ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(13)

Se poate îmbunătăți, în oarecare măsură, calitatea cheltuielilor publice în Republica Cehă. Este vorba, în special, de cheltuielile pentru cercetare și dezvoltare, care sunt sub media pe UE, și s-ar putea ameliora eficiența cheltuielilor publice în domenii ca asistența medicală, educația și achizițiile publice. Dimpotrivă, investițiile publice sunt mari (aproape 5 % din PIB în ultimii patru ani) comparativ cu media pe UE și cu statele din regiune. Sub aspectul veniturilor, începând din 2007, autoritățile cehe au pus în aplicare mai multe reforme, urmărind trecerea treptată de la fiscalitatea directă la cea indirectă. Ar trebui însă să se reformeze în continuare sistemul impozitelor și alocațiilor sociale pentru a stimula munca și a reduce riscurile aferente inactivității. În plus, sistemul fiscalității directe și al colectării impozitelor este complex și ar avea de câștigat dacă s-ar introduce noi simplificări.
(14)

Per ansamblu, în 2010 strategia bugetară stabilită în program este conformă cu recomandarea Consiliului emisă în temeiul articolului 126 alineatul (7). Cu toate acestea, începând cu 2011, luând în considerare riscurile, strategia bugetară ar putea să nu fie conformă cu recomandarea Consiliului emisă în temeiul articolului 126 alineatul (7). În special, strategia prevede reducerea deficitului la 2,7 % din PIB – și, prin urmare, corectarea deficitului excesiv până în 2013 și un efort fiscal mediu anual puțin sub ¾ % din PIB pentru perioada 2011-2013, dar, având în vedere riscurile, este posibil ca acest efort fiscal să nu fie suficient. Traiectoria de consolidare prezentată în program pentru perioada începând cu 2011 nu este susținută de măsuri corespunzătoare. În plus, strategia bugetară nu este suficientă pentru a readuce ponderea datoriei în PIB pe o traiectorie descendentă.
(5)

După cum se arată în completare, obiectivul principal al strategiei bugetare pe termen mediu este acela de a asigura revenirea treptată la un buget echilibrat până în 2015. Completarea nu menționează explicit obiectivul bugetar pe termen mediu (OTM) și nici nu prevede îndeplinirea OTM inițial al Belgiei (un excedent de 0,5 % din PIB, ajustat ciclic și fără măsurile one-off și alte măsuri temporare) pe parcursul perioadei la care se referă documentul. Deficitul global este prevăzut să se stabilizeze în jur de 6 % din PIB în 2010 datorită unor măsuri de corecție de 0,5 % din PIB, urmând să se amelioreze apoi treptat pentru a atinge 4,4 % din PIB în 2012 (pe seama unor măsuri de consolidare reprezentând în total 1 % în 2011 și 1,25 % în 2012). Completarea menționează ca țintă pentru micșorarea deficitului sub valoarea de referință de 3 % din PIB anul 2013, dar nu prezintă un scenariu complet elaborat pentru acest an (5). Deficitul structural specificat în completare și recalculat pe baza metodologiei convenite ar urma să se amelioreze cu aproximativ 0,25 de punct procentual atât în 2010, cât și în 2011 și cu 0,5 de punct procentual în 2012. Deoarece completarea nu a luat în considerare ca măsuri one-off impactul de 0,5 % din PIB al deciziilor din justiție din 2009, soldul structural ar urma să se deterioreze de fapt cu 0,25 % din PIB în 2010 (de la – 4,2 % din PIB în 2009 la – 4,4 % din PIB în 2010). Ajustările structurale prevăzute în completare sunt sensibil mai mici decât valorile măsurilor planificate menționate mai sus. Reiese că, menținând politicile neschimbate, soldul structural s-ar deteriora automat cu o medie de 0,5 % din PIB pe an datorită compoziției nefavorabile a creșterii economice în 2010, majorării cheltuielilor cu dobânzile și creșterii cheltuielilor legate de îmbătrânirea populației (reflectând și măsurile de mărire a prestațiilor sociale, inclusiv a pensiilor, adoptate în ultimii ani). Potrivit datelor din completare, efortul de consolidare prevăzut se bazează atât pe creșterea veniturilor din impozite (în special, din impozitele pe venit și pe avere), cât și pe reducerea cheltuielilor (în special, a celor legate de consumul intermediar, de compensațiile acordate salariaților și de transferurile sociale în natură). Datoria publică pentru 2008 este estimată în completare la 89,6 % din PIB, comparativ cu 84 % din PIB în 2007, creșterea datorându-se în cea mai mare parte unei importante ajustări stoc-flux ca urmare a operațiunilor de salvare a băncilor (6 % din PIB). Nivelul datoriei raportat la PIB ar urma să crească în continuare, se arată în completare, pentru a ajunge la circa 104 % în 2011, valoare la care, în mare, se stabilizează. Este o cifră sensibil mai ridicată decât în programul actualizat din aprilie (care se datorează, în principal, deficitelor mai mari). În ceea ce privește nivelul datoriei, previziunile serviciilor Comisiei din toamna lui 2009 prevăd o creștere comparabilă.
(7)

