20030206

Decizia nr. 253/2003/CE a Parlamentului European și a Consiliului

din 6 februarie 2003

de adoptare a unui program de acțiune pentru vamă în Comunitate (Vamă 2007)

PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 95,

având în vedere propunerea Comisiei [1],

având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European [2],

hotărând în conformitate cu procedura stabilită în articolul 251 din tratat [3],

întrucât:

(1) Având în vedere experiența acumulată din programele anterioare organizate în domeniul vamal, în special Vamă 2002, instituit prin Decizia nr. 210/97/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 19 decembrie 1996 de adoptare a unui program de acțiune pentru vamă în Comunitate ("Vamă 2000") [4], ar fi în interesul Comunității să continue acest program și chiar să îl extindă. Noul program ar trebui să se bazeze pe cunoștințele acumulate în cadrul programelor anterioare. Acestea au demonstrat necesitatea stabilirii unor obiective măsurabile și mai precise.

(2) Noul program ar trebui să țină seama de comunicarea Comisiei și de rezoluția Consiliului din 30 mai 2001 privind o strategie pentru uniunea vamală [5].

(3) Administrațiile vamale au de jucat un rol capital pentru protejarea intereselor Comunității, în special interesele financiare, pentru a garanta un nivel de protecție a cetățenilor și a operatorilor economici comunitari echivalent în orice punct de pe teritoriul vamal al Comunității unde sunt efectuate formalități vamale și pentru a contribui la competitivitatea întreprinderilor Uniunii Europene pe piețele mondiale. În acest context, politica vamală ar trebui să fie constant adaptată la stadiul evolutiv al situației de către grupul responsabil cu politica vamală pentru a se asigura funcționarea administrațiilor vamale naționale tot atât de eficient și eficace ca o administrație unică.

(4) Este necesar ca prezenta decizie să stabilească obiectivele pentru aplicarea programului și prioritățile pe care se va baza în următorii cinci ani, precum și măsurile care vor sprijini și vor completa acțiunile întreprinse de statele membre în domeniul vamal. Punerea în aplicare a programului va fi coordonată și gestionată în parteneriat de către Comisie și statele membre în cadrul politicii comune elaborate de grupul responsabil cu politica vamală.

(5) Angajarea Comunității în procesul de aderare a țărilor candidate necesită adoptarea unor măsuri concrete care să permită administrațiilor vamale din aceste țări să fie în măsură să îndeplinească, imediat după aderarea lor, toate sarcinile care le sunt impuse prin legislația comunitară, în special gestionarea viitoarelor frontiere externe. În acest scop, programul ar trebui să fie deschis țărilor candidate.

(6) Pentru realizarea obiectivelor programului se pot utiliza diverse instrumente, în special sisteme de comunicare și de schimb de informații, grupuri de gestionare, grupuri de proiect, analize comparative, schimburi de funcționari, seminarii, ateliere, măsuri de monitorizare, acțiuni externe și activități de formare. În ceea ce privește formarea profesională, articolul 150 din tratat precizează că acțiunea Comunității respectă pe deplin răspunderea statelor membre pentru conținutul și organizarea formării profesionale.

(7) Este necesar ca acțiunile întreprinse în domeniul vamal să favorizeze ameliorarea controalelor antifraudă, reducerea costurilor de aducere în conformitate cu legislația vamală suportate de operatorii economici și pregătirea în vederea extinderii. Comunitatea trebuie să fie deci în măsură, în cadrul propriilor sale competențe, să susțină acțiunea întreprinsă de administrațiile vamale ale statelor membre și ar trebui să fie pusă pe deplin în valoare orice posibilitate de cooperare administrativă prevăzută de normele comunitare.

(8) În urma globalizării accentuate a schimburilor comerciale, a dezvoltării unor noi piețe, a evoluției metodelor și a rapidității cu care circulă mărfurile, este necesar ca administrațiile vamale să întărească relațiile pe care le întrețin între ele, precum și cu întreprinderile, mediile juridice și științifice ale Comunității și operatorii implicați în comerțul exterior.

