RO Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene 198

32002R1605



JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

REGULAMENTUL (CE, EURATOM) NR. 1605/2002 AL CONSILIULUI

din 25 iunie 2002

privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene

CUPRINS

PARTEA I DISPOZIȚII COMUNE

TITLUL I DOMENIUL DE APLICARE

TITLUL II PRINCIPIILE BUGETARE

Capitolul 1 Principiile unității și exactității bugetare

Capitolul 2 Principiul anualității

Capitolul 3 Principiul echilibrului

Capitolul 4 Principiul unității de cont

Capitolul 5 Principiul universalității

Capitolul 6 Principiul specificității

Capitolul 7 Principiul bunei gestiuni financiare

Capitolul 8 Principiul transparenței

TITLUL III ÎNTOCMIREA ȘI STRUCTURA BUGETULUI

Capitolul 1 Întocmirea bugetului

Capitolul 2 Structura și prezentarea bugetului

TITLUL IV EXECUȚIA BUGETARĂ

Capitolul 1 Dispoziții generale

Capitolul 2 Modalitățile de execuție

Capitolul 3 Actorii financiari

Secțiunea 1 Principiul separării sarcinilor

Secțiunea 2 Ordonatorul de credite

Secțiunea 3 Contabilul

Secțiunea 4 Administratorul contului de avans

Capitolul 4 Răspunderea actorilor financiari

Secțiunea 1 Norme generale

Secțiunea 2 Norme aplicabile ordonatorilor de credite delegați și subdelegați

Secțiunea 3 Norme aplicabile contabililor-șefi și administratorilor conturilor de avans

Capitolul 5 Operațiunile de venituri

Secțiunea 1 Punerea la dispoziție a resurselor proprii

Secțiunea 2 Estimarea creanțelor

Secțiunea 3 Constatarea creanțelor

Secțiunea 4 Ordonanțarea recuperărilor

Secțiunea 5 Recuperarea

Capitolul 6 Operațiunile de cheltuieli

Secțiunea 1 Angajarea cheltuielilor

Secțiunea 2 Lichidarea cheltuielilor

Secțiunea 3 Ordonanțarea cheltuielilor

Secțiunea 4 Plata cheltuielilor

Secțiunea 5 Termenele pentru operațiunile de cheltuieli

Capitolul 7 Sistemele informatice

Capitolul 8 Auditorul intern

TITLUL V ACHIZIȚIILE

Capitolul 1 Dispoziții generale

Secțiunea 1 Domeniul de aplicare și principiile de adjudecare

Secțiunea 2 Publicarea

Secțiunea 3 Procedurile de achiziționare

Secțiunea 4 Garanțiile și controlul

Capitolul 2 Dispoziții aplicabile contractelor adjudecate de instituțiile comunitare în cont propriu

TITLUL VI SUBVENȚII

Capitolul 1 Domeniul de aplicare

Capitolul 2 Principiile de acordare

Capitolul 3 Procedura de acordare

Capitolul 4 Plațile și controlul

Capitolul 5 Punerea în aplicare

TITLUL VII PREZENTAREA CONTURILOR ȘI CONTABILITATEA

Capitolul 1 Prezentarea conturilor

Capitolul 2 Informații privind execuția bugetară

Capitolul 3 Contabilitatea

Secțiunea 1 Dispoziții comune

Secțiunea 2 Contabilitatea generală

Secțiunea 3 Contabilitatea bugetară

Capitolul 4 Inventarierea patrimoniului

TITLUL VIII AUDITUL EXTERN ȘI DESCĂRCAREA DE GESTIUNE

Capitolul 1 Auditul extern

Capitolul 2 Descărcarea de gestiune

PARTEA II DISPOZIȚII SPECIALE

TITLUL I FONDUL EUROPEAN DE ORIENTARE ȘI GARANTARE AGRICOLĂ, SECȚIUNEA GARANTARE

TITLUL II FONDURILE STRUCTURALE

TITLUL III CERCETAREA

TITLUL IV ACȚIUNILE EXTERNE

Capitolul 1 Dispoziții generale

Capitolul 2 Punerea în aplicare a acțiunilor

Capitolul 3 Achizițiile

Capitolul 4 Acordarea subvențiilor

Capitolul 5 Verificarea conturilor

TITLUL V OFICIILE EUROPENE

TITLUL VI CREDITELE ADMINISTRATIVE

PARTEA III DISPOZIȚII TRANZITORII ȘI FINALE

TITLUL I DISPOZIȚII TRANZITORII

TITLUL II DISPOZIȚII FINALE

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene și, în special, articolul 279 al acestuia,

având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice și, în special, articolul 183 al acestuia,

având în vedere propunerea Comisiei (1),

având în vedere avizul Parlamentului European (2),

având în vedere avizul Curții de Conturi (3),

având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (4),

întrucât:

