3.

Anexa VII se înlocuiește cu următorul text: „ANEXA VII ERADICAREA ENCEFALOPATIEI SPONGIFORME TRANSMISIBILE CAPITOLUL A Măsuri ulterioare confirmării prezenței unei forme de EST 1. Investigația menționată la articolul 13 alineatul (1) litera (b) trebuie să identifice: (a) în cazul bovinelor: — toate celelalte rumegătoare prezente în exploatația de care aparține animalul la care s-a confirmat boala; — în cazul unei femele la care s-a confirmat boala, toți descendenții săi născuți în intervalul de doi ani înainte sau după apariția clinică a bolii la mamă; — toate animalele din cohorta de care aparține animalul la care s-a confirmat boala; — originea posibilă a bolii; — celelalte animale prezente în exploatația de care aparține animalul la care s-a confirmat boala sau în orice altă exploatație susceptibilă de a fi fost infectată cu agentul EST sau de a fi fost expusă la aceeași alimentație sau sursă de contaminare; — circulația hranei pentru animale potențial contaminate, a altor materiale sau a oricăror altor mijloace de transmitere, care ar fi putut să transmită agentul EST la sau de la exploatația în cauză; (b) în cazul ovinelor și caprinelor: — toate celelalte rumegătoare, în afară de ovine și caprine, prezente în exploatația de care aparține animalul la care s-a confirmat boala; — părinții și, în cazul femelelor, toți embrionii, ovulele, precum și ultimii descendenți ai femelei la care a fost confirmată boala, în măsura în care se pot identifica; — toate celelalte ovine și caprine de la exploatația de unde provine animalul la care s-a confirmat boala, pe lângă cele menționate la a doua liniuță; — originea posibilă a bolii și identificarea altor exploatații în care se află animale, embrioni sau ovule potențial infectate cu agentul EST sau care au fost expuse la aceeași alimentație sau sursă de contaminare; — circulația hranei pentru animale potențial contaminate, a altor materiale sau a oricăror altor mijloace de transmitere, care ar fi putut transmite agentul EST la sau de la exploatația în cauză. 2. Măsurile prevăzute la articolul 13 alineatul (1) litera (c) cuprind cel puțin: 2.1. în cazul confirmării ESB la o bovină, sacrificarea și distrugerea completă a indivizilor din specia bovină identificați prin investigația menționată la punctul 1 litera (a) prima, a doua și a treia liniuță; cu toate acestea, un stat membru poate hotărî: — să nu sacrifice și să nu distrugă animalele din cohorta menționată la punctul 1 litera (a) a treia liniuță dacă s-a demonstrat că animalele în cauză nu au avut acces la aceeași alimentație ca animalul afectat; — să amâne sacrificarea și distrugerea animalelor din cohorta menționată la punctul 1 litera (a) a treia liniuță până la sfârșitul vieții productive, cu condiția ca respectivele exemplare să fie tauri ținuți permanent la un centru de colectare a materialului seminal și dacă se poate garanta că aceștia urmează să fie complet distruși după moarte. 2.2. Dacă o ovină sau o caprină dintr-o exploatație a unui stat membru este suspectă de EST, toate ovinele și caprinele din exploatația respectivă trebuie puse sub restricție oficială privind circulația până la aflarea rezultatelor examinării. Dacă există indicii că exploatația în care se afla respectivul animal în momentul suspiciunii de EST nu este aceeași cu exploatația în care animalul a fost expus la EST, autoritatea competentă poate decide să pună sub control oficial alte exploatații sau numai exploatația de expunere în funcție de informațiile epidemiologice disponibile. 