ORIENTAREA (UE) 2016/2249 A BĂNCII CENTRALE EUROPENE

din 3 noiembrie 2016

privind cadrul juridic al procedurilor contabile și al raportării financiare din Sistemul European al Băncilor Centrale (BCE/2016/34)

(reformare)

CONSILIUL GUVERNATORILOR BĂNCII CENTRALE EUROPENE,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

având în vedere Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, în special articolele 12.1, 14.3 și 26.4,

având în vedere contribuția adusă de Consiliul general al Băncii Centrale Europene (BCE) în conformitate cu articolul 46.2 a doua și a treia liniuță din Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene,

întrucât:

Sistemul European al Băncilor Centrale (SEBC) are obligații de raportare în temeiul articolului 15 din Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene (denumit în continuare „Statutul SEBC”).

ADOPTĂ PREZENTA ORIENTARE:

CAPITOLUL I

DISPOZIȚII GENERALE

Articolul 1

Definiții

(1) În sensul prezentei orientări:

(c)

(2) Definițiile altor termeni tehnici utilizați de prezenta orientare sunt incluse în anexa II.

Articolul 2

Domeniul de aplicare

(1) Prezenta orientare se aplică BCE și BCN în scopurile contabile și de raportare financiară ale Eurosistemului.

(2) Domeniul de aplicare al prezentei orientări este limitat la regimul contabil și de raportare financiară al Eurosistemului prevăzut de Statutul SEBC. Prin urmare, aceasta nu se aplică rapoartelor și conturilor financiare naționale ale BCN. Pentru a asigura consecvența și comparabilitatea între Eurosistem și regimurile naționale, se recomandă ca BCN să respecte, în ceea ce privește rapoartele și conturile financiare naționale și în măsura în care este posibil, normele stabilite de prezenta orientare.

Articolul 3

Caracteristici calitative

Se aplică următoarele caracteristici calitative:

Articolul 4

Principii contabile fundamentale

Se aplică următoarele principii contabile fundamentale:

Articolul 5

Metoda de înregistrare economică și metoda de înregistrare la data decontării

(1) Metoda de înregistrare economică se utilizează ca bază pentru înregistrarea tranzacțiilor valutare, a instrumentelor financiare exprimate în monedă străină și a dobânzilor acumulate aferente. Metoda în cauză poate fi aplicată prin două tehnici diferite:

(2) Tranzacțiile cu titluri de valoare, inclusiv instrumentele de capital exprimate în monedă străină, pot fi înregistrate în continuare în conformitate cu metoda de înregistrare la data decontării. Dobânzile acumulate aferente, inclusiv primele și disconturile, se înregistrează zilnic de la data decontării spot.

(3) BCN pot utiliza fie metoda de înregistrare economică, fie metoda de înregistrare la data decontării pentru a înregistra orice tranzacții, instrumente financiare și dobânzi acumulate aferente exprimate în euro.

(4) Cu excepția ajustărilor contabile de la sfârșitul trimestrului și de la sfârșitul anului și a elementelor care figurează la „Alte active” și „Alte pasive”, cifrele incluse în raportul financiar zilnic efectuat în scopurile de raportare financiară ale Eurosistemului indică doar fluxurile de numerar din posturile din bilanț. La sfârșitul fiecărui trimestru și al fiecărui an, amortizarea se include, de asemenea, în valoarea contabilă a titlurilor de valoare.

Articolul 6

Recunoașterea elementelor de activ și pasiv

Un activ sau pasiv financiar sau de alt tip este recunoscut în bilanțul entității raportoare numai în cazul în care sunt îndeplinite toate condițiile următoare:

CAPITOLUL II

STRUCTURA BILANȚULUI ȘI NORMELE DE EVALUARE A ELEMENTELOR DIN BILANȚ

Articolul 7

Structura bilanțului

Structura bilanțului BCE și al BCN elaborat în scopurile de raportare financiară ale Eurosistemului se bazează pe structura stabilită în anexa IV.

Articolul 8

Provizion pentru riscul valutar, riscul ratei dobânzii, riscul de credit și riscul privind prețul aurului

Luând în considerare natura activităților BCN, o BCN poate constitui în bilanțul său un provizion pentru riscul valutar, riscul ratei dobânzii, riscul de credit și riscul privind prețul aurului. BCN decide cu privire la nivelul și utilizarea provizionului pe baza unei estimări motivate a expunerii BCN la risc.

Articolul 9

Norme de evaluare a elementelor din bilanț

(1) Pentru evaluarea elementelor din bilanț se utilizează ratele și prețurile curente de pe piață, cu excepția cazurilor în care se prevede altfel în anexa IV.

(2) Reevaluarea aurului, a instrumentelor în monedă străină, a titlurilor de valoare (altele decât titlurile de valoare clasificate ca titluri de valoare păstrate până la scadență, titlurile de valoare netranzacționabile și titlurile de valoare deținute în scopuri de politică monetară care sunt contabilizate la costul amortizat), precum și a instrumentelor financiare, atât din bilanț, cât și din afara bilanțului, se efectuează la data reevaluării trimestriale, la ratele și prețurile medii ale pieței. Acest lucru nu împiedică entitățile raportoare să își reevalueze portofoliile mai frecvent pentru scopuri interne, cu condiția ca pe parcursul trimestrului elementele din bilanțul lor să fie raportate doar la valoarea de tranzacționare.

(3) Nu se face distincție între diferențele din reevaluare la preț și la curs de schimb pentru aur, fiind înregistrată o singură diferență din reevaluare pentru aur, bazată pe prețul în euro pe unitatea de măsură definită a aurului, preț determinat de cursul de schimb EUR/USD valabil la data reevaluării trimestriale. În cazul schimburilor valutare, incluzând tranzacțiile din bilanț și din afara bilanțului, reevaluarea se efectuează pentru fiecare monedă în parte. În sensul prezentului articol, deținerile de drepturi speciale de tragere (DST), inclusiv deținerile individuale desemnate de monedă străină care stau la baza coșului DST, sunt tratate ca o singură deținere. Pentru titlurile de valoare, reevaluarea se efectuează pentru fiecare cod în parte, respectiv același tip/număr internațional de identificare a titlurilor de valoare, în timp ce opțiunile incluse nu vor fi separate în scopul evaluării. Titlurile de valoare deținute în scopuri de politică monetară sau incluse la posturile „Alte active financiare” sau „Diverse” sunt tratate ca dețineri separate.