(1) Din moment ce contextul în care a fost adoptat Regulamentul financiar din 21 decembrie 1977 aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (5) a evoluat în mod considerabil, în special ca urmare a perspectivelor financiare care formează un cadru pentru evoluția bugetului, dar și ca urmare a evoluției structurii instituționale și lărgirilor succesive, regulamentul financiar respectiv a fost modificat în mod substanțial de mai multe ori. Pentru a se ține seama în special de cerințele de simplificare legislativă și administrativă, precum și de o rigoare și mai accentuată în gestiunea finanțelor comunitare, se cuvine, în interesul clarității, a reformula regulamentul financiar din 21 decembrie 1977.

(2) Prezentul regulament trebuie să se limiteze la enunțarea principiilor generale și a normelor de bază care reglementează întregul sector bugetar prevăzut de tratat, în timp ce dispozițiile de aplicare ar trebui incluse într-un regulament privind normele de aplicare a acestui regulament, pentru a îmbunătăți ierarhia normelor și lizibilitatea Regulamentului financiar. Prin urmare, se cuvine a autoriza Comisia să adopte normele de aplicare.

(3) Întocmirea și execuția bugetului trebuie să respecte cele patru principii fundamentale ale dreptului bugetar (unitate, universalitate, specificitate, anualitate), precum și principiile exactității bugetare, echilibrului, unității de cont, bunei gestiuni financiare și transparenței.

(4) Prezentul regulament trebuie să reafirme aceste principii și să limiteze excepțiile la strictul necesar, sub rezerva unor condiții stricte.

(5) În ceea ce privește principiul unității, prezentul regulament trebuie să specifice că acesta se aplică în egală măsură cheltuielilor operaționale privind punerea în aplicare a dispozițiilor Tratatului privind Uniunea Europeană referitoare la politica externă și de securitate comună și la cooperarea polițienească și judiciară în materie penală, în cazul în care aceste cheltuieli sunt prevăzute de buget. Principiul unității și exactității bugetare implică înregistrarea în buget a tuturor veniturilor și cheltuielilor Comunităților și ale Uniunii, în cazul în care acestea sunt prevăzute de buget.

(6) În ceea ce privește principiul universalității, se cuvine a elimina practica rambursării avansurilor și a reutilizării; în unele cazuri, acestea trebuie înlocuite cu venituri alocate și cu modalități de reconstituire a creditelor deblocate. Aceste modificări nu afectează normele speciale aplicabile fondurilor structurale.

(7) În ceea ce privește principiul specificității, un anumit grad de flexibilitate a gestiunii este indispensabil instituțiilor, pentru transferurile de credite. Prezentul regulament trebuie să permită o prezentare integrată a alocării resurselor financiare și administrative pe destinații. De asemenea, se cuvine să fie armonizate procedurile de transfer de credite pentru toate instituțiile, astfel încât transferurile de credite pentru personal și de credite de funcționare să țină de competența fiecărei instituții. În ceea ce privește transferul de credite privind cheltuielile operaționale, Comisia poate efectua transferuri între capitole în cadrul aceluiași titlu, până la o limită totală de 10 % din creditele exercițiului financiar care apar la linia din care se efectuează transferul. Autorității bugetare nu trebuie să i se permită să constituie rezerve decât în două cazuri: absența unui act de bază sau incertitudinea cu privire la caracterul adecvat al creditelor.

(8) În ceea ce privește principiul anualității, se impune menținerea distincției dintre creditele diferențiate și cele nediferențiate. Deciziile cu privire la reportarea creditelor de angajament și a creditelor de plată trebuie să fie luate de fiecare instituție în parte. Prelungirea termenelor trebuie limitată exclusiv la cazurile în care este absolut necesară, adică la plățile FEOGA.

(9) Principiul echilibrului reprezintă o normă bugetară de bază. Astfel, se cuvine sublinierea că recurgerea la împrumuturi nu este compatibilă cu sistemul resurselor proprii ale Comunității. Cu toate acestea, principiul echilibrului nu este de natură să împiedice operațiunile de împrumut și de credit garantate de bugetul general al Uniunii.

