DECIZIA CONSILIULUI

din 28 mai 2009

de publicare în formă consolidată a textului Convenției vamale privind transportul internațional de mărfuri sub acoperirea carnetelor TIR (Convenția TIR) din 14 noiembrie 1975 de la Geneva, astfel cum a fost modificată după această dată

(2009/477/CE)

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 133, coroborat cu articolul 300 alineatul (3) prima teză,

având în vedere propunerea Comisiei,

Întrucât:

DECIDE:

Articolul 1

Textul Convenției vamale privind transportul internațional de mărfuri sub acoperirea carnetelor TIR (Convenția TIR) din 14 noiembrie 1975, astfel cum a fost modificată după această dată și până la sfârșitul anului 2008, se publică în formă consolidată spre informare în anexa la prezenta decizie.

Modificările ulterioare ale convenției se publică de către Comisie în Jurnalul Oficial al Uniunii Europenecu precizarea datei intrării în vigoare a acestora.

Articolul 2

Prezenta decizie produce efecte de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

(1) JO L 252, 14.9.1978, p. 2.

(2) JO L 252, 14.9.1978, p. 1.

(3) JO L 31, 2.2.1983, p. 13.

ANEXĂ

CONVENȚIA PRIVIND TRANSPORTUL INTERNAȚIONAL AL MĂRFURILOR SUB ACOPERIREA CARNETELOR TIR (CONVENȚIA TIR, 1975)

Notă: Numai textul convenției și anexelor la aceasta depus pe lângă Secretarul General al Organizației Națiunilor Unite, în calitatea acestuia de depozitar al Convenției TIR, constituie versiuni autentice ale Convenției TIR și ale anexelor la aceasta. Prezenta publicare se face doar spre informare.

PĂRȚILE CONTRACTANTE,

ÎN DORINȚA de a facilita transporturile internaționale de mărfuri cu vehicule rutiere,

CONSIDERÂND că îmbunătățirea condițiilor de transport constituie un factor esențial pentru dezvoltarea cooperării dintre ele,

DECLARÂNDU-SE în favoarea simplificării și armonizării formalităților administrative din domeniul transporturilor internaționale, în special la frontiere,

CONVIN după cum urmează:

CAPITOLUL I

DISPOZIȚII GENERALE

a) Definiții

Articolul 1

În sensul prezentei convenții:

a) prin „transport TIR” se înțelege transportul mărfurilor de la un birou vamal de plecare la un birou vamal de destinație, sub regimul denumit regim TIR și stabilit prin prezenta convenție;

b) prin „operațiune TIR” se înțelege partea unui transport TIR efectuată pe teritoriul unei părți contractante de la un birou vamal de plecare sau de intrare (de trecere) la un birou vamal de destinație sau de ieșire (de trecere);

c) prin „începutul unei operațiuni TIR” se înțelege că vehiculul rutier, ansamblul de vehicule sau containerul au fost prezentate în vederea controlului la biroul vamal de plecare sau de intrare (de trecere) împreună cu încărcătura și carnetul TIR aferente și, de asemenea, carnetul TIR a fost acceptat de biroul vamal;

d) prin „încheierea unei operațiuni TIR” se înțelege că vehiculul rutier, ansamblul de vehicule sau containerul au fost prezentate în vederea controlului la biroul vamal de destinație sau de ieșire (de trecere) împreună cu încărcătura și carnetul TIR aferente;

e) prin „descărcarea unei operațiuni TIR” se înțelege certificarea de către autoritățile vamale că operațiunea TIR a fost încheiată în mod corect pe teritoriul unei părți contractante. Aceasta se stabilește de către autoritățile vamale pe baza comparării datelor sau informațiilor disponibile la biroul vamal de destinație sau de ieșire (de trecere) cu cele disponibile la biroul vamal de plecare sau de intrare (de trecere);

f) prin „drepturi și taxe de import sau de export” se înțeleg drepturile vamale și toate celelalte drepturi, taxe, redevențe și impozite diverse care sunt percepute la import sau la export sau cu ocazia importului sau exportului de mărfuri, cu excepția redevențelor și impozitelor al căror nivel este limitat la costul aproximativ al serviciilor prestate;

g) prin „vehicul rutier” se înțelege nu numai orice vehicul rutier cu motor, ci și orice remorcă sau semiremorcă concepută pentru a fi atașată acestuia;

h) prin „ansamblu de vehicule” se înțeleg vehicule rutiere cuplate care participă la circulația rutieră ca o singură unitate;

j) prin „container” se înțelege un mijloc de transport (cadru, cisternă amovibilă sau alt mijloc analog): i) constituind un compartiment, în întregime sau parțial închis, destinat să conțină mărfuri; ii) având un caracter permanent și fiind astfel suficient de rezistent pentru a permite folosirea sa repetată; iii) special conceput pentru a facilita transportul mărfurilor, fără descărcare și reîncărcare, prin unul sau mai multe moduri de transport; iv) conceput astfel încât să fie ușor de manipulat, îndeosebi în timpul transbordării sale dintr-un mijloc de transport în altul; v) conceput astfel încât să fie ușor de încărcat și de descărcat; și vi) cu un volum interior de cel puțin un metru cub. „Caroseriile amovibile” sunt asimilate containerelor;

k) prin „birou vamal de plecare” se înțelege orice birou vamal al unei părți contractante, unde începe transportul TIR al unei încărcături sau al unei părți din aceasta;

l) prin „birou vamal de destinație” se înțelege orice birou vamal al unei părți contractante unde se termină transportul TIR al unei încărcături sau al unei părți din aceasta;

m) prin „birou vamal de trecere” se înțelege orice birou vamal al unei părți contractante prin care un vehicul rutier, un ansamblu de vehicule sau un container intră sau iese din această parte contractantă în cursul unui transport TIR;

n) prin „persoană” se înțelege atât persoană fizică, cât și persoană juridică;

o) prin „titular” al unui carnet TIR se înțelege persoana căreia i s-a emis un carnet TIR în conformitate cu prevederile corespunzătoare ale convenției și în numele căreia s-a întocmit o declarație vamală sub forma unui carnet TIR indicându-se intenția de a plasa mărfurile sub regim TIR la biroul vamal de plecare. Titularul este responsabil pentru prezentarea vehiculului rutier, a ansamblului de vehicule sau a containerului, împreună cu încărcătura și carnetul TIR aferente, la biroul vamal de plecare, la biroul vamal de trecere și la biroul vamal de destinație, cu respectarea corespunzătoare a celorlalte prevederi relevante ale convenției;

p) prin „mărfuri grele sau voluminoase” se înțeleg orice obiecte grele sau voluminoase care, din cauza greutății, a dimensiunilor sau naturii lor, nu sunt transportate, în general, nici într-un vehicul rutier închis, nici într-un container închis;

q) prin „asociație garantă” se înțelege o asociație agreată de autoritățile vamale ale unei părți contractante pentru să garanteze pentru persoanele care utilizează regimul TIR.

b) Domeniul de aplicare

Articolul 2

Prezenta convenție privește transportul mărfurilor efectuat fără descărcare și reîncărcare, peste una sau mai multe frontiere, între un birou vamal de plecare al unei părți contractante și un birou vamal de destinație al altei părți contractante sau al aceleiași, în vehicule rutiere, ansambluri de vehicule sau în containere, cu condiția ca o parte din traseu între începutul transportului TIR și terminarea lui să fie rutier.

Articolul 3

În scopul aplicării prevederilor prezentei convenții:

a) transporturile trebuie efectuate: i) cu vehicule rutiere, ansambluri de vehicule sau containere agreate în prealabil în condițiile prevăzute la capitolul III litera (a), sau ii) cu alte vehicule rutiere, alte ansambluri de vehicule sau alte containere, în condițiile prevăzute la capitolul III litera ©, sau iii) cu vehicule rutiere sau vehicule speciale, cum ar fi autobuze, autocare, măturătoare, betoniere etc. exportate și așadar considerate, deci, Ca fiind mărfuri care se deplasează prin mijloace proprii de la un birou vamal de plecare la un birou vamal de destinație în condițiile prevăzute la capitolul III litera ©. În cazul în care aceste vehicule transportă alte mărfuri, condițiile prevăzute la punctele (i) sau (ii) anterioare se aplică în mod corespunzător;

b) operațiunile de transport trebuie garantate de asociații agreate în conformitate cu prevederile articolului 6 și trebuie efectuate sub acoperirea unui carnet TIR, conform modelului din anexa 1 la prezenta convenție.

c) Principii

Articolul 4

Mărfurile transportate sub regim TIR nu vor fi supuse la plata sau la consemnarea drepturilor și taxelor de import sau de export la birourile vamale de trecere.

Articolul 5

(1) Mărfurile transportate sub regim TIR în vehicule rutiere, ansambluri de vehicule sau containere sigilate, nu vor fi, de regulă, supuse controlului vamal la birourile de trecere.

(2) Cu toate acestea, în vederea evitării abuzurilor, autoritățile vamale pot proceda, în mod excepțional și, în special, în cazul unor suspiciuni, la controlul mărfurilor la aceste birouri.

CAPITOLUL II

ELIBERAREA CARNETELOR TIR

RESPONSABILITATEA ASOCIAȚIILOR GARANTE

Articolul 6

(1) Atâta timp cât sunt îndeplinite condițiile minimale prevăzute în anexa 9 partea I, fiecare parte contractantă poate autoriza asociații să elibereze carnete TIR, fie direct fie prin intermediul unor asociații corespondente, care să se constituie ca asociații garante. Autorizația se revocă în cazul în care condițiile și cerințele minimale din anexa 9 partea I nu mai sunt îndeplinite.

(2) O asociație nu va fi agreată în nicio țară decât în cazul în care garanția acesteia se extinde și asupra obligațiilor la care se expune în țara respectivă cu ocazia efectuării de operațiuni sub acoperirea carnetelor TIR eliberate de către asociațiile străine afiliate la aceeași organizație internațională la care este ea însăși afiliată.

(2 bis) O organizație internațională precum aceea menționată la alineatul (2), este autorizată de către comitetul de gestiune să își asume responsabilitatea organizării și funcționării eficace a unui sistem internațional de garanții, cu condiția ca ea să accepte această responsabilitate.

(3) O asociație eliberează carnete TIR numai acelor persoane al căror acces la regimul TIR nu a fost refuzat de către autoritățile competente ale părților contractante pe al căror teritoriu respectiva persoană este rezidentă sau stabilită.

(4) Autorizarea accesului la regimul TIR se acordă numai persoanelor care îndeplinesc condițiile și cerințele minimale prevăzute în anexa 9 partea II la prezenta convenție. Sub rezerva dispozițiilor articolului 38, autorizarea se revocă în cazul în care îndeplinirea acestor criterii nu mai este asigurată.

(5) Autorizarea accesului la regimul TIR se acordă în conformitate cu procedura stabilită în anexa 9 partea II la prezenta convenție.

Articolul 7

Formularele de carnete TIR expediate asociațiilor garante de către asociațiile corespondente din străinătate sau de către organizațiile internaționale sunt admise cu scutire de drepturi și taxe de import și de export și nu sunt supuse la nicio interdicție sau restricție de import sau de export.

Articolul 8

(1) Asociația garantă se angajează să achite drepturile și taxele de import sau de export exigibile, majorate, dacă este cazul, cu dobânzile de întârziere, care trebuie să fie achitate potrivit legilor și reglementărilor vamale ale țării în care se constată o abatere legată de operațiunea TIR. Asociația garantă este obligată, împreună și solidar cu persoanele care datorează sumele susmenționate, la plata acestor sume.

(2) În cazurile în care legile și reglementările administrative ale unei părți contractante nu prevăd plata drepturilor și taxelor de import sau de export în cazul menționat anterior la alineatul (1), asociația garantă se angajează să plătească, în aceleași condiții, o sumă egală cu cuantumul drepturilor și taxelor de import sau de export majorate, după caz, cu orice dobânzile de întârziere.

(3) Fiecare parte contractantă determină cuantumul maxim, pe fiecare carnet TIR, al sumelor care pot fi pretinse asociației garante, în conformitate cu dispozițiile de la alineatele (1) și (2) de mai sus.

(4) Asociația garantă devine răspunzătoare față de autoritățile țara în care este situat biroul vamal de plecare din momentul în care carnetul TIR a fost luat în evidență de biroul vamal. În țările următoare, traversate în cursul unei operațiuni de transport de mărfuri sub regimul TIR, această responsabilitate începe atunci când mărfurile intră în aceste țări sau, în cazul suspendării transportului TIR, în conformitate cu prevederile articolului 26 alineatele (1) și (2), din momentul în care carnetul TIR este luat în evidență de biroul vamal la care transportul TIR este reluat.

(5) Responsabilitatea asociației garante acoperă nu numai mărfurile enumerate pe carnetul TIR, ci și orice mărfuri care, deși nu sunt enumerate pe acest carnet, s-ar găsi în partea sigilată a vehiculului rutier sau în containerul sigilat. Responsabilitatea nu se extinde la nicio altă marfă.