(4) Înregistrările valorilor rezultate din reevaluare sunt reluate la sfârșitul următorului trimestru, cu excepția pierderilor nerealizate înregistrate în contul de profit și pierdere la sfârșitul anului; orice tranzacție din cursul trimestrului se raportează la prețurile și ratele de tranzacționare.

(5) Titlurile de valoare tranzacționabile deținute în scopuri de politică monetară sunt tratate ca dețineri separate și sunt evaluate la prețul pieței sau la costul amortizat (sub rezerva deprecierii), în funcție de considerentele de politică monetară.

(6) Titlurile de valoare clasificate ca titluri de valoare păstrate până la scadență sunt tratate ca dețineri separate și se evaluează la costul amortizat (sub rezerva deprecierii). Același tratament se aplică titlurilor de valoare netranzacționabile. Titlurile de valoare clasificate ca titluri de valoare păstrate până la scadență pot fi vândute înainte de scadență în oricare dintre următoarele situații:

(c)

Articolul 10

Tranzacții reversibile

(1) O tranzacție reversibilă realizată în cadrul unui contract de report se înregistrează în pasivul bilanțului ca un depozit acceptat cu garanție, în timp ce elementul oferit ca garanție rămâne înscris în activul bilanțului. Titlurile de valoare vândute care urmează a fi răscumpărate în cadrul contractelor de report sunt tratate de entitatea raportoare, care trebuie să le răscumpere, ca și cum activele în cauză ar continua să facă parte din portofoliul din care au fost vândute.

(2) O tranzacție reversibilă realizată în cadrul unui contract de deport se înregistrează în activul bilanțului ca un credit acordat cu garanție, la valoarea creditului acordat. Titlurile achiziționate în cadrul contractelor de deport nu se reevaluează, iar profitul sau pierderea rezultat(ă) nu se înregistrează în contul de profit și pierdere de către entitatea raportoare creditoare.

(3) În cazul operațiunilor de împrumut de titluri de valoare, titlurile rămân înscrise în bilanțul împrumutătorului. Operațiunile de împrumut de titluri de valoare, în cazul în care se furnizează o garanție sub formă de numerar, se înregistrează în contabilitate în același mod ca și operațiunile de report. Operațiunile de împrumut de titluri de valoare, în cazul în care se furnizează o garanție sub formă de titluri de valoare, se înregistrează în bilanț numai în cazul în care numerarul:

Entitatea împrumutată indică un element de pasiv pentru retransferul titlurilor, în cazul în care titlurile au fost vândute între timp.

(4) Tranzacțiile cu aur garantate sunt tratate ca și contractele de report. Fluxurile de aur aferente acestor operațiuni garantate nu se înregistrează în situațiile financiare, iar diferența dintre prețurile spot și cele forward ale operațiunii se tratează pe măsura acumulării.

(5) Tranzacțiile reversibile realizate în cadrul unui program automat de împrumut de titluri de valoare (inclusiv operațiunile de împrumut de titluri de valoare) se înregistrează în bilanț cel puțin la sfârșitul perioadei de raportare în cazul în care se furnizează o garanție sub formă de numerar plasat în contul BCN relevante sau al BCE, iar acest numerar este încă în formă neinvestită.

Articolul 11

Instrumente de capital tranzacționabile

(1) Prezentul articol se aplică instrumentelor de capital tranzacționabile, respectiv acțiunilor sau fondurilor de investiții în acțiuni, indiferent dacă tranzacțiile sunt efectuate direct de o entitate raportoare sau de un mandatar al acesteia, cu excepția activităților efectuate pentru fondurile de pensii, participații, investiții în filiale sau interese semnificative.

(2) Instrumentele de capital exprimate în monedă străină și care figurează la „Alte active” nu fac parte din poziția valutară globală, ci formează dețineri valutare distincte. Calcularea pierderilor și câștigurilor din diferențele de curs de schimb se poate efectua fie prin metoda costului mediu net, fie prin metoda costului mediu.

(3) Reevaluarea portofoliilor de acțiuni se efectuează în conformitate cu articolul 9 alineatul (3). Reevaluarea se efectuează pentru fiecare element în parte. Pentru fondurile de investiții în acțiuni, reevaluarea prețului se efectuează pe bază netă, și nu pe bază individuală, acțiune cu acțiune. Nu se fac compensări între acțiuni diferite sau între diferite fonduri de investiții în acțiuni.

(4) Tranzacțiile se înregistrează în bilanț la prețul tranzacției.

(5) Comisionul de brokeraj se înregistrează fie ca un cost al tranzacției care trebuie inclus în costul activului, fie ca o cheltuială în contul de profit și pierdere.

(6) Valoarea dividendului cumpărat se include în costul instrumentului de capital. La data ex-dividend, atât timp cât plata dividendului nu a fost încă încasată, valoarea dividendului cumpărat poate fi tratată ca element distinct.

(7) Dividendele de încasat nu se înregistrează la sfârșitul perioadei, deoarece ele sunt deja reflectate în prețul de piață al instrumentelor de capital, cu excepția acțiunilor cotate ex-dividend.

(8) Emisiunile de drepturi de subscriere sunt tratate ca un activ separat la emisiune. Costul de achiziție se calculează pe baza costului mediu curent al instrumentului de capital, pe baza prețului de exercitare al drepturilor și pe baza raportului dintre instrumentele de capital existente și cele noi. În mod alternativ, prețul dreptului de subscriere se poate calcula pe baza valorii dreptului pe piață, pe baza costului mediu curent al instrumentului de capital și pe baza prețului de piață al instrumentului de capital anterior emisiunii de drepturi de subscriere.

Articolul 12

Acoperirea riscului ratei dobânzii cu privire la titlurile de valoare cu instrumente derivate

(1) Acoperirea riscului ratei dobânzii cu privire la un titlu de valoare cu un instrument derivat înseamnă desemnarea unui instrument derivat astfel încât modificarea valorii juste a acestuia să compenseze modificarea valorii juste a titlului de valoare acoperit rezultată din fluctuațiile ratelor dobânzii.

(2) Instrumentele acoperite și cele de acoperire sunt recunoscute și tratate în conformitate cu dispozițiile generale, normele de evaluare, cerințele de recunoaștere a veniturilor și cerințele specifice instrumentelor care sunt incluse în prezenta orientare.