(10) În conformitate cu articolul 277 primul paragraf din Tratatul CE și cu articolul 181 primul paragraf din Tratatul Euratom, se cuvine stabilirea unității de cont în care se întocmește bugetul și care servește, de asemenea, la execuția și prezentarea conturilor.

(11) Principiul bunei gestiuni financiare trebuie definit în raport cu principiile economiei, eficienței și eficacității, iar respectarea acestor principii trebuie asigurată prin urmărirea unor indicatori de performanță stabiliți pentru fiecare activitate și măsurabili astfel încât rezultatele obținute să poată fi evaluate. Instituțiile trebuie să procedeze la evaluări ex anteși ex post, în conformitate cu liniile directoare stabilite de Comisie.

(12) În final, în ceea ce privește principiul transparenței, se impune asigurarea unei mai bune informări cu privire la execuția bugetară și la contabilitate. De asemenea, trebuie stabilit un termen strict pentru publicarea bugetului, fără a aduce atingere publicării provizorii de către Comisie între constatarea adoptării definitive de către președintele Parlamentului European și publicarea în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene. Se menține, de asemenea, posibilitatea unei rezerve negative.

(13) În ceea ce privește întocmirea și prezentarea bugetului, dispozițiile actuale trebuie armonizate și simplificate prin eliminarea distincției, fără consecințe concrete, dintre bugete suplimentare și bugete rectificative.

(14) Secțiunea din buget referitoare la Comisie trebuie să permită prezentarea creditelor și resurselor în funcție de destinație, adică întocmirea bugetului pe activități (activity-based budgeting), în vederea consolidării transparenței în gestiunea bugetului în ceea ce privește obiectivele bunei gestiuni financiare, în special obiectivele eficienței și eficacității.

(15) Instituțiile trebuie să dispună de o anumită flexibilitate în gestiunea posturilor statutare în raport cu ceea ce este autorizat prin buget, ținând seama în special de noua orientare în care gestiunea se axează pe rezultate și nu pe mijloace. Cu toate acestea, această libertate continuă să fie limitată de dubla constrângere a creditelor bugetare pentru un exercițiu financiar și numărul total de posturi alocate; de asemenea, sunt excluse de la această libertate de acțiune posturile pentru gradele A 1, A 2 și A 3.

(16) În ceea ce privește execuția bugetară, se cuvine să fie clarificate diferitele modalități posibile de execuție bugetară, fie în mod centralizat de către Comisie, fie în mod repartizat împreună cu statele membre sau în mod descentralizat cu țări terțe beneficiare ale ajutoarelor externe, fie, în cele din urmă, în comun cu organizații internaționale. Gestiunea centralizată trebuie să poată fi efectuată fie direct de către departamentele Comisiei, fie indirect, prin delegarea organismelor reglementate de dreptul comunitar sau de dreptul public național. Diferitele modalități de execuție trebuie să asigure respectarea procedurilor de protecție a fondurilor comunitare, indiferent de entitatea însărcinată parțial sau integral cu această execuție, și trebuie să confirme faptul că responsabilitatea finală în ceea ce privește execuția bugetară revine Comisiei în conformitate cu articolul 274 din tratat.

(17) Responsabilitatea Comisiei pentru execuția bugetară îi interzice acesteia delegarea oricărei sarcini de autoritate publică care presupune utilizarea unor competențe discreționare. Prezentul regulament trebuie să reafirme acest principiu și să specifice sfera sarcinilor care pot fi delegate. De asemenea, se cuvine precizarea că organismele de drept privat, altele decât cele care îndeplinesc obligații de serviciu public și în condiții precise, nu pot să efectueze nici un act de execuție bugetară, ci doar să presteze servicii de expertiză tehnică și administrativă sau să îndeplinească sarcini pregătitoare sau auxiliare.

(18) În vederea respectării principiilor transparenței și bunei gestiuni financiare, organismele din sectorul public sau organismele care îndeplinesc obligații de serviciu public, încredințate cu sarcini de execuție în numele Comisiei, trebuie să dispună de proceduri transparente de achiziționare, de controale interne eficiente, de un sistem de prezentare a conturilor diferit de restul activităților lor și de un audit extern.