(6) În scopul stabilirii drepturilor și taxelor menționate la alineatele (1) și (2) din prezentul articol, datele relative la mărfurile înscrise pe carnetul TIR sunt considerate valabile, până la proba contrarie.

(7) Atunci când sumele menționate la alineatele (1) și (2) din prezentul articol devin exigibile, autoritățile competente pretind, în măsura în care acest lucru este posibil, plata de la persoana sau persoanele care datorează aceste sume, înainte de a introduce o reclamație pe lângă asociația garantă.

Articolul 9

(1) Asociația garantă stabilește perioada de valabilitate a carnetului TIR specificând o ultimă zi de valabilitate, după care carnetul nu mai poate fi prezentat la biroul vamal de plecare pentru luarea în evidență.

(2) Carnetul rămâne valabil până la terminarea operațiunii TIR la biroul vamal de destinație, cu condiția ca el să fi fost luat în evidență la biroul vamal de plecare în ultima zi de valabilitate sau înaintea datei respective, așa cum se prevede la alineatul (1) din prezentul articol.

Articolul 10

(1) Descărcarea unei operațiuni TIR trebuie efectuată fără întârziere.

(2) În cazul în care autoritățile vamale ale unei țări au descărcat o operațiune TIR, acestea nu mai pot solicita asociației garante plata sumelor menționate la articolul 8 alineatele (1) și (2), cu excepția cazului în care certificatul de încheiere a operațiunii TIR a fost obținut în mod abuziv sau fraudulos sau dacă încheierea operațiunii nu a avut loc.

Articolul 11

(1) În cazul în care o operațiune TIR nu a fost descărcată, autoritățile competente nu au dreptul de a pretinde de la asociația garantă plata sumelor menționate la articolul 8 alineatele (1) și (2) decât dacă, în termen de un an socotit de la data luării în evidență a carnetului TIR de către autoritățile respective, acestea au avizat în scris asociația cu privire la nedescărcarea operațiunii. Această dispoziție este aplicabilă, de asemenea, în cazul în care certificatul de încheiere a operațiunii TIR a fost obținut în mod abuziv sau fraudulos, dar în acest caz termenul este de doi ani.

(2) Cererea de plată a sumelor menționate la articolul 8 alineatele (1) și (2) este adresată asociației garante cel mai devreme la trei luni, socotit de la data la care asociația a fost informată că operațiunea TIR nu a fost descărcată sau că certificatul de încheiere a operațiunii TIR a fost obținut în mod abuziv sau fraudulos, dar cel târziu în termen de doi ani de la data respectivă. Cu toate acestea, în ceea ce privește cazurile care sunt deferite justiției în termenul de doi ani indicat anterior, cererea de plată se adresează într-un termen de un an, socotit de la data la care hotărârea judecătorească a devenit executorie.

(3) Pentru a achita sumele pretinse, asociația garantă dispune de un termen de trei luni, socotit de la data la care i-a fost adresată cererea de plată. Sumele vărsate se rambursează asociației în cazul în care, în termen de doi ani de la data la care i s-a adresat cererea de plată, s-a dovedit autorităților vamale că nu s-a comis nicio neregulă în ceea ce privește operațiunea de transport în cauză.

CAPITOLUL III

TRANSPORTUL MĂRFURILOR SUB ACOPERIREA CARNETULUI TIR

a) Agrearea vehiculelor și containerelor

Articolul 12

Pentru a se încadra în dispozițiile secțiunilor (a) și (b) din prezentul capitol, fiecare vehicul rutier trebuie să respecte, din punct de vedere al construcției și al echipamentului său, condițiile definite în anexa 2 la prezenta convenție și trebuie să fi fost agreat în conformitate cu procedura prevăzută în anexa 3 la prezenta convenție. Certificatul de agreare trebuie să fie conform modelului din anexa 4.

Articolul 13

(1) Pentru a se încadra în dispozițiile secțiunilor (a) și (b) din prezentul capitol, containerele trebuie să fie construite în conformitate cu condițiile definite în anexa 7 partea I și trebuie să fi fost agreate în conformitate cu procedura prevăzută în partea II din aceeași anexă.

(2) Containerele agreate pentru transportul de mărfuri cu sigiliu vamal, în aplicarea Convenției vamale privind containerele din 1956, a acordurilor decurgând din această convenție și încheiate sub auspiciile Organizației Națiunilor Unite, a Convenției vamale privind containerele din 1972 sau a oricăror alte instrumente internaționale care o pot înlocui sau modifica pe aceasta din urmă, se consideră ca fiiind conrespunzătoare dispozițiilor alineatului 1 de mai sus și trebuie să fie acceptate pentru transportul sub regim TIR, fără o nouă agreare.

Articolul 14

(1) Fiecare parte contractantă își rezervă dreptul de a refuza recunoașterea valabilității agreării vehiculelor rutiere sau a containerelor care nu îndeplinesc condițiile prevăzute anterior la articolele 12 și 13. Cu toate acestea, părțile contractante evită întârzierea transportului, în cazul în care defectele constatate sunt de importanță minoră și nu creează © risc de fraudă.

(2) Înainte de a fi reutilizat pentru transportul de mărfuri sub sigiliu vamal, orice vehicul rutier sau container, care nu mai corespunde condițiilor care au justificat agrearea sa, trebuie să fie repus în starea inițială sau să facă obiectul unei noi agreări.

b) Procedura de transport sub acoperire unui carnet TIR

Articolul 15

(1) Nu se solicită © document vamal special pentru importul temporar al vehiculului rutier, al ansamblului de vehicule sau al containerului care transportă mărfuri sub regimul TIR. Niu se solicită nicio garanție pentru vehiculul rutier, ansamblul de vehicule sau container.

(2) Dispozițiile alineatului (1) al prezentului articol nu împiedică o parte contractantă să solicite îndeplinirea, la biroul vamal de destinație, a formalităților prevăzute de reglementările naționale, pentru a se garanta faptul că, odată încheiată operațiunea TIR, vehiculul rutier, ansamblul de vehicule sau containerul vor fi reexportate.

Articolul 16

Atunci când un transport TIR este efectuată de un vehicul rutier sau de un ansamblu de vehicule, se fixează în fața și în spatele vehiculului rutier sau a ansamblului de vehicule câte o placă dreptunghiulară purtând inscripția „TIR” și având caracteristicile menționate în anexa 5. Aceste plăci sunt dispuse astfel încât să fie foarte vizibile. Aceste plăci sunt detașabile sau sunt fixate ori concepute astfel încât să poată fi inversate, acoperite, pliate sau să indice în oricare alt mod că nu se efectuează un transport TIR.

Articolul 17

(1) Se întocmește un singur carnet TIR pentru fiecare vehicul rutier sau container. Se poate, cu toate acestea un singur carnet TIR pentru un ansamblu de vehicule sau pentru mai multe containere încărcate pe un singur vehicul rutier sau pe un ansamblu de vehicule. În acest caz, manifestul mărfurilor din carnet TIR trebuie să enumere separat conținutul fiecărui vehicul făcând parte din ansamblul de vehicule sau al fiecărui container.

(2) Carnetul TIR este valabil pentru o singură călătorie. Acesta conține cel puțin numărul de volete detașabile care sunt necesare pentru transportul TIR în cauză.

Articolul 18

Un transport TIR poate comporta mai multe birouri vamale de plecare și de destinație, dar numărul total al birourilor vamale de plecare și de destinație nu va fi mai mare de patru. Carnetul TIR poate fi prezentat la birourile vamale de destinație numai dacă toate birourile vamale de plecare au luat în evidență carnetul TIR.

Articolul 19

Mărfurile și vehiculul rutier, ansamblul de vehicule sau containerul sunt prezentate împreună cu carnetul TIR la biroul vamal de plecare. Autoritățile vamale din țara de plecare trebuie să ia măsurile necesare pentru a se asigura de exactitatea manifestului mărfurilor și pentru aplicarea sigiliilor vamale sau pentru controlul sigiliilor vamale aplicate sub responsabilitatea acestor autorități vamale de către persoane autorizate.

Articolul 20

Pentru parcursul pe teritoriul țării lor, autoritățile vamale pot fixa o limită de timp și pot cere ca vehiculul rutier, ansamblul de vehicule sau containerul să urmeze un traseu determinat.

Articolul 21

La fiecare birou vamal de trecere, ca și la birourile vamale de destinație, vehiculul rutier, ansamblul de vehicule sau containerul sunt prezentate autorităților vamale în scop de control, împreună cu încărcătura și cu carnetul TIR aferente.

Articolul 22

(1) De regulă, și cu excepția cazului în care ele procedează la controlul mărfurilor în conformitate cu articolul 5 alineatul (2), autoritățile vamale ale birourior vamale de trecere ale fiecărei părți contractante acceptă sigiliile vamale ale celorlalte părți contractante, cu condiția ca aceste sigilii să fie intacte. Cu toate acestea, în cazul în care necesitățile controlului impun acest lucru, autoritățile vamale menționate își pot adăuga propriile sigilii.

(2) Sigiliile vamale astfel acceptate de o parte contractantă beneficiază pe teritoriul acelei părți contractante de aceeași protecție legală ca și sigiliile naționale.

Articolul 23

Autoritățile vamale:

— nu vor cere ca vehiculele rutiere, ansamblurile de vehicule sau containerele să fie escortate pe cheltuiala transportatorilor pe teritoriul țării respective,

— nu vor solicita controlul în cursul transportului în cazul vehiculelor rutiere, ansamblurilor de vehicule sau containerelor și încărcăturilor lor decât în cazuri excepționale.

Articolul 24

În cazul în care, în timpul transportului sau la un birou vamal de trecere, autoritățile vamale procedează la controlul încărcăturii unui vehicul rutier, a unui ansamblu de vehicule sau a unui container, acestea fac mențiune pe voletele carnetului TIR utilizat în țara lor, pe cotoarele corespunzătoare și pe voletele care rămân în carnetul TIR, despre noile sigilii aplicate, ca și despre natura controlului efectuat.

Articolul 25

În cazul în care, în timpul transportului, sigiliile vamale sunt rupte în alte cazuri decât în cele descrise la articolele 24 și 35 sau în cazul în care mărfurile au pierit sau au suferit stricăciuni fără ca un astfel de sigiliu să fie rupt, se aplică procedura prevăzută în anexa I la prezenta convenție pentru utilizarea carnetului TIR, fără a prejudicia aplicarea eventuală a dispozițiilor din legislația națională și se întocmește procesul-verbal de constatare cuprins în carnetul TIR.

Articolul 26

(1) Atunci când transportul efectuat sub acoperirea carnetului TIR traversează teritoriul unui stat care nu este parte contractantă la prezenta convenție, transportul TIR se suspendă pe durata acelei părți din traseu. În acest caz, autoritățile vamale ale părții contractante al cărei teritoriu este traversat în continuare acceptă carnetul TIR pentru reluarea transportului TIR, cu condiția ca sigiliile vamale și/sau mărcile de identificare să fi rămas intacte. În cazul în care sigiliile vamale nu au rămas intacte, autoritățile vamale pot accepta carnetul TIR pentru reluarea transportului TIR conform prevederilor articolului 25.

(2) Se procedează la fel și pentru acea parte a traseului pe parcursul căreia carnetul TIR nu este utilizat de titularul carnetului pe teritoriul unei părți contractante, datorită existenței unei proceduri mai simple de tranzit vamal sau atunci când utilizarea regimului de tranzit nu este necesară.

(3) În aceste cazuri, birourile vamale unde transportul TIR este suspendat sau reluat sunt considerate birouri vamale de trecere la ieșire și, respectiv, la intrare.

Articolul 27

Sub rezerva dispozițiilor prezentei convenții și în special a articolului 18, un alt birou vamal de destinație poate fi substituit birou vamal de destinație inițial desemnat.

Articolul 28

(1) Încheierea unei operațiuni TIR se certifică de către autoritățile vamale fără întârziere. Încheierea unei operațiuni TIR poate fi certificată cu sau fără rezerve: atunci când încheierea este certificată cu rezerve, acestea trebuie să se bazeze pe elemente legate de operațiunea TIR în sine. Aceste fapte trebuie notate clar în carnetul TIR.

(2) În cazul în care mărfurile sunt plasate sub un alt regim vamal sau sub un alt sistem de control vamal, toate neregularitățile ce pot fi constatate sub acel regim vamal sau sistem de control vamal nu trebuie să fie atribuite titularului carnetului TIR sau oricărei alte persoane care acționează în numele său.

c) Dispoziții relative la transportul mărfurilor grele sau voluminoase

Articolul 29

(1) Dispozițiile prezentei secțiuni nu se aplică decât transporturilor de mărfuri grele sau voluminoase, definite la articolul 1 litera (p) din prezenta convenție.