(3) Prin derogare de la articolul 3 alineatul (2), articolul 9 alineatul (4), articolul 15 alineatele (1) și (2), articolul 16 alineatul (1) litera (b) și alineatul (2) litera (d) și articolul 17 alineatul (2), în cazul evaluării unui titlu de valoare acoperit și a unui instrument derivat de acoperire se poate aplica următorul tratament alternativ:

(c)

(4) În cazul în care contabilitatea de acoperire este întreruptă, titlul de valoare și instrumentul derivat care au rămas în registrele entității raportoare vor fi evaluate ca instrumente independente de la data întreruperii, în conformitate cu normele generale prevăzute în prezenta orientare.

(5) Tratamentul alternativ prevăzut la alineatul (3) poate fi aplicat doar dacă sunt întrunite toate condițiile următoare:

(6) Următoarele dispoziții se aplică în cazul acoperirii unui grup de titluri de valoare: mai multe titluri de valoare cu o rată a dobânzii similară pot fi agregate și acoperite ca grup numai dacă sunt îndeplinite toate condițiile următoare:

(c)

Articolul 13

Instrumente sintetice

(1) Instrumentele combinate în vederea constituirii unui instrument sintetic sunt recunoscute și tratate separat de alte instrumente, în conformitate cu dispozițiile generale, normele de evaluare, normele de recunoaștere a veniturilor și cerințele specifice diverselor instrumente prevăzute în prezenta orientare.

(2) Prin derogare de la articolul 3 litera (b), articolul 9 alineatul (4), articolul 15 alineatul (1) și articolul 17 alineatul (2), în cazul evaluării instrumentelor sintetice se poate aplica următorul tratament alternativ:

(c)

(3) În cazul în care unul dintre instrumentele combinate expiră, este vândut, a ajuns la scadență sau este exercitat, entitatea raportoare întrerupe pentru viitor aplicarea tratamentului alternativ prevăzut la alineatul (2), iar orice câștiguri din reevaluare neamortizate care au fost creditate în contul de profit și pierdere în anii anteriori sunt reluate imediat.

(4) Tratamentul alternativ prevăzut la alineatul (2) poate fi aplicat doar dacă sunt întrunite toate condițiile următoare:

(c)

disponibilitatea documentației formale permite verificarea îndeplinirii condițiilor prevăzute la literele (a), (b) și (c).

Articolul 14

Bancnote

(1) Pentru punerea în aplicare a articolului 49 din Statutul SEBC, bancnotele altor state membre a căror monedă este euro, deținute de o BCN, nu se înregistrează ca bancnote în circulație, ci ca solduri intra-Eurosistem. Procedura de tratare a bancnotelor altor state membre a căror monedă este euro este următoarea:

(2) Valoarea „bancnotelor în circulație” din bilanțurile BCN este rezultatul următoarelor trei componente:

plus sau minus valoarea ajustărilor rezultate din aplicarea grilei pentru alocarea bancnotelor.

(c)

CAPITOLUL III

RECUNOAȘTEREA VENITURILOR

Articolul 15

Recunoașterea veniturilor

(1) Următoarele reguli se aplică pentru recunoașterea veniturilor:

(c)

(2) Primele sau disconturile aferente titlurilor de valoare emise și achiziționate se calculează și se prezintă ca parte a veniturilor din dobânzi și se amortizează pe durata de viață contractuală reziduală a titlurilor, fie conform metodei amortizării liniare, fie conform metodei ratei interne de rentabilitate (RIR). Totuși, metoda RIR este obligatorie pentru titlurile cu discont cu o scadență reziduală mai mare de un an la data achiziționării.

(3) Dobânzile acumulate aferente activelor și pasivelor financiare, de exemplu dobânzi de plătit și prime/disconturi amortizate, exprimate în monedă străină, se calculează și se înregistrează în conturi zilnic, pe baza celor mai recente cursuri disponibile. Dobânzile acumulate aferente activelor și pasivelor financiare exprimate în euro se calculează și se înregistrează în conturi cel puțin trimestrial. Dobânzile acumulate aferente altor posturi de bilanț se calculează și se înregistrează în conturi cel puțin anual.

(4) Indiferent de frecvența calculării dobânzilor acumulate, dar sub rezerva excepțiilor menționate la articolul 5 alineatul (4), entitățile raportoare raportează în cursul trimestrului datele la valoarea de tranzacționare.

(5) Dobânzile acumulate exprimate în monedă străină se convertesc la cursul de schimb valabil la data înregistrării și afectează poziția valutară.

(6) În general, pentru calcularea dobânzilor acumulate pe parcursul anului se pot aplica practicile locale, respectiv acestea pot fi calculate fie până la ultima zi lucrătoare, fie până la ultima zi calendaristică a trimestrului. Cu toate acestea, la sfârșitul anului, 31 decembrie reprezintă data obligatorie de referință.

(7) Ieșirile de devize care implică o modificare a deținerilor într-o anumită monedă pot genera câștiguri sau pierderi realizate din diferențe de curs de schimb.

Articolul 16

Costul tranzacțiilor

(1) La determinarea costului tranzacțiilor se aplică următoarele norme generale:

(c)

(2) Următoarele norme speciale se aplică titlurilor de valoare:

(c)

(3) Următoarele norme speciale se aplică aurului și monedei străine:

(c)

CAPITOLUL IV

NORME CONTABILE PENTRU INSTRUMENTELE DIN AFARA BILANȚULUI

Articolul 17

Norme generale

(1) Tranzacțiile forward pe cursul de schimb, componentele forward ale swapurilor valutare și alte instrumente valutare care implică schimbul unei monede contra altei monede, la o dată ulterioară, sunt incluse în pozițiile valutare nete pentru calcularea costurilor medii și pentru calcularea pierderilor și câștigurilor din diferențele de curs de schimb.

(2) Swapurile pe rata dobânzii, contractele futures pe rata dobânzii, contractele forward pe rata dobânzii, alte instrumente și opțiuni având ca obiect rata dobânzii, cu excepția opțiunilor incluse în titlurile de valoare, se înregistrează în contabilitate și se reevaluează element cu element. Aceste instrumente se tratează separat de posturile din bilanț.

(3) Profiturile și pierderile aferente instrumentelor din afara bilanțului se recunosc și se tratează în mod similar cu instrumentele din bilanț.

