RO Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene 152

32002D0733



JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

DECIZIA COMISIEI

din 30 mai 2002

privind specificația tehnică de interoperabilitate pentru subsistemul energie al sistemului feroviar transeuropean de mare viteză menționat la articolul 6 alineatul (1) din Directiva 96/48/CE

[notificată cu numărul C(2002) 1949]

(Text cu relevanță pentru SEE)

(2002/733/CE)

COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,

având în vedere tratatul de instituire a Comunității Europene,

având în vedere Directiva 96/48/CE a Consiliului din 23 iulie 1996 privind interoperabilitatea sistemului feroviar transeuropean de mare viteză (1), în special articolul 6 alineatul (1),

întrucât:

(1) În conformitate cu articolul 2 litera (c) din Directiva 96/48/CE, sistemul feroviar transeuropean de mare viteză este subdivizat în subsisteme structurale sau funcționale. Aceste subsisteme sunt descrise în anexa II la directivă.

(2) În conformitate cu articolul 5 alineatul (1) din directivă, fiecare dintre aceste subsisteme face obiectul unei specificații tehnice de interoperabilitate (STI).

(3) În conformitate cu articolul 6 alineatul (1) din directivă, proiectele STI sunt elaborate de către organismul reprezentativ comun.

(4) Comitetul înființat în temeiul articolului 21 din Directiva 96/48/CE a desemnat Asociația Europeană pentru Interoperabilitate Feroviară (AEIF) ca organism reprezentativ comun în conformitate cu articolul 2 litera (h) din directivă.

(5) AEIF a primit sarcina de a elabora un proiect de STI pentru subsistemul energie, în conformitate cu articolul 6 alineatul (1) din directivă. Această sarcină a fost acordată în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 21 alineatul (2) din directivă.

(6) AEIF a elaborat proiectul de STI împreună cu un raport introductiv care conține o analiză cost-beneficii, astfel cum se prevede la articolul 6 alineatul (3) din directivă.

(7) Proiectul de STI a fost examinat de către reprezentanții statelor membre, în cadrul comitetului înființat în temeiul directivei, având în vedere raportul introductiv.

(8) Așa cum se menționează la articolul 1 din Directiva 96/48/CE, condițiile pentru realizarea interoperabilității sistemului feroviar transeuropean de mare viteză privesc proiectarea, construcția, modernizarea și exploatarea infrastructurilor și a materialului rulant care vor contribui la funcționarea sistemului ce urmează să fie pus în funcțiune după data intrării în vigoare a directivei. În ceea ce privește infrastructura și materialul rulant aflat deja în folosință la data intrării în vigoare a prezentei STI, STI ar trebui să se aplice de la data la care se preconizează lucrările la aceste infrastructuri. Cu toate acestea, măsura în care se aplică prezenta STI va varia în funcție de domeniul de aplicare și de anvergura lucrărilor preconizate și de costurile și beneficiile generate de aplicațiile avute în vedere. Pentru ca astfel de lucrări parțiale să contribuie la realizarea interoperabilității totale, ele trebuie să fie susținute de o strategie coerentă de punere în aplicare. În acest context, trebuie să se facă distincție între modernizare, reînnoire și înlocuire în cadrul operațiilor de întreținere.

(9) Este recunoscut faptul că Directiva 96/48/CE și STI-urile nu se aplică reînnoirilor sau înlocuirilor din cadrul operațiilor de întreținere. Cu toate acestea, este de dorit ca STI-urile să se aplice reînnoirilor – așa cum va fi cazul pentru STI-urile privind sistemul feroviar convențional reglementat de Directiva 2001/16/CE. În absența unei reglementări obligatorii și având în vedere anvergura lucrărilor de reînnoire, statele care nu sunt membre sunt încurajate, în măsura în care este posibil, să aplice STI-urile și reînnoirilor și înlocuirilor din cadrul operațiilor de întreținere.

(10) În versiunea sa actuală, STI care face obiectul prezentei decizii reglementează caracteristici specifice sistemului feroviar de mare viteză; ca regulă generală, STI nu abordează aspectele comune sistemului feroviar de mare viteză și celui convențional. Interoperabilitatea celui din urmă face obiectul unei alte directive (2). Dat fiind faptul că verificarea interoperabilității trebuie să fie stabilită prin raportare la STI-uri, în conformitate cu articolul 16 alineatul (2) din Directiva 96/48/CE, este necesar ca, în timpul perioadei de tranziție dintre publicarea prezentei decizii și publicarea deciziilor prin care se adoptă STI pentru„sistemul feroviar convențional”, să se stabilească condițiile care trebuie respectate în mod suplimentar față de cele prevăzute de STI anexată. De aceea, este necesar ca fiecare stat membru să informeze celelalte state membre și Comisia cu privire la normele tehnice interne relevante aflate în vigoare pentru realizarea interoperabilității, cu respectarea cerințelor esențiale ale Directivei 96/48/CE. De asemenea, având în vedere că aceste norme au caracter intern, este necesar ca fiecare stat membru să informeze celelalte state membre și Comisia în legătură cu organismele pe care le desemnează în vederea desfășurării procedurii de evaluare a conformității sau a caracterului adecvat pentru utilizare, precum și a procedurii de verificare aflate în uz pentru verificarea interoperabilității subsistemelor în înțelesul articolului 16 alineatul (2) din Directiva 96/48/CE. Pentru punerea în aplicare a articolului 16 alineatul (2), în cazul normelor interne respective, statele membre aplică, în măsura în care este posibil, principiile și criteriile prevăzute de Directiva 96/48/CE. În ceea ce privește organismele responsabile cu desfășurarea procedurilor menționate, statele membre vor utiliza, în măsura în care este posibil, acele organisme notificate în conformitate cu articolul 20 din Directiva 96/48/CE. Comisia va efectua o analiză a acestor informații (norme interne, proceduri, organisme responsabile cu punerea în aplicare a procedurilor, durata acestor proceduri) și, după caz, va discuta cu comitetul despre necesitatea luării unor măsuri.

(11) STI care face obiectul prezentei decizii nu impune utilizarea unor tehnologii sau a unor soluții tehnice specifice, cu excepția cazurilor în care acest lucru este strict necesar pentru interoperabilitatea rețelei feroviare transeuropene de mare viteză.

(12) STI care face obiectul prezentei decizii are la bază cele mai bune cunoștințe de specialitate disponibile la data elaborării proiectului respectiv. Progresele tehnologice sau necesitățile sociale pot conduce la modificarea sau la completarea prezentei STI. După caz, se va iniția o procedură de revizuire sau de actualizare, în conformitate cu articolul 6 alineatul (2) din Directiva 96/48/CE.

(13) În unele cazuri, STI care face obiectul prezentei decizii permite alegerea între diferite soluții, făcând posibilă aplicarea definitivă sau temporară a unor soluții de interoperabilitate care sunt compatibile cu situația existentă. De asemenea, Directiva 96/48/CE prevede dispoziții speciale de punere în aplicare în anumite cazuri specifice. Mai mult, în cazurile prevăzute la articolul 7 din directivă, trebuie să li se permită statelor membre să nu aplice anumite specificații tehnice. De aceea, este necesar ca statele membre să asigure publicarea și actualizarea anuală a unui registru de infrastructură și a unui registru de material rulant. Aceste registre vor stabili caracteristicile principale ale infrastructurii naționale și ale materialului rulant (de exemplu, parametrii de bază) și conformitatea acestora cu caracteristicile prescrise de STI aplicabile. În acest sens, STI care face obiectul prezentei decizii indică cu exactitate informațiile care trebuie să apară în registru.

(14) Aplicarea STI care face obiectul prezentei decizii trebuie să țină seama de criteriile specifice referitoare la compatibilitatea tehnică și operațională dintre infrastructura și materialul rulant care urmează să fie date în exploatare și rețeaua în care urmează să fie integrate acestea. Aceste cerințe de compatibilitate presupun o analiză tehnică și economică complexă, care trebuie să fie efectuată de la caz la caz. Analiza ar trebui să ia în considerare: — interfețele dintre diferitele subsisteme menționate de Directiva 96/48/CE; — diferitele categorii de linii și de material rulant menționate de directiva respectivă și — cadrul tehnic și operațional al rețelei existente. Din acest motiv, este esențial să se stabilească o strategie de punere în aplicare a STI care face obiectul prezentei decizii, care ar trebui să indice etapele tehnice necesare pentru trecerea de la starea actuală a rețelei la situația în care rețeaua să fie interoperabilă.

(15) Dispozițiile prezentei decizii sunt conforme cu avizul comitetului înființat prin Directiva 96/48/CE,

ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

Articolul 1

Prin prezenta, Comisia adoptă STI privind subsistemul „energie” al sistemului feroviar transeuropean de mare viteză menționat la articolul 6 alineatul (1) din Directiva 96/48/CE. STI este prezentată în anexa la prezenta decizie. STI se aplică în totalitate infrastructurii și materialului rulant din cadrul sistemului feroviar transeuropean de mare viteză, definit în anexa I la Directiva 96/48/CE, având în vedere dispozițiile articolelor 2 și 3 de mai jos.

Articolul 2

(1) În ceea ce privește aspectele comune sistemului feroviar de mare viteză și sistemului feroviar convențional, dar care nu sunt reglementate de STI anexată, condițiile care trebuie să fie respectate pentru verificarea interoperabilității în înțelesul articolului 16 alineatul (2) din Directiva 96/48/CE sunt reprezentate de normele tehnice în vigoare în statul membru care autorizează punerea în funcțiune a subsistemului vizat de prezenta decizie.

(2) Fiecare stat membru comunică celorlalte state membre și Comisiei, în termen de șase luni de la data notificării prezentei decizii, următoarele:

— lista normelor tehnice aplicabile menționate la articolul 2 alineatul (1);

— procedurile de evaluare a conformității și de verificare care urmează să se aplice cu privire la aplicarea acestor norme;

— organismele pe care le desemnează pentru desfășurarea acestor proceduri de evaluare a conformității și de verificare.

Articolul 3

(1) În sensul prezentului articol:

— „modernizare” înseamnă lucrări importante de modificare a unui subsistem sau a unei părți dintr-un subsistem, lucrări care modifică performanțele subsistemului;

— „reînnoire” înseamnă lucrări importante de înlocuire a unui subsistem sau a unei părți din subsistem, lucrări care nu modifică performanțele subsistemului;

— „înlocuiri în cadrul operațiilor de întreținere” înseamnă înlocuirea unor componente cu alte piese cu funcție și performanțe identice, în contextul întreținerii preventive sau corective.

(2) În cazul modernizării, entitatea contractantă va prezenta spre examinare statului membru interesat un dosar cu descrierea proiectului. Statul membru va examina dosarul și, ținând seama de strategia de punere în aplicare din capitolul 7 al STI anexate, va decide (după caz) dacă anvergura lucrărilor impune o nouă autorizație de punere în funcțiune, în conformitate cu articolul 14 din Directiva 96/48/CE. O astfel de autorizație de punere în funcțiune este necesară ori de câte ori nivelul de siguranță ar putea fi afectat în mod obiectiv de lucrările preconizate.

În cazul în care este necesară o nouă autorizație de punere în funcțiune, în temeiul articolului 14 din Directiva 96/48/CE, statul membru decide dacă:

(a) proiectul include aplicarea integrală a STI, caz în care subsistemul va face obiectul procedurii de verificare CE din Directiva 96/48/CE sau

(b) aplicarea integrală a STI nu este încă posibilă. În acest caz, subsistemul nu va fi în deplină conformitate cu STI, iar procedura de verificare CE din Directiva 96/48/CE se aplică numai în ceea ce privește părțile din STI aplicate.

În aceste două cazuri, statul membru va informa comitetul înființat în temeiul Directivei 96/48/CE în legătură cu dosarul relevant, inclusiv cu părțile din STI aplicate și gradul de interoperabilitate obținut.

(3) În cazul reînnoirii și al înlocuirii în cadrul operațiilor de întreținere, aplicarea STI anexate nu este obligatorie.

Articolul 4

De la data intrării în vigoare a STI anexate, nu se mai aplică părțile relevante din Recomandarea 2001/290/CE (3) a Comisiei privind parametrii de bază ai sistemului feroviar transeuropean de mare viteză.

Articolul 5

STI anexată intră în vigoare în termen de șase luni de la data notificării prezentei decizii.

Articolul 6

Prezenta decizie se adresează statelor membre.

Adoptată la Bruxelles, 30 mai 2002. Pentru Comisie Loyola DE PALACIO Vicepreședinte

(1) JO L 235, 17.9.1996, p. 6.

(2) Directiva 2001/16/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 19 martie 2001 privind interoperabilitatea sistemului feroviar transeuropean convențional (JO L 110, 20.4.2001, p. 1).

(3) JO L 100, 11.4.2001, p. 17.