(2) Atunci când dispozițiile prezentei secțiuni sunt aplicabile, transportul mărfurilor grele sau voluminoase poate, după cum decid autoritățile biroului vamal de plecare, să se efectueze cu ajutorul unor vehicule sau containere nesigilate.

(3) Dispozițiile prezentei secțiuni nu se aplică decât dacă, după părerea autorităților biroului vamal de plecare, este posibil să se identifice fără dificultate mărfurile grele sau voluminoase, în baza descrierii făcute, precum și, dacă este cazul, accesoriile transportate în același timp, sau dacă acestor mărfuri li se pot aplica sigilii vamale și/sau mărci de identificare de natură să împiedice orice substituire sau sustragere fără să rămână urme vizibile.

Articolul 30

Toate dispozițiile prezentei convenții de la care nu există derogări prin dispozițiile speciale ale prezentei secțiuni sunt aplicabile la transportul mărfurilor grele sau voluminoase sub acoperirea unii carnet TIR.

Articolul 31

Responsabilitatea asociației garante acoperă nu numai mărfurile enumerate pe carnetul TIR dar și mărfurile care, deși nu sunt enumerate în acest carnet, se află pe platforma de încărcare sau printre mărfurile enumerate pe carnetul TIR.

Articolul 32

Carnetul TIR utilizat poartă pe coperta sa și pe toate voletele indicația „mărfuri grele sau voluminoase”, scrisă cu litere groase, în engleză sau în franceză.

Articolul 33

Autoritățile biroului vamal de plecare pot cere ca la carnetul TIR să fie anexate specificația coletelor, fotografii, schițe etc. care se vădesc necesare pentru identificarea mărfurilor transportate. În acest caz, autoritățile vamale vizează aceste documente, un exemplar al documentelor menționate se atașează pe verso la coperta carnetului TIR, iar pe toate manifestele carnetului se va face mențiune despre aceste documente.

Articolul 34

Autoritățile biroului vamal de trecere ale fiecărei părți contractante acceptă sigiliile vamale și/sau mărcile de identificare aplicate de autoritățile competente ale celorlalte părți contractante. Ele pot totuși aplica alte sigilii și/sau mărci de identificare și menționează pe voletele carnetului TIR folosit în țara lor, pe cotoarele corespunzătoare și pe voletele rămase în carnetul TIR, informațiile cu privire la noile sigilii și/sau mărci de identificare aplicate.

Articolul 35

Dacă pe traseu sau la un birou vamal de trecere, autoritățile vamale, procedând la controlul lîncărcăturii, sunt obligate să rupă sigiliile și/sau să îndepărteze mărcile de identificare, ele trebuie să menționeze pe voletele carnetului TIR utilizate în țara lor, pe cotoarele corespunzătoare și pe voletele rămase în carnetul TIR, noile sigilii și/sau semne de identificare aplicate.

CAPITOLUL IV

ABATERI

Articolul 36

Orice abatere de la dispozițiile prezentei convenții îl expune pe contravenient, în țara în care abatere a fost comisă, sancțiunilor prevăzute de legislația acestei țări.

Articolul 37

Atunci când nu este posibil să se determine teritoriul pe care o abatere a fost comisă, ea este considerată ca fiind comisă pe teritoriul părții contractante unde a fost constatată.

Articolul 38

(1) Fiecare parte contractantă are dreptul de a exclude, temporar sau cu titlu definitiv, de la beneficiul prezentei convenții, orice persoană vinovată de abateri grave de la legile sau reglementările vamale aplicabile transporturilor internaționale de mărfuri.

(2) Această excludere se notifică în termen de o săptămână autorităților competente ale părții contractante pe al cărei teritoriu persoana în cauză este stabilită sau domiciliată, precum și asociației sau asociațiilor garante ale țării ori teritoriului vamal unde abaterea a fost comisaă și Comitetului executiv TIR.

Articolul 39

Atunci când operațiunile TIR sunt recunoscute ca fiind efectuate potrivit prevederilor convenției:

(1) Părțile contractante nu vor releva diferențele minore privind respectarea termenelor sau a traseelor indicate.

(2) De asemenea, nepotrivirile dintre indicațiile de pe manifestul mărfurilor din carnetele TIR și conținutul vehiculului rutier, al unui ansamblu de vehicule sau al unui container nu vor fi considerate abateri în sarcina titularului carnetului TIR, în sensul prezentei convenții, atunci când se dovedește autorităților competente că respectivele nepotriviri nu se datorează erorilor comise în cunoștință de cauză sau din neglijență în momentul încăarcării sau expedierii mărfurilor sau în momentul întocmirii manifestului menționat.

Articolul 40

Administrațiile vamale ale țărilor de plecare și de destinație nu vor reține în sarcina titularului carnetului TIR nepotrivirile care sunt, eventual, constatate în aceste țări, atunci când aceste nepotriviri privesc regimurile vamale care au precedat sau care au urmat unui transport TIR și în care titularul carnetului TIR nu a fost implicat.

Articolul 41

Atunci când s-a dovedit autorităților vamale că mărfurile înscrise în manifestul unui carnet TIR au pierit sau au fost iremediabil pierdute prin accident sau forță majoră sau că o parte din ele lipsește din cauza naturii mărfurilor, se acordă dispensă de la plata drepturilor și taxelor vamale exigibile.

Articolul 42

La cererea motivată a unei părți contractante, autoritățile competente ale părților contractante implicate într-un transport TIR furnizează acelei părți contractante toate informațiile disponibile care ar fi necesare pentru aplicarea dispozițiilor articolelor 39, 40 și 41 de mai sus.

Articolul 42 bis

Autoritățile competente, în strânsă cooperare cu asociațiile garante, vor lua toate măsurile necesare pentru a asigura utilizarea corectă a carnetelor TIR. În acest scop ele vor lua măsuri de control adecvate, naționale si internaționale. Măsurile naționale de control luate în acest context de către autoritățile competente se comunică imediat Comitetului executiv TIR, care examinează conformitatea acestora cu prevederile convenției. Măsurile internaționale de control se adoptă de către Comitetul de gestiune.

Articolul 42 ter

Autoritățile competente ale părților contractante furnizează, pe cât posibil, asociațiilor autorizate informațiile de care acestea au nevoie pentru a se achita de angajamentele lor în conformitate cu articolul 1 litera (f) punctul (iii) din anexa 9 partea 1.

Anexa 10 stabilește informațiile care se furnizează în cazuri particulare.

CAPITOLUL V

NOTE EXPLICATIVE

Articolul 43

Notele explicative cuprinse în anexele 6 și 7 (partea III) interpretează anumite dispoziții ale prezentei convenții și ale anexelor la aceasta. De asemenea, notele explicative descriu anumite practici recomandate.

CAPITOLUL VI

DISPOZIȚII DIVERSE

Articolul 44

Fiecare parte contractantă acordă facilități asociațiilor garante interesate în ceea ce privește:

a) transferul de valută necesar achitării sumelor cerute de autoritățile părților contractante în baza dispozițiilor articolului 8 din prezenta convenție; și

b) transferul de valută necesar plății formularelor de carnet TIR trimise asociațiilor garante de asociațiile străine corespondente sau de organizațiile internaționale.

Articolul 45

Fiecare parte contractantă publică lista birourilor vamale de plecare, de trecere si de destinație pe care le-a desemnat pentru realizarea operațiunilor TIR. Părțile contractante ale căror teritorii sunt limitrofe se consultă pentru desemnarea de comun acord a birourilor de frontieră corespondente și a orelor de lucru ale acestora.

Articolul 46

(1) Pentru operațiunile vamale menționate in prezenta convenție, activitatea personalului vamal nu dă loc plății unor redevențe, excepție făcând cazurile în care activitatea se desfășoară in afara zilelor, orelor și locurilor normal prevăzute pentru astfel de operațiuni.

(2) Ori de câte ori este posibil, părțile contractante facilitează la birourile vamale operațiunile vamale privind mărfurile perisabile.

Articolul 47

(1) Dispozițiile prezentei convenții nu împiedică aplicarea restricțiilor si controalelor derivând din reglementările naționale și bazate pe considerente de moralitate publică, securitate publică, igienă sau sănătate publică sau pe considerente de ordin veterinar sau fitopatologic și nici perceperea sumelor exigibile conform acestor reglementări.

(2) Dispozițiile prezentei convenții nu împiedică aplicarea altor dispoziții naționale sau internaționale care reglementează transporturile.

Articolul 48

Nicio dispoziție din prezenta convenție nu exclude dreptul părților contractante care formează o uniune vamală sau economică de a adopta reguli speciale privind operațiunile de transport care încep sau încetează pe teritoriile lor sau tranzitul prin aceste teritorii, în măsura în care aceste reguli nu reduc facilitățile prevăzute prin prezenta convenție.

Articolul 49

Prezenta convenție nu împiedică aplicarea unor facilități mai mari pe care părțile contractante le acordă sau ar dori să le acorde, fie prin dispoziții unilaterale, fie în virtutea unor acorduri bilaterale sau multilaterale, cu condiția ca facilitățile astfel acordate să nu împiedice aplicarea dispozițiilor prezentei convenții și, in special, funcționarea operațiunilor TIR.

Articolul 50

Părțile contractante își comunică reciproc, la cerere, informațiile necesare pentru aplicarea dispozițiilor prezentei convenții, în special cele privind agrearea vehiculelor rutiere sau containerelor, ca și cele privind caracteristicile tehnice ale construcției lor.

Articolul 51

Anexele la prezenta convenție fac parte integrantă din convenție.

CAPITOLUL VII

CLAUZE FINALE

Articolul 52

Semnare, ratificare, acceptare, aprobare și aderare

(1) Toate statele membre ale Organizației Națiunilor Unite sau membre ale uneia dintre instituțiile sale specializate sau ale Agenției Internaționale pentru Energia Atomică sau părțile la Statutul Curții Internaționale de Justiție și orice alt stat invitat de Adunarea Generala a Organizației Națiunilor Unite pot deveni părți contractante la prezenta convenție:

a) prin semnarea ei, fără rezerve legate de ratificare, acceptare sau adoptare;

b) prin depunerea unui instrument de ratificare, acceptare sau aprobare, după ce a fost semnat, sub rezerva ratificării, acceptării sau aprobării; sau

c) prin depunerea unui instrument de aderare.

(2) Prezenta convenție va fi deschisă spre semnare, de la 1 ianuarie 1976 până la 1 decembrie 1976 inclusiv, la Oficiul Națiunilor Unite de la Geneva, statelor menționate la alineatul al prezentului articol. După această dată ea va fi deschisă acestor state pentru aderare.

(3) Uniunile vamale sau economice pot, de asemenea, conform dispozițiilor de la alineatele 1 și 2 ale prezentului articol, să devină părți contractante la prezenta convenție, în același moment cu toate statele care le compun sau în orice moment după ce toate statele care le compun au devenit părți contractante la prezenta convenție. Totuși, aceste uniuni nu vor avea drept de vot.

(4) Instrumentele de ratificare, acceptare, aprobare sau aderare se depun la secretarul general ale Organizației Națiunilor Unite.

Articolul 53

Intrarea în vigoare

(1) Prezenta convenție va intra în vigoare la șase luni după data la care cinci dintre statele menționate la articolul 52 alineatul 1 o vor semna fără rezerva ratificării, acceptării sau aprobării ori vor depune instrumentele lor de ratificare, acceptare, aprobare sau aderare.

(2) După ce cinci dintre statele menționate la articolul 52 alineatul 1 semnează fără rezerva ratificării, acceptării sau aprobării sau depun instrumentele lor de ratificare, acceptare, aprobare sau aderare, prezenta convenție intră in vigoare, pentru toate noile părți contractante, la șase luni de la data depunerii instrumentelor lor de ratificare, acceptare, aprobare sau aderare.

(3) Orice instrument de ratificare, acceptare, aprobare sau aderare depus după intrarea în vigoare a unui amendament la prezenta convenție va fi considerat ca aplicându-se textului modificat al prezentei convenții.

(4) Orice instrument de această natură depus după acceptarea unui amendament, dar înaintea intrării sale în vigoare, va fi considerat ca aplicându-se textului modificat al prezentei convenții la data intrării în vigoare a amendamentului.

Articolul 54

Denunțare

(1) Orice parte contractantă poate denunța prezenta convenție prin notificare adresată secretarului general al Organizației Națiunilor Unite.

(2) Denunțarea va produce efecte la cincisprezece luni după data la care secretarul general va primi notificarea privind denunțarea.

(3) Valabilitatea carnetelor TIR, luate in evidență de către biroul vamal al țării de plecare înaintea datei la care denunțarea produce efecte, nu va fi afectată de această denunțare, iar garanția asociațiilor garante va rămâne efectivă conform condițiilor din prezenta convenție.

