(6)

Anexa VII se modifică după cum urmează: (a) titlul se înlocuiește cu următorul text: „Cerințe alternative privind încercările pentru vehiculele pentru care au fost efectuate încercări echivalente încercărilor de tip I, de tip II sau de tip III”; (b) secțiunile 1 și 2 se înlocuiesc cu următorul text: „1. Definiții În sensul prezentei anexe: 1.1. «vehicul remorcat luat în considerare» înseamnă un vehicul remorcat reprezentativ pentru tipul de vehicul remorcat care face obiectul procedurii de omologare de tip; 1.2. „identice” înseamnă piesele cu caracteristici geometrice și mecanice identice, precum și materialele utilizate pentru fabricarea componentelor vehiculelor; 1.3. „axă de referință” înseamnă o axă pentru care există un raport de încercare; 1.4. „frână de referință” înseamnă o frână pentru care există un raport de încercare; 1.5. „masa nominală de încercare” este masa unui disc sau a unui tambur pe care producătorul o specifică pentru discul sau tamburul respectiv supus încercării corespunzătoare de către serviciul tehnic; 1.6. „masa efectivă de încercare” este masa măsurată de serviciul tehnic înainte de încercare; 1.7. „pragul cuplului aplicat frânei” este cuplul aplicat necesar pentru producerea unui cuplu de frânare măsurabil; 1.8. „pragul cuplului aplicat frânei declarat” înseamnă pragul cuplului aplicat frânei declarat de producător și care este reprezentativ pentru frână; 1.9. „diametrul exterior declarat” este diametrul exterior al unui disc, declarat de producător, care este un diametru exterior reprezentativ pentru disc; 1.10. „diametrul exterior nominal” este diametrul exterior pe care producătorul îl specifică pentru discul supus încercării corespunzătoare de către serviciul tehnic; 1.11. „diametrul exterior efectiv” este diametrul exterior măsurat de serviciul tehnic înainte de încercare; 1.12. „lungimea efectivă a axei cu came” este distanța de la linia centrală a camei în formă de S la linia centrală a levierului de comandă; 1.13. „factor de frânare” este raportul dintre amplificarea de intrare și de ieșire a frânei. 2. Cerințe generale În următoarele cazuri, nu este necesară efectuarea încercărilor de tip I și/sau de tip II sau de tip III, prevăzute în anexa II, asupra unui vehicul și asupra sistemelor acestuia pentru care a fost solicitată omologarea: 2.1. Atunci când vehiculul respectiv este un tractor sau un vehicul remorcat care, din punctul de vedere al pneurilor, al energiei de frânare absorbite de fiecare axă și al modului de montare al pneurilor și frânelor, este identic, în privința frânării, cu un tractor sau un vehicul remorcat care: 2.1.1. a trecut cu succes o încercare de tip I și/sau de tip II sau de tip III; și 2.1.2. a fost omologat, cu privire la energia de frânare absorbită, pentru o masă pe axă care nu este inferioară celei a vehiculului în cauză. 2.2. Atunci când vehiculul luat în considerare este un tractor sau un vehicul remorcat a cărui axă sau ale cărui axe sunt, în privința pneurilor, energiei de frânare absorbite de fiecare axă și modului de montare a anvelopelor și frânelor, identice, din punctul de vedere al sistemului de frânare, cu o axă sau mai multe axe care au trecut cu succes, în mod individual, încercările de tip I și/sau de tip II sau de tip III pentru mase pe axă cel puțin egale cu cele ale vehiculului în cauză, cu condiția ca energia de frânare absorbită de fiecare axă să nu depășească energia absorbită per ax în timpul încercării sau încercărilor de referință efectuate separat pe acea axă. 2.3. Atunci când vehiculul în cauză este echipat cu un sistem de frânare de anduranță, altul decât frâna de motor, identic cu un sistem de frânare de anduranță care a fost deja supus încercării în următoarele condiții: 2.3.1. Într-o încercare efectuată pe o pantă cu o înclinație de cel puțin 6 % (încercare de tip II), sistemul de frânare de anduranță a stabilizat singur un vehicul cu o masă maximă în momentul efectuării încercării cel puțin egală cu masa maximă a vehiculului care face obiectul omologării; 2.3.2. În cadrul încercării de mai sus se verifică dacă viteza de rotație a părților rotative ale sistemului de frânare de anduranță, atunci când vehiculul se deplasează cu o viteză de 30 km/h, este astfel încât cuplul de încetinire să fie cel puțin egal cu cel din timpul încercării menționate la punctul 2.3.1. 