(9) La începutul programului ar trebui definiți indicatori pentru a garanta existența unui sistem eficient de evaluare globală a programului. Pentru a măsura eficacitatea gestionării programului, ar trebui să se definească indicatorii pentru fiecare acțiune.

(10) Este esențial ca administrațiile vamale să continue să beneficieze de potențialul pe care îl oferă dezvoltarea tehnologiilor informației și a comunicațiilor pentru a furniza servicii electronice mai eficiente și mai accesibile, care vor reduce costurile suportate de operatorii economici și vor contribui la promovarea competitivității europene și la realizarea unei piețe unice mai eficiente.

(11) Prezenta decizie stabilește, pentru întreaga durată a programului, un pachet financiar care constituie un punct de referință privilegiat în conformitate cu punctul 33 din Acordul interinstituțional din 6 mai 1999 între Parlamentul European, Consiliul și Comisia privind disciplina bugetară și ameliorarea procedurii bugetare [6], pentru autoritatea bugetară în cadrul procedurii bugetare anuale.

(12) Măsurile necesare pentru punerea în aplicare a prezentei decizii ar trebui adoptate în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 mai 1999 de stabilire a procedurilor de exercitare a competențelor de executare conferite Comisiei [7],

DECID:

CAPITOLUL 1

DOMENIUL DE APLICARE ȘI OBIECTIVELE

Articolul 1

Instituirea programului

Se instituie un program de acțiune comunitară multianual (Vamă 2007), denumit în continuare "programul", pentru perioada 1 ianuarie 2003 – 31 decembrie 2007 în vederea sprijinirii și completării acțiunilor întreprinse de statele membre pentru a garanta funcționarea eficientă a pieței interne în domeniul vamal.

Articolul 2

Participarea la program

(1) Țările participante sunt statele membre, precum și țările menționate la alineatul (2) care participă de facto la program.

(2) Programul este deschis participării oricărei țări care a fost recunoscută candidată la aderarea la Uniunea Europeană, în conformitate cu modalitățile și condițiile care se aplică acestei participări.

Articolul 3

Obiective

(1) În cadrul gestionării uniunii vamale, programul are ca obiectiv să asigure ca administrațiile vamale ale statelor membre:

(a) să aibă o activitate coordonată astfel încât acțiunea din domeniul vamal să corespundă nevoilor pieței interne a Comunității prin aplicarea strategiei prezentate în comunicarea Comisiei și rezoluția Consiliului privind o strategie pentru uniunea vamală menționate anterior;

(b) să interacționeze și să se achite de sarcinile lor în mod eficient, ca și cum ar constitui una și aceeași administrație și să obțină rezultate echivalente în orice punct de pe teritoriul vamal al Comunității;

(c) să răspundă provocărilor pe care le ridică globalizarea și creșterea volumului de schimburi comerciale și să contribuie la întărirea mediului concurențial din Uniunea Europeană;

(d) să asigure protecția necesară a intereselor financiare ale Uniunii Europene și să garanteze un mediu stabil și sigur cetățenilor acesteia;

(e) să ia măsurile necesare pentru pregătirea extinderii și favorizarea integrării unor noi state membre.

(2) Abordarea comună în domeniul politicii vamale este constant adaptată noilor evoluții, în parteneriat de către Comisie și de către statele membre în cadrul grupului responsabil cu politica vamală, format din directori generali ai serviciilor vamale ale Comisiei și ale statelor membre sau din reprezentanții acestora. Comisia ține periodic acest grup la curent cu măsurile referitoare la aplicarea programului.

Articolul 4

Prioritățile programului

Pentru punerea în aplicare a programului, se stabilesc următoarele priorități:

(a) reducerea costurilor legate de respectarea legislației vamale suportate de operatorii economici prin adoptarea unor măsuri ca, de exemplu, o standardizare mai generalizată și dezvoltarea unei cooperări din ce în ce mai deschise și mai transparente cu operatorii;

(b) identificarea, dezvoltarea și punerea în aplicare a celor mai bune practici de lucru, în special în domeniile controlului de audit a posteriori, al analizei riscului și al procedurilor simplificate;

(c) instituirea unui sistem de măsurare a performanțelor în administrațiile vamale ale statelor membre;