(19) În conformitate cu articolul 279 litera (c) din tratat, prezentul regulament definește competențele și responsabilitățile ordonatorului de credite, ale contabilului și ale auditorului intern. Ordonatorii de credite răspund în întregime pentru toate operațiunile de venituri și de cheltuieli efectuate sub autoritatea lor și trebuie trași la răspundere pentru acțiunile lor, dacă este necesar, inclusiv prin proceduri disciplinare. Astfel, împuternicirea ordonatorilor de credite trebuie consolidată prin înlăturarea controalelor prealabile centralizate, în special prin eliminarea, pe de-o parte, a aprobării prealabile a operațiunilor de venituri și de cheltuieli de către controlorul financiar și, pe de altă parte, prin eliminarea verificării plății liberatorii de către contabil. Contabilul rămâne în continuare responsabil cu buna executare a plăților, cu încasarea veniturilor și cu recuperarea creanțelor. Contabilul gestionează trezoreria, conduce evidența contabilă și este responsabil cu întocmirea situației financiare a instituției. Auditorul intern își exercită atribuțiile în conformitate cu normele internaționale de audit. Rolul său constă în verificarea bunei funcționări a sistemelor de gestiune și de control instituite de ordonatorii de credite. Auditorul intern nu este un actor implicat în operațiunile financiare și nu are rolul de a exercita un control, prealabil deciziilor luate de ordonatorii de credite, al acestor operațiuni; ordonatorii de credite își asumă pe viitor responsabilitatea deplină pentru aceste decizii.

(20) Răspunderea ordonatorilor de credite, a contabililor-șefi și a administratorilor contului de avans nu este de natură diferită de cea a altor funcționari sau angajați și trebuie supusă aplicării sancțiunilor disciplinare și pecuniare existente, conform Statutului funcționarilor Comunităților Europene și Regimul aplicabil celorlalți agenți ai Comunităților Europene. Pe de altă parte, se cuvine a menține anumite dispoziții specifice care identifică situații de conduită necorespunzătoare a contabililor-șefi și a administratorilor contului de avans, având în vedere natura specială a sarcinilor lor; aceștia nu vor mai beneficia de alocații sau de asigurări speciale. De asemenea, se impune clarificarea reponsabilităților ordonatorului de credite. În cazurile care nu implică fraudă, pentru a asigura autorității împuternicite să facă numiri expertiza necesară, fiecare instituție va institui un grup specializat în materie de nereguli financiare care va stabili dacă au avut sau nu loc nereguli de natură să antreneze responsabilitatea disciplinară sau pecuniară a funcționarului sau a angajatului și care, dacă a detectat probleme de sistem, este însărcinat să prezinte un raport ordonatorului de credite și auditorului intern. Cu toate acestea, pentru cazurile de fraudă, prezentul regulament trebuie să facă trimitere la dispozițiile în vigoare privind protecția intereselor financiare ale Comunităților Europene și combaterea corupției care implică funcționari ai Comunităților Europene sau ai statelor membre ale Uniunii Europene.

(21) Se impune definirea conceptelor de angajament bugetar și juridic al cheltuielilor și condițiile de aplicare a acestora. Pentru a reduce volumul de angajamente latente, trebuie limitată perioada în care se pot încheia angajamente juridice individuale pe baza angajamentelor bugetare globale. De asemenea, se cuvine a prevedea o dispoziție de deblocare pentru angajamentele individuale care nu au generat plăți pe o perioadă de trei ani.

(22) Prezentul regulament trebuie să definească tipologia plăților care pot fi efectuate de către ordonatorii de credite. Aceste plăți trebuie efectuate în principal în funcție de eficiența acțiunii și de rezultatele ei. Conceptele vagi de avans și de acont trebuie eliminate; plățile trebuie să se efectueze sub formă de prefinanțări, plăți intermediare și plăți ale soldului final, atunci când întreaga sumă nu este plătită într-un singur vărsământ.

(23) Prezentul regulament trebuie să precizeze că operațiunile de lichidare, de ordonanțare și de plată trebuie efectuate într-un termen care va fi stabilit în normele de aplicare și că, în cazul nerespectării acestui termen, creditori au dreptul la o dobândă de penalizare plătită din buget.

(24) În ceea ce privește contractele adjudecate de instituțiile comunitare în cont propriu, se cuvine a prevedea aplicarea normelor conținute în directivele Parlamentului European și ale Consiliului de coordonare a procedurilor de adjudecare a contractelor de achiziții publice de lucrări, de servicii și de bunuri; de asemenea, normele aplicabile contractelor adjudecate în numele unor terțe părți trebuie să fie conforme cu principiile prevăzute în aceste directive.