Deși programul prevede planuri de consolidare fiscală începând cu 2010/2011, varianta actualizată nu prezintă obiectivul pe termen mediu al poziției bugetare care ar aduce finanțele publice pe o traiectorie sustenabilă (3). Aceasta nu este conformă cu cerințele Pactului de stabilitate și creștere. Strategia fiscală pe termen mediu a programului este cu mult mai puțin ambițioasă decât a recomandat Consiliul conform articolului 126 alineatul (7) la data de 2 decembrie 2009 și nu respectă recomandarea de a reduce deficitul sub nivelul de 3 % din PIB până în 2014/2015. În special, nivelul deficitului public în 2014/2015 – termenul-limită prevăzut în recomandarea Consiliului pentru reducerea de către Regatul Unit a deficitului sub nivelul de 3 % din PIB - este prevăzut în program la 4,7 % din PIB. Deficitul structural este prevăzut să se amelioreze în medie, recalculat de serviciile Comisiei conform metodologiei stabilite de comun acord, în perioada 2010/2011–2014/2015 cu numai 1,0 % din PIB, adică cu 0,75 pp. sub nivelul cerințelor din recomandările din decembrie 2009 emise de Consiliu. Aproximativ 60 % din cele 7,5 pp. cu care s-a redus ponderea deficitului public în perioada 2011/2012 și 2014/2015 se datorează restricțiilor avute în vedere pentru creșterea cheltuielilor. Se preconizează o medie anuală de creștere a cheltuielilor publice primare în această perioadă de 1,5 %, ceea ce presupune o reducere medie anuală, în termeni reali, de 0,75 %. Reducerea cheltuielilor cu investițiile are o pondere de aproape 25 % în scăderea ponderii cheltuielilor în perioada 2011/2012-2014/2015. Măsurile discreționare menite să crească veniturile, inclusiv o rată maximă suplimentară a impozitului pe venit în aprilie 2010 și, începând cu aprilie 2011, o creștere preconizată a nivelului contribuțiilor la asigurările sociale, reprezintă aproximativ 10 % din reducerea deficitului bugetar previzionată începând cu 2011/2012, în vreme ce aproximativ 30 % din ameliorarea deficitului global se datorează redresării ciclice prevăzute în program. Bugetul pentru anul 2010, prezentat la 24 martie 2010, estimează în 2009-2010 un deficit, de 0,5 % din PIB, mai mic decât cel preconizat în program, cu valori mai mari decât preconizate, care contribuie la un deficit redus în anii următori. Bugetul a anunțat noi măsuri de austeritate fiscală în valoare de 0,1 % din PIB în întreaga perioadă de programare și un deficit preconizat pentru perioada 2014/2015 de 4,2 % din PIB.
(14)