(d) susținerea acțiunilor care vizează prevenirea neregulilor, de exemplu prin transmiterea rapidă a unor informații de control la birourile vamale din prima linie;

(e) îmbunătățirea standardizării și a simplificării procedurilor, a sistemelor și a controalelor vamale;

(f) îmbunătățirea coordonării și a cooperării între laboratoarele care efectuează analize pentru vămi pentru a se asigura, în special, o clasificare tarifară uniformă și lipsită de ambiguitate în întreaga Uniune Europeană;

(g) contribuirea la crearea unui mediu vamal informatizat cu proceduri vamale care să nu implice documentație pe suport hârtie și care să asigure un acces continuu al operatorilor economici la vamă prin dezvoltarea sistemelor de comunicare, la care se adaugă modificările legislative și administrative necesare;

(h) asigurarea funcționării sistemelor de comunicare și informare existente și, în cazul în care este necesar, elaborarea și instituirea altor sisteme noi;

(i) întreprinderea unor acțiuni destinate să sprijine serviciile vamale ale țărilor candidate în vederea pregătirii acestora pentru aderare;

(j) sprijinirea țărilor terțe pentru modernizarea serviciilor vamale și a procedurilor vamale;

(k) elaborarea unor măsuri de formare comună și stabilirea unui cadru organizatoric pentru formarea în domeniul vamal, care să răspundă nevoilor legate de acțiunile din program.

CAPITOLUL II

ACȚIUNILE DIN PROGRAM

Articolul 5

Sisteme de comunicare și de schimb de informații

(1) Comisia și țările participante se asigură că următoarele sisteme de comunicare și de schimb de informații, însoțite de manuale și de ghiduri, sunt operaționale în măsura în care legislația comunitară necesită punerea lor în aplicare:

(a) rețeaua comună de comunicații/interfață comună a sistemelor (CNN/CSI), în măsura în care este necesară pentru a contribui la funcționarea sistemelor definite în prezentul alineat;

(b) sistemul de difuzare a datelor (DDS);

(c) noul sistem de tranzit informatizat (NCTS/NSTI);

(d) sistemul de informare privind tariful integrat al Comunităților Europene (TARIC);

(e) sistemul de informare care permite transferul ștampilelor de origine și transmiterea ștampilelor de tranzit (TCO/TCT);

(f) inventarul vamal european al substanțelor chimice (ECICS);

(g) sistemul de informații tarifare europene obligatorii (EBTI/RTCE);

(h) sistemul de gestionare a supravegherii contingentelor tarifare (TQS);

(i) sistemul de gestionare a importurilor în cadrul perfecționării active (IPR);

(j) aplicația UNIT VALUES;

(k) aplicația SUSPENSIONS;

(l) celelalte sisteme comunitare existente de tehnologii ale informației în domeniul vamal pentru a se asigura continuitatea acestora.

(2) Comisia, în parteneriat cu statele membre, poate stabili sisteme suplimentare de comunicare și de schimb de informații considerate necesare.

(3) Elementele comunitare ale sistemelor de comunicare și de schimb de informații sunt echipamentele informatice, programele informatice și conexiunile de rețea care trebuie să fie comune tuturor țărilor participante pentru a se asigura interconexiunea și interoperabilitatea sistemelor, indiferent că sunt instalate în spațiile Comisiei sau ale unui subcontractant desemnat sau în spațiile țărilor participante sau ale unui subcontractant desemnat. Comisia încheie contractele necesare pentru a asigura caracterul operațional al acestor elemente.

(4) Elementele necomunitare ale sistemelor de comunicare și de schimb de informații cuprind bazele de date naționale care fac parte din aceste sisteme, conexiunile de rețea între elementele comunitare și necomunitare, precum și programele și echipamentele informatice pe care fiecare țară participantă le consideră necesare pentru deplina exploatare a acestor sisteme în cadrul propriei administrații. Țările participante se asigură că elementele necomunitare rămân operaționale și vor asigura interoperabilitatea acestora cu elementele comunitare.

(5) Comisia coordonează, în cooperare cu țările participante, aspectele legate de punerea în aplicare și funcționarea elementelor comunitare și necomunitare ale sistemelor și ale infrastructurilor menționate la alineatul (1).