2.3. În cazul confirmării EST la ovine sau caprine: (a) Dacă posibilitatea de ESB nu poate fi exclusă pe baza rezultatelor testului circular efectuat în conformitate cu procedura prezentată în anexa X, capitolul C, punctul 3.2 litera (c), sacrificarea și distrugerea completă a tuturor animalelor, a embrionilor și a ovulelor identificate prin investigația menționată la punctul 1 litera (b) de la liniuța a doua până la a cincea; (b) dacă ESB este exclusă în conformitate cu procedura prezentată în anexa X capitolul C, punctul 3.2 litera (c), în funcție de decizia autorității competente: fie (i) sacrificarea și distrugerea completă a tuturor indivizilor, embrionilor și ovulelor identificate prin investigația menționată la punctul 1 litera (b) a doua și a treia liniuță. Condițiile stabilite la punctul 3 se aplică în cazul exploatației, sau (ii) sacrificarea și distrugerea completă a tuturor indivizilor, embrionilor și ovulelor identificate prin investigația menționată la punctul 1 litera (b) a doua și a treia liniuță, cu excepția: — berbecilor pentru reproducere cu genotipul ARR/ARR; — oilor pentru reproducere care au cel puțin o alelă ARR și nicio alelă VRQ și, în cazul în care aceste oi sunt gestante în momentul investigației, mieii acestora, dacă genotipurile lor îndeplinesc cerințele acestui paragraf; — a ovinelor care au cel puțin o alelă ARR și sunt destinate exclusiv sacrificării; — dacă autoritatea competentă decide astfel, ovinele și caprinele mai mici de trei luni care sunt destinate exclusiv sacrificării. Condițiile stabilite la punctul 3 se aplică în cazul exploatației; sau (iii) un stat membru poate decide să nu sacrifice și să nu distrugă animalele identificate prin investigația menționată la punctul 1 litera (b) a doua și a treia liniuță, dacă este dificil să se obțină ovine înlocuitoare de un genotip cunoscut, dacă frecvența alelei ARR în cadrul rasei sau a exploatației este scăzută, dacă se consideră necesar pentru a evita consangvinizarea sau în urma unei analize temeinice a tuturor factorilor epidemiologici. Condițiile stabilite la punctul 4 se aplică în cazul exploatației. (c) Prin derogare de la măsurile stabilite la litera (b) și numai atunci când cazul de EST confirmat la o exploatație este un caz de scrapie atipică, statele membre pot decide să aplice măsurile expuse la punctul 5; (d) Statele membre pot decide: (i) să înlocuiască sacrificarea și distrugerea completă a tuturor animalelor menționate la litera (b) punctul (i) cu sacrificarea pentru consumul uman; (ii) să înlocuiască sacrificarea și distrugerea completă a animalelor menționate la litera (b) punctul (ii) cu sacrificarea pentru consumul uman; cu condiția ca: — animalele să fie sacrificate pe teritoriul statului membru în cauză; — toate animalele de peste 18 luni sau animalele cărora le-au ieșit mai mult de doi incisivi permanenți în gingie și care sunt sacrificate pentru consum uman să fie testate pentru EST în conformitate cu metodele de laborator descrise în anexa X, capitolul C, punctul 3.2 litera (b). (e) Trebuie determinat genotipul proteinei prionice al ovinelor (maximum 50) sacrificate și distruse sau sacrificate pentru consum uman în conformitate cu litera (b) punctele (i) și (iii). 2.4. În cazul în care animalul infectat provine dintr-o altă exploatație, statul membru poate decide, pe baza istoricului cazului respectiv, să aplice măsuri de eradicare și în exploatația de origine sau în locul exploatației în care s-a confirmat infecția. În cazul pășunilor comune folosite de mai multe turme, statele membre pot decide limitarea acestor măsuri la o singură turmă după o analiză temeinică a tuturor factorilor epidemiologici; în cazul în care mai multe turme sunt ținute în aceeași exploatație, statele membre pot decide limitarea aplicării măsurilor la turma în care a fost confirmată EST, dacă s-a verificat că turmele au fost ținute izolat una de alta și că răspândirea bolii între turme prin contact direct sau indirect este improbabilă. 