B2.

În cazul în care o entitate aflată la prima aplicare nu aplică retrospectiv IAS 22 în cazul unei combinări de întreprinderi anterioare, acest lucru va antrena următoarele consecințe asupra respectivei combinări de întreprinderi: (a) Entitatea aflată la prima aplicare trebuie să mențină aceeași clasificare (ca achiziție de către achizitorul legal, achiziție inversă de către întreprinderea absorbită sau punere în comun a intereselor) ca cea din situațiile financiare în conformitate cu principiile de contabilitate general acceptate anterioare. (b) Entitatea aflată la prima aplicare trebuie să recunoască, la data tranziției la IFRS, toate activele și pasivele care au fost achiziționate sau asumate într-o combinare de întreprinderi anterioară, cu excepția: (i) anumitor active și pasive financiare derecunoscute în conformitate cu principiile de contabilitate general acceptate anterioare [a se vedea alineatul (27)] și (ii) activelor, inclusiv fondul comercial, și pasivelor care nu au fost recunoscute în bilanțul consolidat al achizitorului în conformitate cu principiile de contabilitate general acceptate anterioare și care nu ar îndeplini nici condițiile de recunoaștere în conformitate cu IFRS în bilanțul individual al întreprinderii absorbite [a se vedea alineatul B2 literele (f)-(i)]. Entitatea aflată la prima aplicare trebuie să recunoască orice variație survenită în urma ajustării rezultatului reportat (sau, după caz, a altei categorii de capital propriu), cu excepția cazului în care variația rezultă din recunoașterea unei imobilizări necorporale care a fost încadrată anterior la fondul comercial [a se vedea alineatul B2 litera (g) punctul (i)]. (c) Entitatea aflată la prima aplicare trebuie să excludă din bilanțul de deschidere în conformitate cu IFRS orice element recunoscut în conformitate cu principiile de contabilitate general acceptate anterioare care nu îndeplinește condițiile de recunoaștere ca activ sau pasiv în conformitate cu IFRS. Entitatea aflată la prima aplicare trebuie să recunoască variațiile care rezultă după cum urmează: (i) entitatea aflată la prima aplicare poate să fi clasificat o combinare de întreprinderi anterioară ca o achiziție și să fi recunoscut ca activ necorporal un element care nu îndeplinește condițiile de recunoaștere ca activ în conformitate cu IAS 38: Active necorporale. Ea trebuie să reclasifice acest element (precum și, după caz, impozitul amânat aferent și interesele minoritare) ca făcând parte din fondul comercial [cu excepția cazului în care a scăzut fondul comercial direct din capitalul propriu în conformitate cu principiile de contabilitate general acceptate anterioare, a se vedea alineatul B2 litera (g) punctul (i) și alineatul B2 punctul (i)]; (ii) entitatea aflată la prima aplicare trebuie să recunoască toate celelalte variații care rezultă în cadrul rezultatului reportat (1). (d) IFRS impun o evaluare ulterioară a unor active și pasive pe o bază diferită de cea a costului inițial, cum ar fi valoarea justă. Entitatea aflată la prima aplicare trebuie să evalueze aceste active și pasive pe acea bază în bilanțul de deschidere în conformitate cu IFRS, chiar dacă acestea au fost achiziționate sau asumate în cadrul unei combinări de întreprinderi anterioare. Entitatea trebuie să recunoască orice variație care rezultă în valoarea contabilă prin ajustarea mai degrabă a rezultatului reportat (sau, după caz, a altei categorii de capital propriu) decât a fondului comercial. (e) Imediat după combinarea de întreprinderi, valoarea contabilă în conformitate cu principiile de contabilitate general acceptate anterioare a activelor achiziționate și a pasivelor asumate în cadrul respectivei combinări de întreprinderi constituie costul lor estimat în conformitate cu IFRS la data respectivă. În cazul în care IFRS impun o evaluare a acestor active și pasive la o dată ulterioară, pe baza costului, costul estimat va fi baza deprecierii sau a amortizării acestui cost începând cu data combinării de întreprinderi. (f) În cazul în care un activ achiziționat sau un pasiv asumat în cadrul unei combinări anterioare de întreprinderi nu a fost recunoscut în conformitate cu principiile de contabilitate general acceptate anterioare, el nu are un cost estimat zero în bilanțul de deschidere în conformitate cu IFRS. În schimb, achizitorul trebuie să îl recunoască și să îl evalueze în bilanțul consolidat pe baza care ar fi prescrisă de IFRS în bilanțul individual al întreprinderii absorbite. De exemplu: în cazul în care achizitorul nu a imobilizat, în conformitate cu principiile de contabilitate general acceptate anterioare, contracte de leasing financiar achiziționate în cadrul unei combinări de întreprinderi anterioare, acesta trebuie să imobilizeze aceste contracte de leasing în situațiile financiare consolidate, după cum IAS 17: Leasing ar impune întreprinderii absorbite să facă acest lucru în cadrul bilanțului său individual în conformitate cu IFRS. În schimb, în cazul în care un activ sau un pasiv a fost inclus în fondul comercial în conformitate cu principiile de contabilitate general acceptate anterioare, dar ar fi fost recunoscut separat în conformitate cu IAS 