebui eliminate din anexa II, întrucât prezența sa în cartofii de sămânță este reglementată în Directiva 2007/33/CE a Consiliului (5). Cerințele referitoare la organismul dăunător Pseudomonas solanacearum (Smith) Smith, a cărui denumire a fost înlocuită cu Ralstonia solanacearum (Smith) Yabuuchi et al., ar trebui eliminate din anexa II, întrucât prezența sa în cartofii de sămânță este reglementată în Directiva 98/57/CE a Consiliului (6).
9.

Se introduce următorul articol: „Articolul 18a Proceduri de administrare pe uscat a plângerilor în temeiul MLC 2006 (1) O plângere depusă de un navigator referitoare la o încălcare a cerințelor MLC 2006 (inclusiv a drepturilor navigatorilor) poate fi adresată unui inspector din portul în care face escală nava pe care se află navigatorul. În astfel de cazuri, inspectorul efectuează o cercetare preliminară. (2) După caz și în funcție de natura plângerii, cercetarea preliminară analizează și măsura în care au fost îndeplinite procedurile privind plângerile la bord prevăzute de Reglementarea 5.1.5 din MLC 2006. Inspectorul poate efectua și o inspecție mai detaliată în conformitate cu articolul 13 din prezenta directivă. (3) Inspectorul urmărește să promoveze rezolvarea plângerii, în cazurile în care este posibil, la nivelul navei. (4) În cazul în care cercetarea sau inspecția dezvăluie o neconformitate care intră sub incidența articolului 19, se aplică respectivul articol. (5) În cazul în care nu se aplică alineatul (4) și o plângere depusă de un navigator în legătură cu chestiuni care intră sub incidența MLC 2006 nu a fost rezolvată la nivelul navei, inspectorul notifică de îndată statul de pavilion, solicitând, într-un termen stabilit, consiliere și un plan de acțiune corectivă din partea statului de pavilion. Raportul oricărei inspecții executate trebuie transmis prin mijloace electronice către baza de date privind inspecțiile menționată la articolul 24. (6) În cazul în care plângerea nu este rezolvată în urma acțiunilor întreprinse în conformitate cu alineatul (5), statul de port transmite o copie a raportului inspectorului directorului general al Oficiului Internațional al Muncii. Raportul este însoțit de eventualele răspunsuri primite de la autoritatea competentă a statului de pavilion în termenul stabilit. Organizațiile competente ale navigatorilor și ale armatorilor din statul portului sunt, la rândul lor, informate în legătură cu acestea. În plus, statisticile și informațiile privind plângerile rezolvate sunt transmise în mod periodic de către statul portului directorului general al Oficiului Internațional al Muncii. Aceste statistici și informații sunt transmise pentru a permite ținerea evidenței informațiilor de acest tip și aducerii acesteia în atenția părților, în orice modalitate considerată corespunzătoare și convenabilă, inclusiv în atenția organizațiilor navigatorilor și ale armatorilor, care ar putea fi interesate să recurgă la căile de atac pe care le au la dispoziție. (7) Pentru a se asigura condiții uniforme de punere în aplicare a prezentului articol, se conferă Comisiei competențe de executare în ceea ce privește crearea unui format electronic și a unei proceduri armonizate de raportare a acțiunilor subsecvente întreprinse de statele membre. Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 31 alineatul (3). (8) Prezentul articol nu aduce atingere articolului 18. Articolul 18 al patrulea paragraf se aplică și plângerilor depuse în legătură cu chestiuni care intră sub incidența MLC 2006.”
(b)

pentru categoria de proiectare C menționată în anexa I partea A punctul 1: (i) pentru ambarcațiunile de agrement cu lungimea corpului între 2,5 m și mai puțin de 12 m, oricare din următoarele module: — atunci când standardele armonizate referitoare la punctele 3.2 și 3.3 din anexa I partea A sunt respectate: modulul A (controlul intern al producției), modulul A1 (controlul intern al producției plus încercarea supravegheată a produsului), modulul B (examinarea de tip UE) împreună cu modulul C, D, E sau F, modulul G (conformitatea bazată pe verificarea unității de produs) sau modulul H (conformitatea bazată pe asigurarea totală a calității); — atunci când standardele armonizate referitoare la anexa I partea A punctele 3.2 și 3.3 nu sunt respectate: modulul A1 (controlul intern al producției plus încercarea supravegheată a produsului), modulul B (examinarea de tip UE) împreună cu modulul C, D, E sau F, modulul G (conformitatea bazată pe verificarea unității de produs) sau modulul H (conformitatea bazată pe asigurarea totală a calității); (ii) pentru ambarcațiunile de agrement cu lungimea corpului între 12 m și 24 m, oricare din următoarele module: — modulul B (examinarea de tip UE) împreună cu modulul C, D, E sau F; — modulul G (conformitatea bazată pe verificarea unității de produs); — modulul H (conformitatea bazată pe asigurarea totală a calității);
3.