3. În urma aplicării într-o exploatație a măsurilor menționate la punctul 2.3 litera (a) și litera (b) punctele (i) și (ii): 3.1. În exploatație(ii) pot fi introduse numai următoarele animale: (a) masculi din specia ovină cu genotipul ARR/ARR; (b) ovine femele cu cel puțin o alelă ARR și care nu prezintă alela VRQ; (c) caprine, cu condiția ca: (i) să nu fie prezente în exploatație alte ovine pentru reproducere decât cele cu genotipul menționat la literele (a) și (b); (ii) lichidarea animalelor să fi fost urmată de curățarea și dezinfecția completă a tuturor spațiilor pentru adăpostirea animalelor. 3.2. În exploatație(ii), pot fi utilizate numai următoarele produse germinale ale ovinelor: (a) materialul seminal de la berbeci cu genotipul ARR/ARR; (b) embrionii cu cel puțin o alelă ARR și care nu prezintă alela VRQ. 3.3. Circulația animalelor din exploatație este supusă următoarelor condiții: (a) circulația ovinelor cu ARR/ARR din exploatație nu face obiectul niciunei restricții; (b) ovinele care au o singură alelă ARR nu pot fi mutate din exploatație decât pentru a fi duse direct la abator în vederea sacrificării pentru consumul uman sau a distrugerii; cu toate acestea, — oile cu o singură alelă ARR și care nu prezintă alela VRQ pot fi mutate în alte exploatații care sunt restricționate ca urmare a aplicării măsurilor în conformitate cu punctul 2.3 litera (b) punctul (ii) sau punctul 4; — dacă autoritatea competentă decide astfel, mieii și iezii pot fi mutați într-o altă exploatație numai în scopul îngrășării pentru sacrificare; exploatația de destinație nu trebuie să conțină alte ovine sau caprine decât cele care sunt îngrășate în vederea sacrificării și nu poate trimite ovine sau caprine vii către alte exploatații, decât dacă sunt trimise direct pentru sacrificare; (c) caprinele pot fi mutate cu condiția ca exploatația să fie supusă unei monitorizări sporite pentru EST, care să includă testarea tuturor caprinelor de peste 18 luni și: (i) care sunt sacrificate pentru consum uman la sfârșitul vieții lor productive; sau (ii) care au murit sau au fost sacrificate în cadrul exploatației și care îndeplinesc condițiile stabilite în anexa III capitolul A partea II punctul 3; (d) dacă un stat membru decide astfel, mieii și iezii mai mici de trei luni pot fi mutați dintr-o exploatație pentru a fi duși direct la sacrificare pentru consum uman. 3.4. Restricțiile stabilite la punctele 3.1, 3.2 și 3.3 continuă să se aplice exploatației pe o perioadă de doi ani începând cu: (a) data de la care exploatația nu mai deține decât ovine cu genotipul ARR/ARR; sau (b) ultima dată la care a fost deținut pe exploatație un animal din specia ovină sau caprină; sau (c) data la care a început monitorizarea sporită pentru EST stabilită la punctul 3.3 litera (c); sau (d) data la care toți berbecii pentru reproducere din exploatație sunt de genotipul ARR/ARR și toate oile pentru reproducere au cel puțin o alelă ARR și nu prezintă alela VRQ, cu condiția ca pe durata perioadei de doi ani să se obțină rezultate negative la testele de EST pentru următoarele animale de peste 18 luni: — un eșantion anual de ovine sacrificate pentru consum uman la sfârșitul vieții productive în conformitate cu nivelurile eșantioanelor prezentate în tabelul din anexa III capitolul A partea II punctul 5; și — toate ovinele menționate în anexa III capitolul A partea II punctul 3 care au murit sau au fost sacrificate în exploatație. 4. După aplicarea într-o exploatație a măsurilor stabilite la punctul 2.3 litera (b) punctul (iii) și pe o perioadă de doi ani de creștere după depistarea ultimului caz de EST: (a) trebuie identificate toate ovinele și caprinele din exploatație; (b) toate ovinele și caprinele din exploatație pot fi mutate numai pe teritoriul statului membru în cauză în vederea sacrificării pentru consumul uman sau a distrugerii; toate animalele de peste 18 luni sacrificate pentru consumul uman trebuie testate pentru depistarea EST în conformitate cu metodele de laborator descrise în anexa X capitolul C punctul 3.2 litera (b); (c) autoritatea competentă trebuie să se asigure că embrionii și