2.4. Atunci când vehiculul respectiv este un vehicul remorcat, prevăzut cu frâne cu aer comprimat cu camă în formă de S sau cu frâne cu disc, care îndeplinesc condițiile de verificare din apendicele 1 privind controlul caracteristicilor față de cele menționate în raportul unei axe de referință, astfel cum este indicat în raportul de încercare. Alte modele de frână, diferite de frânele cu aer comprimat cu camă în formă de S sau de frânele cu disc, pot fi omologate pe baza prezentării unor informații echivalente.” (c) secțiunea 4 se înlocuiește cu următorul text: „4. Certificatul de omologare La aplicarea cerințelor de mai sus, certificatul de omologare de tip trebuie să includă următoarele elemente: 4.1. În cazul de la punctul 2.1 din prezenta anexă, trebuie precizat numărul de omologare al vehiculului care a făcut obiectul încercării de referință de tip I și/sau de tip II sau de tip III. 4.2. În cazurile de la punctul 2.2 din prezenta anexă, trebuie completat tabelul I conform modelului stabilit în anexa V la Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/504. 4.3. În cazurile de la punctul 2.3 din prezenta anexă, trebuie completat tabelul II conform modelului stabilit în anexa V la Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/504. 4.4. Dacă se aplică punctul 2.4 din prezenta anexă, trebuie completat tabelul III conform modelului stabilit în anexa V la Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/504.” (d) apendicele 1 se modifică după cum urmează: (i) secțiunea 2 se înlocuiește cu următorul text: „2. Simbolurile utilizate în prezenta anexă sunt explicate în tabelul următor: 2.1. Simboluri P = parte a masei vehiculului susținută de axă în condiții statice F = reacțiunea normală a suprafeței drumului asupra axei în condiții statice = P·g FR = reacțiunea statică normală totală a suprafeței drumului asupra roților vehiculului remorcat Fe = sarcina de încercare pe axă Pe = Fe / g g = accelerația gravitațională: g = 9,81 m/s2 C = cuplul aplicat frânei C0 = pragul minim al cuplului aplicat frânei. Acest cuplu poate fi determinat prin extrapolarea măsurătorilor într-un interval care să nu depășească o rată de frânare de 15 % sau prin alte metode echivalente C0,dec = pragul declarat al cuplului aplicat frânei Cmax = cuplul maxim aplicat frânei R = raza dinamică de rulare a pneului. Ca alternativă, în cazul vehiculelor din categoriile Ra și Sa, raza încărcată static, astfel cum este specificat de către producător, poate fi utilizată în locul razei de rulare dinamice a pneului T = forța de frânare la zona de contact dintre pneu și suprafața drumului TR = forța de frânare totală la zona de contact dintre pneu și suprafața drumului M = cuplul de frânare = T·R z = raportul de frânare = T/F sau M/(RF) s = cursa dispozitivului de acționare (cursa utilă + cursa în gol) sp = cursa efectivă (cursa la care forța de împingere este egală cu 90 % din forța de împingere medie ThA) ThA = forța de împingere medie (forța de împingere medie este determinată prin integrarea valorilor cuprinse între 1/3 și 2/3 din cursa totală smax) l = lungimea levierului r = raza interioară a tamburelor de frână sau raza efectivă a discurilor de frână p = presiunea de acționare a frânei Notă: Simbolurile cu sufixul „e” au legătură cu parametrii asociați încercării frânei de referință, sufixul putând fi adăugat și altor simboluri, după caz.” (ii) punctul 3.1.2 se înlocuiește cu următorul text: „3.1.2. Rezultatele încercărilor asupra unui ansamblu de axe pot fi folosite în conformitate cu punctul 2.1 din prezenta anexă, cu condiția ca fiecare axă să producă aceeași energie de frânare în timpul încercărilor de eficacitate normală și la cald.” (iii) punctul 3.7 se înlocuiește cu următorul text: „3.7. Identificare 3.7.1. Pe axă trebuie prevăzute, într-un loc vizibil, cel puțin următoarele date de identificare