În ansamblu, în 2010, strategia bugetară stabilită în program este în general conformă cu recomandarea Consiliului din 2 decembrie 2009, emisă în temeiul articolului 126 alineatul (7). Cu toate acestea, începând cu 2011, luând în considerare riscurile, este posibil ca strategia bugetară să nu fie în deplină concordanță cu recomandarea Consiliului emisă în temeiul articolului 126 alineatul (7). Cu toate că strategia bugetară de aducere a deficitului sub valoarea de 3 % din PIB este, în forma sa actuală, în conformitate cu recomandările, având în vedere riscurile menționate, nu este încă asigurată realizarea corecției deficitului excesiv până la termenul limită, iar efortul fiscal mediu ar putea să fie inferior pragului minim recomandat de 1½ % din PIB pe an pentru întreaga perioadă. Strategia bugetară este expusă, în special, unor riscuri de evoluție negativă ca urmare a scenariului macroeconomic optimist de după 2010, care poate implica o contribuție mai redusă a creșterii economice la consolidarea fiscală decât fusese prevăzut în program. În plus, traiectoria de ajustare de după 2010 trebuie precizată într-o formă mai detaliată în ceea ce privește măsurile concrete care trebuie adoptate. De asemenea, este posibil ca strategia bugetară să nu fie suficientă pentru a readuce ponderea datoriilor pe o traiectorie descendentă. Pentru a răspunde acestor riscuri, este necesar ca strategia să fie susținută de măsuri specificate în mod explicit după 2010 și ca planurile pentru ultimii ani ai programului să fie suficient consolidate. Îndeplinirea acestor deziderate ar fi, de asemeni, utilă având în vedere creșterea rapidă previzionată a ponderii datoriei și a cheltuielilor legate de îmbătrânirea demografică, precum și provocările inerente ajustării cu care se confruntă Spania.
(7)

Principalul obiectiv al strategiei bugetare pe termen mediu a programului constă în reducerea deficitul sub valoarea de 3 % din PIB până în 2013. Consolidarea ar trebui să înceapă în 2011, cu condiția ca perspectivele de creștere să fie pozitive, în conformitate cu programul. Considerat în forma în care se prezintă, acest obiectiv ar fi în conformitate cu recomandarea emisă în temeiul articolului 126 alineatul (7) din TFUE. Cu toate că programul include angajamentul de respectare a termenului-limită pentru 2013 prin adoptarea de măsuri suplimentare, nu sunt precizate dimensiunile și natura acestor măsuri. În plus, orizontul programului nu cuprinde și anul 2013. Programul indică o ameliorare a deficitului bugetar nominal până la 5,0 % din PIB în 2011 (de la 6,1 % în anul precedent) și 4,5 % în 2012. Se previzionează că excedentul primar va cunoaște o evoluție similară. Rezultatul estimat pentru 2012 ar trebui considerat un rezultat tehnic, care are la bază ipoteza menținerii politicilor actuale, și nu ca un obiectiv. Previziunile bugetare ale programului implică o îmbunătățire nominală suplimentară a soldului bugetului general de peste 1,5 % din PIB în 2013 necesară pentru aducerea deficitului sub nivelul de 3 % din PIB. Se estimează că soldul structural (recalculat) se va deteriora până la – 4,75 % din PIB în 2010 și ulterior va crește până la – 4 % din PIB în 2011 și – 3,5 % din PIB în 2012. Pentru 2011, strategia bugetară a guvernului constă în principal din retragerea (parțială) a pachetului de stimulare în valoare de aproximativ 0,5 % din PIB și măsuri de consolidare în valoare de 0,25 % din PIB (1,8 miliarde de euro). Se estimează o creștere a nivelului veniturilor pe baza îmbunătățirii mediului macroeconomic și a retragerii (parțiale) a pachetului de stimulare, în timp ce pentru nivelul cheltuielilor se previzionează o creștere datorită pachetului de consolidare, îmbunătățirii mediului macroeconomic și retragerii (parțiale) a pachetului de stimulare. Pentru 2012, programul indică o creștere a ratei veniturilor și o stabilizare a ratei cheltuielilor care are la bază ipoteza menținerii politicilor actuale. Programul confirmă angajamentul față de noul obiectiv bugetar pe termen mediu (OTM), anume o poziție bugetară de – 0,5 % din PIB în termeni structurali. Date fiind cele mai recente previziuni și nivelul datoriei, OTM-ul reflectă obiectivele pactului. Cu toate acestea, programul nu prevede îndeplinirea acestuia în perioada de programare.
(4)