Articolul 6

Analiza comparativă

Se pot întreprinde activități de analiză comparativă în una sau mai multe țări participante sau în alte țări terțe, în special principalii parteneri comerciali ai Comunității, în vederea ameliorării performanțelor administrației lor vamale în domenii specifice.

În sensul prezentei decizii, prin "analiză comparativă" (benchmarking) se înțelege compararea metodelor de lucru sau utilizarea unor indicatori de performanță conveniți de comun acord, care sunt utilizați pentru a se identifica diferențe în performanțe, precum și procesele inițiate pentru a împărtăși experiențele și a trage învățăminte din bunele practici în scopul ameliorării eficienței și eficacității.

Articolul 7

Schimburile de funcționari

(1) Comisia și țările participante organizează schimburi de funcționari ai administrațiilor vamale pentru a susține obiectivele programului. Fiecare schimb este consacrat unui aspect specific al activității vamale și este pregătit în mod exhaustiv fiind urmat de o evaluare ulterioară de către funcționarii și autoritățile în cauză. Aceste schimburi pot fi operaționale sau orientate spre activități prioritare specifice.

(2) După caz, țările participante iau măsurile necesare pentru a permite funcționarilor primiți în cadrul schimbului să fie operaționali în serviciul gazdă. În acest scop, aceștia sunt autorizați să efectueze formalitățile legate de funcțiile care le sunt încredințate. În cazul în care împrejurările o impun, pentru a ține seama mai ales de exigențele specifice sistemului juridic din fiecare țară participantă, autoritățile competente ale țărilor participante pot limita autorizarea menționată anterior.

(3) În timpul schimbului, responsabilitatea civilă a funcționarilor este, atunci când se află în exercițiul funcțiilor lor, asimilată cu cea a funcționarilor naționali ai administrației gazdă. Funcționarii care participă la un schimb se supun acelorași obligații de secret profesional ca și funcționarii naționali ai țării gazdă.

(4) Comisia și țările participante pot, de asemenea, să organizeze schimburi cu alte țări terțe în scopul atingerii obiectivelor programului.

(5) Țările participante realizează periodic o evaluare a schimburilor, în special a impactului asupra propriei administrații, la cererea Comisiei.

Articolul 8

Seminarii, ateliere și grupe de proiect

Comisia și țările participante organizează seminarii, ateliere și conferințe care se adresează funcționarilor țărilor participante și ai Comisiei și, după caz, și altor experți de pe teren. Aceste activități pot fi, de asemenea, deschise funcționarilor altor administrații, în cazul în care acest lucru este util în scopul atingerii obiectivelor acțiunii.

Comisia, în parteneriat cu statele membre, poate constitui grupe de proiect pentru a îndeplini anumite sarcini specifice care trebuie realizate într-un termen specificat.

Articolul 9

Acțiuni de formare

(1) Pentru a încuraja o cooperare structurată între organismele naționale de formare și funcționarii însărcinați cu formarea vamală în administrații, țările participante, în cooperare cu Comisia:

(a) stabilesc norme de formare, dezvoltă programele de formare existente și, în cazul în care este necesar, concep programe noi, în scopul de a crea o bază comună de formare a funcționarilor care să cuprindă toate regulile și procedurile vamale comunitare astfel încât să le permită acestora dobândirea calificărilor și a cunoștințelor profesionale comune necesare;

(b) oferă acces funcționarilor din toate țările participante, atunci când acest lucru se dovedește necesar, la cursurile de formare în domeniul vamal oferite propriilor funcționari;

(c) dezvoltă instrumentele comune necesare formării în domeniul vamal și gestionării acesteia, inclusiv stabilirea unui cadru organizatoric.

(2) Țările participante se asigură, de asemenea, ca funcționarii lor să primească formarea inițială și formarea continuă necesare pentru a dobândi calificările și cunoștințele profesionale comune în conformitate cu programele comune de formare, precum și pregătirea lingvistică necesară pentru a le permite să atingă un nivel suficient de cunoștințe lingvistice.

Articolul 10

Acțiuni de monitorizare

(1) Comisia, în parteneriat cu statele membre și, după caz, în strânsă colaborare cu operatorii economici, instituie monitorizarea anumitor sectoare ale normelor și ale procedurilor vamale comunitare.