(25) Pentru a preveni neregulile și a combate frauda și corupția și a promova buna și eficienta gestiune, candidații și ofertanții care se fac vinovați de asemenea acte sau cei care se află într-o situație de conflict de interese trebuie excluși de la adjudecarea contractelor.

(26) De asemenea, pentru asigurarea transparenței, candidații și ofertanții trebuie informați într-o manieră adecvată despre adjudecarea contractelor.

(27) În sfârșit, în cadrul procesului de împuternicire a ordonatorilor de credite, se cuvine a elimina controlul prealabil exercitat de actualul Comitet consultativ privind achizițiile publice și contractele.

(28) În ceea ce privește subvențiile, se cuvine instituirea unui cadru pentru acordarea și monitorizarea subvențiilor comunitare prin dispoziții specifice care să pună în aplicare principiile transparenței, tratamentului egal, cofinanțării, interdicției efectului retroactiv și controlului.

(29) Pentru a evita cumulul de subvenții, se cuvine ca acestea să nu poată fi acordate pentru finanțarea de două ori a aceleiași acțiuni sau pentru cheltuieli de funcționare din același exercițiu.

(30) În mod similar normelor de adjudecare a contractelor de achiziții publice, se impune prevederea cauzelor excluderii unor părți de la acordarea subvențiilor, pentru a atribui instituțiilor mijloacele adecvate de combatere a fraudei și a corupției.

(31) Pentru a asigura claritatea și respectarea drepturilor și obligațiilor instituției și ale beneficiarului subvenției, acordarea trebuie să facă obiectul unui acord scris.

(32) În ceea ce privește contabilitatea și prezentarea conturilor, se cuvine să se prevadă că prima se compune dintr-o contabilitate generală și o contabilitate bugetară, subliniindu-se faptul că cea generală se bazează pe sistemul independenței exercițiului, în timp ce contabilitatea bugetară este destinată să determine contul rezultatului bugetar și să furnizeze rapoarte privind execuția bugetară.

(33) Principiile pe care se bazează contabilitatea generală și pe baza cărora se prezintă situațiile financiare trebuie definite în raport cu principiile contabile recunoscute la nivel internațional și cu directivele Parlamentului European și ale Consiliului privind situația financiară anuală a anumitor tipuri de societăți, în măsura în care acestea sunt relevante în contextul serviciilor publice.

(34) Dispozițiile cu privire la furnizarea informațiilor referitoare la execuția bugetară trebuie adaptate pentru a extinde aceste informații la utilizarea creditelor reportate, reconstituite și reutilizate și la diferitele organisme de drept comunitar și pentru a organiza mai bine furnizarea informațiilor lunare și a raportului privind execuția, care va fi trimis de trei ori pe an autorității bugetare.

(35) Metodele contabile utilizate de instituții trebuie armonizate, dreptul de inițiativă trebuind să-i revină în acest domeniu contabilului Comisiei.

(36) Se cuvine a preciza, de asemenea, că utilizarea sistemelor computerizate de gestiune financiară nu trebuie să afecteze în nici un fel drepturile Curții de Conturi de acces la documentele justificative.

(37) În ceea ce privește auditul extern și descărcarea de gestiune, cu toate că responsabilitatea integrală pentru execuția bugetară îi revine Comisiei, importanța gestiunii repartizate împreună cu statele membre implică o cooperare a acestora în procedura de audit a Curții de Conturi și în procedura descărcării de gestiune a autorității bugetare.

(38) Pentru a asigura condiții optime pentru prezentarea conturilor și procedura descărcării de gestiune, se cuvine a modifica programul procedurii descărcării de gestiune.

(39) Comisia trebuie să furnizeze Parlamentului European, la cererea acestuia, toate informațiile necesare bunei derulări a procedurii de descărcare de gestiune pentru exercițiul financiar în cauză, în conformitate cu articolul 276 din Tratatul CE.

(40) Trebuie stabilite dispoziții speciale pentru anumite politici comunitare, în conformitate cu principiile de bază ale prezentului regulament.

(41) Este necesar a prevedea posibilitatea angajamentelor anticipate începând cu data de 15 noiembrie a anului care precede exercițiul financiar în cauză pentru creditele FEOGA și pentru creditele administrative.