Articolul 55

Încetare

În cazul în care, după intrarea în vigoare a prezentei convenții, numărul statelor care sunt părți contractante va fi inferior celui de cinci pe orice perioadă de douăsprezece luni consecutive, prezenta convenție încetează să-și producă efectele la sfârșitul perioadei de douăsprezece luni.

Articolul 56

Abrogarea Convenției TIR (1959)

(1) La intrarea sa in vigoare, prezenta convenție va abroga și înlocui, în relațiile dintre părțile la prezenta convenție, Convenția TIR din 1959.

(2) Certificatele de agreare eliberate pentru vehiculele rutiere și containere, conform condițiilor convenției TIR din anul 1959, se acceptă în limita termenului lor de valabilitate sau sub rezerva reînnoirii la transportul de mărfuri sub sigiliu vamal de către părțile contractante ale prezentei convenții, cu condiția ca aceste vehicule și containere să îndeplinească în continuare condițiile conform cărora au fost agreate inițial.

Articolul 57

Soluționarea litigiilor

(1) Orice litigiu dintre două sau mai multe părți contractante privind interpretarea sau aplicarea prezentei convenții se soluționează, pe cât posibil, prin negociere între părțile în cauză sau prin alte mijloace de soluționare.

(2) Orice litigiu dintre două sau mai multe părți contractante privind interpretarea sau aplicarea prezentei convenții, care nu poate fi soluționat in modul arătat la alineatul 1 al prezentului articol, este supus, la cererea uneia dintre părți, unui tribunal arbitral compus astfel: fiecare parte la litigiu numește un arbitru, iar cei doi arbitri desemnați desemnează un al treilea arbitru, care va fi președinte. În cazul în care, timp de trei luni după ce a primit o cerere, una din părți nu a desemnat arbitrul sau dacă arbitrii nu au putut alege un președinte, oricare dintre părți poate cere secretarului general al Organizației Națiunilor Unite să procedeze la numirea arbitrului sau a președintelui tribunalului arbitral.

(3) Decizia tribunalului arbitral constituit conform dispozițiilor de la alineatul (2) este obligatorie pentru părțile în litigiu.

(4) Tribunalul arbitral își stabilește regulamentul de procedură.

(5) Deciziile tribunalului arbitral sunt adoptate cu majoritatea voturilor membrilor săi.

(6) Orice controversă care ar putea să apară între părțile la litigiu cu privire la interpretarea si executarea sentinței arbitrale poate fi adusă de către una dintre părți în fața tribunalului arbitral care a dat sentința, pentru a fi judecată de acesta.

Articolul 58

Rezerve

(1) Orice stat poate, la momentul semnării sau ratificării sau aderării la prezenta convenție, să declare că nu se consideră obligat de articolul 57 alineatele (2)-(6) din prezenta convenție. Celelalte părți contractante nu sunt obligate prin aceste dispoziții față de partea contractantă care a formulat respectiva rezervă.

(2) Orice parte contractantă care formulează o rezervă conform alineatului (1) al prezentului articol va putea, în orice moment, să ridice această rezervă printr-o notificare adresată secretarului general al Organizației Națiunilor Unite.

(3) Cu excepția rezervelor prevăzute la alineatul (1) al prezentului articol, nicio rezervă nu se admite la prezenta convenție.

Articolul 58 bis

Comitetul de gestiune

Se instituie un Comitet de gestiune format din toate părțile contractante. Componența, funcțiile și regulamentul de procedură ale Comitetului de gestiune sunt prevăzute în anexa 8.

Articolul 58 ter

Comitetul executiv TIR

Comitetul administrativ constituie un Comitet executiv TIR ca organ subsidiar care, în numele Comitetului de gestiune, îndeplinește sarcinile încredințate de convenție și de Comitetul de gestiune. Componența, funcțiile și regulamentul de procedură ale Comitetului executiv TIR sunt stabilite în anexa 8.

Articolul 59

Procedura de modificare a prezentei convenții

(1) Prezenta convenție, inclusiv anexele sale, pot fi modificate la propunerea unei părți contractante, urmând procedura prevăzută în prezentul articol.

(2) Orice amendament propus la prezenta convenție va fi examinat de Comitetul de gestiune compus din toate părțile contractante, conform regulamentului de procedură stabilit în anexa 8. Orice modificare de această natură examinată sau elaborată în cursul reuniunii Comitetului de gestiune și adoptată de acesta cu majoritate de două treimi a membrilor prezenți și votanți se comunică de către secretarul general al Organizației Națiunilor Unite părților contractante, pentru acceptare.

(3) Sub rezerva dispozițiilor articolului 60, orice modificare propusă, comunicată în conformitate cu dispozițiile alineatului precedent, intră in vigoare pentru toate părțile contractante la trei luni după expirarea unei perioade de douăsprezece luni de la comunicarea modificării propuse, dacă în această perioadă nicio obiecție la modificarea propusă nu a fost notificată secretarului general al Organizației Națiunilor Unite de un stat care este parte contractantă.

(4) În cazul în care o obiecție la modificarea propusă a fost notificată conform prevederilor alineatului (3) al prezentului articol, modificarea se consideră neacceptată și nu produce efecte.

Articolul 60

Procedura specială de modificare a anexelor 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 și 10

(1) Orice modificare propusă la anexele nr. 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, și 10, analizată în conformitate cu dispozițiile articolului 59 alineatele (1) și (2) intră în vigoare la o dată care va fi fixată de Comitetul de gestiune în momentul adoptării sale, cu condiția ca, la o dată anterioară pe care Comitetul de gestiune o va stabili în același timp cu adoptarea modificării, o cincime din statele care sunt părți contractante sau cinci state care sunt părți contractante, dacă această cifră este inferioară, să nu fi notificat secretarului general al Organizației Națiunilor Unite obiecții la modificarea respectivă. Datele menționate la prezentul alineat se stabilesc de către Comitetul de gestiune cu o majoritate de două treimi din membrii prezenți si votanți.

(2) La intrarea în vigoare a unei modificări adoptate conform procedurii prevăzute la alineatul (1) de mai sus, aceasta va înlocui, pentru toate părțile contractante, orice dispoziție precedentă la care se referă.

Articolul 61

Cereri, comunicări și obiecții

Secretarul general al Organizației Națiunilor Unite informează toate părțile contractante și toate statele menționate la articolul 52 alineatul (1) din prezenta convenție cu privire la orice cerere, comunicare sau obiecție făcută în baza articolelor 59 și 60 de mai sus și a datei intrării în vigoare a oricărei modificări.

Articolul 62

Conferința de revizuire

(1) Un stat care este parte contractantă poate să ceară, prin notificare adresată secretarului general al Organizației Națiunilor Unite, convocarea unei conferințe pentru revizuirea prezentei convenții.

(2) O conferință de revizuire, la care vor fi invitate toate părțile contractante și toate statele menționate la articolul 52 alineatul (1), se convoacă de către secretarul general al Organizației Națiunilor Unite dacă, în termen de șase luni de la data la care secretarul general al Organizației Națiunilor Unite a comunicat notificarea, cel puțin un sfert dintre părțile contractante fac cunoscut acordul lor.

(3) O conferință de revizuire, la care vor fi invitate toate părțile contractante și toate statele menționate la articolul 52 alineatul (1), va fi de asemenea convocată de secretarul general al Organizației Națiunilor Unite imediat după notificarea unei cereri în acest scop de către Comitetul de gestiune. Comitetul de administrație face o astfel de cerere cu acordul majorității membrilor săi prezenți și votanți.

(4) Dacă o conferință este convocată, în aplicarea dispozițiilor alineatelor (1) sau (3) din prezentul articol, secretarul general al Organizației Națiunilor Unite înștiințează despre aceasta toate părțile contractante și le invită să supună într-un termen de trei luni propunerile care ar dori să fie examinate de conferință. Secretarul general al Organizației Națiunilor Unite transmite tuturor părților contractante ordinea de zi provizorie a conferinței și textele propunerilor cu cel puțin trei luni înaintea deschiderii conferinței.

Articolul 63

Notificări

În afara notificărilor și comunicărilor prevăzute la articolele 61 și 62, secretarul general al Organizației Națiunilor Unite notifică tuturor statelor menționate la articolul 52:

a) semnările, ratificările, acceptările, aprobările și aderările în temeiul articolului 52;

b) datele de intrare în vigoare a prezentei convenții conform articolului 53;

c) denunțările în temeiul articolului 54;

d) încetarea prezentei convenții în baza articolului 55;

e) rezervele formulate în temeiul articolului 58.

Articolul 64

Text autentic

După 31 decembrie 1976, originalul prezentei convenții va fi depus la secretarul general al Organizației Națiunilor Unite, care va transmite copii certificate pentru conformitate fiecăreia dintre părțile contractante și fiecăruia dintre statele menționate la articolului 52 alineatul (1) care nu sunt părți contractante.

DREPT PENTRU CARE, subscrișii plenipotențiari au semnat prezenta convenție. ÎNCHEIATĂ la Geneva la paisprezece noiembrie în anul o mie nouă sute șaptezeci și cinci, într-un singur exemplar, în limbile engleză, franceză și rusă, cele trei texte fiind egal autentice.

ANEXA 1 MODELUL CARNETULUI TIR Versiunea 1 1. Carnetul TIR se tipărește în limba franceză, cu excepția paginii 1 a copertei, ale cărei elemente sunt tipărite și în limba engleză. „Regulile privind folosirea carnetului TIR” tipărite în limba franceză pe pagina 2 a copertei se tipăresc, de asemenea, și în limba engleză pe pagina 3 a copertei. De asemenea, pe verso, poate apărea „Raportul certificat” tipărit într-o altă limbă decât franceza, după caz. 2. Carnetele folosite pentru operațiuni TIR în cadrul unui lanț regional de garanție pot fi tipărite în oricare altă limbă oficială a Organizației Națiunilor Unite, cu excepția paginii 1 a copertei, ale cărei elemente sunt tipărite în limbile engleză sau franceză. „Regulile privind folosirea carnetului TIR” se tipăresc pe pagina 2 a copertei în limba oficială a Organizației Națiunilor Unite folosită și, de asemenea, în engleză sau franceză, pe pagina 3 a copertei. Versiunea 2 3. Pentru transportul de tutun și alcool pentru care se poate solicita o garanție mărită asociației garante, în conformitate cu nota explicativă 0.8.3 din anexa 6, autoritățile vamale vor cere ca pe carnetele TIR să se specifice în mod clar mențiunea „TOBACCO/ALCOHOL” și „TABAC/ALCOOL” pe copertă și pe toate voletele. De asemenea, aceste carnete trebuie să ofere detalii, cel puțin în limbile engleză și franceză, cu privire la categoriile de tutun și alcool garantate, pe o foaie separată care se introduce în carnet după pagina 2 a copertei acestuia. Modelul carnetului TIR: VERSIUNEA 1 Modelul carnetului TIR: VERSIUNEA 1 Modelul carnetului TIR: VERSIUNEA 1 Modelul carnetului TIR: VERSIUNEA 1 Modelul carnetului TIR: VERSIUNEA 1 Modelul carnetului TIR: VERSIUNEA 1 Modelul carnetului TIR: VERSIUNEA 2 Modelul carnetului TIR: VERSIUNEA 2 Modelul carnetului TIR: VERSIUNEA 2 Modelul carnetului TIR: VERSIUNEA 2 Modelul carnetului TIR: VERSIUNEA 2 Modelul carnetului TIR: VERSIUNEA 2 Modelul carnetului TIR: VERSIUNEA 2