Deși declinul PIB-ului real aferent crizei economice și financiare este în mare măsură ciclic, nivelul producției potențiale a fost la rândul său influențat negativ. În plus, criza ar putea afecta și creșterea potențială pe termen mediu din cauza reducerii investițiilor, a limitării accesului la creditare și a șomajului structural în creștere. În plus, impactul crizei economice accentuează efectele negative ale îmbătrânirii populației asupra producției potențiale și a sustenabilității finanțelor publice. În acest context, este esențial să se accelereze ritmul reformelor structurale vizând sprijinirea creșterii potențiale, ceea ce ar trebui de asemenea să contribuie la restabilirea sustenabilității finanțelor publice. În cazul României în special este important să se adopte și să se pună în aplicare proiectul de reformă a sistemului de pensii, precum și guvernanța fiscală și reformele structurale prevăzute în cadrul programului de sprijin pentru balanța de plăți. În plus, ar trebui luate măsuri concrete în vederea accelerării absorbției fondurilor structurale ale UE, deoarece acest lucru ar permite majorarea investițiilor în creșterea pe termen lung, fără a pune în pericol atingerea obiectivelor de deficit bugetar convenite.
(8)

Este posibil ca în 2010 rezultatul bugetar să fie relativ inferior previziunilor din cadrul programului. Există, în special, incertitudini în domeniul cheltuielilor, unde este posibil ca anumite măsuri să nu aibă drept rezultat economiile estimate (cum ar fi reducerea cheltuielilor cu bunuri și servicii). În plus, previziunea pentru soldul administrațiilor locale se prezintă drept optimistă, având în vedere impactul previzionat al crizei asupra veniturilor acestor entități în 2010. Incertitudinile cu privire la atingerea obiectivelor fiscale sunt mai mari pentru ultimii ani ai perioadei. În special, programul are la bază ipoteze macroeconomice optimiste în 2011 și 2012, ceea ce implică posibilitatea unor surprize negative legate de venituri. În plus, este necesar ca măsurile prevăzute cu privire la cheltuieli, în special cele legate de reducerea consumului sectorului public, să fie detaliate astfel încât să sporească credibilitatea planului de consolidare.
(7)

Obiectivul principal al strategiei bugetare pe termen mediu prezentate în program este reducerea deficitului sub valoarea de referință de 3 % din PIB până în 2013, conform recomandării adresate de Consiliu în temeiul articolului 126 alineatul (7), țintele de deficit fiind fixate la 4,2 %, 3,1 % și 1,6 % din PIB în 2011, 2012, respectiv 2013. Strategia de consolidare pe termen mediu se bazează pe limitarea generalizată a cheltuielilor primare. Programul conține indicații referitoare la măsurile cu caracter general care urmează să sprijine această strategie, însă acestea trebuie detaliate și adoptate. Aceste măsuri se bazează pe creșterea eficienței sectorului public și pe raționalizarea prestării de servicii publice și a protecției sociale. În plus, proiecțiile bugetare din program țin cont de expirarea totală a măsurilor temporare de stimulare, după ce acestea vor începe să fie retrase treptat din 2010. Pentru perioada 2010-2013 este prevăzută o îmbunătățire structurală anuală medie situată undeva sub 0,75 pp. din PIB, ceea ce corespunde în linii generale recomandării adresate de Consiliu în temeiul articolului 126 alineatul (7). Ajustarea este inegal repartizată în cursul perioadei, orientarea bugetară restrictivă fiind concentrată în 2011 și 2013. Programul confirmă obiectivul pe termen mediu (OTM) pentru poziția bugetară a Sloveniei, și anume un deficit structural de 1 % din PIB, astfel cum fusese stabilit inițial în 2005. Date fiind noile estimări și nivelul datoriei, acest OTM nu pare să ia în calcul în măsură suficientă datoriile implicite aferente îmbătrânirii populației, în ciuda faptului că datoria se situează sub valoarea de referință de 60 % din PIB. Daca se iau în considerare soldurile structurale corespunzătoare țintelor de deficit din program, OTM nu va fi atins în cursul perioadei de programare.
(7)

