34.

apendicele 2 se modifică după cum urmează: (a) la punctul 2, se adaugă următorul parametru între eCO2 și EE: „E(dp)- eficiența analizorului PEMS-PN”; (b) la punctul 3.1, prima teză se înlocuiește cu următorul text: „Precizia și liniaritatea analizoarelor, a instrumentelor de măsurare a debitului, a senzorilor și a semnalelor trebuie să fie în conformitate cu standardele naționale sau internaționale.”; (c) la punctul 3.2, tabelul 1 se înlocuiește după cum urmează: „Parametru/instrument de măsurare Panta a1 Eroare standard SEE Coeficient de determinare r2 Debit de combustibil (1) ≤ 1 % max 0,98-1,02 ≤ 2 % ≥ 0,990 Debit de aer (1) ≤ 1 % max 0,98-1,02 ≤ 2 % ≥ 0,990 Debitul masic al gazelor de evacuare ≤ 2 % max 0,97-1,03 ≤ 3 % ≥ 0,990 Analizoare de gaze ≤ 0,5 % max 0,99-1,01 ≤ 1 % ≥ 0,998 Cuplu (2) ≤ 1 % max 0,98-1,02 ≤ 2 % ≥ 0,990 Analizoare PN (3) ≤ 5 % max 0,85-1,15 (4) ≤ 10 % ≥ 0,950 (d) punctul 3.3 se înlocuiește cu următorul text: „3.3. Frecvența verificării liniarității Cerințele cu privire la liniaritate în conformitate cu punctul 3.2 trebuie verificate: (a) pentru fiecare analizor de gaze, cel puțin o dată la douăsprezece luni sau ori de câte ori are loc o reparație a sistemului sau o schimbare de componente sau o modificare care ar putea să influențeze etalonarea; (b) pentru alte instrumente relevante, cum ar fi analizoarele de PN, debitmetrele masice pentru gazele de evacuare și senzorii etalonați în mod trasabil, ori de câte ori se constată defecțiuni, astfel cum prevăd procedurile de audit intern sau producătorul instrumentului, dar nu mai târziu de un an înainte de încercarea propriu-zisă. Îndeplinirea cerințelor cu privire la liniaritate în conformitate cu punctul 3.2 pentru senzorii sau semnalele ECU care nu sunt direct trasabile trebuie verificată o singură dată pentru fiecare instalare a PEMS pe vehicul cu un dispozitiv de măsurare etalonat în mod trasabil pe standul de încercare cu rulouri.”; (e) la punctul 4.2.6, tabelul 2 se înlocuiește după cum urmează: „Poluant Abaterea absolută a răspunsului la reglarea la zero Abaterea absolută a răspunsului la calibrare CO2 ≤ 1 000 ppm în 4 h ≤ 2 % din valoarea de citire sau ≤ 1 000 ppm în 4 h, reținându-se valoarea cea mai mare CO ≤ 50 ppm în 4 h ≤ 2 % din valoarea de citire sau ≤ 50 ppm în 4 h, reținându-se valoarea cea mai mare PN 5 000 de particule pe centimetru cub în 4 h Conform specificațiilor producătorului NOX ≤ 5 ppm în 4 h ≤ 2 % din valoarea de citire sau 5 ppm timp de 4 ore, reținându-se valoarea mai mare dintre acestea două CH4 ≤ 10 ppm C1 ≤ 2 % din valoarea de citire sau ≤ 10 ppm C1 în 4 h, reținându-se valoarea cea mai mare THC ≤ 10 ppm C1 ≤ 2 % din valoarea de citire sau ≤ 10 ppm C1 în 4 h, reținându-se valoarea cea mai mare”; (f) punctul 6 se înlocuiește cu următorul text: „6. Analizoare pentru măsurarea emisiilor de particule (solide)”; (g) se introduc următoarele puncte 6.1-6.4: „6.1. Considerații generale Analizorul de PN constă într-o unitate de precondiționare și un detector de particule care contorizează cu o eficiență de 50 % începând cu 23 nm. Este permis ca detectorul de particule să precondiționeze și aerosolul. Sensibilitatea analizoarelor la șocuri, vibrații, îmbătrânire, variațiile de temperatură și de presiune a aerului, precum și la interferențele electromagnetice și alte efecte legate de vehicul și de funcționarea analizorului trebuie să fie cât mai limitată posibil și trebuie precizată cu claritate de producătorul