ANEXĂ

SPECIFICAȚIE TEHNICĂ DE INTEROPERABILITATE PRIVIND SUBSISTEMUL ENERGIE

CUPRINS

1. INTRODUCERE

1.1. DOMENIU TEHNIC DE APLICARE

1.2. DOMENIU GEOGRAFIC DE APLICARE

1.3. CONȚINUTUL PREZENTEI STI

2. DEFINIREA SUBSISTEMULUI/DOMENIUL DE APLICARE AL SUBSISTEMULUI

2.1. DOMENIU DE APLICARE

2.2. DEFINIREA SUBSISTEMULUI

2.2.1. Sistemul de electrificare

2.2.2. Linii aeriene de contact și pantografe

2.2.3. Interacțiunea liniei aeriene de contact cu pantograful

2.2.4. Limite între liniile de mare viteză și alte tipuri de linii

2.3. RELAȚII CU ALTE SUBSISTEME ȘI ÎN CADRUL SUBSISTEMULUI ENERGIE

2.3.1. Introducere

2.3.2. Relații privind sistemul de electrificare

2.3.3. Relații privind linia aeriană de contact și pantografele

2.3.4. Relații privind interacțiunea între linia aeriană de contact și pantografe

3. CERINȚE ESENȚIALE

3.1. RESPECTAREA CERINȚELOR ESENȚIALE

3.2. ASPECTE ALE CERINȚELOR ESENȚIALE

3.3. ASPECTE SPECIFICE PENTRU SUBSISTEMUL ENERGIE

3.3.1. Siguranța

3.3.2. Fiabilitate, disponibilitate și întreținere

3.3.3. Sănătate

3.3.4. Protecția mediului

3.3.5. Compatibilitate tehnică

3.4. VERIFICAREA CONFORMITĂȚII

4. CARACTERIZAREA SUBSISTEMULUI

4.1. PARAMETRII DE BAZĂ AI SUBSISTEMULUI ENERGIE

4.1.1. Tensiune și frecvență

4.1.2. Linia aeriană și pantograful

4.2. INTERFEȚE ALE SUBSISTEMULUI ENERGIE

4.2.1. Lista interfețelor

4.2.2. Date caracteristice ale interfețelor

4.2.3. Dispoziții de reglementare și operaționale

4.3. PERFORMANȚE SPECIFICATE

4.3.1. Performanțele sistemului de alimentare cu energie, ale stațiilor și ale posturilor de transformare

4.3.2. Performanțele liniei aeriene de contact

4.3.3. Limite între liniile de mare viteză și alte tipuri de linii

5. ELEMENTE CONSTITUTIVE DE INTEROPERABILITATE

5.1. GENERALITĂȚI

5.2. DEFINIREA ELEMENTELOR CONSTITUTIVE DE INTEROPERABILITATE

5.3. CARACTERISTICILE ELEMENTELOR CONSTITUTIVE

5.3.1. Linia aeriană de contact

5.3.2. Pantograful

5.3.3. Patinele de contact

6. EVALUAREA CONFORMITĂȚII ȘI/SAU A CARACTERULUI ADECVAT PENTRU UTILIZARE

6.1. ELEMENTE CONSTITUTIVE DE INTEROPERABILITATE

6.1.1. Proceduri și module de evaluare

6.1.2. Aplicarea modulelor

6.2. SUBSISTEMUL ENERGIE

6.2.1. Proceduri și module de evaluare

6.2.2. Aplicarea modulelor

7. APLICAREA STI PENTRU ENERGIE

7.1. APLICAREA PREZENTEI STI LINIILOR DE MARE VITEZĂ ȘI MATERIALULUI RULANT CARE URMEAZĂ SĂ FIE DAT ÎN EXPLOATARE

7.2. APLICAREA PREZENTEI STI LINIILOR DE MARE VITEZĂ ȘI MATERIALULUI RULANT CARE AU FOST DATE DEJA ÎN EXPLOATARE

7.3. CAZURI SPECIFICE

7.3.1. Caracteristici speciale ale rețelei feroviare din Austria

7.3.2. Caracteristici speciale ale rețelei feroviare din Belgia (caz T1)

7.3.3. Caracteristici speciale ale rețelei feroviare din Germania (caz P)

7.3.4. Caracteristici speciale ale rețelei feroviare din Spania (caz P)

7.3.5. Caracteristici speciale ale rețelei feroviare din Franța

7.3.6. Caracteristici speciale ale rețelei feroviare din Anglia

7.3.7. Caracteristici speciale ale rețelei feroviare din Italia

7.3.8. Caracteristici speciale ale rețelelor feroviare din Irlanda și Irlanda de Nord (cazuri P)

7.3.9. Caracteristici speciale ale rețelei feroviare din Suedia (caz P)

7.3.10. Caracteristici speciale ale rețelei feroviare din Finlanda (caz P)

ANEXA A PROCEDURI DE EVALUARE (MODULE)

ANEXA B EVALUAREA ELEMENTELOR CONSTITUTIVE DE INTEROPERABILITATE

ANEXA C EVALUAREA SUBSISTEMULUI ENERGIE

ANEXA D REGISTRUL DE INFRASTRUCTURĂ, INFORMAȚII PRIVIND SUBSISTEMUL ENERGIE

ANEXA E COORDONAREA PROTECȚIEI ELECTRICE ÎNTRE STAȚIILE DE TRANSFORMARE ȘI VEHICULELE DE TRACȚIUNE

ANEXA F TIPUL LINIEI

ANEXA G FACTORUL DE PUTERE AL UNUI TREN

ANEXA H LINIILE AERIENE DE CONTACT, INTERACȚIUNEA GEOMETRICĂ ÎNTRE LINIILE AERIENE DE CONTACT ȘI PANTOGRAFE, SISTEME ÎN CURENT ALTERNATIV

ANEXA J LINIILE AERIENE DE CONTACT, INTERACȚIUNEA GEOMETRICĂ DINTRE LINIILE AERIENE DE CONTACT ȘI PANTOGRAFE, SISTEME ÎN CURENT CONTINUU

ANEXA K FRÂNARE CU RECUPERAREA ENERGIEI

ANEXA L TENSIUNEA LA PANTOGRAF (INDICELE DE CALITATE AL ALIMENTĂRII CU ENERGIE)

ANEXA M ÎNCERCAREA ȘI VERIFICAREA PATINELOR DE CONTACT

ANEXA N TENSIUNEA ȘI FRECVENȚA SISTEMELOR DE TRACȚIUNE

ANEXA O LIMITAREA CONSUMULUI MAXIM DE ENERGIE

ANEXA P CARACTERISTICI ARMONICE ȘI SUPRATENSIUNI ASOCIATE PE LINIA AERIANĂ DE CONTACT

ANEXA Q INTERACȚIUNEA DINAMICĂ DINTRE PANTOGRAF ȘI LINIA AERIANĂ DE CONTACT

1. INTRODUCERE

1.1. Domeniu tehnic de aplicare

Prezenta STI se referă la subsistemul energie, care reprezintă unul dintre subsistemele enumerate la punctul (1) din anexa II la Directiva 96/48/CE.

Prezenta STI face parte dintr-un grup de șase STI care reglementează toate cele opt subsisteme definite în directivă. Specificațiile referitoare la subsistemele „utilizatori” și „mediu”, care sunt necesare pentru asigurarea interoperabilității sistemului feroviar transeuropean de mare viteză în conformitate cu cerințele esențiale, sunt precizate în STI respective.

Mai multe informații despre subsistemul energie sunt oferite în capitolul 2.

1.2. Domeniu geografic de aplicare

Domeniul geografic de aplicare al prezentei STI este reprezentat de sistemul feroviar transeuropean de mare viteză, descris în anexa I la Directiva 96/48/CE.

Se face referire în special la liniile rețelei feroviare transeuropene descrise în Decizia nr. 1692/96/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 iulie 1996 privind orientările comunitare pentru dezvoltarea rețelei transeuropene de transport sau în orice actualizare a deciziei, menționate ca urmare a reviziei prevăzute la articolul 21 din decizia respectivă.

1.3. Conținutul prezentei STI

În conformitate cu articolul 5 alineatul (3) și cu punctul 1 litera (b) din anexa I la Directiva 96/48/CE, prezenta STI:

(a) precizează cerințele esențiale pentru subsisteme și interfețele acestora (capitolul 3);

(b) stabilește parametrii de bază descriși la punctul 3 din anexa II la directivă, care sunt necesari pentru a satisface cerințele esențiale (capitolul 4);

(c) stabilește condițiile care trebuie să fie respectate pentru a atinge performanțele specificate pentru fiecare dintre următoarele categorii de linie (capitolul 4): — categoria I: linii special construite pentru mare viteză, echipate pentru viteze în general egale cu sau mai mari de 250 km/h; — categoria II: linii special modernizate pentru mare viteză, echipate pentru viteze de ordinul a 200 km/h; — categoria III: linii special modernizate pentru mare viteză, care au caracteristici speciale din cauza constrângerilor de ordin topografic, de relief sau de sistematizare urbană și pe care viteza trebuie adaptată în funcție de fiecare caz în parte;

(d) stabilește dispozițiile de punere în aplicare în anumite cazuri speciale (capitolul 7);

(e) stabilește elementele constitutive de interoperabilitate și interfețele care trebuie reglementate prin specificații europene, inclusiv standarde europene, care sunt necesare pentru a realiza interoperabilitatea în cadrul sistemului feroviar transeuropean de mare viteză cu respectarea cerințelor esențiale (capitolul 5);

(f) precizează, pentru fiecare caz în parte, care dintre modulele definite în Decizia 93/465/CEE sau, după caz, ce proceduri speciale trebuie să fie folosite pentru a evalua fie conformitatea, fie caracterul adecvat pentru utilizare a elementelor constitutive, precum și verificarea „CE” a subsistemelor (capitolul 6).

2. DEFINIREA SUBSISTEMULUI/DOMENIUL DE APLICARE AL SUBSISTEMULUI

2.1. Domeniu de aplicare

Subsistemul energie al sistemului feroviar transeuropean de mare viteză cuprinde toate instalațiile fixe care sunt necesare pentru alimentarea trenurilor cu energie electrică, din punct de vedere al cerințelor esențiale, de la rețelele de înaltă tensiune monofazate sau trifazate.

Subsistemul energie este format din:

— stații de transformare: acestea au primarul racordat la rețeaua de înaltă tensiune, pentru a transforma tensiunea înaltă și/sau pentru a o converti într-un sistem de alimentare cu energie adecvat trenurilor. Secundarul stațiilor de transformare este racordat la liniile aeriene de contact ale căii ferate;

— puncte de întrerupere: echipamente electrice amplasate în puncte intermediare între stațiile de transformare, pentru alimentarea și punerea în paralel a liniilor de contact și pentru a asigura protecție, izolare, alimentare auxiliară și compensare;

— linii aeriene de contact: liniile aeriene de contact distribuie energie electrică trenurilor aflate în circulație pe traseu și o transmit acestora prin intermediul pantografelor. De asemenea, liniile aeriene de contact sunt echipate cu izolatoare acționate manual sau prin telecomandă, necesare pentru a izola tronsoane sau grupuri de linii aeriene de contact, în funcție de necesitățile operaționale. Toate tipurile de circuite de alimentare fac parte, de asemenea, din grupul liniilor aeriene de contact;

— circuit de întoarcere a curentului: curentul de tracțiune folosește șinele, care sunt legate direct sau indirect la pământ, și conductoarele de întoarcere pentru a reveni la stațiile de transformare. Din acest motiv, din punct de vedere al acestui aspect, se consideră că circuitul de întoarcere a curentului face parte din subsistemul energie;

— pantograf: deși este instalat pe materialul rulant aflat în mișcare, pantograful constituie un dispozitiv important, a cărui funcționare corespunzătoare este direct legată de liniile aeriene de contact. De aceea, se consideră că face parte din subsistemul energie.

Următoarele aspecte ale subsistemului energie au implicații pentru interoperabilitatea sistemului feroviar transeuropean de mare viteză:

— sistemul de electrificare;

— liniile aeriene de contact și pantografele;

— interacțiunea dintre pantografe și echipamentele liniilor aeriene de contact;

— limitele între liniile de mare viteză, liniile modernizate și liniile de legătură.

2.2. Definirea subsistemului

2.2.1. Sistemul de electrificare

Ca în cazul oricărui dispozitiv electric, un vehicul de tracțiune este proiectat pentru a funcționa corect la o tensiune și la o frecvență nominale aplicate la bornele sale, reprezentate de pantograf și roți. Pentru a garanta performanțele scontate ale trenului, trebuie să se definească variațiile și limitele acestor parametri.

Trenurile de mare viteză au nevoie de o putere mare corespunzătoare. De aceea, pentru a alimenta trenurile cu pierderi minime, este necesar să se mărească tensiunea sistemului de alimentare și să se micșoreze curentul care dă naștere la pierderi rezistive. Sistemul de alimentare cu energie electrică trebuie să fie proiectat astfel încât fiecare tren să fie alimentat cu puterea necesară. Din acest motiv, consumul de energie al fiecărui tren și programul său de exploatare constituie aspecte importante pentru performanță.

Trenurile moderne folosesc frânarea cu recuperarea energiei, prin care se redistribuie energia electrică către sursa de alimentare, pentru a reduce consumul total de energie. Prin urmare, sistemul de alimentare cu energie electrică trebuie să poată prelua și energia provenită din frânarea recuperativă.