Articolul 18

Tranzacții forward pe cursul de schimb

(1) Cumpărările și vânzările forward se recunosc în conturile în afara bilanțului de la data încheierii tranzacției până la data decontării, la cursul spot al operațiunii forward. Câștigurile și pierderile realizate aferente vânzărilor se calculează pe baza costului mediu al poziției valutare de la data contractului, în conformitate cu procedura zilnică de compensare a cumpărărilor și vânzărilor.

(2) Diferența dintre cursurile spot și forward este tratată ca dobândă de plătit sau de încasat pe măsura acumulării.

(3) La data decontării, conturile în afara bilanțului sunt reluate.

(4) Poziția valutară este afectată de tranzacțiile forward de la data tranzacției la cursul spot.

(5) Pozițiile forward se evaluează împreună cu poziția spot a aceleiași monede, compensând eventualele diferențe care pot apărea în cadrul unei singure poziții valutare. Un sold net debitor se înregistrează în debitul contului de profit și pierdere, dacă depășește câștigurile anterioare din reevaluare înregistrate în contul de reevaluare. Un sold net creditor se înregistrează în creditul contului de reevaluare.

Articolul 19

Swapuri valutare

(1) Cumpărările și vânzările forward și spot se recunosc în conturile de bilanț la data decontării.

(2) Cumpărările și vânzările forward și spot se recunosc în conturile în afara bilanțului de la data încheierii tranzacției până la data decontării, la cursul spot al tranzacțiilor.

(3) Vânzările sunt recunoscute la cursul spot al tranzacției. Prin urmare, nu apar câștiguri sau pierderi.

(4) Diferența dintre cursurile spot și cursurile forward este tratată ca dobândă de plătit sau de încasat pe măsura acumulării, atât pentru cumpărări, cât și pentru vânzări.

(5) La data decontării, conturile în afara bilanțului sunt reluate.

(6) Poziția valutară se modifică numai ca rezultat al dobânzilor acumulate exprimate în monedă străină.

(7) Poziția forward se evaluează împreună cu poziția spot corespunzătoare.

Articolul 20

Contracte futures

(1) Contractele futures se înregistrează la data încheierii tranzacției în conturile în afara bilanțului.

(2) Marja inițială se înregistrează ca activ separat, în cazul în care este depozitată sub formă de numerar. În cazul în care este depozitată sub formă de titlu de valoare, marja inițială nu se modifică în bilanț.

(3) Fluctuațiile zilnice ale marjelor de variație se înregistrează în contul de profit și pierdere și afectează poziția valutară. Aceeași procedură se aplică la data închiderii poziției deschise, indiferent dacă livrarea are sau nu loc. În cazul în care livrarea are loc, cumpărarea sau vânzarea se înregistrează la prețul pieței.

(4) Comisioanele se înregistrează în contul de profit și pierdere.

Articolul 21

Swapuri pe rata dobânzii

(1) Swapurile pe rata dobânzii se înregistrează la data încheierii tranzacției în conturi în afara bilanțului.

(2) Plățile dobânzilor curente, încasate sau efectuate, se înregistrează pe măsura acumulării. Plățile pot fi decontate pe bază netă pentru fiecare swap pe rata dobânzii, dar veniturile și cheltuielile cu dobânzile acumulate se raportează pe bază brută.

(3) Comisioanele se înregistrează în contul de profit și pierdere.

(4) Swapurile pe rata dobânzii care nu sunt compensate prin intermediul unei contrapărți centrale de compensare se reevaluează individual și, în cazul în care este necesar, se convertesc în euro la cursul de schimb spot. Se recomandă ca pierderile nerealizate înregistrate în contul de profit și pierdere la sfârșitul anului să fie amortizate în anii ulteriori, ca în cazul swapurilor forward pe rata dobânzii amortizarea să înceapă de la data valutei aferentă tranzacției și ca metoda de amortizare să fie metoda liniară. Câștigurile nerealizate din reevaluare se creditează într-un cont de reevaluare.

(5) În cazul swapurilor pe rata dobânzii care sunt compensate prin intermediul unei contrapărți centrale de compensare:

marja inițială se înregistrează ca activ separat, în cazul în care este depozitată sub formă de numerar. În cazul în care este depozitată sub formă de titlu de valoare, marja inițială nu se modifică în bilanț;

(c)

Articolul 22

Contracte forward pe rata dobânzii

(1) Contractele forward pe rata dobânzii se înregistrează la data tranzacției în conturi în afara bilanțului.

(2) Plata compensatorie datorată de una dintre părți altei părți la data decontării se înregistrează la data decontării în contul de profit și pierdere. Plățile nu se înregistrează pe măsura acumulării.

(3) În cazul contractelor forward pe rata dobânzii în monedă străină, plățile compensatorii au efect asupra poziției valutare. Plățile compensatorii se convertesc în euro la cursul de schimb spot valabil la data decontării.

(4) Toate contractele forward pe rata dobânzii sunt reevaluate individual și, în cazul în care este necesar, se convertesc în euro la cursul de schimb spot. Pierderile nerealizate înregistrate în contul de profit și pierdere la sfârșitul anului nu sunt reluate în anii ulteriori în contrapartidă cu câștigurile nerealizate, cu excepția cazului în care instrumentul este lichidat sau a ajuns la scadență. Câștigurile nerealizate din reevaluare se creditează într-un cont de reevaluare.

(5) Comisioanele se înregistrează în contul de profit și pierdere.

Articolul 23

Tranzacții forward cu titluri de valoare

Tranzacțiile forward cu titluri de valoare sunt înregistrate în conformitate cu una dintre următoarele două metode:

(c)

(c)

Articolul 24

Opțiuni

(1) Opțiunile se recunosc în conturile în afara bilanțului de la data tranzacției până la data exercitării sau la data expirării, la prețul de exercitare al instrumentului-suport.

(2) Primele exprimate în monedă străină se convertesc în euro la cursul de schimb valabil fie la data contractului, fie la data decontării. Prima plătită se recunoaște ca activ separat, în timp ce prima încasată se recunoaște ca pasiv separat.

(3) În cazul în care opțiunea este exercitată, instrumentul-suport se înregistrează în bilanț la prețul de exercitare, plus sau minus valoarea inițială a primei. Valoarea inițială a primei opțiunii se ajustează pe baza pierderilor nerealizate înregistrate în contul de profit și pierdere la sfârșitul anului.