echipamentului în materialele însoțitoare. Analizorul de PN se utilizează numai în intervalul parametrilor de funcționare declarați de producător. Figura 1 Exemplu de configurație a unui analizor de PN: liniile punctate indică componentele opționale. EFM = debitmetrul masic pentru gazele de evacuare, d = diametrul interior, PND = dispozitivul de diluare a numărului de particule. Analizorul de PN se conectează la punctul de prelevare prin intermediul unei sonde de prelevare care extrage un eșantion din linia centrală a țevii de evacuare. Astfel cum se specifică la punctul 3.5 din apendicele 1, în cazul în care particulele nu sunt diluate la nivelul țevii de evacuare, conducta de prelevare se încălzește la o temperatură de minimum 373 K (100 °C) până la punctul de primă diluare al analizorului de PN sau până la detectorul de particule al analizorului. Timpul de expunere din conducta de prelevare trebuie să fie mai mic de 3 s. Toate componentele care intră în contact cu gazele de evacuare eșantionate trebuie ținute întotdeauna la o temperatură care să evite condensarea oricărui compus în dispozitiv. Aceasta se poate realiza, de exemplu, prin încălzirea la o temperatură mai ridicată și prin diluarea eșantionului sau oxidarea speciilor (semi)volatile. Analizorul de PN include o secțiune încălzită la temperatura peretelui ≥ 573K. Unitatea trebuie să controleze etapele încălzite astfel încât temperaturile nominale de funcționare să se afle în limitele unei toleranțe de ± 10 K și să indice dacă etajele încălzite se află sau nu la temperaturile corecte de funcționare. Se acceptă temperaturi mai scăzute, cu condiția ca eficiența sperării particulelor volatile să respecte specificațiile de la punctul 6.4. Senzorii de presiune, temperatură și ceilalți monitorizează funcționarea corectă a instrumentului și declanșează un avertisment sau un mesaj în caz de funcționare defectuoasă. Timpul de răspuns al analizorului de PN trebuie să fie ≤ 5 s. Analizorul de PN (și/sau detectorul de particule) trebuie să aibă un timp de creștere ≤ 3,5 s. Măsurătorile concentrației de particule se raportează normalizate la 273 K și la 101,3 kPa. Dacă este necesar, se măsoară și se raportează presiunea și/sau temperatura la orificiul de admisie al detectorului în vederea normalizării concentrației de particule. Sistemele PN care respectă cerințele privind etalonarea din Regulamentele CEE-ONU nr. 83 sau 49 sau RTM 15 se consideră automat că respectă cerințele privind etalonarea din prezenta anexă. 6.2. Cerințe privind eficiența Sistemul complet al analizorului de PN, inclusiv conducta de prelevare, trebuie să respecte cerințele privind eficiența din tabelul 3a. Tabelul 3a Cerințe privind eficiența sistemului analizorului de PN (inclusiv conducta de prelevare) dp [nm] Sub-23 23 30 50 70 100 200 E(dp) a analizorului de PN De stabilit 0,2-0,6 0,3-1,2 0,6-1,3 0,7-1,3 0,7-1,3 0,5-2,0 Eficiența E(dp) se definește ca raportul dintre citirile privind concentrația numerică ale sistemului analizorului de PN și cele ale unui contor de particule de condensare (CPC) de referință (d50 % = 10nm sau mai mic, cu liniaritatea verificată și etalonată cu ajutorul unui electrometru) sau ale unui electrometru de referință, măsurând în paralel un aerosol dispersat cu un diametru de mobilitate dp normalizat în aceleași condiții de temperatură și de presiune. Cerințele privind eficiența vor trebui adaptate, pentru a se garanta că eficiența analizoarelor de PN rămâne coerentă cu marja