În orice sistem electric se pot produce scurtcircuite sau alte condiții de avarie. Sistemul de electrificare trebuie să fie proiectat astfel încât comanda subsistemului să poată detecta aceste avarii imediat și să determine inițierea unor măsuri prompte pentru a întrerupe curentul de scurtcircuit și pentru a izola partea defectă din circuit. După astfel de incidente, sistemul de electrificare trebuie să aibă capacitatea de a restaura alimentarea cu energie electrică pentru toate instalațiile cât mai curând posibil pentru a relua funcționarea.

2.2.2. Linii aeriene de contact și pantografe

Din punct de vedere al interoperabilității, geometria echipamentelor liniilor aeriene de contact și a pantografelor constituie un aspect important. În ceea ce privește interacțiunea geometrică, trebuie să se specifice înălțimea firului de contact deasupra șinelor, deplasarea laterală în aer fără turbulențe și sub presiunea vântului, precum și forța de apăsare. Pentru pantograf, geometria armăturii este esențială pentru a garanta o interacțiune corectă cu linia de contact, luând în considerare și posibila balansare a vehiculelor.

2.2.3. Interacțiunea liniei aeriene de contact cu pantograful

La vitezele mari preconizate pentru sistemul feroviar transeuropean de mare viteză, interacțiunea liniei aeriene de contact cu pantograful reprezintă un aspect foarte important în asigurarea unei transmisii sigure de energie electrică, fără perturbări excesive pentru instalațiile feroviare și mediu. Această interacțiune este determinată în principal de:

— eforturi statice și dinamice care depind de natura patinei de contact a pantografului, precum și de forma pantografelor;

— compatibilitatea materialului din care este confecționată patina de contact cu firul de contact, în vederea limitării uzurii acestor componente;

— comportamentul dinamic și impactul asupra calității captării curentului, în scopul alimentării continue cu energie electrică, fără perturbări;

— protecția pantografului și a liniei aeriene de contact, în cazul defectării patinei de contact a pantografului;

— numărul pantografelor în funcțiune și distanța dintre acestea, cu un efect hotărâtor asupra calității captării, întrucât fiecare pantograf poate interfera cu altele de pe aceeași linie de contact.

2.2.4. Limite între liniile de mare viteză și alte tipuri de linii

Liniile de mare viteză trebuie să fie interconectate cu liniile modernizate sau cu liniile de legătură. Amplasarea limitelor între aceste tipuri de linii are consecințe pentru alimentarea cu energie electrică, precum și pentru sistemul de linii de contact și, de aceea, constituie un aspect care trebuie reglementat de STI pentru energie.

2.3. Relații cu alte subsisteme și în cadrul subsistemului energie

2.3.1. Introducere

Subsistemul energie are multe relații cu alte subsisteme ale sistemului feroviar transeuropean de mare viteză pentru a putea realiza performanțele de interoperabilitate preconizate.

2.3.2. Relații privind sistemul de electrificare

— Tensiunea și frecvența și domeniile lor admisibile sunt în interfață cu subsistemul material rulant.

— Puterea instalată pe linii și factorul de putere specificat determină performanțele sistemului feroviar de mare viteză interoperabil și sunt în interfață cu subsistemul material rulant.

— Frânarea cu recuperare de energie reduce consumul de energie electrică și este în interfață cu subsistemul material rulant.

— Instalațiile electrice fixe și echipamentele de tracțiune de la bord trebuie să fie protejate împotriva scurtcircuitelor prin dispozitive adecvate în stațiile de transformare. Declanșarea disjunctoarelor din stațiile de transformare trebuie coordonată cu declanșarea celor de la bordul trenurilor; din acest motiv, protecția electrică este în interfață cu subsistemul material rulant.

— Interferențele electrice și emisiile armonice sunt în interfață cu subsistemele material rulant, control-comandă și semnalizare.

2.3.3. Relații privind linia aeriană de contact și pantografele

— În cazul liniilor de mare viteză, înălțimea firului de contact necesită o atenție specială pentru a evita uzura excesivă a firului de contact. Înălțimea firului de contact este în interfață cu subsistemele infrastructură și material rulant.

— Pentru a trece limitele sistemelor de electrificare fără a șunta diferite sisteme, trebuie să se specifice numărul de pantografe și dispunerea lor pe tren. Pantografele sunt în interfață cu subsistemul material rulant.

— Posibila balansare a vehiculelor și a pantografelor este în interfață cu subsistemele infrastructură și material rulant.

2.3.4. Relații privind interacțiunea între linia aeriană de contact și pantografe

— Calitatea captării curentului depinde de numărul de pantografe în funcțiune și de distanța dintre ele. Dispunerea pantografelor este în interfață cu subsistemul material rulant.

3. CERINȚE ESENȚIALE

3.1. Respectarea cerințelor esențiale

În conformitate cu articolul 4 alineatul (1) din Directiva 96/48/CE, sistemul feroviar transeuropean de mare viteză, subsistemele și elementele sale constitutive de interoperabilitate trebuie să îndeplinească cerințele esențiale prevăzute în termeni generali în anexa III la directivă.

3.2. Aspecte ale cerințelor esențiale

Cerințele esențiale reglementează următoarele aspecte:

— siguranța;

— fiabilitate și disponibilitate;

— sănătate;

— protecția mediului;

— compatibilitate tehnică.

În conformitate cu Directiva 96/48/CE, cerințele esențiale pot fi aplicabile întregului sistem feroviar transeuropean de mare viteză sau pot fi specifice fiecărui subsistem și elementelor sale constitutive.

3.3. Aspecte specifice pentru subsistemul energie

3.3.1. Siguranța

În conformitate cu anexa III la Directiva 96/48/CE, cerințele esențiale pentru subsistemul energie în ceea ce privește siguranța sunt următoarele.

1.1.1. Proiectarea, construcția sau asamblarea, întreținerea și supravegherea componentelor critice pentru siguranță și în special a elementelor implicate în circulația trenurilor trebuie să garanteze siguranța la un nivel care să corespundă obiectivelor fixate pentru rețea, inclusiv pentru situații-limită specifice.

1.1.2. Parametrii implicați în contactul roată/șină trebuie să respecte cerințele de stabilitate necesare pentru a garanta circulația în deplină siguranță la viteza maximă admisă.

1.1.3. Componentele folosite trebuie să reziste la solicitările normale sau excepționale specificate pe timpul duratei lor de serviciu. Consecințele în materie de siguranță ca urmare a unor defecțiuni accidentale trebuie limitate prin mijloace adecvate.

1.1.4. Proiectarea instalațiilor fixe și a materialului rulant, precum și alegerea materialelor utilizate trebuie să urmărească limitarea producerii, propagării și efectelor focului și fumului în caz de incendiu.

1.1.5. Orice dispozitive destinate a fi manevrate de utilizatori trebuie proiectate astfel încât să nu le fie afectată siguranța în caz de utilizare previzibilă neconformă cu instrucțiunile afișate.

Aspectele menționate la punctele 1.1.2 și 1.1.5 nu sunt relevante pentru subsistemul energie.

Pentru a satisface cerințele esențiale 1.1.1, 1.1.3 și 1.1.4 de mai sus, subsistemul energie trebuie să fie proiectat și construit astfel încât să fie îndeplinite cerințele prevăzute la punctele 4.2.2.2, 4.2.3.3, 4.3.1.2, 4.3.1.8, 4.3.2.1, 4.3.2.2 și 4.3.2.4 din capitolul 4, iar elementele constitutive de interoperabilitate folosite pentru a respecta cerințele prevăzute la punctele 5.3.1.1., 5.3.2.1, 5.3.2.4 și 5.3.3.2 din capitolul 5. Cerințele esențiale sunt considerate îndeplinite după ce se verifică respectarea prevederilor capitolelor 4 și 5.

Următoarele cerințe esențiale pentru siguranță, în conformitate cu anexa III la Directiva 96/48/CE, prezintă o importanță specială pentru subsistemul energie.

2.2.1. Funcționarea sistemelor de alimentare cu energie nu trebuie să compromită securitatea trenurilor de mare viteză sau a persoanelor (utilizatori, personal de exploatare, riverani și terțe părți).

Pentru a satisface cerința esențială 2.2.1 de mai sus, subsistemul energie trebuie să fie proiectat și construit astfel încât să fie îndeplinite cerințele prevăzute la punctele 4.1.1, 4.2.2.2, 4.2.2.3, 4.2.2.7, 4.2.2.9, 4.3.1.2, 4.3.1.5, 4.3.1.7, 4.3.2.1, 4.3.2.2 și 4.3.2.4 din capitolul 4, iar elementele constitutive de interoperabilitate folosite pentru a respecta cerințele precizate la punctul 5.3.1.1 din capitolul 5. Cerințele esențiale sunt considerate îndeplinite după ce se verifică respectarea prevederilor capitolelor 4 și 5.

3.3.2. Fiabilitate, disponibilitate și întreținere

În conformitate cu anexa III la Directiva 96/48/CE, cerințele esențiale pentru subsistemul energie în ceea ce privește fiabilitatea, disponibilitatea și întreținerea sunt următoarele.

1.2. Supravegherea și întreținerea componentelor fixe sau mobile care sunt implicate în circulația trenurilor trebuie organizate, realizate și cuantificate astfel încât să le fie menținută funcționarea în condițiile prevăzute.

Pentru a satisface cerința esențială 1.2 de mai sus, subsistemul energie trebuie să fie proiectat și construit astfel încât să fie îndeplinite cerințele prevăzute la punctele 4.3.1.9 și 4.3.2.6 din capitolul 4. Cerințele esențiale sunt considerate îndeplinite după ce se verifică respectarea prevederilor capitolului 4.

3.3.3. Sănătate

În conformitate cu anexa III la Directiva 96/48/CE, cerințele esențiale pentru subsistemul energie în ceea ce privește sănătatea sunt următoarele.

1.3.1. Materialele susceptibile, datorită modului de utilizare, să pună în pericol sănătatea persoanelor care au acces la ele nu trebuie utilizate în trenuri și infrastructuri feroviare.

1.3.2. Aceste materiale trebuie alese, instalate și folosite astfel încât să limiteze emisiile de fum sau gaze, în special în caz de incendiu.

Pentru a satisface cerințele esențiale 1.3.1 și 1.3.2 de mai sus, subsistemul energie trebuie să fie proiectat și construit astfel încât să fie îndeplinite cerințele prevăzute la punctele 4.2.2.2, 4.2.3.2, 4.2.3.3, 4.3.1.2, 4.3.1.8, 4.3.1.10, 4.3.2.2 și 4.3.2.4 din capitolul 4, iar elementele constitutive de interoperabilitate folosite pentru a respecta cerințele prevăzute la punctul 5.3.3.2 din capitolul 5. Cerințele esențiale sunt considerate îndeplinite după ce se verifică respectarea prevederilor capitolelor 4 și 5.

3.3.4. Protecția mediului

În conformitate cu anexa III la Directiva 96/48/CE, cerințele esențiale pentru subsistemul energie în ceea ce privește protecția mediului sunt următoarele.

1.4.1. Repercusiunile asupra mediului datorate realizării și exploatării sistemului feroviar transeuropean de mare viteză trebuie evaluate și luate în calcul în stadiul de proiectare a sistemului, în conformitate cu dispozițiile comunitare în vigoare.

1.4.2. Materialele folosite în trenuri și infrastructuri trebuie să împiedice emisiile de fum și gaze nocive și periculoase pentru mediu, în special în caz de incendiu.

1.4.3. Materialul rulant și sistemele de alimentare cu energie trebuie proiectate și fabricate astfel încât să fie compatibile din punct de vedere electromagnetic cu instalațiile, echipamentele și rețelele publice sau private cu care ar putea să interfereze.

Aspectele menționate la punctul 1.4.2 nu sunt relevante pentru subsistemul energie.

Pentru a satisface cerințele esențiale 1.4.1 și 1.4.3 de mai sus, subsistemul energie trebuie să fie proiectat și construit astfel încât să fie îndeplinite cerințele prevăzute la punctele 4.2.3.2, 4.2.3.3, 4.2.3.3 și 4.3.1.5 din capitolul 4. Cerințele esențiale sunt considerate îndeplinite după ce se verifică respectarea prevederilor capitolului 4.

Următoarea cerință esențială pentru protecția mediului, în conformitate cu anexa III la Directiva 96/48/CE, prezintă o importanță deosebită pentru subsistemul energie.

2.2.2. Funcționarea sistemelor de alimentare cu energie nu trebuie să perturbe mediul dincolo de limite specificate.

Pentru a îndeplini cerința esențială 2.2.2 de mai sus, subsistemul energie trebuie să fie proiectat și construit astfel încât să fie îndeplinite cerințele prevăzute la punctele 4.2.3.2 și 4.3.1.5 din capitolul 4. Cerințele esențiale sunt considerate îndeplinite după ce se verifică respectarea prevederilor capitolului 4.

3.3.5. Compatibilitate tehnică

În conformitate cu anexa III la Directiva 96/48/CE, cerințele esențiale pentru subsistemul energie în ceea ce privește compatibilitatea tehnică sunt următoarele.