ANEXA 2 REGULAMENT PRIVIND CONDIȚIILE TEHNICE APLICABILE VEHICULELOR RUTIERE CARE POT FI ADMISE LA TRANSPORTUL INTERNAȚIONAL SUB SIGILIU VAMAL Articolul 1 Principii fundamentale Pot fi agreate pentru transportul internațional de mărfuri sub sigiliu vamal numai vehiculele ale căror compartimente rezervate încărcăturii sunt construite și echipate astfel încât: a) nicio marfă să nu poată fi scoasă din sau introdusă în partea sigilată a vehiculului fără a lăsa urme vizibile de efracție sau fără a rupe sigiliul vamal; b) sigiliule vamal să poată fi aplicat pe respectivele vehicule în mod simplu și efiace; c) să nu conțină spații escamotate în care să poată fi ascunse mărfuri; d) toate spațiile susceptibile de a conține mărfuri să fie ușor accesibile pentru controlul vamal. Articolul 2 Structura compartimentului rezervat încărcăturii (1) Pentru a corespunde cerințelor articolului 1 al prezentelor norme: a) elementele componente ale compartimentului rezervat încărcăturii (pereți, podele, uși, acoperiș, cadre verticale, cadre, traverse, etc.) se asamblează fie cu ajutorul unor dispozitive care nu pot fi scoase și repuse din exterior fără a lăsa urme vizibile, fie prin metode care produc o structură care să nu poată fi modificată fără a lăsa urme vizibile. Atunci când pereții, podeaua, ușile și acoperișul sunt constituite din elemente diverse, acestea trebuie să îndeplinească aceleași cerințe și să fie suficient de rezistente; b) ușile și orice alte sisteme de închidere (inclusiv robinetele, chepengurile, flanșele, etc.) trebuie prevăzute cu un dispozitiv care să permită aplicarea sigiliului vamal. Acest dispozitiv trebuie să fie de așa natură încât să nu poată fi scos și repus la loc din exterior fără a lăsa urme vizibile și nici ușa sau sistemul de închidere să nu poată fi deschise fără a rupe sigiliile vamale. Sigiliile vamale trebuie protejate în mod corespunzător. Sunt admise acoperișurile care se pot deschide. c) deschizăturile de ventilație și de scurgere trebuie prevăzute cu un dispozitiv care să împiedice accesul în interiorul compartimentului rezervat încărcăturii. Acest dispozitiv trebuie să fie de așa natură încât să nu poată fi scos și repus la loc din exterior fără a lăsa urme vizibile. (2) Indiferent de dispoziții de la articolul 1 litera © din prezentul regulament, se admit elementele constitutive ale compartimentului rezervat încărcăturii care, din considerente practice, trebuie să includă spații libere (de exemplu, între plăcile unui perete dublu). Pentru ca astfel de spații să nu poată fi folosite pentru ascunderea de mărfuri: i) în cazul în care îmbrăcămintea interioară a compartimentului acoperă peretele pe toată înălțimea de la podea până la acoperiș sau, în alte cazuri, atunci când spațiul existent între această îmbrăcăminte și peretele exterior este în întregime închis, îmbrăcămintea trebuie să fie astfel fixată încât să nu poată fi demontată ori repusă la loc fără a lăsa urme vizibile; și ii) atunci când îmbrăcămintea interioară a compartimentului nu acoperă peretele pe toată înălțimea compartimentului rezervat încărcăturii și dacă spațiile dintre îmbrăcăminte și peretele exterior nu sunt în întregime închise, precum și în toate cazurile în care apar spații în construcția unui compartiment rezervat încărcăturii, numărul spațiilor trebuie redus la minim și aceste spații trebuie să fie ușor accesibile pentru controlul vamal. (3) Lucarnele sunt permise, cu condiția să fie fabricate din materiale suficient de rezistente și să nu poată fi scoase sau repuse la loc din exterior fără a lăsa urme vizibile. Totuși, sticla este permisă dar, în cazul în care se folosește altfel de sticlă decât sticlă securizată, ferestrele trebuie să fie prevăzute cu un grilaj metalic fix care să nu poată fi îndepărtat din exterior; dimensiunea ochiurilor grilajului nu trebuie să depășească 10 mm. (4) Deschizăturile amenajate în podea în scopuri tehnice, ca și cele de ungere, întreținere și reumplere a lăzii cu nisip, sunt permise numai cu condiția să fie prevăzute cu un capac care poate fi fixat astfel încât accesul din exterior la compartimentul rezervat încărcăturii să nu fie posibil. Articolul 3 Vehiculele cu prelată (1) Vehiculele cu prelată trebuie să satisfacă condițiile de la articolele (1) și (2) ale prezentelor reglementări. În plus, aceste vehicule trebuie să se conformeze condițiilor prezentului articol. (2) Prelata trebuie să fie confecționată fie dintr-o țesătură rezistentă, fie dintr-o țesătură acoperită cu material plastic sau cauciucat, neextensibil și suficient de rezistent. Prelata trebuie să fie în stare bună și confecționată astfel încât, odată ce dispozitivul de închidere a fost fixat, să nu permită accesul la compartimentul rezervat încărcăturii fără a lăsa urme vizibile. (3) În cazul în care prelata este alcătuită din mai multe bucăți, marginile acestora trebuie îndoite una într-alta și asamblate cu ajutorul a două cusături la o distanță de cel puțin 15 mm. Aceste cusături se execută conform schiței nr. 1 anexată la prezentele reglementări. Totuși, când pentru anumite părți ale prelatei (cum ar fi partea rabatabilă din spate și colțurile întărite) nu este posibil să se asambleze părțile în acest mod, va fi suficient să se plieze capătul părții superioare și să se facă cusăturile conform schițelor nr. 2 sau nr. 2(a), anexate la prezentele reglementări. Una dintre cusături nu va fi vizibilă decât din interior, iar culoarea firului utilizat pentru această cusătură trebuie să difere net de culoarea prelatei, ca și de culoarea firului utilizat pentru cealaltă cusătură. Toate cusăturile vor fi trase la mașină. (4) În cazul în care prelata este dintr-o țesătură acoperită cu material plastic și este confecționată din mai multe fășii, acestea pot fi, de asemenea, lipite împreună conform schiței nr. 3 anexată la prezentele reglementări. Marginea unei fâșii acoperă marginea celeilalte fâșii pe o lățime de cel puțin 15 mm. Unirea fâșiilor va fi asigurată pe toată această lățime. Marginea exterioară de asamblat trebuie să fie acoperită de o panglică din material plastic cu o lățime de cel puțin 7 mm, care se fizează prin același proces de lipire. Se imprimă pe această bandă de plastic, ca și pe o lățime de cel puțin 3 mm de fiecare parte a acesteia, un relief uniform și vizibil. Asamblarea se efectuează astfel încât fâșiile să nu poată fi separate și apoi reasamblate fără a lăsa urme vizibile. (5) Reparațiile se efectuează conform metodei ilustrate în schița nr. 4, anexată la prezentele reglementări. Marginile se pliază una într-alta și se asamblează prin două cusături vizibile și distanțate cu cel puțin 15 mm; culoarea firului vizibil din interior trebuie va fi diferită de cea a firului vizibil din exterior și de cea a prelatei; toate cusăturile vor fi trase la mașină. Atunci când trebuie efectuate reparațiile la o prelată deteriorată aproape de margini, înlocuindu-se fâșia deteriorată cu altă fâșie, cusătura va fo trasă conform dispozițiilor de la alineatul (3) al prezentului articol și conform schiței nr. 1 anexată la prezentele reglementări. Reparațiile prelatelor din țesătură acoperită cu material plastic se pot efectua, de asemenea, conform metodei descrise în prezentul articol la alineatul 4, dar în acest caz sudura va trebui efectuată pe ambele fețe ale prelatei, fâșia fiind pusă pe fața interioară. (6) Prelata se fixează pe vehicul astfel încât să răspundă strict condițiilor prevăzute la articolul 1 literele (a) și (b) din prezentele reglementări. Se pot folosi următoarele sisteme: a) Prelata se poate fixa cu ajutorul: i) belciuge metalice aplicate vehiculului; ii) ochiuri practicate în marginea prelatei; și iii) o legătură de închidere care să treacă prin belciuge pe deasupra prelatei și să rămână vizibil la exterior pe toată lungimea sa. Prelata va acoperi elementele solide ale vehiculului pe o distanță de cel puțin 250 mm măsurată începând din centrul belciugelor de fixare, exceptând cazurile în care sistemul de construcție a vehiculului ar împiedice el însuși orice acces la compartimentul rezervat încărcăturii. b) Atunci când fiecare margine a prelatei trebuie fixată definitiv la vehicul, cele asamblarea va fi continuă și realizată cu ajutorul unor dispozitive solide. c) Atunci când se folosește un sistem de închidere a prelatei, acesta trebuie să unească strâns fâșiile prelatei în poziția închis la exteriorul compartimentului rezervat încărcăturii (a se vedea, de exemplu, schița nr. 6). (7) Prelata va fi susținută de o suprastructură adecvată (pereți, cercuri, șipci etc.). (8) Intervalul dintre belciuge dintre ochiuri nu va depăși 200 mm. Chiar dacă intervalul este mai mare, nu trebuie să depășească 300 mm între belciuge și ochiuri pe oricare latură a peretelui atunci când construcția vehiculului și prelata sunt de natură să împiedice orice acces la compartimentul rezervat încărcăturii. Ochiurile vor fi întărite. (9) Vor fi utilizate ca mijloace de închidere:: a) cabluri de oțel cu un diametru de cel puțin 3 mm; sau b) cordoane din cânepă sau din sisal cu un diametru de cel puțin 8 mm, îmbrăcat într-un înveliș din material plastic transparent neextensibil; sau c) cabluri formate dintr-un anumit număr de fibre optice încorporate într-un înveliș din oțel torsadat, el însuși îmbrăcat într-un înveliș din material plastic transparent neextensibil; sau d) cabluri formate dintr-un mijloc din material textil înconjurat de cel puțin patru toroane formate numai din fire de oțel și acoperind în întregime mijlocul, cu condiția ca diametrul acestor cabluri să fie de cel puțin 3 mm (fără a se ține seama de învelișul transparent, dacă acesta există). Cablurile conforme cu dispozițiile prezentului articol alineatele 9 (a) sau (d) al vor putea fi îmbrăcate într-un înveliș din material plastic transparent neextensibil. În cazurile în care prelata trebuie fixată pe caroserie pe un sistem de construcție care respectă în rest dispozițiile de la alineatul 6 (a) al prezentului articol, se poate folosi ca modalitate de fixare o chingă (schița nr. 7 din prezenta anexă prezintă un exemplu al unui astfel de sistem de construcție). Chinga trebuie să respecte cerințele de la alineatul (11) (a) (iii) în ceea ce privește materialul, dimensiunile și forma. (10) Fiecare tip de cablu sau cordon va trebui să fie dintr-o singură bucată și prevăzut cu un cap metalic dur la fiecare extremitate. Fiecare cap metalic trebuie să permită trecerea legăturii sigiliului vamal. Dispozitivul de fixare al fiecărui cap metalic al cablului conform cu dispozițiile prezentului articol alineatele 9(a), (b) și (d) trebuie să comporte un nit gol traversând cablul sau cordonul și permițând trecerea legăturii sigiliului vamal. Cablul sau cordonul va trebui să rămână vizibil de o parte și de alta a nitului gol, astfel încât să fie posibil să se constate că acest cablu sau cordon este într-adevăr dintr-o singură bucată (a se vedea schița nr. 5 anexată la prezentele reglementări). (11) La deschizăturile practicate în prelată folosite la încărcare sau descărcare, cele două margini ale prelatei trebuie unite. Se pot folosi următoarele sisteme: a) Cele două margini ale prelatei trebuie să se suprapună în mod corespunzător. De asemenea, ele se pot închide prin: i) o parte rabatabilă, cusută sau sudată, așa cum se prevede la alineatele (3) și (4) din prezentul articol, ii) inele și ochiuri care îndeplinesc condițiile de la alineatul (8) al prezentului articol, inelele fiind fabricate din metal, și iii) o chingă dintr-o singură bucată fabricată dintr-un material corespunzător, neextensibil, cu lățimea de cel puțin 20 mm și grosimea de cel puțin 3 mm, trecută prin inele, care să unească cele două margini ale prelatei și partea rabatabilă; chinga se fixează pe interiorul prelatei și se prevede fie cu: — un ochi care să preia frânghia, așa cum se menționează la alineatul (9) din prezentul articol, fie cu — un ochi care poate fi prinsă de un inel metalic, așa cum se menționează la alineatul (6) din prezentul articol și legată cu frânghia, așa cum se menționează la alineatul (9) din prezentul articol. Partea rabatabilă nu este necesară în cazul în care se prevede un dispozitiv special, cum ar fi o șicană care să împiedice accesul fără a se lăsa urme vizibile la compartimentul rezervat încărcăturii. Nu se va solicita aplicarea părții rabatabile pentru vehicule cu prelate culisante. b) Un sistem special de închidere care să unească strâns marginile prelatelor, atunci când compartimentul rezervat încărcăturii este închis și sigilat. Sistemul se prevede cu o deschizătură prin care să poată trece un inel metalic, așa cum se menționează la alineatul (6) din prezentul articol, și să fie asigurat cu frânghia, așa cum se menționează la alineatul (9) din prezentul articol. Un astfel de sistem este descris în schița nr. 8 la prezenta anexă. Articolul 4 Vehicule cu prelate culisante (1) Acolo unde este cazul, se aplică prevederile articolelor 1, 2 și 3 ale prezentului regulament vehiculelor cu prelate culisante. În plus, aceste vehicule trebuie să se conformeze prevederilor prezentului articol. (2) Prelatele culisante, podeaua, ușile și celelalte părți constitutive ale compartimentului rezervat încărcăturii se vor conforma fie cerințelor articolului 3 alineatele 6, 8, 9 și 11 din prezentele reglementări, fie celor stipulate la alineatele de la (i) la (vi) de mai jos. i) Prelatele culisante, podeaua, ușile și toate celelalte părți constitutive ale compartimentului rezervat încărcăturii vor fi asamblate astfel încât să nu poată fi deschise sau închise fără să se lase urme vizibile. ii) Prelata va acoperi elementele solide din partea de sus a vehiculului cu cel puțin 1/4 din distanța efectivă dintre chingile de întindere. Prelata va acoperi elementele solide din partea de jos a vehiculului cu cel puțin 50 mm. Deschiderea orizontală dintre prelată și părțile solide ale compartimentului rezervat încărcăturii nu poate depăși 10 mm măsurat perpendicular pe axa longitudinală a vehiculului, după închiderea și sigilarea pentru vamă a compartimentului rezervat încărcăturii. iii) Sistemul de ghidare a prelatei culisante și celelalte părți mobile vor fi asamblate astfel încât ușile închise și sigilate pentru vamă, precum și celelalte părți mobile să nu mai poată fi deschise sau închise din afară fără a lăsa urme vizibile. Sistemul de ghidare a prelatei culisante și celelalte părți mobile vor fi asamblate astfel încât să fie imposibil accesul la compartimentul rezervat încărcăturii fără a se lăsa urme vizibile. Sistemul este descris în schița nr. 9 anexată la prezentele reglementări. iv) Distanța orizontală dintre belciuge, folosite în scopuri vamale, pe părțile solide ale vehiculului, nu trebuie să fie mai mare de 200 mm. Cu toate acestea, spațiul poate fi mai mare, dar fără a depăși 300 mm între belciugele pe ambele părți verticale, în cazul în care construcția vehiculului și prelatele sunt de natură să împiedice orice acces la compartimentul rezervat încărcăturii. În orice caz, trebuie respectate condițiile prevăzute la punctul (ii) de mai sus. v) Distanța dintre chingile de întindere nu va fi depăși 600 mm. vi) Legăturile folosite pentru fixarea prelatelor de părțile fixe ale vehiculului se vor conforma cerințelor de la articolului 3 alineatul (9) din prezentele reglementări. Schița nr. 1 PRELATĂ CONFECȚIONATĂ DIN MAI MULTE BUCĂȚI ASAMBLATE PRIN CUSĂTURĂ Schița nr. 2 PRELATĂ CONFECȚIONATĂ DIN MAI MULTE BUCĂȚI ASAMBLATE PRIN CUSĂTURĂ Schița nr. 2(a) PRELATĂ CONFECȚIONATĂ DIN MAI MULTE BUCĂȚI ASAMBLATE PRIN CUSĂTURĂ Schița nr. 3 PRELATA CONFECȚIONATĂ DIN MAI MULTE BUCĂȚI ASAMBLATE PRIN SUDURĂ Schița nr. 4 REPARAREA PRELATEI Schița nr. 5 SPECIMEN DE RACORD Schița nr. 6 MODEL DE SISTEM DE ÎNCHIDERE A PRELATEI Schița nr. 7 EXEMPLE DE PRELATE FIXATE PE CAROSERIE CU FORMĂ SPECIALĂ Schița nr. 8 SISTEM DE ÎNCHIDERE A PRELATEI LA DESCHIZĂTURILE PENTRU ÎNCĂRCARE ȘI DESCĂRCARE Schița nr. 9 MODEL DE CONSTRUCȚIE A UNUI VEHICUL CU PRELATE CULISANTE