Principalul obiectiv al strategiei bugetare a programului este aducerea nivelului soldului bugetului general la valoarea de referință de 3 % din PIB până la termenul limită de 2013, stabilit prin recomandarea Consiliului din data de 2 decembrie 2009. Programul previzionează o scădere a deficitului bugetar nominal la 6 % din PIB în 2011 și o continuare a evoluției descendente până la 4,6 % în 2012 înainte de a ajunge, în cele din urmă, la nivelul de 3 % în 2013. Se estimează o traiectorie relativ similară a soldului primar, care urmează să ajungă la – 0,1 % din PIB la sfârșitul perioadei programului, de la nivelul de – 5,5 % din PIB în 2010. Deficitul structural calculat în conformitate cu metodologia adoptată de comun acord va continua să se amelioreze după 2010, pentru a ajunge la 5 % din PIB în 2011, 4 % în 2012 și 2,75 % în 2013. Efortul fiscal mediu anual se va situa la nivelul de 0,9 % din PIB pentru perioada 2010-2013, adică într-o anumită măsură sub efortul mediu de peste 1 % din PIB pe an recomandat de către Consiliu. Strategia de consolidare precizată în program va avea la bază măsuri destinate să limiteze creșterea cheltuielilor la toate nivelurile administrației publice, în completarea finalizării procesului de eliminare treptată în 2011 a măsurilor în conformitate cu PERE. Autoritățile franceze intenționează să reducă în continuare impactul bugetar al scutirilor existente de impozit cu aproximativ 0,1 % din PIB în fiecare an, începând cu 2011. Măsurile de susținere a strategiei de consolidare nu sunt încă precizate dar ar trebui să fie comunicate în cursul lunilor următoare. Programul consideră că obiectivul pe termen mediu (OTM) este reprezentat de un buget echilibrat în termeni structurali. Date fiind cele mai recente previziuni și nivelul datoriei, OTM-ul reflectă mai mult decât adecvat obiectivele pactului. Programul actualizat de stabilitate nu prevede îndeplinirea obiectivului bugetar pe termen mediu în perioada programului.
(9)

Se estimează că datoria publică brută va atinge 34,8 % din PIB în 2009, raportat la 19,5 % în anul precedent. Se preconizează că nivelul datoriei va crește simțitor cu încă 22 de puncte procentuale în perioada de programare ca urmare a unor deficite fiscale semnificative, însă și din cauza unei importante ajustări stoc-flux pozitive în valoare de 8 % din PIB în 2010, dat fiind că se așteaptă ca plățile efectuate de diverși creditori internaționali, în valoare de aproximativ 15 % din PIB, să acopere mai mult decât este necesar în materie de nevoi bugetare stricte. Totuși, costul final al măsurilor de sprijin pentru sectorul bancar reprezintă un risc în 2011 și 2012. Prin urmare, previziunea programului conform căreia nivelul datoriei va atinge cel mai ridicat nivel în 2011, puțin inferior pragului de 60 %, poate fi pusă sub semnul întrebării. Previziunea pentru ultimul an al perioadei de programare, 2012, este de 56,8 % din PIB. Deși se preconizează că rata datoriei va rămâne sub valoarea de referință din tratat pe întreaga perioadă de programare, aceasta se va înscrie pe o tendință de creștere rapidă până în 2011.
(7)

Principalul obiectiv al strategiei bugetare pe termen mediu îl reprezintă corectarea deficitului excesiv până în 2012, în conformitate cu recomandarea Consiliului emisă în temeiul articolului 126 alineatul (7) la 2 decembrie 2009 și realizarea unei echilibrări a bugetului până în 2015, în termeni nominali și structurali. În acest scop, programul are drept obiectiv îmbunătățirea deficitului global de la 5,9 % din PIB în 2009 la 4,8 % în 2010, 4,1 % în 2011 și 3 % în 2012. Soldul primar indică o îmbunătățire ușor mai puternică, întrucât se preconizează o creștere a cheltuielilor cu dobânzile de până la 0,2 % din PIB pe întreaga perioadă de programare. Deficitul structural (recalculat pe baza informațiilor din program) se îmbunătățește de la 3,8 % din PIB în 2009 la 3,4 % din PIB în 2010, 2,9 % din PIB în 2011 și 2,2 % din PIB în 2012. După ajustarea în valoare de 0,5 % din PIB în 2010, programul preconizează ajustări de 0,5 % și 0,75 % din PIB în 2011, respectiv 2012, valoarea medie ridicându-se astfel la peste 0,5 % din PIB pe an pentru întreaga perioadă de programare. Acest nivel se situează puțin sub nivelul de 0,75 % din PIB al efortului fiscal mediu recomandat în conformitate cu articolul 126 alineatul (7), întrucât traiectoria are la bază ipoteze macroeconomice mai bune. Ajustarea pare a se concentra spre sfârșitul perioadei programului și se bazează într-o mai mare măsură pe creșterile de venituri decât pe reducerile cheltuielilor. Ajustarea se întemeiază pe o reducere puternică a deficitului guvernului federal și pe reduceri mai mici ale deficitelor corespunzătoare sistemului de asigurări sociale, precum și regiunilor și comunităților. Guvernul nu preconizează măsuri cu caracter excepțional. Măsurile care susțin obiectivul pentru 2011 sunt parțial neprecizate, iar pentru 2012 nu au fost precizate măsuri. Programul confirmă angajamentul față de obiectivul pe termen mediu (OTM), și anume un excedent bugetar de 0,5 % din PIB în termeni structurali. Date fiind ultimele previziuni și nivelul datoriei, OTM-ul reflectă obiectivele pactului; cu toate acestea, programul nu prevede atingerea OTM-ului în perioada de programare.
(14)