1.5. Caracteristicile tehnice ale infrastructurilor și instalațiilor fixe trebuie să fie compatibile între ele, precum și cu cele ale trenurilor din sistemul feroviar transeuropean de mare viteză. Dacă respectarea acestor caracteristici se dovedește dificilă pe anumite secțiuni de rețea, se pot aplica soluții temporare, care să asigure compatibilitatea în viitor.

Pentru a satisface cerința esențială 1.5 de mai sus, subsistemul energie trebuie să fie proiectat și construit astfel încât să fie îndeplinite cerințele prevăzute la punctele 4.1.1, 4.1.2, 4.2.2.1, 4.2.2.3, 4.2.2.4, 4.2.2.5, 4.2.2.6, 4.2.2.7, 4.2.2.8, 4.2.2.9, 4.2.2.10, 4.2.2.11, 4.2.2.12, 4.3.1.1, 4.3.1.3, 4.3.1.4, 4.3.2.1, 4.3.2.3, 4.3.2.5 și 4.3.3 din capitolul 4, iar elementele constitutive de interoperabilitate folosite pentru a respecta cerințele prevăzute la punctele 5.3.1.2, 5.3.1.3, 5.3.1.4, 5.3.1.5, 5.3.1.6, 5.3.1.8, 5.3.2.2, 5.3.2.3, 5.3.2.4, 5.3.2.5, 5.3.2.6, 5.3.2.7, 5.3.2.9, 5.3.3.1, 5.3.3.2, 5.3.3.3 și 5.3.3.4 din capitolul 5. Cerințele esențiale sunt considerate îndeplinite după ce se verifică respectarea prevederilor capitolelor 4 și 5.

Următoarele cerințe esențiale pentru compatibilitate tehnică în conformitate cu anexa III la Directiva 96/48/CE se referă în special la subsistemul energie.

2.2.3. Sistemele de alimentare cu electricitate folosite în sistemul feroviar transeuropean de mare viteză trebuie: — să permită trenurilor să realizeze performanțele specificate; — să fie compatibile cu dispozitivele de captare a curentului instalate pe trenuri.

Pentru a satisface cerința esențială 2.2.3 de mai sus, subsistemul energie trebuie să fie proiectat și construit astfel încât să fie îndeplinite cerințele prevăzute la punctele 4.1.1, 4.1.2.1, 4.1.2.2, 4.1.2.3, 4.3.1.1, 4.3.1.3, 4.3.2.1, 4.3.2.3 și 4.3.2.5 din capitolul 4, iar elementele constitutive de interoperabilitate folosite pentru a respecta cerințele precizate la punctele 5.3.1.1, 5.3.1.2, 5.3.1.4, 5.3.2.1, 5.3.2.5, 5.3.3.1 și 5.3.3.5 din capitolul 5. Cerințele esențiale sunt considerate îndeplinite după ce se verifică respectarea prevederilor capitolelor 4 și 5.

3.4. Verificarea conformității

Conformitatea subsistemului energie și a elementelor sale constitutive cu cerințele esențiale trebuie verificată în conformitate cu dispozițiile Directivei 96/48/CE și cu specificațiile prezentate în capitolul 6 și în anexele A-C la prezenta STI.

4. CARACTERIZAREA SUBSISTEMULUI

Sistemul feroviar transeuropean de mare viteză căruia i se aplică Directiva 96/48/CE și din care face parte subsistemul energie este un sistem integrat care necesită verificarea parametrilor de bază, a interfețelor și a performanțelor, astfel încât să se asigure interoperabilitatea sistemului și îndeplinirea cerințelor esențiale.

4.1. Parametrii de bază ai subsistemului energie

4.1.1. Tensiune și frecvență

Traficul feroviar necesită standardizarea valorilor de tensiune și frecvență definite pentru interoperabilitate. Tabelul 4.1 prezintă tensiunile și frecvențele aplicabile în funcție de categoria liniei.

Tabelul 4.1

Tensiuni și frecvențe

Tensiune și frecvență Categoria liniei Linii de legătură Linii modernizate Linii de mare viteză Curent alternativ de 25 kV și 50 Hz X X X Curent alternativ de 15 kV și 16,7 Hz X X (1) Curent continuu de 3 kV X X (2) Curent continuu de 1,5 kV X X –

Tensiunea la bornele stației de transformare și la pantograf trebuie să fie conformă cu anexa N la prezenta STI. Frecvența tensiunii trebuie să fie în conformitate cu anexa N la prezenta STI. Tensiunea și frecvențele vor fi definite în registrul de infrastructură (anexa D la prezenta STI). Pentru evaluarea conformității a se vedea punctul 4 din anexa N.

4.1.2. Linia aeriană și pantograful

Pe liniile de mare viteză, liniile modernizate sau liniile de legătură viitoare, ar trebui să se utilizeze un singur tip de armătură de pantograf pentru captarea curentului pentru toate trenurile care circulă pe aceste linii. Pentru a pune în aplicare această cerință, toate trenurile viitoare de mare viteză vor folosi pantografe cu armătură de 1 600 mm. Toate liniile aeriene în curent alternativ nou construite, destinate transportului la mare viteză, trebuie să fie conforme cu punctele 4.1.2.1 și, respectiv, 4.1.2.3. Aceste aspecte se referă și la liniile modernizate și la liniile de legătură alimentate în curent continuu și curent alternativ.

4.1.2.1 Geometria liniei aeriene de contact pentru sisteme în curent alternativ

Înălțimea firului de contact deasupra șinelor, înclinarea firului de contact în raport cu calea ferată și deplasarea laterală a firului de contact sub acțiunea unui vânt lateral reglementează interoperabilitatea rețelei de mare viteză. Valorile admisibile sunt indicate în tabelul 4.2.

Tabelul 4.2

Geometria liniei aeriene de contact pentru sistemele în curent alternativ

Nr. Descriere Linii de legătură Linii modernizate Linii de mare viteză 1 Înălțimea nominală a firului de contact (mm) Între 5 000 și 5 750 (3) (4) (5) Între 5 000 și 5 500 (3) (5) 5 080 sau 5 300 (5) 2 Înclinarea admisibilă a firului de contact în raport cu calea ferată și variația înclinării EN 50119, versiunea 2001, punctul 5.2.8.2 Nu se acceptă nici o înclinare prin proiectare 3 Deplasarea laterală admisibilă a firului de contact sub acțiunea vântului lateral (mm) (5) ≤ 400

Geometria liniei aeriene de contact trebuie să fie conformă cu cerințele prevăzute la punctul 3.1 din anexa H la prezenta STI.

4.1.2.2. Geometria liniei aeriene de contact pentru sistemele în curent continuu

În tabelul 4.3 se prezintă datele care determină geometria liniilor aeriene de contact pentru sistemele în curent continuu din cadrul sistemului feroviar transeuropean interoperabil.

Tabelul 4.3

Geometria liniei aeriene de contact pentru sistemele în curent continuu

Nr. Descriere Linii de racordare Linii modernizate 1 Înălțimea nominală a firului de contact (mm) Între 5 000 și 5 600 (6) (7) (8) (9) Între 5 000 și 5 500 (8) (9) 2 Înclinarea admisibilă a firului de contact în raport cu calea ferată și variația înclinării EN 50119, versiunea 2001, punctul 5.2.8.2 3 Deplasarea laterală admisibilă a firului de contact sub acțiunea vântului lateral (mm) (9) ≤ 400

Geometria liniei aeriene de contact trebuie să fie conformă cu cerințele prevăzute la punctul 3.1 din anexa J la prezenta STI.

4.1.2.3. Geometria armăturii de pantograf

În vederea realizării interoperabilității, se definesc lățimea și intervalul util ale armăturii de pantograf, lățimea patinelor de contact și profilul armăturii. Tabelul 4.4 prezintă valorile respective, atât pentru sistemele în curent continuu, cât și pentru cele în curent alternativ. În figura 4.1 este reprezentat profilul armăturii de pantograf.

Tabelul 4.4

Geometria armăturii de pantograf pentru sisteme în curent continuu și curent alternativ

Nr. Descriere Toate categoriile de linii 1 Lățimea armăturii pantografului (mm) 1 600 2 Profilul armăturii pantografului A se vedea figura 4.1 3 Alte cerințe pentru sisteme în curent alternativ A se vedea punctul 3.2 din anexa H la prezenta STI 4 Alte cerințe pentru sisteme în curent continuu A se vedea punctul 3.2 din anexa J la prezenta STI

Figura 4.1

Profilul armăturii pantografului

1 Liră din material izolator

2 Lungimea minimă a patinei de contact

3 Lungime proiectată

4 Intervalul util al armăturii

5 Lățimea armăturii

4.2. Interfețe ale subsistemului energie

4.2.1. Lista interfețelor

4.2.1.1. Interfețe cu infrastructura

— Gabarite

— Protecția împotriva electrocutării (împământare și continuitate electrică)

4.2.1.2. Interfețe cu subsistemul control-comandă și semnalizare

— Curenți armonici, influența asupra semnalizării și asupra telecomunicațiilor interne

— Semnale de comandă necesare pentru sectoarele de separare a fazelor și a sistemelor

4.2.1.3. Interfețe cu materialul rulant

— Conturul cinematic al vehiculelor

— Limitarea puterii maxime absorbite

— Intensitatea curentului în regim de staționare

— Tensiunea și frecvența

— Coordonarea protecției electrice

— Dispunerea pantografelor

— Trecerea prin sectoarele de separare a fazelor

— Trecerea prin sectoarele de separare a sistemelor

— Reglarea forței de apăsare a pantografului

4.2.1.4. Criterii de performanță comune cu cele pentru materialul rulant

— Factorul de putere

— Frânarea cu recuperare de energie

— Caracteristici armonice și supratensiuni asociate pe linia aeriană de contact

4.2.2. Date caracteristice ale interfețelor

4.2.2.1. Gabaritele

Gabaritul infrastructurii trebuie să ia în considerare spațiul liber necesar pentru trecerea pantografelor în contact cu linia aeriană de contact și pentru instalarea liniei de contact în sine. Gabaritele tunelurilor și ale altor lucrări trebuie să fie compatibile cu geometria liniei aeriene de contact și cu conturul cinematic al pantografului. (Date despre conturul cinematic al pantografului sunt prezentate la punctul 3.6 din anexa H la prezenta STI). Spațiul liber necesar pentru instalarea liniei aeriene de contact trebuie să fie stipulat de către entitatea contractantă. Evaluarea conformității trebuie să se efectueze în cadrul evaluării subsistemului infrastructură.

4.2.2.2. Împământare și continuitate electrică, protecția împotriva electrocutării

Subsistemul infrastructură trebuie să prevadă punerea în aplicare a unui sistem general de împământare de-a lungul traseului, pentru a respecta cerințele de protecție împotriva electrocutării prevăzute de standardul EN 50 122-1. Protecția împotriva electrocutării în timpul exploatării și în condiții de avarie este realizată prin limitarea tensiunilor de contact între valori acceptabile, astfel cum este prevăzut la punctul 7 din standardul EN 50 122-1, versiunea 1997. Pentru a demonstra respectarea cerințelor trebuie să se precizeze rezultatele investigațiilor efectuate de entitatea contractantă și dispozițiile specifice corespunzătoare. Evaluarea conformității trebuie să se efectueze în cadrul evaluării subsistemului infrastructură.

4.2.2.3. Curenții armonici, influența asupra semnalizării și telecomunicațiilor interne

Curenții armonici generați de materialul rulant afectează subsistemul control-comandă și semnalizare prin intermediul subsistemului energie. Din acest motiv, acest subiect este tratat în cadrul subsistemului control-comandă și semnalizare. Nu este necesară evaluarea conformității în cadrul subsistemului energie.

4.2.2.4. Conturul cinematic al vehiculului

Proiectarea liniei aeriene de contact trebuie să fie compatibilă cu conturul cinematic al vehiculelor. Gabaritul care trebuie adoptat depinde de categoria liniei definite în registrul de infrastructură (anexa D la prezenta STI). Evaluarea conformității trebuie să se efectueze în cadrul subsistemului energie.

4.2.2.5. Limitarea puterii maxime absorbite

Puterea instalată pe o linie de mare viteză, pe o linie modernizată sau pe o linie de legătură determină puterea absorbită maxim admisă a trenurilor. Prin urmare, la bordul trenurilor se instalează dispozitive de limitare a curentului, descrise în anexa O la prezenta STI. Evaluarea trebuie să se efectueze în cadrul evaluării subsistemului material rulant. Registrul de infrastructură definit în anexa D la prezenta STI trebuie să cuprindă informații referitoare la puterea maximă absorbită.

4.2.2.6. Limitarea curentului absorbit de trenuri în regim de staționare

În cazul sistemelor în curent continuu de 1,5 kV și 3,0 kV, curentul absorbit de tren în regim de staționare trebuie să fie limitat la 300 A, respectiv 200 A per pantograf. Evaluarea trebuie să se efectueze în cadrul evaluării subsistemului material rulant.

4.2.2.7. Tensiune și frecvență

Trenurile trebuie să poată fi exploatate în domeniul de tensiuni și frecvențe prevăzut la punctul 4.1.1 și în anexa N la prezenta STI. Evaluarea conformității trebuie să se efectueze în cadrul evaluării subsistemului material rulant.