ANEXA 3 PROCEDURA DE AGREARE A VEHICULELOR RUTIERE CARE CORESPUND CONDIȚIILOR TEHNICE PREVĂZUTE DE REGLEMENTĂRILE DIN ANEXA 2 GENERALITĂȚI 1. Vehiculele rutiere pot fi agreate prin una dintre următoarele proceduri: a) fie individual; sau b) fie pe tip de construcție (o serie de vehicule rutiere). 2. Pentru vehiculele agreate se emite un certificat de agreare conform modelului din anexa 4. Acest certificat va fi imprimat în limba țării unde a fost eliberat și în limba frnceză sau engleză. El va fi însoțit, atunci când autoritatea care a eliberat certificatul de agreare va considera util, de fotografii sau desene autentificate de autoritatea respectivă. Numărul acestor documente va fi, în acest caz, trecut de această autoritate în rubrica nr. 6 a certificatului. 3. Certificatul de agreare se păstrează la bordul vehiculului rutier. 4. Vehiculele rutiere trebuie prezentate din doi în doi ani în scopul verificării și eventualei prelungiri a agreării, autoritățile competente din țara în care vehiculul este înmatriculat sau, în cazul vehiculelor neînmatriculate, autoritățile competente din țara în care domiciliază proprietarul sau utilizatorul. 5. În cazul în care un vehicul rutier nu mai este conform cu condițiile tehnice prevăzute pentru agrearea sa, înainte de a putea fi utilizat din nou pentru transportul mărfurilor sub acoperirea carnetului TIR, el va trebui repus în starea în care a obținut agrearea, astfel încât să satisfacă din nou aceste condiții tehnice. 6. În cazul în care caracteristicile esențiale ale unui vehicul rutier se modifică, vehiculul nu va mai fi considerat ca agreat și va trebui să primească un nou certificat de agreare de la autoritatea competentă, înainte de a fi utilizat pentru transportul de mărfuri sub acoperirea carnetului TIR. 7. Autoritățile competente ale țării în care este înmatriculat vehiculul sau, în cazul vehiculelor care nu necesită înmatricularea, autoritățile competente din țara în care este stabilit proprietarul sau utilizatorul pot, după caz, retrage sau reînnoi certificatul de agreare sau pot emite un nou certificate de agreare, în împrejurările prevăzute la articolul 14 din prezenta convenție și la alineatele (4), (5) și (6) din prezenta anexă. PROCEDURA PENTRU AGREAREA INDIVIDUALĂ 8. Proprietarul, operatorul sau reprezentantul unuia dintre aceștia trebuie să solicite autorității competente agrearea individuală a vehiculului. Autoritatea competentă inspectează vehiculul rutier prezentat în conformitate cu regulile generale enunțate la alineatele (1)-(7) de mai sus și se asigură că vehiculul rutier respectă condițiile tehnice indicate în anexa 2 și, după agreare, emite un certificat conform cu modelul din anexa 4. PROCEDURA PENTRU AGREARE DUPĂ MODELUL TIP (SERIILE VEHICULELOR RUTIERE) 9. În cazul în care vehiculele rutiere sunt fabricate în serie după același tip de construcție, constructorul poate solicita autorității competente din țara de fabricație agrearea modelului tip. 10. Constructorul trebuie să indice în cerere numerele sau literele de identificare pe care le atribuie tipului de vehicul rutier la care se referă cererea de agreare. 11. Cererea trebuie să fie însoțită de desene și de specificații detaliate ale modelului tip de vehiculul rutier care urmează să fie agreat. 12. Constructorul trebuie să se angajeze în scris: a) să prezinte autorității competente vehiculele din tipul în cauză, după cum autoritatea respectivă va dori să verifice; b) să permită autorității competente să verifice și alte exemplare în orice moment pe durata producției de tip respective; c) să informeze autoritatea competentă cu privire la orice modificare, indiferent de importanță, de proiect sau de specificații, înainte de a proceda la modificarea respectivă; d) să aplice pe vehiculele rutiere, într-un loc vizibil, numerele sau literele de identificare ale modelului de construcție, precum și numărul de serie al vehiculului (numărul de fabricație); e) să țină evidențs vehiculelor fabricate conform tipului agreat. 13. Autoritatea competentă trebuie să indice ce modificări, dacă este cazul, trebuie aduse modelului tip propus pentru a putea acorda agrearea. 14. Nicio agreare pe tip de construcție nu va fi acordată fără ca autoritatea competentă să fi constatat, prin verificarea unuia sau mai multor autovehicule fabricate conform respectivului tip de construcție, că vehiculele de acest tip satisfac condițiile tehnice prevăzute în anexa 2. 15. Autoritatea competentă notifică în scris constructorului decizia sa de agreare pe tip. Această decizie se datează și se numerotează. Autoritatea care a luat decizia trebuie să fie clar indicată. 16. Autoritatea competentă ia măsurile necesare pentru a elibera. pentru fiecare vehicul construit în conformitate cu tipul de construcție agreat, un certificat de agreare, îngrijindu-se de vizarea corespunzătoare a acestuia. 17. Titularul certificatului de agreare trebuie, înainte de a utiliza vehiculul pentru transportul de mărfuri sub acoperirea carnetului TIR, să completeze în certificatul de agreare, după caz: — numărul de înmatriculare acordat vehiculului (rubrica 1); sau — în cazul unui vehicul care nu se înmatriculează, informații privind numele titularului și sediul acestuia (punctul nr. 8). 18. În cazul în care un vehicul care a fost agreat pe tip de construcție este exportat într-o altă țară parte contractantă la prezenta convenție, nu mai este necesară o altă procedură de agreare în țara respectivă din motive de import. PROCEDURA DE ADNOTARE A CERTIFICATULUI DE AGREARE 19. În cazul în care se constată că un vehicul agreat, care transportă mărfuri sub acoperirea carnetului TIR, prezintă defecte majore, autoritățile competente ale părților contractante pot fie să refuze autorizarea vehiculului de a-și continua drumul sub acoperirea carnetului TIR, fie să permită vehiculului să își continue drumul sub acoperirea carnetului TIR pe teritoriul său, luând măsurile de securitate necesare. Vehiculul agreat trebuie repus în stare satisfăcătoare în timpul cel mai scurt și, în orice caz, înainte de a fi utilizat din nou pentru transport sub acoperirea carnetului TIR. 20. În fiecare dintre aceste cazuri autoritățile vamale trec avizul corespunzător la rubrica 10 din certificatul de agreare al vehiculului. Vehiculul repus în starea care să justifice agrearea va fi prezentat autorităților competente ale unei părți contractante, care vor valida din nou certificatul, adăugând în rubrica 11 o mențiune care anulează adnotările precedente. © vehicul al cărui certificat poartă o mențiune la rubrica 10, în temeiul dispozițiilor susmenționate, nu poate fi utilizat din nou pentru transportul mărfurilor sub acoperirea carnetului TIR până când nu va fi repus într-o stare satisfăcătoare și până când adnotările de la rubrica 10 nu vor fi anulate, conform celor de mai sus. 21. Orice mențiune înscrisă pe certificat va fi datată și autentificată de autoritățile competente. 22. Atunci când un vehicul prezintă defecte pe care autoritățile vamale le consideră de importanță minoră și nu creează nici un risc de fraudă, se poate autoriza continuarea utilizării vehiculului pentru transportul mărfurilor sub acoperirea carnet TIR. Titularul certificatului de agreare va fi avizat cu privire la această defecțiune și trebuie să repună vehiculul într-o stare corespunzătoare într-un termen rezonabil.

ANEXA 4 MODELUL CERTIFICATULUI DE AGREARE A UNUI VEHICUL RUTIER Modelul certificatului de agreare a unui vehicul rutier Modelul certificatului de agreare al unui vehicul rutier (continuare) Modelul certificatului de agreare al unui vehicul rutier (continuare)

ANEXA 5 PLĂCILE TIR 1. Plăcile vor avea dimensiunile: 250/400 mm. 2. Literele TIR, scrise cu caractere latine majuscule, vor avea înălțimea de 200 mm și o grosime de cel puțin 20 mm. Literele vor fi de culoare albă pe un fond albastru.