Producătorul înaintează o cerere pentru examinarea UE de tip către un singur organism notificat ales de către acesta. Cererea cuprinde: (a) denumirea și adresa producătorului; (b) o declarație scrisă în care se specifică faptul că aceeași cerere nu a mai fost depusă la un alt organism notificat; (c) documentația tehnică. Documentația tehnică permite evaluarea articolului pirotehnic din punctul de vedere al conformității cu cerințele aplicabile ale prezentei directive și include o analiză adecvată și o evaluare a riscului (riscurilor). Documentația tehnică specifică cerințele aplicabile și acoperă, în măsura în care este acest lucru relevant pentru evaluare, proiectarea, fabricarea și funcționarea articolului pirotehnic. Documentația tehnică cuprinde, unde este cazul, cel puțin următoarele elemente: (i) o descriere generală a articolului pirotehnic; (ii) desene de concepție și execuție și scheme ale componentelor, ale subansamblurilor, ale circuitelor etc.; (iii) descrierile și explicațiile necesare pentru înțelegerea desenelor și schemelor respective și pentru funcționarea articolului pirotehnic; (iv) lista standardelor armonizate aplicate integral sau parțial, ale căror referințe au fost publicate în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, iar în cazurile în care aceste standarde armonizate nu au fost aplicate, o descriere a soluțiilor adoptate pentru îndeplinirea cerințelor esențiale de securitate ale prezentei directive, inclusiv o listă a altor specificații tehnice relevante aplicate. În cazul unor standarde armonizate aplicate parțial, documentația tehnică menționează acele părți care au fost aplicate; (v) rezultatele calculelor de proiectare efectuate, rezultatele verificărilor efectuate etc.; (vi) rapoartele de testare; (d) modelele, reprezentative pentru producția preconizată. Organismul notificat poate solicita modele suplimentare, în cazul în care acest lucru este necesar pentru realizarea programului de testare; (e) documente justificative privind caracterul adecvat al soluției proiectului tehnic. Aceste documente justificative menționează orice document care a fost utilizat, în special atunci când standardele relevante armonizate nu au fost aplicate în întregime. Documentele justificative includ, în cazul în care este necesar, rezultatele testelor efectuate, în conformitate cu alte specificații tehnice relevante, de laboratorul corespunzător al producătorului, sau de un alt laborator de testare în numele producătorului și pe răspunderea acestuia.
1.

„accident major” înseamnă, în raport cu o instalație sau o infrastructură conectată: (a) un incident care implică o explozie, un incendiu, pierderea controlului asupra sondei sau o deversare de petrol, gaz sau substanțe periculoase care implică sau pentru care există un risc semnificativ să implice decese sau vătămări grave ale persoanelor; (b) un incident care provoacă daune grave instalației sau infrastructurii conectate care implică sau pentru care există un risc semnificativ să implice decese sau vătămări grave ale persoanelor; (c) oricare alt incident care are ca rezultat decesul sau vătămarea gravă a cinci sau mai multe persoane de pe instalația offshore de la care provine sursa de pericol sau care desfășoară operațiuni petroliere și gaziere offshore în legătură cu instalația sau cu infrastructura conectată; sau (d) orice incident de mediu major care rezultă din incidentele menționate la literele (a), (b) și (c). În scopul determinării dacă un incident constituie un accident major în temeiul literelor (a), (b) sau (d), o instalație care este în mod normal nesupravegheată este tratată ca și cum ar fi supravegheată;
(b)