PN. Materialul trebuie să fie stabil din punct de vedere termic și de tipul funinginii (de exemplu, funingine de grafit supus unei descărcări prin scânteie sau funingine de flacără de difuziune cu pretratament termic). În cazul în care curba de eficiență se măsoară cu un alt aerosol (de exemplu, cu NaCl), corelația cu curba materialului de tipul funinginii trebuie furnizată sub forma unui grafic, care să compare eficiențele obținute utilizând ambii aerosoli de încercare. Diferențele în ceea ce privește eficiențele contorizării trebuie luate în calcul prin ajustarea eficiențelor măsurate pe baza graficului furnizat pentru a stabili eficiențele aerosolilor de tipul funinginii. Corecția pentru particule încărcate multiple ar trebui aplicată și documentată, dar nu trebuie să depășească 10 %. Eficiențele menționate se referă la analizorul de PN cu conducta de prelevare. Analizorul de PN poate fi etalonat și pe componente (respectiv unitatea de precondiționare separat de detectorul de particule), atât timp cât se poate dovedi că analizorul de PN și conducta de prelevare îndeplinesc împreună cerințele din tabelul 3a. Semnalul măsurat de detector trebuie să fie > 2 ori limita de detecție (definită aici ca fiind nivelul zero plus 3 abateri standard). 6.3. Cerințe privind liniaritatea Analizorul de PN, inclusiv conducta de prelevare, trebuie să îndeplinească cerințele privind liniaritatea de la punctul 3.2 din apendicele 2 utilizându-se particule de tipul funinginii monodispersate sau polidispersate. Dimensiunea particulelor (diametrul de mobilitate sau diametrul median de contorizare) trebuie să fie de peste 45 nm. Instrumentul de referință este un electrometru sau un contor de particule de condensare (CPC) cu d50 = 10 nm sau mai mic, cu liniaritatea verificată. Alternativ, se poate utiliza un sistem de contorizare a particulelor conform Regulamentului CEE-ONU nr. 83. În plus, diferențele dintre măsurările realizate cu analizorul de PN și cele cu instrumentul de referință, în toate punctele verificate (cu excepția punctului zero), trebuie să se situeze într-o limită de 15 % față de valoarea medie. Trebuie să se verifice cel puțin 5 puncte egal distribuite (plus punctul zero). Concentrația maximă verificată trebuie să fie concentrația maximă admisă pentru analizorul de PN. În cazul în care analizorul de PN este etalonat pe componente, atunci liniaritatea poate fi verificată numai pentru detectorul de particule, însă eficiențele celorlalte componente și ale conductei de prelevare trebuie să fie luate în considerare în calculul pantei. 6.4. Eficiența separării particulelor volatile Sistemul trebuie să separe > 99 % dintre particulele de tetracontan (CH3(CH2)38CH3) de dimensiuni ≥ 30 nm cu o concentrație la intrare ≥ 10 000 particule pe centimetru cub la o diluare minimă. De asemenea, trebuie să separe > 99 % pentru alcani polidispersați (decani sau superiori) sau «emery oil» cu un diametru median de contorizare > 50 nm și o masă > 1 mg/m3. Eficiența separării particulelor volatile pentru tetracontan și/sau alcani polidispersați sau ulei trebuie demonstrată o singură dată pentru familia de instrumente. Producătorul instrumentelor trebuie totuși să indice intervalul de întreținere sau de înlocuire care asigură faptul că eficiența separării nu scade sub nivelul cerințelor tehnice. În cazul în care aceste informații nu sunt furnizate, eficiența separării particulelor volatile trebuie verificată anual pentru fiecare instrument.”;