grupate, în orice ordine, într-un mod lizibil și indelebil: 3.7.1.1. Producătorul și/sau marca axei; 3.7.1.2. Identificatorul axei; 3.7.1.3. Identificatorul frânei 3.7.1.4. Identificatorul Fe; 3.7.1.5. Partea de bază a numărului raportului de încercare; 3.7.1.6. Exemplu de identificator: Producătorul axei și/sau marca ABC ID1-XXXXXX ID2-YYYYYY ID3-11111 ID4-ZZZZZZZ 3.7.2. Un dispozitiv neintegrat de reglare automată a frânei trebuie să poarte într-un loc vizibil cel puțin următoarele date de identificare grupate, într-un mod lizibil și indelebil: 3.7.2.1. Producătorul și marca sau unul dintre cele două, după caz 3.7.2.2. Tipul 3.7.2.3. Versiunea 3.7.3. Marca și tipul fiecărei garnituri sau plăcuțe de frână trebuie să fie vizibile când garnitura sau plăcuța este montată pe sabotul de frână sau pe discul mandrinei, într-un mod lizibil și de neșters. 3.7.4. Identificatori 3.7.4.1. Identificatorul axei Identificatorul axei clasifică o axă în funcție de forța de frânare/capacitatea de a dezvolta un cuplu declarată de producătorul axei. Identificatorul axei este un număr alfanumeric alcătuit din cele patru caractere „ID1-” urmate de maxim 20 de caractere. 3.7.4.2. Identificatorul frânei Identificatorul frânei este un număr alfanumeric alcătuit din cele patru caractere „ID2-” urmate de maxim 20 de caractere. O frână cu același identificator este o frână care nu diferă în ceea ce privește următoarele criterii: (a) tip de frână; (b) materialul de bază în ceea ce privește corpul etrierului, suportul frânei, discul de frână și tamburul de frână; (c) dimensiunile cu sufixul „e” în conformitate cu raportul de încercare; (d) metoda de bază folosită în sistemul frânei pentru a genera forța de frânare; (e) în cazul discurilor de frână, metoda de montare a inelului de frecare: fix sau mobil; (f) factorul de frânare BF; (g) caracteristici diferite ale frânei în sensul cerințelor anexei VII care nu sunt reglementate la punctul 3.7.4.2.1 din prezentul apendice. 3.7.4.2.1. Diferențe admise în cadrul aceluiași identificator al frânei Același identificator al frânei poate include diferite caracteristici ale frânei în ceea ce privește următoarele criterii: (a) creșterea cuplului maxim declarat aplicat frânei Cmax; (b) abaterea discului de frână declarat și masa mdec a tamburului de frână: ±20 %; (c) metoda de fixare a garniturii/plăcuței pe sabotul de frână/discul mandrinei; (d) în cazul discurilor de frână, creșterea capacității maxime de cursă a frânei; (e) lungimea efectivă a axei cu came; (f) pragul cuplului declarat C0dec; (g) ±5 mm față de diametrul exterior declarat al discului; (h) tipul de răcire a discului (ventilat/neventilat); (i) butuc (cu sau fără butuc integrat); (j) disc cu tambur integrat — cu sau fără funcție de frână de staționare; (k) raportul geometric dintre suprafețele de frecare ale discului și suportul discului; (l) tipul garniturii de frână; (m) variații de material (cu excepția modificărilor materialului de bază menționate la punctul 3.7.4.2) pentru care producătorul confirmă că astfel de variații de material nu modifică performanța în ceea ce privește încercările necesare; (n) discul mandrinei și saboți. 3.7.4.3. Identificatorul Fe Identificatorul Fe indică sarcina de încercare pe axă. Este un număr alfanumeric alcătuit din cele patru caractere „ID3-” urmate de valoarea Fe în daN, fără identificatorul unității „daN”. 3.7.4.4. Identificatorul raportului de încercare Identificatorul raportului de încercare este un număr alfanumeric alcătuit din cele patru caractere „ID4-” urmate de partea de bază a numărului raportului de încercare. 3.7.5. Dispozitiv de reglare automată a frânei (integrat și neintegrat) 3.7.5.1. Tipuri de dispozitive de reglare automată a frânei Același tip de dispozitiv de reglare automată a frânei nu diferă în ceea ce privește următoarele criterii: (a) corpul: material de bază; (b) momentul maxim admis al arborelui de frână; (c) principiul de funcționare a reglării. 