(2) Această monitorizare este exercitată de echipe mixte formate din funcționari ai serviciilor vamale din statele membre și ai Comisiei. Pe baza unei abordări tematice sau regionale, aceste echipe vizitează diferite puncte din teritoriul vamal comunitar unde își desfășoară activitatea administrațiile vamale. La încheierea acestor vizite, echipele redactează un raport care prezintă și analizează cele mai bune metode de lucru, precum și toate dificultățile constatate în aplicarea normelor și, în cazul în care este necesar, formulează recomandări pentru a adapta atât normele comunitare, cât și metodele de lucru în vederea ameliorării eficienței tuturor activităților vamale. Rapoartele experților sunt transmise statele membre și Comisiei.

Articolul 11

Acțiunile externe sub formă de asistență tehnică și de formare

(1) Comisia asigură coordonarea acțiunilor de formare, asistență tehnică și cooperare derulate de Comunitate și statele membre împreună cu administrațiile unor țări terțe pentru a garanta coerența acțiunilor comunitare, atât externe, cât și interne.

(2) Comisia asigură, de asemenea, aplicarea acțiunilor de formare, asistență tehnică și cooperare care se adresează:

(a) țărilor candidate, pentru a le permite să se conformeze reglementărilor vamale comunitare. O atenție specială se acordă interconexiunii sistemelor informatice vamale;

(b) țărilor terțe, în scopul de a le ajuta să își modernizeze administrațiile vamale în vederea ameliorării condițiilor de dezvoltare a comerțului licit și a cooperării cu administrațiile vamale ale Uniunii Europene.

Articolul 12

Alte acțiuni

Comisia poate, în parteneriat cu statele membre, să elaboreze și să utilizeze orice altă acțiune care s-ar dovedi necesară pentru atingerea obiectivelor programului.

Articolul 13

Stabilirea unor obiective și a unor indicatori

Toate acțiunile care trebuie desfășurate în conformitate cu prezentul program vizează obiective precise și sunt însoțite de indicatori măsurabili pentru a garanta o evaluare adecvată și a dispune de o indicare precisă a costurilor prevăzute; acțiunile sunt concepute în așa fel încât rezultatele să corespundă impactului preconizat al acțiunii.

CAPITOLUL III

DISPOZIȚII FINANCIARE

Articolul 14

Pachetul financiar

(1) Pachetul financiar alocat pentru derularea prezentului program, în perioada 1 ianuarie 2003- 31 decembrie 2007, este stabilit la 133 milioane EUR.

(2) Alocările anuale sunt autorizate de autoritatea bugetară în limita perspectivelor financiare.

Articolul 15

Cheltuieli

(1) Cheltuielile necesare derulării programului se repartizează între Comunitate și țările participante în conformitate cu alineatele (2) și (3).

(2) Comunitatea suportă:

(a) cheltuielile de proiectare, achiziționare, instalare și întreținere a elementelor comunitare ale sistemelor de comunicare și de schimb de informații menționate la articolul 5, precum și cheltuielile de funcționare curentă a elementelor comunitare instalate în spațiile Comisiei sau ale unui subcontractant desemnat;

(b) cheltuielile de călătorie și de ședere efectuate de țările participante în cadrul activităților de analiză comparativă, al schimburilor de funcționari, al seminarilor, al atelierelor, al grupelor de proiect și al acțiunilor de formare și de monitorizare menționate la articolele 6-10;

(c) costurile legate de organizarea de seminarii și ateliere;

(d) costurile legate de acțiunile menționate la articolele 11 și 12.

Comisia stabilește, în conformitate cu Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene [8], regulile privind plata cheltuielilor și le comunică țărilor participante.

(3) Țările participante suportă:

(a) toate cheltuielile, cu excepția celor menționate la alineatul (2) litera (a), privind instituirea și funcționarea elementelor necomunitare ale sistemelor de comunicare și de schimb de informații prevăzute la articolul 5, precum și cheltuielile referitoare la funcționarea curentă a elementelor comunitare ale acestor sisteme instalate în spațiile proprii sau în cele ale unui subcontractant desemnat;

(b) diferența dintre costul suportat de Comunitate în conformitate cu alineatul (2) literele (b), (c) și (d) și costul real al activității;

(c) cheltuielile de formare inițială și de formare continuă a funcționarilor acestora, în special de formare lingvistică, menționate la articolul 9 alineatul (2).