4.2.2.8. Coordonarea protecției electrice

Este necesară coordonarea între protecția electrică a stațiilor de transformare și cea a vehiculelor de tracțiune pentru a optimiza eliminarea scurtcircuitelor. (Cerințele aplicabile sunt prezentate în anexa E la prezenta STI.) Registrul de infrastructură, definit în anexa D la prezenta STI, trebuie să conțină informațiile referitoare la protecția stațiilor de transformare.

Evaluarea conformității trebuie să se efectueze în cadrul subsistemului energie, în ceea ce privește proiectarea și exploatarea stației de transformare, și în cadrul subsistemului material rulant, în ceea ce privește echipamentele de la bordul vehiculelor de tracțiune.

4.2.2.9. Dispunerea pantografelor

Dispunerea pantografelor pe trenuri trebuie să țină seama de lungimea maximă a trenului. Distanța maximă dintre pantografe trebuie să fie mai mică de 400 m. De asemenea, distanța dintre trei pantografe consecutive trebuie să fie mai mare de 143 m. Numărul acceptat de pantografe și distanța dintre acestea depind și de performanțele dinamice. Pantografele nu trebuie să fie conectate electric în cazul sistemelor în curent alternativ. Se face referire la acest aspect la punctul 3.5 din anexa H la prezenta STI.

Evaluarea conformității trebuie să se efectueze în cadrul subsistemului material rulant.

4.2.2.10. Trecerea prin sectoarele de separare a fazelor

Trenurile trebuie să poată trece dintr-un sector în alt sector alăturat fără șuntarea celor două faze.

Trebuie să se prevadă mijloace adecvate pentru a putea reporni un tren oprit sub un sector de separare a fazelor. Se face referire la acest aspect din punctul de vedere al proiectării la punctul 3.3 din anexa H la prezenta STI.

Registrul de infrastructură definit în anexa D la prezenta STI trebuie să conțină informații referitoare la proiectarea sectoarelor de separare a fazelor.

Este necesar ca energia absorbită de tren (pentru tracțiune și servicii auxiliare) să fie nulă în momentul intrării în sectorul de separare a fazelor. Acest lucru trebuie să se facă automat, fără intervenția mecanicului. Nu este necesară coborârea pantografului.

Cerințe pentru proiectarea subsistemului energie

Pentru liniile viitoare, se pot avea în vedere două scheme de proiectare a sectoarelor de separare a fazelor: — o schemă de sector de separare a fazelor în care toate pantografele celor mai lungi trenuri interoperabile sunt situate în interiorul sectorului neutru. În acest caz, nu există restricții privind dispunerea și distanțele dintre pantografele trenurilor. Lungimea sectorului neutru trebuie să fie de cel puțin 402 m. Pentru cerințe detaliate, a se vedea punctul 3.3 din anexa H la prezenta STI; — o schemă de sector mai scurt de separare a fazelor, cu restricții privind dispunerea pantografelor pe trenuri, care este prezentată la punctul 3.3 din anexa H la prezenta STI. Lungimea totală a acestui sector de separare este mai mică de 142 m. Folosirea acestei scheme impune ca distanța dintre trei pantografe consecutive în funcțiune să fie mai mare de 143 m.

Pentru liniile existente, în funcție de posibilitățile de planificare a traseului, de performanțele cerute și de costurile de investiții acceptabile pentru entitatea contractantă, se pot adopta diferite soluții, pe baza dispunerii acceptate a pantografelor pe tren. În cazul în care schema existentă a sectoarelor de separare a fazelor nu permite trecerea trenurilor de mare viteză interoperabile, entitatea contractantă trebuie să prevadă proceduri sau scheme alternative adecvate.

Informațiile referitoare la schema de proiectare a sectoarelor de separare a fazelor trebuie furnizate în registrul de infrastructură definit în anexa D la prezenta STI.

Pentru proiectarea sectoarelor de separare a fazelor, evaluarea conformității trebuie să se efectueze în cadrul evaluării subsistemului energie.

Cerințe pentru subsistemele control-comandă și material rulant

Pe liniile de mare viteză, subsistemul control-comandă și semnalizare trebuie să permită materialului rulant să funcționeze automat înainte și după sectoarele de separare a fazelor. Echipamentele de la bordul vehiculelor de tracțiune trebuie să se declanșeze la timp înainte de un sector de separare a fazelor, luând în considerare viteza maximă admisibilă de deplasare. Pentru evaluarea conformității, trebuie să se efectueze încercări funcționale în comun cu subsistemele material rulant și control-comandă și semnalizare.

4.2.2.11. Trecerea prin sectoarele de separare a sistemelor

Generalități

Trenurile trebuie să poată trece dintr-un sistem de alimentare cu energie electrică în altul alăturat care folosește un alt tip de alimentare fără a șunta cele două sisteme. Acțiunile necesare depind de tipul celor două sisteme de alimentare, precum și de dispunerea pantografelor pe trenuri și de viteza de deplasare.

Există două posibilități pentru trecerea trenului prin sectoarele de separare a sistemelor:

1. cu pantograful ridicat și atingând firul de contact;

2. cu pantograful coborât și fără să atingă firul de contact.

Entitatea contractantă trebuie să opteze pentru una dintre aceste posibilități, pe care o declară în registrul de infrastructură definit în anexa D la prezenta STI.

Cerințe pentru proiectarea subsistemului energie

— Pantografe ridicate În cazul în care se optează pentru trecerea prin sectoarele de separare a sistemelor cu pantografele ridicate la firul de contact, trebuie să fie îndeplinite următoarele condiții: 1. proiectarea funcțională a sectorului de separare a sistemelor este specificată astfel: — geometria diferitelor elemente ale liniei aeriene de contact trebuie să împiedice scurtcircuitarea pantografelor sau șuntarea între cele două sisteme de alimentare cu energie electrică cu dispunerea pantografelor precizată la punctul 4.2.2.9; — pentru sectoare neutre de mică lungime, comportamentul mecanic al sistemului pantograf/linie aeriană de contact trebuie să respecte, la viteza maximă de deplasare, punctul 5.2 din standardul EN 50 119, versiunea 2001; — în cadrul subsistemului energie, trebuie să se ia se ia măsuri pentru evitarea șuntării celor două sisteme de alimentare cu energie electrică alăturate, în cazul în care eșuează declanșarea disjunctorului (disjunctoarelor) automat(e) aflat(e) la bord; — în figura H.4 din anexa H la prezenta STI este prezentat un exemplu de dispunere a sectoarelor de separare a sistemelor; 2. înălțimea firelor de contact trebuie să fie identică în ambele sisteme, în cazul în care viteza este mai mare de 250 km/h. Datele pertinente și toleranțele sunt prezentate în anexele H și J la prezenta STI; 3. dispozitivele de la bordul materialului rulant prevăzute în acest scop trebuie să declanșeze automat disjunctoarele înainte de a ajunge la sectorul de separare și trebuie să recunoască automat tensiunea noului sistem de alimentare a pantografului, pentru a întrerupe circuitele corespunzătoare.

— Pantografe coborâte În cazul în care se optează pentru trecerea prin sectoarele de separare a sistemelor cu pantografele coborâte, trebuie să fie îndeplinite următoarele condiții: 1. sectoarele de separare a sistemelor diferite de alimentare cu energie electrică trebuie să fie proiectate în așa fel încât, în cazul contactului neintenționat al pantografului cu linia de contact, să se evite șuntarea celor două sisteme de alimentare și să se declanșeze imediat scoaterea de sub tensiune a celor două sectoare de alimentare. Declanșarea la scurtcircuit asigură funcționarea sectoarelor izolate; 2. această opțiune alternativă se adoptă în cazul în care nu sunt îndeplinite condițiile de funcționare cu pantograful ridicat; 3. pe liniile de mare viteză cu înălțimi diferite ale firelor de contact și pe sectoarele de separare ale liniilor existente care nu respectă cerințele prezentei STI, pantografele trebuie să fie coborâte în cazul schimbării sistemului de alimentare cu energie electrică sau în cazul în care viteza de deplasare nu permite instalarea unor sectoare de tranziție cu înclinări acceptabile (a se vedea anexele H și J la prezenta STI); 4. la nivelul sectoarelor de separare a sistemelor de alimentare care necesită coborârea pantografului, pantograful trebuie coborât fără intervenția mecanicului, prin acționarea semnalelor de comandă. Evaluarea conformității proiectării sectoarelor de separare a sistemelor trebuie să se efectueze în cadrul subsistemului energie.

Cerințe pentru subsistemele control-comandă și material rulant

Înainte de trecerea prin sectoarele de separare dintre sisteme diferite de alimentare, disjunctorul principal al vehiculului de tracțiune trebuie să se deschidă fără intervenția mecanicului, prin acționarea semnalelor de comandă. Această manevră trebuie să se desfășoare în timp util, astfel încât echipamentele electrice de la bordul vehiculului de tracțiune care erau alimentate de sistemul de alimentare cu energie precedent să fie complet scoase de sub tensiune înainte de a ajunge la noul sistem de alimentare cu energie.

Subsistemul control-comandă și semnalizare trebuie să asigure semnalele necesare vehiculelor de tracțiune.

Vehiculele de tracțiune trebuie să fie proiectate astfel încât să poată primi semnale de comandă de la linie pentru a declanșa deschiderea disjunctorului principal și, după caz, coborârea pantografului, fără intervenția mecanicului. În cazul în care pantografele nu sunt coborâte de la firul de contact, pot rămâne conectate numai acele circuite electrice de la bordul vehiculelor de tracțiune care se adaptează instantaneu la noul sistem de alimentare cu energie.

Proiectarea și funcționarea sectoarelor de separare a sistemelor trebuie să fie explicată în registrul de infrastructură definit în anexa D la prezenta STI.

Evaluarea conformității trebuie să se efectueze prin încercări funcționale în comun cu subsistemele control-comandă și material rulant.

4.2.2.12. Reglarea forței de apăsare a pantografului

Materialul rulant trebuie să permită, prin comenzi interne, reglarea forței de apăsare a pantografului, pentru a respecta cerințele menționate la punctul 5.3.2.7. Evaluarea conformității trebuie să se efectueze în cadrul subsistemului material rulant.

4.2.3. Dispoziții de reglementare și operaționale

4.2.3.1. Condiții generale de reglementare

Pentru a garanta coerența sistemului feroviar transeuropean de mare viteză, se aplică următoarele dispoziții de reglementare și operaționale.

4.2.3.2. Protecția mediului

Protecția mediului este reglementată de Directiva 85/337/CEE a Consiliului privind evaluarea efectelor anumitor proiecte asupra mediului.

Nu sunt necesare cerințe speciale pentru subsistemul energie al liniilor interoperabile de mare viteză.

4.2.3.3. Protecția împotriva incendiilor

Protecția împotriva incendiilor este reglementată de Directiva 89/106/CEE și documentul său interpretativ privind cerința esențială de siguranță nr. 2, respectiv „siguranța împotriva incendiilor”.

Nu sunt necesare cerințe speciale pentru subsistemul energie al liniilor interoperabile de mare viteză.

4.2.3.4. Excepții în cazul execuției lucrărilor

Specificațiile pentru subsistemul energie și elementele sale constitutive de interoperabilitate definite în capitolele 4 și 5 ale prezentei STI se aplică liniilor în condiții normale de funcționare sau în cazul unor defecțiuni neprevăzute care necesită aplicarea planului de întreținere.

În unele situații care implică lucrări planificate în prealabil, poate fi necesară derogarea temporară de la aceste dispoziții, pentru a permite executarea modificărilor la subsistemul energie.

Aceste derogări temporare de la normele STI trebuie să fie stabilite de către entitatea contractantă a liniei implicate, care trebuie să ia măsurile necesare pentru a preveni apariția oricărui risc privind siguranța circulației trenurilor, prin aplicarea următoarelor dispoziții generale:

— excepțiile permise trebuie să fie temporare și planificate din timp;

— întreprinderile feroviare care utilizează linia respectivă trebuie să fie informate în legătură cu aceste excepții temporare, localizarea lor geografică, natura lor și mijloacele de semnalizare a acestora, prin intermediul unor notificări scrise care să descrie, după caz, tipul de semnalizări specifice folosite. Un model de notificare va fi anexat la registrul de infrastructură definit în anexa D la prezenta STI;

— orice excepție trebuie să fie însoțită de măsuri suplimentare de siguranță, astfel încât să se asigure respectarea în continuare a cerinței privind nivelul de siguranță. Aceste măsuri suplimentare pot consta, în special, în: — dispoziții speciale de supraveghere a lucrărilor implicate; — restricții temporare de viteză pe tronsonul de linie respectiv, restricții decise de către entitatea contractantă.

4.2.3.5. Registrul de infrastructură pentru liniile europene interoperabile

Pentru fiecare tronson de linie din sistemul feroviar transeuropean de mare viteză, entitatea contractantă sau reprezentantul său autorizat elaborează un document unic, denumit „Registrul european de infrastructură”. Acest document cuprinde caracteristicile liniilor implicate pentru ansamblul subsistemelor care includ echipamente fixe.