3.7.5.2. Versiunile dispozitivului de reglare automată a frânei în ceea ce privește comportamentul de reglare Dispozitivele de reglare automată a frânei din cadrul unui tip care influențează jocul de rulare a frânei sunt considerate a fi versiuni diferite.” (iv) punctul 3.8 se înlocuiește cu următorul text: „3.8. Criterii de încercare În cazul în care se solicită un nou raport de încercare sau completarea unui raport de încercare pentru un ax sau o frână modificată în limitele specificate în fișa de informații, se folosesc următoarele criterii pentru a stabili necesitatea efectuării unor încercări suplimentare luând în considerare configurațiile pentru cazul cel mai nefavorabil convenite cu serviciul tehnic. Abrevieri folosite în tabelul următor: CT (încercare completă) Încercare: 3.5.1.: Încercare suplimentară de eficacitate la rece 3.5.2.: Încercarea de pierdere de eficacitate (încercare de tip I) (*2) 3.5.3.: Încercarea de pierdere de eficacitate (încercare de tip III) (*2) FT (încercare de pierdere de eficacitate) Încercare: 3.5.1. Încercare suplimentară de eficacitate la rece 3.5.2. Încercarea de pierdere de eficacitate (încercare de tip I) (*2) 3.5.3. Încercarea de pierdere de eficacitate (încercare de tip III) (*2) Diferențe în conformitate cu punctul 3.7.4.2.1 Criterii de încercare (a) Creșterea cuplului maxim declarat aplicat frânei Cmax Modificare permisă fără efectuarea unei încercări suplimentare (b) Abaterea discului de frână declarat și masa mdec a tamburului de frână: ± 20 % CT: Încercarea este efectuată asupra celei mai ușoare variante; dacă masa nominală de încercare pentru o nouă variantă variază cu mai puțin de 5 % față de o variantă supusă încercării anterior, având o valoare nominală mai mare, atunci încercarea versiunii mai ușoare poate fi omisă. Masa efectivă de încercare a eșantionului de încercare poate varia cu 5± față de masa nominală de încercare. (c) Metoda de fixare a garniturii/plăcuței pe sabotul de frână/discul mandrinei Cazul cel mai nefavorabil specificat de către producător și agreat de serviciile tehnice care efectuează încercarea. (d) În cazul frânelor cu disc, creșterea capacității maxime a cursei frânei Modificare permisă fără efectuarea unei încercări suplimentare (e) Lungimea efectivă a axei cu came Cazul cel mai nefavorabil se consideră a fi cea mai joasă rigiditate la torsiune a axei cu came și se verifică prin: (i) FT; sau (ii) modificare permisă fără efectuarea unei încercări suplimentare, dacă se poate calcula influența asupra cursei și asupra forței de frânare. În acest caz, raportul de încercare include următoarele valori extrapolate: se, Ce, Te, Te/Fe. (f) Pragul cuplului declarat C0dec Se verifică dacă performanța de frânare se menține în intervalele din diagrama 1 (g) ±5 mm față de diametrul exterior declarat al discului Cazul cel mai nefavorabil se consideră a fi cel mai mic diametru Diametrul exterior efectiv al eșantionului de încercare poate varia cu ±1 mm față de diametrul exterior nominal specificat de producătorul axei. (h) Tipul de răcire a discului (ventilat/neventilat) Fiecare tip trebuie supus încercării (i) Butuc (cu sau fără butuc integrat) Fiecare tip trebuie supus încercării (j) Disc cu tambur integrat — cu sau fără funcție de frână de staționare Pentru această funcție, încercarea nu este necesară (k) Raportul geometric dintre suprafețele de frecare ale discului și suportul discului Pentru această funcție, încercarea nu este necesară (l) Tipul garniturii de frână Fiecare tip de garnitură de frână. (m) Variații de material (cu excepția modificărilor materialului de bază menționate la punctul 3.7.4.2) pentru care producătorul confirmă că astfel de variații de material nu modifică performanța în ceea ce privește încercările necesare Pentru această condiție, încercarea nu este necesară (n) Discul mandrinei și saboți Condiții de încercare pentru cazul cel mai nefavorabil (*3): Discul mandrinei:: grosime minimă Sabot:: cel mai ușor sabot de frână 3.8.1. În cazul în care un dispozitiv de reglare automată a frânei diferă față de un dispozitiv deja supus încercării în conformitate cu punctele 3.7.5.1 și 3.7.5.2, este necesară efectuarea unei încercări suplimentare în conformitate cu punctul 3.6.2.”