(4) În cazul în care opțiunea nu este exercitată, valoarea primei opțiunii, ajustată pe baza pierderilor nerealizate de la sfârșitul anului precedent, se înregistrează în contul de profit și pierdere, convertită la cursul de schimb valabil la data expirării.

(5) Poziția valutară este afectată de marja de variație zilnică pentru opțiunile de tip futures, de reducerile primei opțiunii de la sfârșitul anului, de tranzacția-suport la data exercitării sau de prima opțiunii la data expirării. Fluctuațiile zilnice ale marjelor de variație se înregistrează în contul de profit și pierdere.

(6) Cu excepția opțiunilor incluse în titlurile de valoare, fiecare contract de opțiune se reevaluează individual. Pierderile nerealizate înregistrate în contul de profit și pierdere nu sunt reluate în anii ulteriori în contrapartidă cu câștigurile nerealizate. Câștigurile nerealizate din reevaluare se creditează într-un cont de reevaluare. Pierderile nerealizate la o anumită opțiune nu se compensează cu câștigurile nerealizate la o altă opțiune.

(7) În sensul aplicării alineatului (6), valorile de piață sunt prețurile cotate, în cazul în care respectivele prețuri pot fi obținute de la o bursă, un dealer, un broker sau de la o entitate similară. În cazul în care nu sunt disponibile prețuri cotate, valoarea de piață se determină cu ajutorul unei tehnici de evaluare. Tehnica de evaluare respectivă se folosește în mod constant în timp și va fi posibil să se demonstreze că metoda oferă estimări credibile ale prețurilor care ar fi obținute în cadrul unor tranzacții reale de pe piață.

(8) Comisioanele se înregistrează în contul de profit și pierdere.

CAPITOLUL V

OBLIGAȚII DE RAPORTARE

Articolul 25

Modele de raportare

(1) BCN raportează la BCE date în scopul raportării financiare din cadrul Eurosistemului, în conformitate cu prezenta orientare.

(2) Modelele de raportare ale Eurosistemului cuprind toate elementele prevăzute în anexa IV. Conținutul elementelor care trebuie incluse în diferitele modele de bilanț este descris, de asemenea, în anexa IV.

(3) Modelele diferitelor situații financiare publicate sunt conforme cu următoarele anexe:

(c)

CAPITOLUL VI

BILANȚUL ANUAL PUBLICAT ȘI CONTUL ANUAL DE PROFIT ȘI PIERDERE PUBLICAT

Articolul 26

Bilanțurile publicate și conturile de profit și pierdere publicate

Se recomandă ca BCN să își adapteze bilanțurile anuale publicate și conturile de profit și pierdere anuale publicate în conformitate cu anexele VIII și IX.

CAPITOLUL VII

NORME REFERITOARE LA CONSOLIDARE

Articolul 27

Norme generale referitoare la consolidare

(1) Bilanțurile consolidate ale Eurosistemului cuprind toate posturile din bilanțurile BCE și BCN.

(2) În cadrul procesului de consolidare există consecvență între rapoarte. Toate situațiile financiare ale Eurosistemului sunt întocmite în mod similar, prin aplicarea acelorași tehnici și proceduri de consolidare.

(3) BCE întocmește bilanțurile consolidate ale Eurosistemului. Respectivele bilanțuri respectă necesitatea unor principii și tehnici contabile uniforme, a unor exerciții financiare care coincid în cadrul Eurosistemului, a ajustărilor din consolidare aferente operațiunilor și pozițiilor intra-Eurosistem și țin seama de orice modificări intervenite în componența Eurosistemului.

(4) Elementele individuale din bilanț, altele decât soldurile intra-Eurosistem ale BCN și BCE, sunt agregate în vederea consolidării.

(5) Soldurile BCN și BCE în raport cu terții se înregistrează la valoarea lor brută în procesul de consolidare.

(6) Soldurile intra-Eurosistem sunt prezentate în bilanțurile BCE și BCN în conformitate cu anexa IV.

CAPITOLUL VIII

DISPOZIȚII FINALE

Articolul 28

Dezvoltarea, aplicarea și interpretarea normelor

(1) Comitetul pentru contabilitate și venituri monetare al SEBC prezintă Consiliului guvernatorilor, prin intermediul Comitetului executiv, rapoarte cu privire la evoluția, introducerea și aplicarea normelor contabile și de raportare financiară ale SEBC.

(2) La interpretarea prezentei orientări, se ține seama de lucrările pregătitoare, de principiile contabile armonizate de dreptul Uniunii și de principiile contabile general acceptate.

Articolul 29

Norme tranzitorii

(1) BCN reevaluează toate activele și pasivele financiare la data la care devin membre ale Eurosistemului. Câștigurile nerealizate produse înainte de sau la data respectivă se separă de câștigurile nerealizate din reevaluare care pot apărea ulterior și rămân la BCN. Prețurile și cursurile pieței aplicate de BCN în bilanțul de deschidere la data integrării în Eurosistem se consideră ca fiind costul mediu al activelor și pasivelor BCN în cauză.

(2) Se recomandă ca acele câștiguri nerealizate din reevaluare înregistrate înainte ca o BCN să devină membră a Eurosistemului sau la acel moment să nu fie considerate distribuibile la momentul tranziției și să fie tratate ca realizabile sau distribuibile numai în contextul tranzacțiilor realizate ulterior intrării în Eurosistem.

(3) Pierderile și câștigurile din monedă străină, aur sau preț, apărute ca rezultat al transferului de active de la BCN către BCE, se consideră ca fiind realizate.

(4) Prezentul articol nu aduce atingere unei eventuale decizii adoptate în temeiul articolului 30 din Statutul SEBC.

Articolul 30

Abrogare

(1) Orientarea BCE/2010/20 se abrogă de la 31 decembrie 2016.

(2) Trimiterile la orientarea abrogată se interpretează ca trimiteri la prezenta orientare și se citesc în conformitate cu tabelul de corespondență din anexa XI.

Articolul 31

Producerea de efecte și punerea în aplicare

(1) Prezenta orientare produce efecte de la data notificării sale către băncile centrale naționale ale statelor membre a căror monedă este euro.

(2) Băncile centrale naționale ale statelor membre a căror monedă este euro respectă prezenta orientare de la 31 decembrie 2016.

Articolul 32

Destinatari

Prezenta orientare se adresează tuturor băncilor centrale din Eurosistem.

(1) Orientarea BCE/2010/20 din 11 noiembrie 2010 privind cadrul juridic al procedurilor contabile și al raportării financiare din Sistemul European al Băncilor Centrale (JO L 35, 9.2.2011, p. 31).