Registrul permite:

— statului membru care este responsabil cu autorizarea dării în exploatare a subsistemului să dispună de un document care să descrie parametrii principali stabiliți pentru exploatarea fiecărei linii din rețeaua transeuropeană de mare viteză;

— întreprinderilor feroviare care furnizează sau intenționează să furnizeze servicii pe calea ferată să fie informate în legătură cu caracteristicile speciale ale acesteia, în cazul în care parametrii sau specificațiile de interoperabilitate depind de o opțiune specifică a entității contractante;

— pentru subsistemul energie, indicarea, pentru fiecare tronson omogen de linie și pentru fiecare echipament individual, a specificațiilor generale sau individuale care au fost adoptate și de care trebuie să se țină seama în exploatarea liniei. Lista acestora este prezentată în anexa D la prezenta STI.

Entitatea contractantă anexează acest document la declarația CE de verificare a subsistemului energie, ca parte a dosarului tehnic descris în anexa V la Directiva 96/48/CE, pentru acordarea autorizației de dare în exploatare de către statul membru.

4.3. Performanțe specificate

4.3.1. Performanțele sistemului de alimentare cu energie, a stațiilor și a posturilor de transformare

4.3.1.1. Putere instalată

Performanțele care trebuie atinse de către subsistemul energie trebuie să corespundă performanțelor relevante specificate pentru fiecare categorie de linii din sistemul feroviar transeuropean de mare viteză, din punct de vedere al:

— vitezei maxime pe linie;

— valorii maxime a puterii la pantografe și a puterii absorbite de trenuri;

— intervalului minim (în spațiu sau timp) între vehiculele care se deplasează pe același fir de circulație;

— tensiunii medii utile.

Entitatea contractantă trebuie să declare tipul de linie în funcție de rolul acesteia, făcând referire la anexa F la prezenta STI, în registrul de infrastructură definit în anexa D la prezenta STI. Proiectarea sistemului de electrificare trebuie să garanteze capacitatea sursei de alimentare de a realiza performanțele specificate. Prin urmare, punctul 4.2.2.5 prezintă o cerință privind limitarea puterii absorbite care trebuie îndeplinită de către subsistemul material rulant.

Tensiunea medie utilă calculată la pantograf trebuie să fie în conformitate cu anexa L la prezenta STI.

4.3.1.2. Siguranță, împământare și continuitate electrică

Siguranța sistemului de alimentare cu energie, a stațiilor și a posturilor de transformare se asigură prin proiectarea și încercarea acestor instalații în conformitate cu punctele 5, 7 și 9 din standardul EN 50 122-1, versiunea 1997. Trebuie să se interzică accesul neautorizat la stațiile și posturile de transformare.

4.3.1.3. Factorul de putere

În anexa G la prezenta STI se precizează valorile acceptabile pentru factorul de putere. Pe liniile de mare viteză, valoarea minimă este de 0,95, în condițiile descrise în documentul menționat mai sus. Evaluarea conformității trebuie să se efectueze în cadrul evaluării subsistemului material rulant.

4.3.1.4. Frânarea cu recuperarea energiei

Sistemele de alimentare cu energie în curent alternativ trebuie să se proiecteze astfel încât să permită folosirea frânării cu recuperarea energiei ca frână de serviciu, capabilă să facă schimb de energie cu alte trenuri sau cu furnizorul rețelei primare. Se face referire la acest aspect în anexa K la prezenta STI.

În cazul în care nu este posibilă frânarea cu recuperare de energie, echipamentele trenului trebuie să permită utilizarea altor sisteme de frânare.

Entitatea contractantă poate decide acceptarea sau neacceptarea frânării cu recuperare de energie în cazul sistemelor în curent continuu. Registrul de infrastructură definit în anexa D la prezenta STI trebuie să conțină informațiile necesare.

Evaluarea conformității pentru instalațiile fixe trebuie să se efectueze în conformitate cu prevederile punctului 4 din anexa K la prezenta STI.

Pentru materialul rulant, evaluarea conformității trebuie să se efectueze în conformitate cu specificațiile STI pentru material rulant.

4.3.1.5. Compatibilitatea electromagnetică externă

Compatibilitatea electromagnetică externă nu constituie o caracteristică specifică a rețelei feroviare transeuropene de mare viteză. Instalațiile de alimentare cu energie electrică trebuie să respecte standardele din seriile EN 50 121-2 și EN 50 122, pentru a satisface toate cerințele referitoare la compatibilitatea electromagnetică. Nu este necesară evaluarea conformității în cadrul prezentei STI.

4.3.1.6. Emisiile armonice către furnizorul de energie electrică

Referitor la emisiile armonice către furnizorul de energie electrică, respectarea standardelor naționale (sau a celor europene, în cazul în care există) și a cerințelor furnizorului de energie electrică este la latitudinea entității contractante. Nu este necesară evaluarea conformității în cadrul prezentei STI.

4.3.1.7. Caracteristicile armonice și supratensiunile asociate la nivelul liniilor aeriene de contact

Pentru a evita supratensiuni inacceptabile pe liniile aeriene de contact produse de armonicele generate de vehiculele motoare, vehiculele motoare trebuie să respecte dispozițiile anexei P la prezenta STI. Cerințele necesare sunt definite în subsistemul material rulant, iar evaluarea conformității trebuie să se efectueze în cadrul subsistemului material rulant, astfel cum se prevede în anexa P.

4.3.1.8. Protecția împotriva electrocutării

Sistemul de alimentare cu energie electrică trebuie să fie integrat în sistemul general de împământare existent de-a lungul liniei, pentru a respecta cerințele de protecție împotriva electrocutării, astfel cum se specifică la punctele 5, 7 și 9 din standardul EN 50 122-1, versiunea 1997. Protecția împotriva electrocutării în timpul exploatării și în situații de avarie se realizează prin limitarea tensiunilor de contact între valori acceptabile, astfel cum se prevede la punctele 7.2 și 7.3 din standardul EN 50 122-1, versiunea 1997. Pentru fiecare instalație trebuie să se realizeze un studiu pentru a demonstra protecția împotriva electrocutării. Studiul poate include și încercări.

4.3.1.9. Planul de întreținere

Entitatea contractantă sau reprezentantul său autorizat trebuie să elaboreze un plan de întreținere pentru a garanta menținerea caracteristicilor specifice ale subsistemului energie în limitele specificate pentru acestea.

Planul de întreținere trebuie să conțină cel puțin următoarele elemente:

— programele de întreținere curentă pentru stațiile și posturile de transformare;

— înregistrarea condițiilor, a constatărilor și a experiențelor câștigate;

— o gamă de valori limită de siguranță, care ar conduce la o limitare a vitezei trenurilor pentru a respecta specificațiile de la punctul 4.1.1;

— indicarea frecvenței verificărilor și a toleranțelor valorilor măsurate, cu precizarea, în ultimul caz, a regulilor de echivalență cu valorile specificate în standardul menționat la punctul 4.3.1;

— măsurile luate în cazul depășirii valorilor prescrise (cum ar fi restricțiile de viteză, timpul afectat reparațiilor).

Procedurile de întreținere nu trebuie să aducă atingere dispozițiilor referitoare la siguranță, cum ar fi continuitatea circuitului de întoarcere a curentului, limitarea supratensiunilor și detectarea scurtcircuitelor. Ele nu trebuie să reducă performanțele globale ale sistemului și trebuie să evite scoaterea de sub tensiune a oricărei părți a liniei aeriene de contact.

4.3.1.10. Izolarea sursei de alimentare cu energie în caz de pericol

Trebuie să se instaleze echipamentele necesare și să se pună în aplicare procedurile pentru inițierea izolării tensiunii provenite de la vehiculele de tracțiune și de la liniile electrificate prin intermediul dispozitivelor de alarmă care permit furnizorului de energie să ia măsuri de urgență. Evaluarea conformității trebuie să se efectueze prin verificarea dispozitivelor de transmisie și a instrucțiunilor aplicabile procedurilor.

4.3.1.11. Continuarea alimentării cu energie electrică în cazul perturbațiilor

Alimentarea cu energie și liniile aeriene de contact trebuie să fie proiectate astfel încât să permită continuarea funcționării în cazul perturbațiilor. Acest lucru se poate realiza prin segmentarea liniilor de contact în sectoare de alimentare și prin instalarea unor echipamente redundante în stațiile de transformare. Evaluarea conformității trebuie să se efectueze prin verificarea schemelor de conexiuni.

4.3.2. Performanțele liniei aeriene de contact

4.3.2.1. Generalități

Performanțele care trebuie atinse de linia aeriană de contact trebuie să corespundă performanțelor relevante specificate pentru fiecare categorie de linii din sistemul feroviar transeuropean de mare viteză, în funcție de:

— viteza maximă autorizată pe linie;

— puterea cerută de trenuri la pantografe.

Proiectarea liniei aeriene de contact trebuie să garanteze performanțele specificate, în conformitate cu declarația făcută de entitatea contractantă în cadrul punctului 4.3.1.1.

4.3.2.2. Siguranță, împământare și continuitate electrică

Siguranța liniei aeriene de contact se asigură prin proiectarea acestor instalații în conformitate cu standardele europene EN 50 119, versiunea 2001, punctul 5.1.2 și EN 50 122-1, versiunea 1997, punctele 5, 7 și 9. Toate componentele sub tensiune trebuie să se instaleze în afara zonei de acces a utilizatorilor sau a altor persoane.

4.3.2.3. Cerințe privind comportamentul dinamic și calitatea captării curentului

Proiectarea liniei aeriene de contact trebuie să respecte cerințele privind comportamentul dinamic. Ridicarea până la viteza proiectată pentru linia respectivă trebuie să se facă în conformitate cu dispozițiile de la punctul 5.2.1.2 din EN 50 119, versiunea 2001 și din tabelele 4.5 și 4.6 din prezenta STI.

Calitatea captării curentului are un impact hotărâtor asupra duratei de viață a firului de contact și, prin urmare, trebuie să respecte parametrii conveniți și măsurabili.

Calitatea captării se poate evalua prin valoarea medie Fm și abaterea standard σ a forțelor de abatere măsurate sau simulate sau prin numărarea arcelor electrice. Pentru sistemele în curent alternativ, criteriile sunt prezentate în tabelul 4.5, iar pentru sistemele în curent continuu, în tabelul 4.6.

Entitatea contractantă trebuie să opteze pentru utilizarea fie a criteriului de interacțiune nr. 1 (forța de apăsare), fie a criteriului nr. 2 (formarea arcelor electrice), în conformitate cu tabelele 4.5 sau 4.6.

Se consideră că interacțiunea respectă dispozițiile prezentei STI atunci când condițiile de la

— punctul 1 sau punctul 2 din tabelul 4.5 și

— punctul 3 din tabelul 4.5

sunt îndeplinite.

Ca bază pentru evaluarea conformității, se pot folosi rezultatele încercărilor efectuate pe un sistem asemănător de catenară.

Pentru calificarea performanțelor în cazul funcționării cu mai multe pantografe, se va ține seama de pantograful care prezintă valorile cele mai critice.

Tabelul 4.5

Cerințe privind interacțiunea, pentru sisteme în curent alternativ

Nr. Descriere Linii de legătură și modernizate Linii de mare viteză Existente Noi 1 Forța medie corectată Fm (N) (10) A se vedea punctele 5.3.1.6 și 5.3.2.7 (11) A se vedea punctul 5.3.1.6 (11) Abaterea standard la viteză maximă σmax (N) 0,3 Fm 2 Procentul de formare a arcelor electrice la viteză maximă, NQ (%) ≤ 0,14 3 Spațiul necesar pentru ridicarea maximă a brațului stabil în condiții aerodinamice nefavorabile A se vedea punctul 5.2.1.2 din standardul EN 50 119, versiunea 2001 2·S0 (12) Pentru definiții, valori și încercări, a se vedea anexa Q.





Tabelul 4.6

Cerințe privind interacțiunea, pentru sisteme în curent continuu

Nr. Descriere Linii de legătură și modernizate (13) 1 Forța medie corectată Fm (N) (14) A se vedea punctele 5.3.1.6 și 5.3.2.7 (15) Abaterea standard la viteză maximă σmax (N) 0,3 Fm 2 Procentul de formare a arcelor electrice la viteză maximă, NQ (%) ≤ 0,20 3 Spațiul necesar pentru ridicarea maximă a brațului stabil în condiții aerodinamice nefavorabile A se vedea punctul 5.2.1.2 din standardul EN 50 119, versiunea 2001 (16) Pentru definiții, valori și încercări, a se vedea anexa Q.

4.3.2.4. Protecția împotriva electrocutării

Linia aeriană de contact trebuie să fie integrată în sistemul general de împământare de-a lungul traseului, pentru a respecta cerințele de protecție împotriva electrocutării precizate la punctele 5, 7 și 9 din standardul EN 50 122-1, versiunea 1997. Protecția împotriva electrocutării în timpul exploatării și în condiții de avarie se asigură prin limitarea tensiunilor de contact între valorile acceptabile prevăzute la punctele 7.2 și 7.3 din standardul EN 50 122-1, versiunea 1997. Pentru fiecare instalație se realizează un studiu pentru a demonstra protecția împotriva electrocutării.