ovulele nu părăsesc exploatația; (d) numai materialul seminal de la berbecii de genotipul ARR/ARR și embrionii cu cel puțin o alelă ARR și care nu prezintă alela VRQ pot fi utilizați în exploatație; (e) toate ovinele și caprinele de peste 18 luni care au murit sau au fost sacrificate în exploatație trebuie să fie supuse testelor pentru depistarea EST; (f) numai masculii ovinelor de genotipul ARR/ARR și femelele ovinelor din exploatațiile în care nu au fost depistate cazuri de EST sau din turmele care îndeplinesc condițiile stabilite la punctul 3.4 pot fi introduse în exploatație; (g) numai caprinele din exploatațiile în care nu au fost depistate cazuri de EST sau din turmele care îndeplinesc condițiile stabilite la punctul 3.4 pot fi introduse în exploatație; (h) toate ovinele și caprinele din exploatație trebuie supuse restricțiilor comune de pășunat care urmează să fie stabilite de autoritatea competentă, după o analiză temeinică a tuturor factorilor epidemiologici; (i) prin derogare de la litera (b), dacă autoritatea competentă decide astfel, mieii și iezii pot fi mutați într-o altă exploatație pe teritoriul aceluiași stat membru numai în scopul îngrășării pentru sacrificare, cu condiția ca exploatația de destinație să nu conțină alte ovine sau caprine decât cele care sunt îngrășate în vederea sacrificării și să nu trimită ovine sau caprine vii către alte exploatații, decât dacă sunt trimise direct pentru sacrificare. 5. După aplicarea derogării prevăzute la punctul 2.3 litera (c), se aplică următoarele măsuri: (a) fie sacrificarea și distrugerea completă a tuturor animalelor, embrionilor și ovulelor identificate prin investigația menționată la punctul (1) litera (b) a doua și a treia liniuță. Statele membre pot decide determinarea genotipului proteinei prionice al ovinelor sacrificate și distruse; (b) fie, pe o perioadă de doi ani de creștere după depistarea ultimului caz de EST, cel puțin următoarele măsuri: (i) trebuie identificate toate ovinele și caprinele din exploatație; (ii) exploatația trebuie supusă unei monitorizări sporite pentru depistarea EST pe o perioadă de doi ani, care să includă testarea tuturor ovinelor și caprinelor de peste 18 luni și care sunt sacrificate pentru consumul uman și tuturor ovinelor și caprinelor de peste 18 luni care au murit sau au fost sacrificate în exploatație; (iii) autoritatea competentă trebuie să se asigure că ovinele și caprinele vii, embrionii și ovulele din exploatație nu sunt trimise în alte state membre și țări terțe. 6. Statele membre care pun în aplicare măsurile stabilite la punctul 2.3 litera (b) punctul (iii) sau derogările de la punctul 2.3 literele (c) și (d) trebuie să transmită Comisiei o listă a condițiilor și criteriilor utilizate pentru acordarea acestora. Dacă sunt depistate cazuri suplimentare de EST la turmele pentru care se aplică derogări, condițiile de acordare a acestor derogări trebuie reevaluate. CAPITOLUL B Cerințe minime privind un program de creștere a ovinelor bazat pe rezistența la EST în conformitate cu articolul 6a PARTEA 1 Cerințe generale 1. Programul de creștere trebuie să se axeze pe efectivele cu valoare genetică ridicată. 2. Trebuie creată o bază de date care să conțină cel puțin următoarele informații: (a) identitatea, rasa și numărul animalelor care compun toate efectivele care participă la programul de creștere; (b) identificarea diferitelor animale de la care se prelevă probe în cadrul programului de creștere; (c) rezultatele eventualelor teste de genotipare. 3. Trebuie creat un sistem de certificare uniform în cadrul căruia genotipul fiecărui animal care face obiectul unei prelevări de probe în cadrul programului de creștere este certificat printr-un număr de identificare individual. 