(42) În ceea ce privește fondurile structurale, se cuvine a menține dispozițiile cu privire la rambursarea avansurilor și reconstituirea creditelor prevăzute în declarația Comisiei anexată Regulamentului nr. 1260/1999 al Consiliului (CE) din 21 iunie 1999 de stabilire a dispozițiilor generale privind fondurile structurale (6), modificat ultima dată de Regulamentul (CE) nr. 1447/2001 (7).

(43) În ceea ce privește cercetarea, prezentarea bugetului trebuie armonizată cu dispozițiile privind întocmirea bugetului pe activități, păstrându-se flexibilitatea de gestiune de care beneficiază în prezent Centrul Comun de Cercetare (CCC).

(44) În ceea ce privește acțiunile externe, trebuie autorizată descentralizarea gestiunii ajutoarelor externe, cu condiția de a acorda Comisiei garanții pentru buna gestiune financiară și cu condiția asumării de către statul beneficiar a răspunderii față de Comisie pentru fondurile vărsate.

(45) Acordurile de finanțare sau contractele semnate cu statul beneficiar sau cu un organism din sectorul public național, comunitar sau internațional sau cu persoane fizice sau juridice de drept privat trebuie să includă principiile generale de achiziționare stabilite în partea I titlul V și în partea II titlul IV din prezentul regulament în ceea ce privește acțiunile externe.

(46) Se cuvine includerea unui titlu special care să conțină dispoziții generale cu privire la gestiunea oficiilor europene.

(47) De asemenea, un titlu separat trebuie să conțină normele speciale aplicabile creditelor administrative. Totodată, se cuvine prevederea dispozițiilor care să permită ambelor componente ale autorității bugetare să-și dea avizul în timp util cu privire la proiecte imobiliare care pot avea implicații financiare semnificative asupra bugetului.

(48) Modificarea programului privind consolidarea conturilor instituțiilor trebuie amânată până în exercițiul financiar 2005, pentru a asigura timpul necesar instituirii procedurilor interne indispensabile aferente.

(49) În ceea ce privește normele financiare aplicabile organismelor instituite de Comunități, dotate cu personalitate juridică și care beneficiază de o subvenție de la bugetul general al Comunităților Europene, se impune prevederea unui cadru adaptat necesităților lor specifice de gestiune. În același timp și respectându-se autonomia organică necesară îndeplinirii sarcinilor acestor organisme, se impune armonizarea normelor privind în special descărcarea de gestiune și contabilitatea. Auditorul intern al Comisiei exercită cu privire la aceste organisme aceleași competențe care îi sunt atribuite cu privire la departamentele Comisiei. Prin urmare, normele financiare interne ale acestor organisme vor trebui să fie adaptate, pentru a fi compatibile cu prezentul regulament financiar. Astfel, se cuvine a împuternici Comisia să adopte un regulament financiar tip, de la care organismele comunitare să se poată abate numai cu acordul Comisiei,

ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:

PARTEA I

DISPOZIȚII COMUNE

TITLUL I

DOMENIUL DE APLICARE

Articolul 1

Prezentul regulament stabilește normele privind întocmirea și execuția bugetului general al Comunităților Europene, denumit în continuare „buget”.

În înțelesul prezentului regulament, Comitetul Economic și Social, Comitetul Regiunilor, Ombudsmanul și Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor sunt considerate a fi instituții comunitare.

Articolul 2

Orice dispoziție privind execuția veniturilor și cheltuielilor bugetare, menționată într-un alt act legislativ, trebuie să respecte principiile bugetare prevăzute în titlul II.

TITLUL II

PRINCIPIILE BUGETARE

Articolul 3

Întocmirea și executarea bugetului respectă principiile unității, exactității bugetare, anualității, echilibrului, unității de cont, universalității, specialității, bunei gestiuni financiare și transparenței, în conformitate cu prezentul regulament.

CAPITOLUL 1

Principiile unității și exactității bugetare

Articolul 4

(1) Bugetul este un instrument care, pentru fiecare exercițiu financiar, prevede și autorizează toate veniturile și cheltuielile considerate necesare pentru Comunitatea Europeană și pentru Comunitatea Europeană a Energiei Atomice.

(2) Veniturile și cheltuielile Comunităților cuprind:

(a) veniturile și cheltuielile Comunității Europene, inclusiv cheltuielile administrative care decurg pentru instituții din dispozițiile din Tratatul privind Uniunea Europeană referitoare la politica externă și de securitate comună și la cooperarea polițienească și judiciară în materie penală, cât și cheltuielile operaționale generate de punerea în aplicare a dispozițiilor respective, atunci când acestea sunt efectuate de la buget;

(b) cheltuielile și veniturile Comunității Europene a Energiei Atomice.