4.3.2.5. Forța de apăsare statică și forța de apăsare aerodinamică medie

Forța statică nominală se specifică de către entitatea contractantă între următoarele limite:

— 70 N + 20 N/-10 N pentru sistemele de alimentare în curent alternativ;

— 110 N ± 10 N pentru sistemele de alimentare în curent continuu de 3 kV;

— 90 N ± 20 N pentru sistemele de alimentare în curent continuu de 1,5 kV.

În cazul sistemelor în curent continuu, pentru a îmbunătăți contactul patinelor din carbon cu firul de contact, poate fi necesară o forță mult mai mare, în general de 140 N, pentru a evita încălzirea periculoasă a firului de contact în regim de staționare a trenului, dar cu instalațiile auxiliare în funcțiune.

Valoarea forței de ridicare medii totale trebuie să fie conformă cu valoarea forței de apăsare medii Fm necesare pentru o bună calitate a captării curentului (a se vedea punctele 4.3.2.3, 5.3.1.6 și 5.3.2.7).

Evaluarea conformității se efectuează prin evaluarea elementului constitutiv de interoperabilitate „pantograf”.

4.3.2.6. Planul de întreținere

Entitatea contractantă sau reprezentantul său autorizat trebuie să elaboreze un plan de întreținere pentru a garanta menținerea caracteristicilor specifice ale subsistemului energie în limitele specificate pentru acestea.

Planul de întreținere trebuie să cuprindă cel puțin următoarele elemente:

— programele de întreținere curentă pentru liniile aeriene de contact;

— înregistrarea condițiilor, a constatărilor și a experiențelor câștigate;

— o gamă de valori limită de siguranță care ar conduce la o limitare a vitezei trenurilor pentru o înălțime și o dezaxare a firului de contact în conformitate cu punctele 4.1.2.2 și 4.1.2.3 din prezenta STI;

— indicarea frecvenței verificărilor și a toleranțelor valorilor măsurate ale datelor geometrice și dinamice, precum și a mijloacelor utilizate pentru verificarea lor, cu precizarea, în ultimul caz, a regulilor de echivalență cu valorile specificate în standardul menționat la punctul 4.3.2;

— măsurile luate în cazul depășirii valorilor prescrise, cum ar fi restricțiile de viteză, timpul afectat reparațiilor.

Procedurile de întreținere nu trebuie să aducă atingere dispozițiilor referitoare la siguranță, cum ar fi continuitatea circuitului de întoarcere a curentului, limitarea supratensiunilor și detectarea scurtcircuitelor. Ele nu trebuie să reducă performanțele globale ale sistemului.

4.3.3. Limite între liniile de mare viteză și alte tipuri de linii

Entitatea contractantă trebuie să definească, în cazul unui tronson scurt de traseu care leagă o linie de mare viteză cu alt tip de linie, locul unde se aplică cerințele STI privind subsistemul energie pentru liniile de mare viteză și unde trebuie să se respecte performanțele specificate pentru acestea.

5. ELEMENTE CONSTITUTIVE DE INTEROPERABILITATE

5.1. Generalități

În conformitate cu articolul 2 litera (d) din Directiva 96/48/CE, elementele constitutive de interoperabilitate sunt reprezentate de:

„orice componentă elementară, grup de componente, subansamblu sau ansamblu complet de echipamente încorporate sau destinate a fi încorporate într-un subsistem, de care depinde direct sau indirect interoperabilitatea sistemului feroviar transeuropean de mare viteză”.

În ceea ce privește subsistemul energie, elementele constitutive de interoperabilitate fac obiectul dispozițiilor relevante din Directiva 96/48/CE și sunt enumerate la punctul 5.2 din prezenta STI.

5.2. Definirea elementelor constitutive de interoperabilitate

În cazul subsistemului energie, se definesc următoarele elemente constitutive:

— linie aeriană de contact: o linie aeriană de contact este o linie de contact plasată deasupra limitei superioare a gabaritului de material rulant, care alimentează vehiculele cu energie electrică, prin intermediul unui echipament de captare a curentului montat pe acoperișul vehiculului, numit pantograf. În cazul sistemelor feroviare de mare viteză, se folosesc linii aeriene de contact cu suspensie catenară, la care firul(ele) de contact este (sunt) suspendat(e) de una sau mai multe catenare longitudinale. Componentele de susținere, cum ar fi consolele, stâlpii și fundațiile nu afectează interoperabilitatea și, prin urmare, nu fac obiectul prezentei STI,

— pantograf: pantografele sunt dispozitive pentru captarea curentului de pe una sau mai multe fire de contact, formate dintr-un dispozitiv articulat, proiectat astfel încât să permită deplasarea pe verticală a armăturii pantografului. Pe armătura pantografului se găsesc patinele de contact și soclurile acestora. Extremitatea armăturii pantografului este formată dintr-o liră îndreptată în jos;

— patine de contact: patinele de contact sunt piese de schimb ale pantografului, care se află în contact direct cu firul de contact, ca urmare fiind predispuse la uzură.

5.3. Caracteristicile elementelor constitutive

5.3.1. Linia aeriană de contact

5.3.1.1. Proiectare generală

Proiectarea liniilor aeriene de contact trebuie să respecte punctele 5 și 6 din standardul EN 50 119, versiunea 2001. Mai jos sunt indicate cerințele suplimentare, specifice liniilor de mare viteză.

Linia aeriană de contact trebuie să satisfacă cerințele de performanță specificate pentru linia respectivă, din punctul de vedere al vitezei maxime de deplasare și al capacității de preluare a curentului.

5.3.1.2. Capacitatea de curent

Capacitatea de curent depinde de condițiile ambiante, reprezentate de temperatura ambiantă maximă și viteza minimă a vântului lateral, definite pentru fiecare linie în registrul de infrastructură definit în anexa D la prezenta STI, precum și temperaturile admisibile ale elementelor liniei de contact și durata acțiunii curentului. Proiectarea liniei aeriene de contact trebuie să ia în considerare limitele pentru temperaturile maxime specificate în anexa B la EN 50 119, versiunea 2001, ținând seama de informațiile prezentate în tabelele 3 și 4 de la punctul 4.5 din standardul EN 50 149, versiunea 1999. Trebuie să se facă o analiză care să dovedească faptul că linia de contact poate satisface cerințele specificate.

5.3.1.3. Parametri de bază

Proiectarea liniei aeriene de contact trebuie să respecte parametrii de bază, astfel cum sunt precizați la punctele 4.1.2.1 și 4.1.2.2.

5.3.1.4. Viteza de propagare a undei

Viteza de propagare a undei pe firele de contact reprezintă un parametru caracteristic pentru evaluarea caracterului adecvat al liniei de contact pentru exploatarea în regim de mare viteză. Acest parametru depinde de masa specifică și de tensiunea firului de contact. Viteza maximă de exploatare nu poate fi mai mare de 70 % din viteza de propagare a undei. A se vedea și punctul 5.2.1.4 din standardul EN 50 119, versiunea 2001.

5.3.1.5. Elasticitatea și uniformitatea elasticității

Elasticitatea și uniformitatea de-a lungul deschiderii sunt esențiale pentru calitatea captării curentului și pentru reducerea uzurii. Uniformitatea elasticității se poate evalua prin factorul de uniformitate u

Mijloace de măsurare

unde:

emax reprezintă elasticitatea maximă de-a lungul deschiderii;

emin reprezintă elasticitatea minimă de-a lungul deschiderii.

În cazul liniilor de mare viteză, trebuie să se tindă spre o valoare cât mai mică a parametrului u. Tabelul 5.1 prezintă valorile limită pentru u care sunt acceptate pentru fiecare tip de linie aeriană de contact.

Tabelul 5.1

Uniformitatea u a elasticității, în %

Tipul liniei de contact Viteza de deplasare, km/h 200-230 230-300 Peste 300 Fără pendule articulate < 40 < 40 < 25 Cu pendule articulate < 20 < 10 < 10

Pentru liniile de mare viteză, elasticitatea la jumătatea deschiderii trebuie să fie limitată la valori mai mici de 0,5 mm/N. Linia de contact trebuie să respecte punctul 5.2.1.3 din standardul EN 50 119, versiunea 2001.

5.3.1.6. Forța medie de apăsare

Acest punct indică forțele medii de apăsare pentru care este proiectată linia de contact.

Figura 5.1

Curba-țintă a forței medii de contact Fm pentru sistemele în curent alternativ, în funcție de viteza de circulație

Forța medie de apăsare Fm, formată din componentele statică și aerodinamică, cărora li s-a aplicat o corecție dinamică, ale forței de apăsare care trebuie să fie aplicată pe linia de contact, este ilustrată în figura 5.1 pentru sisteme în curent alternativ, în funcție de viteza de deplasare.

În acest context, Fm reprezintă o valoare-țintă, care trebuie atinsă pentru a se asigura, pe de o parte, captarea curentului fără formarea excesivă de arce electrice și care nu trebuie depășită, iar pe de altă parte, pentru a limita uzura și apariția riscurilor la patinele de captare a curentului.

În cazul trenurilor cu mai multe pantografe aflate simultan în funcțiune, forța medie de apăsare Fm pentru orice pantograf nu trebuie să fie mai mare decât valoarea indicată în figura 5.1, deoarece trebuie respectate criteriile de captare a curentului pentru fiecare pantograf în parte.

În ceea ce privește sistemele în curent continuu, forța medie de apăsare Fm, formată din componentele statică și aerodinamică, cărora li s-a aplicat o corecție dinamică, ale forței de apăsare care trebuie aplicată pentru sistemele în curent continuu de 1,5 kV și 3,0 kV, este ilustrată în figura 5.2 în funcție de viteza de deplasare. Pentru liniile în curent continuu de 1,5 kV, forța de apăsare statică trebuie să fie de 140 N, pentru obținerea valorii necesare pentru intensitatea curentului în regim de staționare.

În cazul trenurilor cu mai multe pantografe aflate simultan în funcțiune, forța medie de apăsare Fm pentru orice pantograf nu trebuie să fie mai mare decât valoarea indicată în figura 5.2, deoarece trebuie respectate criteriile de captare a curentului pentru fiecare pantograf în parte.

Figura 5.2

Curba-țintă a forței medie de apăsare Fm pentru sistemele în curent continuu de 1,5 kV și de 3,0 kV, în funcție de viteza de deplasare

5.3.1.7. Întreținere

Producătorul trebuie să furnizeze toate informațiile necesare pentru a da posibilitatea entității contractante să întocmească un plan de întreținere, luând în considerare în special geometria liniei aeriene de contact, uzura firului de contact, în special în punctele critice, cum ar fi încrucișările, zonele de deasupra macazurilor și zonele de suprapunere.

5.3.1.8. Intensitatea curentului în regim de staționare

Intensitatea curentului în regim de staționare trebuie să fie la un nivel acceptabil atât pentru firul de contact, cât și pentru patinele de contact ale pantografului, pentru a permite alimentarea corectă a instalațiilor auxiliare aflate la bordul trenurilor. Pentru sistemele în curent continuu de 1,5 kV trebuie să se garanteze un curent de 300 A per pantograf, în timp ce pentru sistemele în curent continuu de 3,0 kV trebuie să se garanteze un curent de 200 A per pantograf. În cazul în care se testează linia aeriană de contact în conformitate cu metodologia precizată la punctul 6.13 din standardul EN 50 206-1, versiunea 1998, temperatura firului de contact nu trebuie să depășească limitele indicate în anexa B la EN 50 119, versiunea 2001.

5.3.2. Pantograful

5.3.2.1. Proiectare generală

Pantograful trebuie să satisfacă performanțele specifice în ceea ce privește viteza maximă de deplasare și capacitatea de preluare a curentului. În cazul în care nu se stipulează altfel în continuarea prezentului text, se aplică standardul EN 50 206. Instalarea pantografului pe materialul rulant este tratată în subsistemul material rulant.

5.3.2.2. Parametri de bază

Proiectarea pantografului trebuie să respecte parametrii de bază astfel cum sunt prevăzuți la punctul 4.1.

5.3.2.3 Capacitatea de curent

Pantograful trebuie să fie proiectat pentru o valoare specificată a curentului care trebuie să fie transmis vehiculelor. Producătorul trebuie să precizeze curentul nominal. Trebuie să se acorde atenție în special datelor specifice, în funcție de utilizarea sistemului în curent alternativ sau în curent continuu. Trebuie să se efectueze o analiză care să demonstreze că pantograful poate să transmită curentul specificat.

5.3.2.4. Proiectarea izolației

Pantografele trebuie să se monteze pe acoperișul vehiculelor și să fie izolate față de pământ. La proiectarea izolației se ține seama de eforturile induse de tensiune. În anexa N la prezenta STI și în tabelul 2 din standardul EN 50 124-1, versiunea 1999, se găsesc referințele privind datele ce urmează să fie verificate, din punct de vedere al cerințelor de coordonare a izolației. Izolatorii trebuie să fie testați în conformitate cu EN 60 383.