(2) Decizia BCE/2010/29 din 13 decembrie 2010 privind emisiunea de bancnote euro (JO L 35, 9.2.2011, p. 26).

(3) Regulamentul (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2013 privind cerințele prudențiale pentru instituțiile de credit și societățile de investiții și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 648/2012 (JO L 176, 27.6.2013, p. 1).

ANEXA II

GLOSAR

— Acoperire („hedging”) : înseamnă procesul de compensare reciprocă a riscurilor activelor sau pasivelor financiare sau de altă natură, pentru a reduce consecințele de ansamblu ale evoluțiilor nefavorabile ale prețurilor, dobânzilor sau cursurilor de schimb.

— Activ („asset”) : înseamnă o resursă controlată de o entitate raportoare ca rezultat al unor evenimente trecute și de la care se așteaptă ca entitatea raportoare să obțină beneficii economice în viitor.

— Activ financiar („financial asset”) : înseamnă orice activ care este: (a) numerar; (b) un drept contractual de a încasa numerar sau de a primi un alt instrument financiar de la o altă întreprindere; (c) un drept contractual de a face schimb de instrumente financiare cu o altă întreprindere în condiții potențial favorabile; sau (d) un instrument de capital al unei alte întreprinderi.

— Amortizare („amortisation”) : înseamnă reducerea sistematică în conturi a unei prime/unui discont sau a valorii activelor de-a lungul unei perioade de timp.

— Asistență privind lichiditatea în situații de urgență (ALU) [„Emergency liquidity assistance (ELA)”] : asistență acordată către o instituție financiară solvabilă sau un grup de instituții financiare solvabile, care se confruntă temporar cu probleme de lichidități. ALU este acordată de BCN, cu aprobarea Consiliului guvernatorilor.

— Câștiguri/pierderi nerealizate („unrealised gains/losses”) : înseamnă câștigurile/pierderile rezultate din reevaluarea activelor în comparație cu costul lor de achiziție ajustat.

— Câștiguri/pierderi realizate („realised gains/losses”) : înseamnă câștigurile/pierderile rezultate din diferența dintre prețul de vânzare al unui element din bilanț și costul său ajustat.

— Contract de deport [„reverse repurchase agreement (reverse repo)”] : înseamnă un contract în temeiul căruia deținătorul unei sume în numerar este de acord să achiziționeze un activ și, simultan, este de acord să revândă activul respectiv la un preț convenit la cerere, după o perioadă de timp prestabilită, sau în urma producerii unui anumit eveniment. Uneori tranzacția de report este încheiată prin intermediul unui terț (tranzacție de report tripartită – „triparty repo”).

— Contract de report [„repurchase agreement (repo)”] : un acord cu scopul economic de a lua bani cu împrumut prin care un activ, de obicei un titlu de valoare cu venit fix, este vândut unui cumpărător fără păstrarea proprietății de către vânzător, vânzătorul obținând simultan dreptul și obligația de a răscumpăra un activ echivalent la un anumit preț la o dată ulterioară sau la cerere.

— Contract forward pe cursul de schimb („foreign exchange forward”) : înseamnă un contract prin care se decide, la o anumită dată, achiziționarea sau vânzarea simplă a unei anumite sume exprimate într-o monedă străină contra altei monede, în general contra monedei naționale, suma urmând a fi livrată la o dată viitoare prestabilită, la mai mult de două zile lucrătoare de la data contractului, la un preț prestabilit. Acest curs de schimb forward constă în cursul spot care prevalează în acel moment plus/minus o primă/un discont convenit(ă).

— Contract forward pe rata dobânzii („forward rate agreement”) : înseamnă un contract prin care două părți convin asupra ratei dobânzii de plătit pentru un depozit fictiv cu o scadență stabilită la o dată viitoare specificată. La data decontării, una dintre părți face o plată compensatorie în favoarea celeilalte, în funcție de diferența dintre rata dobânzii contractate și rata dobânzii pe piață la data decontării.

— Contract futures („futures contract”) : înseamnă un contract forward negociat la bursă. Într-un asemenea contract, se convine, la data contractului, asupra achiziționării sau vânzării unui instrument-suport, livrarea urmând să aibă loc la o dată viitoare, la un preț prestabilit. De obicei, livrarea nu mai are loc, contractul încetând înainte de scadența convenită.

— Contraparte centrală de compensare („central clearing counterparty”) : înseamnă o persoană juridică ce se interpune între contrapărți în contractele tranzacționate pe una sau mai multe piețe financiare, devenind cumpărătorul pentru orice vânzător și vânzătorul pentru orice cumpărător.

— Conturi de reevaluare („revaluation accounts”) : înseamnă conturi de bilanț destinate înregistrării diferenței de valoare a unui element de activ sau de pasiv pe baza costului de achiziție ajustat și a prețului pieței de la sfârșitul perioadei de raportare, atunci când acesta din urmă este mai mare decât primul, în cazul activelor, și atunci când acesta din urmă este mai mic decât primul, în cazul pasivelor. Conturile de reevaluare includ diferențele provenind din evoluția prețurilor și/sau din cea a cursurilor de schimb de pe piață.

— Cost mediu („average cost”) : înseamnă costul determinat prin metoda mediei ponderate, prin care costul fiecărei achiziții se adaugă la valoarea contabilă existentă în vederea obținerii unui nou cost mediu ponderat pentru o poziție valutară, aur sau un instrument de capital sau de natura datoriei.

— Costurile tranzacției („transaction costs”) : înseamnă costurile care pot fi identificate ca având legătură cu o anumită tranzacție.

— Curs de schimb („exchange rate”) : înseamnă valoarea unei monede în scopul convertirii într-o altă monedă.

— Curs de schimb spot („spot rate”) : înseamnă cursul la care o tranzacție se decontează la data decontării spot. În ceea ce privește tranzacțiile forward pe cursul de schimb, cursul de schimb spot este cursul de schimb la care primele sau disconturile forward se aplică pentru a obține cursul forward.

— Data decontării („settlement date”) : înseamnă data la care s-a înregistrat transferul final și irevocabil de valoare în registrele instituției care a efectuat decontarea. Decontarea poate avea loc imediat (în timp real), în aceeași zi (la închiderea zilei) sau la o dată convenită, ulterioară datei la care a fost asumat angajamentul.