(3) Bugetul înregistrează garanția operațiunilor de împrumut și de credit efectuate de Comunități, precum și plățile efectuate Fondului de garantare pentru acțiunile externe.

Articolul 5

(1) Sub rezerva articolului 74, nu se colectează venituri și nu se efectuează cheltuieli decât dacă sunt înregistrate într-o linie din buget.

(2) Nu se poate angaja sau autoriza nici o cheltuială peste creditele autorizate.

(3) Niciun credit nu poate fi înregistrat în buget dacă nu corespunde unei cheltuieli considerate necesare.

(4) Sub rezerva articolelor 18 și 74, dobânzile generate de fondurile care sunt proprietatea Comunităților Europene se înregistrează în buget ca venituri diverse.

CAPITOLUL 2

Principiul anualității

Articolul 6

Creditele înregistrate în buget se autorizează pentru un exercițiu financiar care începe la data de 1 ianuarie și se încheie la data de 31 decembrie.

Articolul 7

(1) Bugetul conține credite diferențiate, formate din credite de angajament și credite de plată, și credite nediferențiate.

(2) Creditele de angajament acoperă costurile totale ale angajamentelor juridice asumate în cursul exercițiului financiar curent, sub rezerva articolului 77 alineatul (2) și a articolului 166 alineatul (2).

(3) Creditele de plată acoperă plăți efectuate pentru onorarea angajamentelor juridice asumate în cursul exercițiului financiar curent și/sau al exercițiilor financiare anterioare.

(4) Alineatele (1) și (2) nu aduc atingere dispozițiilor speciale din partea II titlurile I, IV și VI. Ele nu împiedică angajarea globală a creditelor și nici asumarea angajamentelor bugetare pe tranșe anuale.

Articolul 8

(1) Veniturile unui exercițiu financiar se înregistrează în contabilitate pentru exercițiul financiar pe baza sumelor încasate în cursul exercițiului financiar. Cu toate acestea, resursele proprii ale lunii ianuarie a următorului exercițiu financiar pot fi plătite în avans, conform regulamentului Consiliului de punere în aplicare a deciziei privind sistemul resurselor proprii ale Comunităților.

(2) Înregistrările referitoare la resursele proprii provenite din taxa pe valoarea adăugată, resursele suplimentare bazate pe produsul național brut (PNB) și alte contribuții financiare pot fi adaptate în conformitate cu regulamentul menționat în alineatul (1).

(3) Creditele autorizate pentru un anumit exercițiu financiar pot fi utilizate numai pentru acoperirea cheltuielilor angajate și plătite în exercițiul financiar în cauză și pentru acoperirea sumelor datorate pentru angajamente din exercițiile financiare anterioare.

(4) Angajamentele se înregistrează în contabilitate pe baza angajamentelor juridice asumate până la data de 31 decembrie, sub rezerva angajamentelor globale menționate la articolul 77 alineatul (2) și a acordurilor de finanțare menționate la articolul 166 alineatul (2), care se înregistrează în contabilitate pe baza angajamentelor bugetare asumate până la data de 31 decembrie.

(5) Plățile se înregistrează în contabilitatea unui exercițiu financiar pe baza plăților efectuate de contabil până la data de 31 decembrie a exercițiului în cauză.

(6) Prin derogare de la alineatele (3), (4) și (5), cheltuielile Secțiunii Garantare a Fondului European de Orientare și Garantare Agricolă (FEOGA) se înregistrează în contabilitatea unui exercițiu financiar în conformitate cu normele stabilite în partea II titlul I.

Articolul 9

(1) Creditele care nu au fost utilizate până la sfârșitul exercițiului financiar pentru care au fost înregistrate se anulează.

Cu toate acestea, ele pot fi reportate numai pentru exercițiul financiar următor, printr-o decizie adoptată de instituția în cauză până la data de 15 februarie, în conformitate cu alineatele (2) și (3), sau pot fi reportate în mod automat, în conformitate cu alineatul (4).

(2) Pentru creditele de angajament diferențiate și pentru creditele de angajament nediferențiate încă neangajate la închiderea exercițiului financiar se pot reporta:

(a) sumele corespunzătoare creditelor de angajament pentru care au fost finalizate până la data de 31 decembrie cea mai mare parte a etapelor pregătitoare din procedura de angajare. Sumele în cauză pot fi apoi angajate până la data de 31 martie a exercițiului următor;

(b) sumele care sunt necesare în cazul în care autoritatea legislativă adoptă un act de bază în ultimul trimestru al exercițiului financiar, iar Comisia nu a putut angaja până la data de 31 decembrie creditele prevăzute în acest scop în buget.