Articolul 16

Control financiar

Deciziile de finanțare și orice acord sau contract care decurg din prezenta decizie sunt supuse controlului financiar și, în cazul în care este necesar, unor verificări la fața locului efectuate de către Comisie, în special de către Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) și de către Curtea de Conturi. Orice subvenție acordată în conformitate cu prezenta decizie este supusă în prealabil aprobării scrise a beneficiarilor. Această aprobare include acceptarea de către beneficiari a efectuării unui audit de către Curtea de Conturi privind utilizarea fondurilor acordate.

CAPITOLUL IV

ALTE DISPOZIȚII

Articolul 17

Punere în aplicare

Măsurile necesare pentru punerea în aplicare a prezentului program se adoptă în conformitate cu procedura de gestionare menționată la articolul 18 alineatul (2).

Articolul 18

Comitetul

(1) Comisia este asistată de comitetul Vamă 2007 (denumit în continuare "comitet").

(2) În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolele 4 și 7 din Decizia 1999/468/CE, cu respectarea dispozițiilor articolului 8 din decizia respectivă.

Perioada prevăzută la articolul 4 alineatul (3) din Decizia 1999/468/CE se stabilește la trei luni.

(3) Comitetul își adoptă propriul regulament de procedură.

Articolul 19

Evaluare și raporturi

(1) Programul face obiectul unei evaluări permanente, derulate de Comisie în colaborare cu țările participante. Evaluarea este asigurată prin intermediul rapoartelor menționate la alineatul (2) și al unor activități specifice; ea se bazează pe un format, pe criterii și indicatori stabiliți în primul an al programului.

(2) Țările participante transmit Comisiei:

(a) până la 30 iunie 2005, un raport interimar privind eficacitatea și eficiența programului și

(b) până la 31 decembrie 2007, un raport final privind eficacitatea și eficiența programului.

(3) Comisia transmite Parlamentului European și Consiliului:

(a) până la 31 decembrie 2005, un raport interimar privind eficacitatea și eficiența programului;

(b) până la 30 iunie 2008, un raport final privind impactul programului.

Aceste rapoarte sunt transmise, de asemenea, pentru informare, Comitetului Economic și Social.

(4) Raportul final menționat la alineatul (3) prezintă toate progresele realizate pentru fiecare acțiune din program și cuprinde o analiză a punctelor forte și a punctelor slabe ale diverselor sisteme informatice vamale implicate în funcționarea pieței interne. Acesta formulează orice propunere utilă pentru ca operatorilor economici să le fie aplicat un tratament identic în orice punct de pe teritoriul vamal comunitar, iar colectarea informațiilor să servească în mod util protejării intereselor financiare ale Comunității.

Articolul 20

Intrarea în vigoare

Prezenta decizie intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

Se aplică de la 1 ianuarie 2003.

Articolul 21

Destinatari

Prezenta decizie se adresează statelor membre.

Prezenta decizie este obligatorie în toatele elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.

Adoptată la Bruxelles, 6 februarie 2003.

Pentru Parlamentul European

Președintele

P. Cox

Pentru Consiliu

Președintele

P. Efthymiou

[1] JO C 126 E, 28.5.2002, p. 268.

[2] JO C 241, 7.10.2002, p. 8.

[3] Avizul Parlamentului European din 3 septembrie 2002 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial) și Decizia Consiliului din 16 decembrie 2002.

[4] JO L 33, 4.2.1997, p. 24. Decizie astfel cum a fost modificată prin Decizia nr. 105/2000/CE (JO L 13, 19.1.2000, p. 1).

[5] JO C 171, 15.6.2001, p. 1.

[6] JO C 172, 18.6.1999, p. 1.

[7] JO L 184, 17.7.1999, p. 23.

[8] JO L 248, 16.9.2002, p. 1.

--------------------------------------------------