— Data decontării spot („spot settlement date”) : înseamnă data la care o tranzacție spot cu un instrument financiar se decontează în conformitate cu convențiile aplicabile ale pieței în cazul respectivului instrument financiar.

— Data scadenței („maturity date”) : înseamnă data la care valoarea nominală/a principalului devine exigibilă și poate fi plătită integral deținătorului.

— Data tranzacției [„trade date (also known as transaction date)”] : data la care se încheie o tranzacție.

— Decontare („settlement”) : înseamnă un act care eliberează două sau mai multe părți de obligațiile lor privind transferul de fonduri sau de active. În cadrul tranzacțiilor intra-Eurosistem, decontarea înseamnă eliminarea soldurilor nete rezultate din tranzacțiile intra-Eurosistem și impune transferul de active.

— Depreciere („impairment”) : înseamnă reducerea sumei recuperabile sub valoarea contabilă.

— Dețineri de monedă străină („foreign currency holding”) : înseamnă poziția netă în moneda respectivă. În sensul acestei definiții, drepturile speciale de tragere (DST) sunt considerate o monedă distinctă; tranzacțiile care generează o schimbare a poziției nete în DST sunt fie tranzacții exprimate în DST, fie tranzacții în monedă străină care sunt o replică a compoziției coșului DST (având în vedere definiția coșului și cu ponderările respective).

— Discont („discount”) : înseamnă diferența dintre valoarea nominală a unui titlu de valoare și prețul său, în cazul în care acest preț este mai mic decât valoarea nominală.

— Dobândire („appropriation”) : înseamnă dobândirea dreptului de proprietate asupra titlurilor de valoare, creditelor sau oricăror active care au fost primite de o entitate raportoare drept garanție, ca o modalitate de executare a creanței principale.

— Grila de repartiție pentru capital („capital key”) : cotele procentuale ale deținerilor fiecărei bănci centrale naționale (BCN) la Banca Centrală Europeană.

— Instrumente de capital („equity instruments”) : înseamnă titluri purtătoare de dividende, respectiv acțiuni la societăți comerciale, și titluri care evidențiază o investiție într-un fond de investiții în acțiuni.

— Instrument sintetic („synthetic instrument”) : înseamnă un instrument financiar creat în mod artificial prin combinarea a două sau mai multe instrumente în scopul replicării fluxului de numerar și a modalităților de evaluare ale unui alt instrument. Aceasta are loc în mod normal printr-un intermediar financiar.

— Mecanismul cursului de schimb II (MCS II) [„exchange rate mechanism II (ERM II)”] : înseamnă procedurile de funcționare ale unui mecanism al cursului de schimb în etapa a treia a uniunii economice și monetare (UEM).

— Metoda amortizării liniare („straight-line method”) : înseamnă că amortizarea sau deprecierea se determină pe parcursul unei anumite perioade prin împărțirea costului unui activ, exclusiv valoarea sa reziduală estimată, la durata de viață utilă estimată a activului, pe măsura acumulării.

— Metoda de înregistrare economică („economic approach”) : înseamnă o metodă contabilă în cadrul căreia tranzacțiile sunt înregistrate la data tranzacției.

— Metoda de înregistrare la data decontării („cash/settlement approach”) : înseamnă o metodă contabilă conform căreia evenimentele contabile se înregistrează la data decontării.

— Numărul internațional de identificare a titlurilor de valoare (ISIN) [„International securities identification number (ISIN)”] : înseamnă numărul emis de autoritatea emitentă competentă relevantă.

— Operațiune principală de refinanțare [„Main refinancing operation (MRO)”] : înseamnă o operațiune periodică de piață monetară executată de Eurosistem sub forma unei tranzacții reversibile. MRO sunt desfășurate prin licitații standard săptămânale și în mod normal au o scadență de o săptămână.

— Operațiuni de refinanțare pe termen mai lung („Longer term refinancing operations”) : înseamnă operațiuni periodice de piață monetară care sunt executate de Eurosistem sub forma unor tranzacții reversibile care urmăresc să furnizeze lichiditate sectorului financiar cu o scadență pe termen mai lung decât cea a operațiunilor principale de refinanțare către sectorul financiar.

— Opțiune („option”) : înseamnă un contract care oferă deținătorului dreptul, dar nu și obligația, de a cumpăra sau de a vinde o anumită cantitate dintr-o acțiune, marfă, monedă, indice sau datorie, la un anumit preț, în cursul unei anumite perioade specificate sau la data expirării.

— Opțiune de tip futures („futures-style option”) : înseamnă o opțiune cotată la bursă pentru care se plătește sau se primește zilnic o marjă de variație.

— Pasiv („liability”) : înseamnă o obligație curentă a unei întreprinderi rezultată din evenimente din trecut, a cărei decontare presupune ieșirea din întreprindere a unor resurse care reprezintă avantaje economice.

— Pasiv financiar („financial liability”) : înseamnă orice pasiv care reprezintă o obligație legală de a furniza numerar sau un alt instrument financiar unei alte întreprinderi sau de a face schimb de instrumente financiare cu o altă întreprindere în condiții potențial nefavorabile.

— Portofoliu separat („earmarked portfolio”) : înseamnă investițiile separate, deținute în activul bilanțului în contrapartidă față de fonduri, constând în titluri de natura datoriei, instrumente de capital, depozite la termen și conturi curente, drepturi de participare și/sau investiții în filiale. Acesta corespunde unui element identificabil din pasivul bilanțului, indiferent de orice constrângeri legale, statutare sau de altă natură.

— Preț de exercitare („strike price”) : înseamnă prețul specificat într-un contract de opțiune, la care poate fi executat contractul.

— Preț exclusiv dobândă („clean price”) : înseamnă prețul tranzacției, excluzând disconturile/dobânzile acumulate, dar incluzând costurile tranzacției care fac parte din preț.

— Preț mediu al pieței („mid-market price”) : înseamnă punctul de mijloc dintre cursul de cumpărare și cursul de vânzare pentru un anumit titlu, pe baza cotațiilor aplicate tranzacțiilor cu o valoare normală de piață de către formatori de piață recunoscuți sau în cadrul burselor de valori recunoscute, care este utilizat în cadrul procedurii de reevaluare trimestrială.