4. Trebuie pus în aplicare un sistem de identificare a animalelor și a probelor, de prelucrare a probelor și de difuzare a rezultatelor care să se reducă cât mai mult posibil riscul de eroare umană. Acest sistem trebuie suspus unor controale aleatorii periodice în vederea verificării eficacității sale. 5. Testele de genotipare a sângelui sau a altor țesuturi prelevate în scopul programului de creștere se efectuează în laboratoare autorizate în cadrul programului. 6. Autoritatea competentă din statul membru poate ajuta asociațiile de crescători să creeze bănci genetice de material seminal, ovule și/sau embrioni reprezentativi pentru genotipurile proteinei prionice care pot deveni rare din cauza programului de creștere. 7. Programele de creștere se stabilesc pentru fiecare rasă, luând în considerare următoarele elemente: (a) frecvența diferitelor alele în cadrul rasei; (b) raritatea rasei; (c) prevenirea reproducerii prin împerecheri consangvine și a deviației genetice. PARTEA 2 Norme specifice pentru efectivele participante 1. Programul de creștere trebuie să urmărească creșterea frecvenței alelei ARR în cadrul efectivului ovin, reducând, în același timp, prevalența alelelor despre care s-a demonstrat că provoacă sensibilitate la EST. 2. Cerințele minime pe care trebuie să le îndeplinească efectivele participante sunt următoarele: (a) trebuie identificate individual, prin mijloace sigure, toate animalele din efectiv care urmează a fi supuse unui test de genotipare; (b) toți berbecii pentru reproducere în cadrul unui efectiv trebuie supuși unui test de genotipare înainte de a fi folosiți pentru reproducere; (c) toți masculii cu alela VRQ trebuie sacrificați sau castrați în termen de șase luni de la determinarea genotipului lor; aceste animale nu pot părăsi exploatația, cu excepția cazului în care urmează a fi sacrificate; (d) femelele cunoscute ca având alela VRQ nu pot părăsi exploatația, decât cu excepția cazului în care urmează a fi sacrificate; (e) se interzice folosirea altor masculi, inclusiv a donatorilor de material seminal utilizați pentru inseminare artificială, în afară de cei certificați în cadrul programului de creștere, în scopuri de reproducere în interiorul efectivului. 3. Statele membre pot hotărî să acorde derogări de la cerințele stabilite la punctul 2 literele (c) și (d) în scopul protejării raselor și caracteristicilor de producție. 4. Statele membre trebuie să informeze Comisia în legătură cu derogările acordate în conformitate cu dispozițiile de la punctul 3, precum și în legătură cu criteriile folosite. PARTEA 3 Cadrul de recunoaștere a rezistenței la EST a efectivelor de ovine 1. Cadrul se utilizează pentru recunoașterea rezistenței la EST a efectivelor de ovine care, în urma participării la programul de creștere prevăzut la articolul 6a, îndeplinesc criteriile cerute de program. Această recunoaștere se acordă la cel puțin două niveluri: (a) efective de nivel I: efective compuse în totalitate din ovine cu genotipul ARR/ARR; (b) efective de nivel II: efective ale căror descendenți provin exclusiv din berbeci cu genotipul ARR/ARR. Statele membre pot hotărî să acorde recunoașterea și la alte niveluri astfel încât să răspundă cerințelor naționale. 2. Se prelevă periodic probe, în mod aleatoriu, de la ovine care provin de la efective rezistente la EST: (a) în exploatație sau în abator, în vederea verificării genotipului; (b) în cazul efectivelor de nivel I, de la animale de peste 18 luni, la abator, în vederea depistării prezenței unei forme de EST în conformitate cu anexa III. PARTEA 4 Rapoarte care trebuie prezentate Comisiei de către statele membre Statele membre care introduc programe de creștere naționale pentru a face o selecție pentru rezistența la EST a populațiilor de ovine trebuie să informeze Comisia cu privire la cerințele unor astfel de programe și să producă un raport anual privind progresele înregistrate. Raportul pentru fiecare an calendaristic trebuie înaintat până la cel târziu 31 martie anul următor.”