ANEXA 6 NOTE EXPLICATIVE Introducere la notele explicative i) În conformitate cu dispozițiile de la articolul 43 din prezenta convenție, notele explicative interpretează anumite dispoziții ale prezentei convenții și din anexele la aceasta. De asemenea, notele explicative descriu anumite practici recomandate. ii) Notele explicative nu modifică dispozițiile prezentei convenții sau din anexele la aceasta, ele precizează numai conținutul, înțelesul și aria de cuprindere a acestora. iii) În mod deosebit, ținând seama de dispozițiile de la articolul 12 și din anexa 2 din prezenta convenție privind condițiile tehnice de agreare a vehiculelor rutiere pentru transportul sub sigiliu vamal, notele explicative precizează, unde este cazul, tehnicile de construcție care trebuie acceptate de părțile contractante ca fiind corespunzătoare acestor dispoziții. De asemenea, notele explicative specifică, unde este cazul, ce tehnici de construcție nu corespund acestor dispoziții. iv) Notele explicative constituie un instrument de aplicare a dispozițiilor prezentei convenții și din anexele la aceasta astfel încât să se țină seama de dezvoltarea tehnologică și de cerințele de ordin economic. TEXTUL PRINCIPAL AL CONVENȚIEI Articolul 1 0.1. b) Articolul 1 litera (b) are sensul că, atunci când mai multe birouri vamale de plecare sau de destinație sunt situate în una sau mai multe țări, se poate derula mai mult de o singură operațiune TIR într-o parte contractantă. În aceste condiții, porțiunea națională a unui transport TIR parcursă între două birouri vamale succesive, indiferent dacă sunt birouri de plecare, de destinație sau de trecere, se poate considera operațiune TIR. 0.1. f) Excepțiile privind redevențele și impozitele prevăzute la articolul 1 litera (f) înseamnă toate sumele, altele decât drepturile și taxele percepute la import sau la export, impuse de părțile contractante cu ocazia importului sau exportului. Nivelurile acestor sume se limitează la costului aproximativ al serviciilor prestate și nu reprezintă o protecție indirectă a produselor naționale sau o taxă cu caracter fiscal pe importuri sau exporturi. Aceste redevenjțe și impozite cuprind, printre altele, plăți referitoare la: — certificatele de origine, dacă acestea sunt necesare pentru tranzit; — analize efectuate de laboratoarele vamale în scop de control; — inspecții vamale și orice alte operațiuni de vămuire efectuate în afara programului normal de lucru sau în afara localurilor oficiale ale birourilor vamale; — inspecții din considerente sanitare, veterinare sau fitopatologice. 0.1. j) Termenul „caroserie amovibilă” înseamnă un compartiment de încărcare care nu este dotat cu nici un mijloc de locomoție și care este conceput special pentru a fi transportat pe un vehicul rutier, șasiul și cadrul inferior al caroseriei fiind special adaptate în acest scop. Se referă, de asemenea, și la un container, care este un compartiment de încărcare conceput special pentru transportul combinat rutier și feroviar. 0.1. j) i) Termenul „parțial închis”, care se aplică echipamentului menționat la articolul 1 literele (j) (i), se înțelege ca referindu-se la o construcție în general constituită dintr-un planșeu și o suprastructură delimitând un spațiu de încărcare echivalent cu acela al unui container închis. Suprastructură este constituită în general din elemente metalice care constituie carcasa unui container. Containerele de acest tip pot cuprinde, de asemenea, unul sau mai mulți pereți laterali sau frontali. În unele cazuri există doar un acoperiș prins de podea cu ajutorul unor cadre verticale. Acest tip de container se folosește în special pentru transportul mărfurilor voluminoase (de exemplu autoturisme). Articolul 2 0.2-1. Articolul 2 prevede că o operațiune de transport sub acoperirea carnetului TIR poate să înceapă și să se termine în aceeași țară, cu condiția ca o parte a deplasării să se efectueze pe un teritoriu străin. Nimic nu împiedică, în acest caz, autoritățile vamale ale țării de plecare să ceară, în afară de carnetul TIR, un document național destinat să asigure re-importul scutit de taxe al mărfurilor. Este recomandat, totuși, ca autoritățile vamale să nu insiste pe folosirea unui astfel de document, ci să accepte să îl înlocuiască printr-o adnotare specială pe carnetul TIR. 0.2-2. Dispozițiile acestui articol permit transportul de mărfuri sub acoperirea carnetului TIR atunci când numai o parte din parcurs se efectuează pe cale rutieră. Dispozițiile nu specifică ce parte din traseu trebuie să fie efectuată pe cale rutieră, fiind suficient ca această parte să se situeze între începutul și sfârșitul transportului TIR. Cu toate acestea, se poate întâmpla ca, din motive neprevăzute de natură comercială sau accidentală, să nu se parcurgă nicio porțiune din traseu pe cale rutieră, în pofida intențiilor expeditorului la începutul deplasării. În aceste cazuri excepționale, părțile contractante acceptă totuși carnetul TIR și răspunderea asociațiilor garante va fi angajată. 0.5. Articolul 5 Acest articol nu exclude dreptul de a efectua controlul mărfurilor prin sondaj, dar subliniază faptul că aceste controale trebuie să fie în număr foarte limitat. De fapt, procedura internațională a carnetului TIR oferă o protecție mai mare decât cea asigurată prin procedurile naționale. În primul rând, datele din carnetul TIR referitoare la mărfuri trebuie să fie în concordanță cu datele din documentele vamale care pot fi cerute în țara de plecare. În afară de aceasta, țările de tranzit și de destinație beneficiază de protecție prin controalele care se efectuează la plecare și care sunt certificate de către autoritățile vamale de la biroul de plecare (a se vedea nota explicativă la articolul 19). Articolul 6 0.6.2. Alineatul (2) Conform dispozițiilor de la acest alineat, autoritățile vamale ale unei țări pot agrea mai multe asociații și fiecare asociație poate să își asume responsabilitatea decurgând din operațiunile efectuate sub acoperirea carnetelor pe care le-a emis sau care au fost emise de asociațiile a căror corespondentă este. 0.6.2 bis-1. Relația dintre o organizație internațională și asociațiile sale membre se definește prin acorduri scrise privind funcționarea sistemului internațional de garanții. 0.6.2 bis-2. Autorizarea acordată în conformitate cu articolul 6.2 bis trebuie să se reflecte într-un acord scris încheiat între CEE-ONU și organizația internațională. Acordul trebuie să stipuleze faptul că organizația internațională îndeplinește dispozițiile corespunzătoare ale convenției, respectă competențele părților contractante ale convenției și se conformează deciziilor Comitetului de gestiune și cererilor Comitetului executiv TIR. Prin semnarea acordului, organizația internațională confirmă faptul că acceptă responsabilitățile care îi sunt impuse de autorizație. De asemenea, acordul se aplică și la responsabilitățile organizației internaționale prevăzute în anexa 8 articolul 10 litera (b), în cazul în care tipărirea centralizată și distribuirea carnetelor TIR se efectuează de către organizația internațională susmenționată. Acordul se adoptă de către Comitetul de gestiune. Articolul 8 0.8.2. Alineatul (2) Dispozițiile acestui alineat sunt aplicabile atunci când, în caz de nereguli de tipul celor prevăzute la articolul 8 alineatul (1), legislația și reglementările unei părți contractante prevăd plata altor sume decât drepturile și taxele de import sau de export, cum ar fi amenzi administrative sau alte sancțiuni pecuniare. Cu toate acestea, suma care se plătește nu trebuie să fie mai mare decât valoarea drepturilor și taxelor de import sau de export care ar fi fost datorate dacă mărfurile ar fi fost importate sau exportate în conformitate cu dispozițiile vamale aplicabile, la această sumă adăugându-se eventuale dobânzi pentru întârziere. 0.8.3. Alineatul (3) Se recomandă autorităților vamale să limiteze la o sumă egală cu 50 000 USD per carnet TIR valoarea maximă care poate fi pretinsă unei asociații garante. În cazul transportului de alcool și tutun, pentru care se furnizează detalii în continuare, dacă se depășesc pragurile prevăzute mai jos, se recomandă autorităților vamale să ridice nivelul maxim al sumei care poate fi pretinsă asociațiilor garante la 200 000 USD: 1) Alcool etilic nedenaturat cu tărie alcoolică în volume de cel puțin 80 % (cod SA: 22.07.10) 2) Alcool etilic nedenaturat cu tărie alcoolică în volume sub 80 %; spirtoase, lichioruri și alte băuturi spirtoase; preparate alcoolice compuse de tipul celor folosite pentru fabricarea băuturilor (cod SA: 22.08) 3) Țigări, țigări de foi și cigarillos care conțin tutun (cod SA: 24.02.10) 4) Țigarete care conțin tutun (cod SA: 24.02.20) 5) Tutun de fumat, cu conținut sau nu de înlocuitori de tutun în orice proporție (cod SA: 24.03.10). Se recomandă ca suma maximă care poate fi pretinsă asociațiilor garante să se limiteze la o sumă egală cu 50 000 USD, în cazul în care nu se depășesc următoarele cantități pentru categoriile de tutun și alcool susmenționate: 1) 300 litri 2) 500 litri 3) 40 000 bucăți 4) 70 000 bucăți 5) 100 kilograme. Cantitățile exacte (litri, bucăți, kilograme) din categoriile susmenționate de tutun și alcool trebuie trecute în manifestul mărfurilor de pe carnetul TIR. 0.8.5. Alineatul (5) În cazul în care se solicită garanția pentru mărfuri care nu sunt enumerate în carnetul TIR, administrația în cauză trebuie să indice faptele pe care își fundamentează opinia potrivit căreia mărfurile se aflau în secțiunea sigilată a vehiculului rutier sau în containerul sigilat. 0.8.6. Alineatul (6) 1. Atunci când în carnetul TIR nu există indicații suficient de precise care să permită taxarea mărfurilor, părțile în cauză pot prezenta dovezi ale naturii exacte a acestora. 2. În cazul în care nu se prezintă dovezi, se impun drepturi și taxe, nu la o taxă forfetară fără legătură cu natura mărfurilor, ci la taxa cea mai ridicată aplicabilă tipului de mărfuri acoperite de mențiunile cuprinse în carnetul TIR. 0.8.7. Alineatul (7) Măsurile care trebuie luate de către autoritățile competente pentru a solicita plata persoanei sau persoanelor direct răspunzătoare includ cel puțin o notificare de ne-descărcare a operațiunii TIR și/sau transmiterea cererii de plată către titularul carnetului TIR. 0.10. Articolul 10 Certificatul de descărcare a operațiunii TIR este considerat a fi fost obținută în mod incorect sau fraudulos atunci când operațiunea TIR a fost efectuată folosindu-se compartimente de încărcare modificate fraudulos sau containerelor adaptate în scopuri frauduloase sau când se constată practici incorecte, cum ar fi uzul de documente false sau inexacte, înlocuirea mărfurilor, manipularea frauduloasă a sigiliilor vamale, etc., sau când certificatul a fost obținut prin alte mijloace ilicite. Articolul 11 0.11-1. Alineatul (1) În plus față de notificarea asociației garante, autoritățile vamale trebuie să notifice titularului unui carnet TIR, cât mai curând posibil, faptul că o operațiune TIR nu a fost descărcată. Aceasta s-ar putea face în același timp cu notificarea asociației garante. 0.11-2. Alineatul (2) Atunci când trebuie să decidă dacă acordă sau nu liberul de vamă pentru mărfuri sau vehicule, autoritățile vamale nu trebuie să se lase influențate, în cazul în care dispun de alte mijloace legale de protecție a intereselor pentru care sunt responsabile, de faptul că asociația garantă răspunde de plata drepturilor, taxelor și dobânzilor de întârziere datorate de titularul carnetului TIR. 0.11-3. Alineatul (3) În cazul în care se solicită unei asociații garante, în conformitate cu procedura descrisă la articolul 11, să plătească sumele menționate la articolul 8, alineatele (1) și (2) și aceasta nu se conformează cererii în termenul de trei luni prevăzut de convenție, autoritățile competente pot recurge la reglementările naționale pentru a solicita plata sumelor în cauză, deoarece aici este vorba de nerespectarea unui contract de garanție încheiat de asociația garantă în temeiul legilor naționale. 0.15. Articolul 15 Scutirea de documente vamale pentru import temporar poate crea unele dificultăți în cazul vehiculelor nesupuse înmatriculării, cum ar fi, de exemplu, în anumite țări, remorcile sau semi-remorcile. În acest caz, pot fi respectate dispozițiile articolului 15, oferind în același timp o siguranță suficientă pentru autoritățile vamale prin menționarea, pe voletele nr. 1 și nr. 2 din carnetul TIR utilizate în țările respective și pe cotoarele corespunzătoare, a caracteristicilor (mărci și numere) acestor vehicule. Articolul 17 0.17-1. Alineatul (1) Dispoziția referitoare la faptul că manifestul mărfurilor acoperite de carnetul TIR indică separat conținutul fiecărui vehicul sau ansamblu de vehicule sau al fiecărui container are doar scopul de a simplifica inspecția vamală a conținutului fiecărui vehicul sau container. Prin urmare, această dispoziție nu trebuie interpretată în mod atât de rigid încât fiecare diferență dintre conținutul real al vehiculului sau containerului și conținutul vehiculului sau containerului indicat în lista de mărfuri să fie considerată încălcare a dispozițiilor prezentei convenții. Atunci când transportatorul poate convinge în mod satisfăcător autoritățile respective că, în ciuda unei astfel de diferențe, toate mărfurile indicate în manifest sunt în concordanță cu totalul de mărfuri încărcate în ansamblul de vehicule sau în toate containerele acoperite de carnetul TIR, în mod normal nu se consideră încălcare a reglementărilor vamale. 