5.3.2.5. Intervalul util al pantografelor

Pantografele trebuie să fie capabile să funcționeze sub fire de contact aflate la înălțimi cuprinse între 4 800 mm și 6 400 mm. În cazul exploatării pe liniile modernizate sau liniile de legătură din Regatul Unit și Finlanda, înălțimile sunt diferite. A se vedea punctul 7.3.

5.3.2.6. Forța de apăsare statică

Forța statică este forța de apăsare verticală medie exercitată în sus de către armătura pantografului asupra liniei de contact și produsă de dispozitivul de ridicare al pantografului, în timp ce pantograful este ridicat iar vehiculul este în regim de staționare.

Pentru sistemele în curent alternativ, trebuie să existe posibilitatea de a regla forța statică între 40 N și 120 N.

În cazul sistemelor în curent continuu, pentru a îmbunătăți contactul dintre patinele de contact și firul de contact, poate fi necesară o forță mai mare, pentru a evita încălzirea periculoasă a firului de contact în regim de staționare a trenului, dar cu instalațiile auxiliare în funcțiune. Pentru sistemele în curent continuu, trebuie să existe posibilitatea de a regla forța statică între 50 și 150 N.

Pantografele și mecanismele lor care asigură forțele de apăsare necesare trebuie să garanteze posibilitatea folosirii lor pe orice tip de linie aeriană de contact interoperabilă. Detalii și referințe pentru evaluare pot fi găsite la punctul 6.3.1 din EN 50 206-1, versiunea 1998.

5.3.2.7. Forța medie de apăsare și performanțele de interacțiune a sistemului linie aeriană de contact/pantograf

Forța medie de apăsare reprezintă valoarea medie a forțelor datorate acțiunilor statice și aerodinamice. Este egală cu suma dintre forța de apăsare statică (punctul 5.3.2.6) și forța aerodinamică produsă de curentul de aer asupra elementelor pantografului, la viteza de deplasare considerată. Forța de ridicare medie este o caracteristică a pantografului pentru materialul rulant dat și pentru o anumită desfășurare a pantografului. Forța de apăsare medie se măsoară la armătura pantografului, în conformitate cu punctul 4.2.2 din anexa Q.

Valoarea forței medii de apăsare trebuie să fie conformă cu forța medie de contact F definită la punctul 5.3.1.6.

Pentru liniile existente, modernizate, de legătură și de mare viteză alimentate în curent alternativ, care nu respectă cerințele menționate la punctul 5.3.1.6, pantograful se proiectează astfel încât forța medie de apăsare Fm, care este în funcție de viteza de deplasare, să permită și alte curbe de racordare, C1 și C2, în plus față de curba-țintă de la figura 5.1.

Aceste curbe sunt definite în anexa Q (punctul 4.1).

Producătorul pantografului trebuie să prevadă comutarea între cele trei curbe la bordul trenului, luând în considerare informațiile adecvate, de exemplu utilizarea pantografului de 1 950 mm sau informații referitoare la tipul tensiunii pe linia aeriană de contact. Registrul de infrastructură definit în anexa D la prezenta STI și care face referire la liniile existente trebuie să indice tipul de curbă care se ia în considerare pentru liniile existente, mai precis curba-țintă sau curbele alternative C1 sau C2.

În cazul trenurilor cu mai multe pantografe aflate simultan în funcțiune, forța de apăsare Fm pentru orice pantograf nu trebuie să fie mai mare decât valoarea dată de curba-țintă de la punctul 5.3.1.6 sau de una din curbele C1 sau C2, deoarece trebuie să fie îndeplinite criteriile de captare a curentului pentru fiecare pantograf în parte.

Aceste cerințe sunt precizate în anexa Q.

Evaluarea se desfășoară în conformitate cu anexa Q.

5.3.2.8. Dispozitivul de coborâre automată

Pantografele trebuie să fie echipate cu un dispozitiv care coboară pantograful în caz de avarie, în conformitate cu punctul 4.9 din EN 50 206-1, versiunea 1998.

5.3.2.9. Intensitatea curentului în regim de staționare

Intensitatea curentului absorbit de tren în regim de staționare trebuie să fie la un nivel acceptabil atât pentru firul de contact, cât și pentru patinele de captare ale pantografelor, pentru a permite alimentarea corectă a instalațiilor auxiliare instalate la bordul trenurilor. În cazul sistemelor în curent continuu, pentru conformitate cu punctul 5.3.1.8, trebuie să se garanteze un curent de 300 A per pantograf. Trebuie să se efectueze un studiu care să demonstreze că pantograful poate să transmită curentul specificat în regim de staționare.

Pentru evaluarea conformității se face trimitere la punctul 6.13 din standardul EN 50 206-1, versiunea 1998, și la anexa Q.

5.3.3. Patinele de contact

5.3.3.1. Parametri de bază

Patinele de contact ale pantografelor trebuie să respecte parametrii de bază prevăzuți la punctul 4.1.

5.3.3.2. Materiale

Materialele folosite pentru patinele de contact ale pantografelor trebuie să fie compatibile, din punct de vedere fizic și electric, cu materialul firului de contact, pentru a evita frecarea excesivă a suprafeței firului de contact, cu scopul de a menține la minimum uzura atât a firelor, cât și a patinelor de contact. Carbonul simplu sau carbonul impregnat cu un material de adaos sunt acceptate pentru a fi utilizate în interacțiune cu firele de contact confecționate din cupru sau aliaje de cupru. Este de preferat să se utilizeze această combinație pentru sistemul feroviar transeuropean de mare viteză.

În cazul sistemelor în curent continuu, se pot folosi alte materiale, cu condiția să se ajungă la un acord multilateral asupra acestui lucru. În acest caz, patinele de contact nu pot fi considerate interoperabile. Se face trimitere la punctul 2 din anexa M la prezenta STI.

5.3.3.3 Capacitatea de curent

Selectarea materialului și a secțiunii transversale a patinelor de contact trebuie să țină seama de curentul maxim pentru care este proiectată patina de contact. Valoarea curentului nominal trebuie să fie indicată de producător. Conformitatea trebuie să se demonstreze prin încercări de tip, astfel cum este specificat la punctul 4 din anexa M la prezenta STI.

5.3.3.4. Intensitatea curentului în regim de staționare

Intensitatea curentului în regim de staționare trebuie să fie la un nivel acceptabil atât pentru firul de contact, cât și pentru patinele de contact ale pantografului, pentru a permite alimentarea corectă a instalațiilor auxiliare de la bordul trenurilor. Pentru sistemele în curent continuu trebuie să se garanteze un curent de 300 A per pantograf, pentru conformitatea cu punctul 5.3.1.8. Trebuie să se efectueze un studiu pentru a dovedi capacitatea patinelor de contact. Pentru evaluarea conformității, se face trimitere la punctul 3 din anexa M la prezenta STI.

5.3.3.5. Detectarea deteriorării patinelor de contact

Patinele de contact trebuie să fie proiectate astfel încât să fie detectată orice deteriorare a lor și să se declanșeze coborârea pantografului. Se face trimitere la punctul 4.9 din EN 50 206-1, versiunea 1998.

6. EVALUAREA CONFORMITĂȚII ȘI/SAU A CARACTERULUI ADECVAT PENTRU UTILIZARE

6.1 Elemente constitutive de interoperabilitate

6.1.1. Proceduri și module de evaluare

Procedura de evaluare a conformității elementelor constitutive de interoperabilitate, astfel cum sunt definite la capitolul 5 din prezenta STI, se efectuează prin aplicarea modulelor specificate în anexa A la prezenta STI.

În cazul în care entitatea contractantă poate demonstra că încercările sau verificarea efectuate în urma unor solicitări anterioare rămân valabile pentru noile solicitări, organismul notificat trebuie să le ia în considerare în evaluarea conformității.

Procedurile de evaluare a conformității elementelor constitutive de interoperabilitate: linia aeriană de contact, pantograful și patina de contact, astfel cum sunt definite la capitolul 5 din prezenta STI, sunt indicate în tabelele B.1-B.3 din anexa B la prezenta STI.

În măsura în care modulele prevăzute în anexa A la prezenta STI impun acest lucru, evaluarea conformității unui element constitutiv de interoperabilitate se efectuează de către organismul notificat, atunci când procedura indică acest lucru, căruia producătorul sau reprezentantul său stabilit în cadrul Comunității i-a înaintat solicitarea.

Înainte de a introduce un element constitutiv de interoperabilitate pe piață, producătorul sau reprezentantul său autorizat stabilit în cadrul Comunității întocmește o declarație CE de conformitate, astfel cum este prevăzut la articolul 13 alineatul (1) și la punctul 3 din anexa IV la Directiva 96/48/CE. Pentru elementele constitutive de interoperabilitate ale subsistemului energie nu sunt necesare declarații CE privind caracterul adecvat pentru utilizare.

6.1.2. Aplicarea modulelor

Pentru procedura de evaluare a fiecărui element constitutiv de interoperabilitate din cadrul subsistemului energie, producătorul sau reprezentatul său autorizat stabilit în cadrul Comunității poate opta pentru:

— procedura de examinare de tip (modulul B) indicată la punctul 2 din anexa A la prezenta STI pentru faza de proiectare și dezvoltare, în combinație cu procedura de verificare a conformității cu tipul (modulul C), indicată la punctul 3 din anexa A la prezenta STI pentru faza de producție sau

— asigurarea calității totale asociată cu procedura de examinare a proiectării (modulul H2), indicată la punctul 4 din anexa A la prezenta STI, pentru toate fazele.

Aceste proceduri de evaluare sunt definite în anexa A la prezenta STI.

Modulul H2 poate fi ales doar în cazul în care producătorul pune în aplicare un sistem de calitate pentru proiectare, producție, control și testare a produsului finit, sistem certificat și supravegheat de către un organism notificat.

Evaluarea conformității trebuie să cuprindă toate etapele și caracteristicile indicate cu X în tabelele B.1, B.2 și B.3 din anexa B la prezenta STI.

6.2. Subsistemul energie

6.2.1. Proceduri și module de evaluare

La cererea entității contractante sau a reprezentatului său autorizat stabilit în cadrul Comunității, organismul notificat efectuează verificarea CE în conformitate cu articolul 18 alineatul (1) și cu anexa VI din Directiva 96/48/CE și în conformitate cu dispozițiile modulelor relevante, astfel cum sunt specificate în anexa A la prezenta STI.

În cazul în care entitatea contractantă poate demonstra că încercările sau verificările efectuate în urma unor solicitări anterioare rămân valabile pentru noile solicitări, organismul notificat trebuie să le ia în considerare în evaluarea conformității.

Procedurile de evaluare pentru verificarea CE a subsistemului energie sunt indicate în tabelul C1 din anexa C la prezenta STI.

În măsura în care se specifică acest lucru în prezenta STI, verificarea CE a subsistemului energie trebuie să ia în considerare interfețele sale cu alte subsisteme ale sistemului feroviar transeuropean de mare viteză.

Entitatea contractantă va întocmi o declarație CE de verificare a subsistemului energie, în conformitate cu articolul 18 alineatul (1) din anexa V la Directiva 96/48/CE.

6.2.2. Aplicarea modulelor

Pentru procedura de verificare a subsistemului energie, entitatea contractantă sau reprezentantul său autorizat stabilit în cadrul Comunității poate opta pentru:

— procedura de verificare per unitate (modulul SG), indicată la punctul 5 din anexa A la prezenta STI sau

— asigurarea calității totale în asociere cu procedura de examinare a proiectării (modulul SH2), indicată la punctul 6 din anexa A la prezenta STI.

Modulul SH2 poate fi ales doar în cazul în care toate activitățile care contribuie la realizarea unui subsistem care urmează să fie verificat (proiectare, fabricare, asamblare, instalare) fac obiectul unui sistem de calitate pentru proiectare, producție, control și testare a produsului finit, care să fie certificat și supravegheat de către un organism notificat.

Evaluarea va cuprinde toate etapele și caracteristicile indicate în tabelul C.1 din anexa C la prezenta STI.

7. APLICAREA STI PENTRU ENERGIE

7.1. Aplicarea prezentei STI liniilor de mare viteză și materialului rulant care urmează să fie date în exploatare

În ceea ce privește liniile de mare viteză care intră în domeniul geografic de aplicare al prezentei STI (a se vedea punctul 1.2) și materialul rulant care urmează să fie date în exploatare după intrarea în vigoare a prezentei STI, se aplică în totalitate capitolele 2-6, precum și, eventual, dispozițiile de la punctul 7.3 de mai jos.

7.2. Aplicarea prezentei STI liniilor de mare viteză și materialului rulant care au fost date deja în exploatare

În ceea ce privește instalațiile de infrastructură și materialul rulant aflate deja în exploatare, prezenta STI se aplică componentelor în condițiile specificate la articolul 3 din prezenta decizie. În acest context special, este important să se pună accentul în mod fundamental pe aplicarea unei strategii de migrare care să permită o adaptare justificată din punct de vedere economic a instalațiilor existente, luând în considerare principiul „drepturilor dobândite”. În cazul STI pentru energie, se aplică următoarele principii.

În timp ce STI poate fi aplicat integral instalațiilor noi,