sub rezerva literei (c), o rată a amortizorului anticiclic pentru o țară terță se aplică la 12 luni de la data la care autoritatea competentă dintr-o țară terță a anunțat modificarea ratei amortizorului, indiferent dacă autoritatea în cauză impune instituțiilor înființate în țara terță să aplice modificarea într-un termen mai scurt, dacă decizia are ca efect majorarea ratei amortizorului;
(1)

punctul 1 litera (a) punctul (i) se înlocuiește cu următorul text: „(i) pentru vehiculele din categoriile M1, N1, N2 și N3, statele membre solicită ca toți ocupanții vehiculelor în uz să folosească sistemele de siguranță prevăzute. Copiii cu o înălțime de sub 150 cm aflați în vehicule din categoriile M1, N1, N2 și N3 echipate cu sisteme de siguranță sunt fixați cu ajutorul unui sistem integral sau neintegral de siguranță pentru copii, în sensul articolului 1 alineatul (4) literele (a) și (b), sistem care este adecvat pentru caracteristicile fizice ale copilului în conformitate cu: — clasificarea prevăzută la articolul 1 alineatul (3) pentru sistemele de siguranță pentru copii omologate în conformitate cu litera (c) punctul (i) din prezentul alineat; — mărimea și greutatea maximă a ocupantului căruia îi este destinat sistemul de siguranță pentru copii, astfel cum este indicat de către producător, pentru sistemele de siguranță pentru copii omologate în conformitate cu litera (c) punctul (ii) din prezentul alineat. În vehiculele din categoriile M1, N1, N2 și N care nu sunt echipate cu sisteme de siguranță: — copiii în vârstă de până la trei ani nu pot fi transportați, — fără a se aduce atingere punctului (ii), copiii în vârstă de trei ani și peste această vârstă, având o înălțime de sub 150 cm, ocupă un alt loc decât un loc din față;”
„5.1.3.

Dispoziții speciale privind vehiculele din categoriile C, CE, D și DE Statele membre pot decide că nicio restricție la vehiculele cu transmisie automată nu trebuie înscrisă pe permisul de conducere pentru un vehicul din categoriile C, CE, D sau DE menționat la punctul 5.1.2, în cazul în care solicitantul deține deja un permis obținut pentru un vehicul cu transmisie manuală în cel puțin una dintre categoriile următoare: B, BE, C, CE, C1, C1E, D, DE, D1 și D1E și a efectuat acțiunile descrise la punctul 8.4 în timpul probei de verificare a aptitudinilor și comportamentului.”;
1.

Sarcinile unui mecanic de locomotivă, mediul de lucru, rolul său și responsabilitatea sa în activitățile feroviare, exigențele sarcinilor mecanicului din punct de vedere profesional și personal: (a) cunoașterea în linii generale a legislației și a regulilor aplicabile în materie de exploatare și siguranță feroviară (cerințe și proceduri privind certificarea mecanicilor de locomotivă, mărfurile periculoase, protecția mediului, protecția împotriva incendiilor etc.); (b) înțelegerea cerințelor specifice și a exigențelor profesionale și personale (munca în mare parte pe cont propriu, lucrul în ture pe un ciclu de 24 de ore, protecție și securitate individuală, citirea și actualizarea documentelor etc.); (c) înțelegerea comportamentelor care sunt compatibile cu responsabilități esențiale pentru siguranță (medicamente, alcool, droguri și alte substanțe psihoactive, boală, stres, oboseală etc.); (d) identificarea documentelor de referință și de exploatare (de exemplu, manualul de proceduri, manualul de parcurs, manualul mecanicului etc.); (e) identificarea responsabilităților și a funcțiilor persoanelor implicate; (f) înțelegerea importanței de a fi precis în ceea ce privește îndeplinirea sarcinilor și metodele de lucru; (g) înțelegerea sănătății și a siguranței la locul de muncă (de exemplu, codul de conduită pe căile ferate și în apropierea acestora, codul de conduită la urcarea și coborârea în siguranță de pe unitatea de tracțiune, ergonomie, reguli de siguranță a personalului, echipamente de protecție individuală etc.); (h) cunoașterea aptitudinilor și a principiilor în materie de comportament (managementul stresului, situații extreme etc.); (i) cunoașterea principiilor de protecție a mediului (conducere durabilă etc.).