0.17-2. Alineatul (2) În cazul transporturilor aferente schimbărilor de domiciliu, se poate aplica procedura prevăzută la alineatul (10) litera © din Regulile privind folosirea carnetului TIR iar enumerarea obiectelor transportate se va limita în mod rezonabil. Articolul 18 0.18-1. Pentru derularea fără probleme a procedurii TIR, este esențial ca autoritățile vamale să refuze să numească un birou vamal de ieșire drept birou vamal de destinație pentru o operațiune de transport care se continuă într-o țară învecinată, atunci când acea țară este tot parte contractantă la prezenta convenție, cu excepția cazului în care există circumstanțe speciale care justifică cererea. 1. Mărfurile trebuie încărcate în așa fel încât lotul de mărfuri care trebuie descărcat la primul loc de descărcare să poată fi scos din vehicul sau din container fără a fi necesar să se descarce următorul lot sau următoarele loturi de mărfuri destinate a fi descărcate în alte locuri de descărcare. 2. În cazul în care o operațiune de transport implică descărcarea la mai multe birouri, este necesar ca, odată ce descărcarea parțială a avut loc, să se consemneze aceasta în coloana 12 pe toate manifestele rămase la carnetul TIR și să se facă, totodată, mențiunea pe restul voletelor și pe cotoarele corespunzătoare că s-au aplicat noi sigilii. 0.19. Articolul 19 Obligația, pentru biroul vamal de plecare, de a asigura cu privire la exactitatea manifestului mărfurilor implică necesitatea de a verifica cel puțin faptul că mențiunile din manifestul mărfurilor corespund celor din documentele de export și din cele de transport sau din alte documente comerciale privind mărfurile; astfel, dacă este necesar, biroul vamal de plecare poate examina mărfurile. De asemenea, înainte de aplicarea sigiliilor, biroul vamal de plecare, trebuie să verifice starea vehiculului rutier sau containerului și, în cazul vehiculelor sau containerelor cu prelată, starea prelatei sau legăturilor de închidere a prelatei, deoarece aceste accesorii nu sunt incluse în certificatul de agreare. 0.20. Articolul 20 Atunci când stabilesc termenele pentru transportul de mărfuri pe teritoriul național, autoritățile vamale trebuie să țină seama, printre altele, și de toate reglementările speciale aplicabile transportatorilor, în special reglementările privind orele de lucru și perioadele de repaus obligatorii pentru șoferii de vehicule rutiere. Se recomandă ca aceste autorități să își exercite dreptul de a indica itinerariul numai atunci când consideră că este absolut necesar. Articolul 21 0.21-1. Dispozițiile acestui articol nu limitează cu nimic competența autorităților vamale de a verifica și de a controla toate părțile unui vehicul, altele decât compartimentele de încărcare sigilate. 0.21-2. Biroul vamal de intrare poate retrimite transportatorul înapoi la oficiul vamal de ieșire din țara învecinată, în cazul în care constată că acel birou vamal nu a dat liberul de vamă sau că liberul de vamă nu a fost dat în mod corespunzător. În astfel de cazuri biroul vamal de intrare inserează în carnetul TIR o notă adresată biroului vamal de ieșire corespondent. 0.21-3. Atunci când, pe parcursul inspecției, autoritățile vamale prelevează mostre de marfă, acele autorități trebuie să efectueze o înregistrare completă a datelor mostrelor prelevate, pe manifestul mărfurilor din carnetul TIR. 0.28. Articolul 28 Utilizarea carnetului TIR trebuie limitată la funcția care i-a fost destinată, respectiv, să se aplice la operațiunea de tranzit. Carnetul TIR nu trebuie utilizat, de exemplu, la acoperirea staționării la destinație a mărfurilor sub control vamal. 0.29. Articolul 29 Pentru vehiculele rutiere sau containerele care transportă mărfuri grele sau voluminoase nu este necesar un certificat de agreare. Cu toate acestea, biroul vamal de plecare are responsabilitatea de a se asigura că sunt respectate celelalte condiții prevăzute în prezentul articol pentru acest tip de operațiune de transport. Birourile vamale ale celorlalte părți contractante trebuie să accepte decizia biroului vamal de plecare, cu excepția cazului în care aceasta, în opinia lor, se află în contradicție evidentă cu dispozițiile articolului 29. 0.39. Articolul 39 Expresia „greșeli comise prin neglijență” se interpretează ca acțiuni care, deși nu sunt comise deliberat și în deplină cunoștință de cauză, se datorează omisiunii de a întrepriunde măsurile rezonabile și necesare pentru a asigura exactitatea informațiilor într-un caz anume. 0.45. Articolul 45 Se recomandă părților contractante să pună la dispoziție un număr cât mai mare de birouri vamale, atât în interiorul țării, cât și la frontiere, pentru rezolvarea operațiunilor TIR. ANEXA 1 1.10. c) Reguli privind utilizarea carnetului TIR Listele de încărcare anexate manifestului mărfurilor Punctul 10 litera (c) din Regulile privind utilizarea carnetului TIR permite folosirea unor liste de încărcare ca anexă la carnetul TIR, chiar dacă există de fapt spațiu suficient în manifestul mărfurilor pentru a menționa toate mărfurile transportate. Acest lucru este permis totuși numai dacă listele de încărcare conțin toate indicațiile cerute de manifestul mărfurilor în mod lizibil și recognoscibil și dacă sunt respectate toate celelalte dispoziții de la punctul 10 litera (c). ANEXA 2 Articolul 2 2.2.1. a) Alineatul (1) litera (a) – Asamblarea elementelor constitutive a) Atunci când se folosesc dispozitive de asamblare (nituri, bolțuri, șuruburi și piulițe, etc..), un număr suficient din aceste dispozitive se plasează din exterior, traversează elementele asamblate, pătrund în interior și apoi se fixează strâns (de exemplu prin nituire, sudare, înșurubare, cu bucșe sau bolțuri și prin gâtuire sau sudare pe șurub). Cu toate acestea, se pot introduce și nituri convenționale (adică nituri a căror amplasare necesită manevrarea de ambele părți ale elementelor asamblate) din interior; Indiferent de cele de mai sus, podelele compartimentelor de încărcare pot fi securizate cu ajutorul unor șuruburi autofiletante, nituri autopenetrante sau nituri introduse cu ajutorul unei încărcături explozibile sau pinioane introduse pneumatic, aplicate din interior și care străpung în unghi drept podeaua și traversele metalice inferioare, cu condiția ca, în afara șuruburilor autofiletante, unele dintre extremități să fie pierdute în partea exterioară a traversei sau sudate pe ea. b) Autoritatea competentă stabilește numărul și natura dispozitivelor de asamblare care trebuie să îndeplinească cerințele de la litera (a) din prezenta notă; asigurându-se că nu este posibil ca elementele constitutive astfel asamblate să fie deplasate și înlocuite fără a lăsa urme vizibile. Alegerea și amplasarea altor dispozitive de asamblare nu sunt supuse niciunei restricții; c) Dispozitivele de asamblare care pot fi scoase și înlocuite prin acționare pe o singură parte fără a lăsa urme vizibile, adică fără a necesita manevrarea din ambele părți a elementelor de asamblare, nu sunt admise, în sensul literei (a) din prezenta notă. Exemple de astfel de dispozitive sunt niturile cu expansiune, niturile oarbe și altele similare; d) Metodele de asamblare descrise mai sus se aplică vehiculelor speciale, de exemplu vehiculelor izoterme, vehiculelor frigorifice și vehiculelor-cisternă, în măsura în care nu sunt incompatibile cu prescripțiile tehnice pe care aceste vehicule trebuie să le satisfacă pentru utilizarea lor. Atunci când, din considerente tehnice, nu este posibilă fizarea elementelor în modul descris la litera (a) din prezenta notă, elementele constitutive pot fi asamblate cu ajutorul dispozitivelor menționate la litera (c) din prezenta notă, cu condiția ca dispozitivul utilizat pe fața inferioară a peretelui să nu fie accesibil din exterior. 2.2.1. b) Alineatul (1) litera (b) – Uși și alte sisteme de închidere a) Dispozitivul care permite aplicarea sigiliului vamal trebuie: i) să fie fixat prin sudură sau cu ajutorul a cel puțin două dispozitive de asamblare conform literei (a) din nota explicativă 2.2.1 (a); sau ii) să fie astfel conceput încât, atunci când compartimentul rezervat încărcăturii se închide și se sigilează, dispozitivul să nu poată fi înlăturat fără a lăsa urme vizibile; De asemenea, acesta trebuie: iii) să fie prevăzut cu găuri cu diametrul de cel puțin 11 mm sau fante cu lungimea de cel puțin 11 mm și lățimea de cel puțin 3 mm, și iv) să facă posibilă aceeași securizare, indiferent de tipul de sigiliu folosit; b) Balamalele simple, balamalele cu chingi, pivoturile articulate și alte dispozitive de prindere a ușilor și altele similare trebuie fixate în conformitate cu cerințele de la punctele (i) și (ii) de la litera (a) din prezenta notă. În plus, diferitele părți constitutive ale dispozitivelor de prindere (de exemplu, plăcuțele balamalelor, pinioanele sau axele), cu condiția să fie necesare pentru a garanta securitatea vamală a compartimentului de încărcare, trebuie montate astfel încât să nu poată fi îndepărtate sau dezasamblate fără a lăsa urme vizibile atunci când compartimentul de încărcare este închis și sigilat (1); Totuși, când un astfel de dispozitiv nu este accesibil din exterior, este suficient dacă, atunci când ușa sau un element similar se închide și se sigilează, acesta nu poate fi desfăcut din balama sau din dispozitivul similar fără a lăsa urme vizibile. Atunci când o ușă sau un dispozitiv de închidere comportă mai mult de două balamale, numai cele două balamale cele mai apropiate de extremitățile ușii trebuie fixate în conformitate cu cerințele de la litera (a) punctele (i) și (ii) de mai sus. c) În mod excepțional, în cazul vehiculelor care au compartimente de încărcare cu izolație, dispozitivul pentru sigilarea vamală, balamalele și celelalte piese a căror înlăturare ar permite accesul în interiorul compartimentului rezervat încărcăturii sau în spațiile în care ar putea fi ascunse mărfuri, pot fi fixate pe ușile compartimentelor rezervate încărcăturii în următoarele moduri: i) Buloane sau șuruburi opritoare care se introduc din exterior, dar care în rest nu sunt conform cerințelor de la nota explicativă 2.2.1 (a) litera (a) de mai sus, cu condiția ca: — vârfurile buloanelor sau șuruburilor să fie ancorate într-o placă de înfiletare sau într-un dispozitiv similar montat în spatele panoului sau panourilor exterioare ale structurii ușii; și — capetele unui număr corespunzător din aceste buloane sau șuruburi să fie sudate de dispozitivul de sigilare vamală, de balamale etc. astfel încât aceste buloane sau șuruburi să fie complet deformate; și — buloanele sau șuruburile să nu poată fi scoase fără a lăsa semne vizibile de manipulare frauduloasă (2); ii) Un dispozitiv de închidere introdus din interiorul construcției ușii izolate, cu condiția ca: — pivotul de strângere și manșonul de fixare ale dispozitivului să fie montate cu ajutorul unor mijloace pneumatice sau hidraulice în spatele unei plăcuțe sau dispozitiv similar prevăzut între stratul exterior al structurii ușii și izolație; și — capul pivotului de strângere să nu fie accesibil din interiorul compartimentului rezervat încărcăturii; și — un număr suficient de manșoane de fixare și de pivoturi de strângere se sudează împreună, iar dispozitivele nu pot fi îndepărtate fără a lăsa urme vizibile de manipulare frauduloasă (3). Termenul „compartiment rezervat încărcăturii izolat” include compartimentele frigorifice și izoterme rezervate încărcăturii. d) Vehiculele care conțin în număr mare elemente de închidere cum ar fi vane, robinete, chepenguri, flanșe și altele similare trebuie amenajate astfel încât să se reducă la minimum numărul de sigilii vamale. În acest scop trebuie interconectate elemente de închidere învecinate printr-un dispozitiv comun care să necesite un singur sigiliu vamal sau trebuie prevăzute cu un capac care să corespundă aceluiași scop; e) Vehiculele cu acoperișuri care se pot deschide trebuie construite astfel încât să permită sigilarea cu ajutorul unui număr minim de sigilii vamale. f) În cazurile în care este necesar un număr mare de sigilii pentru sigilarea vamală sigură, numărul acestor sigilii trebuie indicat în certificatul de agreare la rubrica 5 (anexa 4 la Convenția TIR, 1975). Se va atașa o schiță la certificatul de agreare trebuie anexată care să indice amplasarea exactă a sigiliilor vamale. 2.2.1. c) Alineatul 1 c)-1 Deschideri pentru ventilație a) Dimensiunile lor maxime nu trebuie, în principiu, să depășească 400 mm. b) Deschiderile care permit accesul direct la compartimentul rezervat încărcăturii trebuie astupate (i) ajutorul unor țesături metalice sau apărători metalice perforate (dimensiunea maximă a găurilor: 3 mm în ambele cazuri) și trebuie protejate de un grilaj metalic sudat (dimensiunea maximă a ochiurilor: 10 mm); sau (ii) cu ajutorul unei singure apărători metalice perforate suficient de rezistentă (dimensiunea maximă a ochiurilor: 3 mm; grosimea apărătorii: cel puțin 1 mm). c) Deschiderile care nu permit accesul direct la compartimentul rezervat încărcăturii (de exemplu, prin sisteme cu șicane) trebuie prevăzute cu aceleași dispozitive menționate la litera (b), însă în acest caz dimensiunile găurilor pot fi de 10 mm (pentru țesăturile metalice sau apărătoarele metalice) și 20 mm (pentru plasa metalică). d) Atunci deschiderile sunt practicate în prelate