— Prețul pieței („market price”) : înseamnă prețul cotat pentru un instrument pe aur, monedă străină sau titluri de valoare, în general excluzând dobânzile acumulate sau reducerile de dobânzi, fie pe o piață organizată, de exemplu o bursă de valori, fie pe o piață neorganizată, de exemplu o piață nereglementată.

— Prețul tranzacției („transaction price”) : înseamnă prețul convenit între părți la încheierea unui contract.

— Primă („premium”) : înseamnă diferența dintre valoarea nominală a unui titlu de valoare și prețul său, în cazul în care acest preț este mai mare decât valoarea nominală.

— Principii contabile general acceptate (GAAP) [„Generally accepted accounting principles (GAAP)”] : înseamnă un set comun de principii, standarde și proceduri contabile pe care entitățile le utilizează pentru elaborarea situațiilor financiare ale acestora. GAAP reprezintă o combinație de standarde recunoscute (stabilite de autorități de reglementare) și modalități general acceptate de înregistrare și raportare a informațiilor contabile.

— Program automat de împrumut de titluri de valoare (PAIT) [„Automated security lending programme (ASLP)”] : înseamnă un program oferit de o instituție specializată, de exemplu, o bancă ce aranjează și gestionează împrumutul de titluri de valoare între participanții programului, sub formă de contracte de report, contracte combinate de report și deport sau operațiuni de împrumut de titluri de valoare. În cazul unui program pe bază de principal, instituția specializată care oferă acest program este considerată contrapartea finală, în timp ce, în cadrul unui program pe bază de mandat, instituția care îl oferă acționează doar ca mandatar, iar contrapartea finală este entitatea cu care sunt realizate efectiv operațiunile de împrumut de titluri.

— Programul Extended Custodial Inventory (ECI) [„Extended Custodial Inventory (ECI) programme”] : înseamnă un program care constituie un depozit în afara zonei euro, gestionat de o bancă comercială, în care bancnotele euro sunt păstrate în custodie în numele Eurosistemului pentru furnizarea și primirea de bancnote euro.

— Provizioane („provisions”) : înseamnă sumele rezervate înainte de calcularea cifrei profitului sau pierderilor, în vederea acoperirii oricăror angajamente sau riscuri cunoscute sau prevăzute, al căror cost nu poate fi determinat cu precizie (a se vedea „Rezerve”). Provizioanele pentru obligații și cheltuieli viitoare nu pot fi folosite la ajustarea valorii activelor.

— Rată internă de rentabilitate („internal rate of return”) : înseamnă rata de discont la care valoarea contabilă a unui titlu de valoare este egală cu valoarea actualizată a fluxului viitor de numerar.

— Ratele medii ale pieței („mid-market rates”) : înseamnă ratele de referință ale cursului de schimb al monedei euro, bazate în general pe procedura periodică de concertare dintre băncile centrale din cadrul și din exteriorul Sistemului European al Băncilor Centrale (SEBC) care are loc, de obicei, la ora 14.15 (CET), care sunt utilizate în cadrul procedurii de reevaluare trimestrială.

— Rezerve („reserves”) : înseamnă o sumă separată constituită din profiturile distribuibile, care nu este destinată acoperirii unui pasiv specific, a unui risc eventual sau a unei diminuări prevăzute a valorii unor active, cunoscute la data închiderii bilanțului.

— Standarde internaționale de raportare financiară („International Financial Reporting Standards”) : înseamnă standardele internaționale de raportare financiară, standardele internaționale de contabilitate și interpretările asociate, de exemplu, cele ale Comitetului permanent pentru interpretări și ale Comitetului pentru interpretarea standardelor internaționale de raportare financiară, care sunt adoptate de Uniunea Europeană.

— Sumă compensatorie („compensatory amount”) : înseamnă o ajustare efectuată la calcularea venitului monetar în conformitate cu Decizia (UE) 2016/2248 a Băncii Centrale Europene (BCE/2016/36) (1).

— Swap pe rata dobânzii („interest rate swap”) : înseamnă un acord contractual de a face schimb de fluxuri de numerar reprezentând serii de plăți periodice de dobândă cu o contraparte, fie într-o singură monedă, fie, în cazul tranzacțiilor pe valute diferite, în două monede diferite.

— Swap valutar („foreign exchange swap”) : înseamnă achiziționarea sau vânzarea spot a unei monede contra altei monede (componentă scurtă) simultan cu vânzarea sau achiziționarea forward a aceleiași sume în aceeași monedă contra celeilalte monede (componentă lungă).

— TARGET2 („TARGET2”) : înseamnă sistemul transeuropean automat de transfer rapid cu decontare pe bază brută în timp real, în conformitate cu Orientarea BCE/2012/27 (2).

— Titlu cu discont („discount security”) : înseamnă un activ pentru care nu se plătesc cupoane și a cărui rentabilitate rezultă din aprecierea capitalului, deoarece activul este emis sau cumpărat sub valoarea nominală.

— Titluri de valoare păstrate până la scadență („held-to-maturity securities”) : înseamnă titluri de valoare cu plăți fixe sau determinabile și cu o scadență stabilită, pe care entitatea raportoare intenționează să le păstreze până la scadență.

— Tranzacție reversibilă („reverse transaction”) : înseamnă o operațiune prin care o entitate raportoare achiziționează (contract de deport) sau vinde (contract de report) active în cadrul unui acord de report sau acordă credite pe bază de garanții.

— Tranzacții forward cu titluri („forward transactions in securities”) : înseamnă contracte pe piața nereglementată („over-the-counter”) prin care se convine, la data contractului, asupra achiziționării sau vânzării unui instrument pe rata dobânzii, în general o obligațiune sau un bilet la ordin, livrarea urmând să aibă loc la o dată viitoare, la un preț prestabilit.

— Venit monetar („monetary income”) : înseamnă venitul acumulat de BCN ca urmare a exercitării funcției de politică monetară a SEBC. Venitul monetar este cumulat și alocat între BCN la sfârșitul fiecărui exercițiu financiar.

(1) Decizia (UE) 2016/2248 a Băncii Centrale Europene din 3 noiembrie 2016 privind repartizarea venitului monetar al băncilor centrale naționale ale statelor membre a căror monedă este euro (BCE/2016/16) (a se vedea pagina 26 din prezentul Jurnal Oficial).

(2) Orientarea BCE/2012/27 din 5 decembrie 2012 privind sistemul transeuropean automat de transfer rapid cu decontare pe bază brută în timp real (TARGET2) (JO L 30, 30.1.2013, p. 1).