Per total, luând în considerare poziția bugetară inițială favorabilă a Luxemburgului la începutul crizei și nivelul scăzut al datoriei publice, orientarea fiscală avută în vedere pentru 2010 este corespunzătoare și conformă PERE. Începând din 2011, prognoza din program în baza ipotezei menținerii politicilor actuale nu este conformă cu cerințele pactului și nu conține eforturile de consolidare necesare pentru a reduce deficitul sub 3 % din PIB și pentru a se apropia într-un ritm corespunzător de OTM, adică un excedent de 0,5 % din PIB. Aceasta nu este conformă nici cu concluziile Consiliului din 20 octombrie referitoare la strategia fiscală de ieșire. Pe de altă parte, intenția anunțată a guvernului de a începe consolidarea din 2011 și a reduce deficitul structural cu aproximativ 0,75 puncte procentuale din PIB în fiecare an, începând cu 2011, nu poate fi evaluată deoarece nu există niciun fel de informații cu privire la măsurile care vor sprijini această strategie de consolidare.
(6)

Programul preconizează un deficit global de 2,2 % din PIB în 2010. Ameliorarea soldului global față de anul precedent poate fi atribuită în principal impactului corespunzător unui an întreg al măsurilor de consolidare puse în aplicare din a doua jumătate a anului 2009 cu privire la venituri și cheltuieli. În plus, în 2010 au fost puse în aplicare majorări suplimentare la accize, care urmează să genereze, în conformitate cu estimările, o creștere a veniturilor fiscale, cu toate că PIB-ul nominal urmează să înregistreze o scădere de aproximativ 1,25 %. Se previzionează o menținere a cheltuielilor nominale la aproximativ același nivel cu cel din 2009, cu unele creșteri ale investițiilor publice generale, contrabalansate de scăderea în continuare a consumului din sectorul public general; astfel, se înregistrează o creștere ușoară a ponderii cheltuielilor. În general, măsurile suplimentare pentru îmbunătățirea poziției fiscale se ridică la 0,7 % din PIB în 2010, care se adaugă la impactul pe parcursul unui an al deciziilor de consolidare adoptate în a doua jumătate a anului 2009, care se ridică la 2,5 % din PIB. Cu toate acestea, orientarea fiscală planificată, evaluată în conformitate cu modificarea soldului structural, este în mare parte neutră. Discrepanța dintre cele două abordări se explică în parte printr-o dependență crescută față de măsurile cu caracter excepțional și măsurile temporare din cadrul programului, în contextul unor condiții ciclice încă slabe, și poate fi parțial atribuită incertitudinilor sus-menționate legate de calculul soldurilor ajustate ciclic.
2.

European cooperation in the youth field should be evidence based, pertinent and concrete. Aceasta ar trebui să producă rezultate clare și vizibile care ar trebui să fie prezentate, evaluate și difuzate periodic și în mod structurat, stabilind astfel o bază pentru evaluarea și dezvoltarea continuă.
10.

Educația și formarea au avut un rol important în realizarea obiectivelor Strategiei Europa 2020, cu doi indicatori ET 2020 reprezentând obiective principale ale Strategiei Europa 2020 în materie de educație (reducerea ratei de părăsire timpurie a școlii și creșterea ratei de absolvire a învățământului terțiar). În plus, procesul ET 2020 contribuie la semestrul european prin intermediul furnizării unui set cuprinzător de date tematice și specifice fiecărei țări, puse anual la dispoziție prin intermediul Monitorului educației și formării (ET Monitor).