22, respectivul activ sau pasiv rămâne inclus în fondul comercial, cu excepția cazului în care IFRS impune recunoașterea sa în situațiile financiare individuale ale întreprinderii absorbite. (g) Valoarea contabilă a fondului comercial din bilanțul de deschidere în conformitate cu IFRS va fi valoarea sa contabilă în conformitate cu principiile de contabilitate general acceptate anterioare la data tranziției la IFRS, după luarea în considerare a următoarelor trei ajustări: (i) în cazul în care se prescrie aceasta în conformitate cu alineatul B2 litera (c) punctul (i), entitatea aflată la prima aplicare trebuie să majoreze valoarea contabilă a fondului comercial, în cazul în care reclasifică un element pe care îl recunoscuse ca activ necorporal în conformitate cu principiile de contabilitate general acceptate anterioare. În mod similar, în cazul în care alineatul B2 litera (f) impune unei entități aflate la prima aplicare să recunoască un activ necorporal inclus în fondul comercial recunoscut în conformitate cu principiile de contabilitate general acceptate anterioare, entitatea aflată la prima aplicare trebuie să reducă în consecință valoarea contabilă a fondului comercial (și, după caz, să ajusteze impozitul amânat și interesele minoritare); (ii) este posibil ca un eveniment neprevăzut care afectează valoarea prețului de achiziție în ceea ce privește o combinare de întreprinderi anterioară să fi fost rezolvat înainte de data tranziției la IFRS. În cazul în care se poate efectua o estimare fiabilă a ajustării contingente și în cazul în care plata este probabilă, entitatea aflată la prima aplicare trebuie să ajusteze fondul comercial până la valoarea respectivă. În mod similar, entitatea aflată la prima aplicare trebuie să ajusteze valoarea contabilă a fondului comercial în cazul în care o ajustare contingentă recunoscută anterior nu mai poate face obiectul unei evaluări fiabile sau în cazul în care plata sa nu mai este probabilă; (iii) indiferent dacă există sau nu indicii conform cărora fondul comercial ar putea să se fi depreciat, entitatea aflată la prima aplicare trebuie să aplice IAS 36: Deprecierea activelor pentru testarea deprecierii fondului comercial la data tranziției la IFRS și pentru recunoașterea pierderilor din depreciere care rezultă ca rezultat reportat (sau, în cazul în care IAS 36 prescrie acest lucru, ca surplus din reevaluare). Testarea deprecierii se va baza pe condițiile existente la data tranziției la IFRS. (h) La data tranziției la IFRS nu se va efectua nici o altă ajustare a valorii contabile a fondului comercial. De exemplu, entitatea aflată la prima aplicare nu trebuie să retrateze valoarea contabilă a fondului comercial: (i) pentru a exclude cercetarea și dezvoltarea aflate în curs achiziționate în cadrul respectivei combinări de întreprinderi (cu excepția cazului în care activele necorporale conexe îndeplinesc condițiile de recunoaștere în conformitate cu IAS 38 în bilanțul individual al întreprinderii absorbite); (ii) pentru a ajusta amortizarea anterioară a fondului comercial; (iii) pentru a anula ajustările efectuate asupra fondului comercial care nu ar fi autorizate de IAS 22, dar care au fost recunoscute în conformitate cu principiile de contabilitate general acceptate anterioare în urma ajustărilor aduse activelor și pasivelor între data combinării între întreprinderi și data tranziției la IFRS. (i) În cazul în care entitatea aflată la prima aplicare a recunoscut fondul comercial în conformitate cu principiile de contabilitate general acceptate anterioare ca o deducere din capitalul propriu: (i) aceasta nu trebuie să recunoască fondul comercial în bilanțul de deschidere în conformitate cu IFRS. De asemenea, ea nu trebuie să transfere fondul comercial respectiv în contul de profit și pierdere, în cazul unei cesiuni a filialei sau al unei deprecieri a investiției în filială; (ii) ajustările care rezultă din rezolvarea ulterioară a unui eveniment neprevăzut care afectează prețul de achiziție sunt recunoscute ca rezultat reportat. (j) În conformitate cu principiile de contabilitate general acceptate anterioare, este posibil ca entitatea aflată la prima aplicare să nu fi consolidat o filială achiziționată într-o combinare de întreprinderi anterioară (de exemplu, deoarece societatea-mamă nu a considerat-o ca fiind filială în conformitate cu principiile de contabilitate general acceptate anterioare sau nu a întocmit situații financiare consolidate). Entitatea aflată la prima aplicare trebuie să ajusteze valorile contabile ale activelor și ale pasivelor filialei pentru a le aduce la nivelul valorilor impuse de IFRS în bilanțul individual al filialei. Costul estimat al fondului comercial este egal cu diferența, la data tranziției la IFRS, dintre: (i) partea aferentă societății-mamă din aceste valori contabile ajustate și (ii) costul, în situațiile financiare individuale ale societății-mamă, al investiției sale în filială. (k) Evaluarea intereselor minoritare și a impozitului amânat reiese din evaluarea altor active și pasive. Prin urmare, ajustările activelor și ale pasivelor recunoscute, menționate anterior, afectează interesele minoritare și impozitul amânat.