(3) Pentru creditele de plată ale creditelor diferențiate se pot reporta sumele necesare pentru acoperirea angajamentelor existente sau a angajamentelor legate de creditele de angajament reportate, dacă creditele prevăzute pentru liniile relevante din bugetul pentru exercițiul financiar următor nu acoperă nevoile. Instituția în cauză utilizează mai întâi creditele autorizate pentru exercițiul financiar în curs și nu utilizează creditele reportate înainte de epuizarea primelor credite.

(4) Creditele nediferențiate care corespund unor obligații contractate în mod corespunzător la închiderea exercițiului financiar se reportează automat numai pentru exercițiul financiar următor.

(5) Instituția în cauză informează Parlamentul European și Consiliul (denumite în continuare „autoritatea bugetară”) până la data de 15 martie cu privire la decizia de reportare luată și precizează, pentru fiecare linie bugetară, modul în care criteriile prevăzute în alineatele (2) și (3) au fost aplicate pentru fiecare reportare.

(6) Creditele plasate în rezervă, precum și creditele pentru cheltuieli cu personalul nu se pot reporta.

Articolul 10

Veniturile neutilizate și creditele disponibile la data de 31 decembrie provenind din veniturile alocate menționate la articolul 18 se reportează în mod automat. Se utilizează mai întâi creditele disponibile care corespund veniturilor alocate reportate.

Articolul 11

Fără a aduce atingere articolului 157, în cazul în care se deblochează sume ca urmare a neaplicării totale sau parțiale a acțiunilor pentru care fuseseră afectate, în orice exercițiu financiar ulterior celui în care creditele au fost înregistrate în buget, creditele corespunzătoare se anulează.

Articolul 12

Creditele înregistrate în buget pot fi angajate cu efect de la data de 1 ianuarie, de îndată ce bugetul a fost adoptat în forma finală, în afara cazului în care se prevede altfel în partea II titlurile I și VI.

Articolul 13

(1) În cazul în care bugetul nu a fost adoptat în forma sa finală la deschiderea exercițiului financiar, articolul 273 primul paragraf din Tratatul CE și articolul 178 primul paragraf din Tratatul Euratom se aplică angajării și plății cheltuielilor care au putut fi înregistrate într-o anumită linie din buget în cadrul executării ultimului buget adoptat în mod corespunzător.

(2) Se pot asuma angajamente pe capitole până la maximum un sfert din creditele totale autorizate în capitolul respectiv pentru exercițiul financiar anterior, plus o douăsprezecime pentru fiecare lună scursă.

Plățile se pot efectua lunar pe capitole până la cel mult o douăsprezecime din creditele autorizate în capitolul respectiv pentru exercițiul financiar anterior.

Nu se poate depăși limita creditelor prevăzute în proiectul de buget aflat în pregătire.

(3) În cazul în care continuitatea acțiunii Comunităților și nevoile de gestiune necesită acest lucru:

(a) Consiliul, hotărând cu majoritate calificată la cererea Comisiei și după consultarea Parlamentului European, poate autoriza simultan două sau mai multe douăsprezecimi provizorii atât pentru angajamente, cât și pentru plăți, în plus față de cele puse în mod automat la dispoziție în temeiul alineatelor (1) și (2);

(b) pentru alte cheltuieli decât cele care rezultă în mod necesar din tratate sau din acte adoptate în temeiul acestora, se aplică articolul 273 al treilea paragraf din Tratatul CE și articolul 178 al treilea paragraf din Tratatul Euratom.

Douăsprezecimile suplimentare se autorizează integral și nu sunt divizibile.

(4) Dacă, pentru un anumit capitol, autorizarea a două sau mai multe douăsprezecimi provizorii acordate în condițiile și conform procedurilor prevăzute în alineatul (3) nu este suficientă pentru acoperirea cheltuielilor necesare în vederea evitării unei discontinuități în activitatea Comunităților în domeniul acoperit de capitolul în cauză, se poate autoriza în mod excepțional depășirea sumelor creditelor înscrise în capitolul corespunzător din bugetul exercițiului precedent. Autoritatea bugetară hotărăște în conformitate cu procedurile prevăzute în alineatul (3). Cu toate acestea, suma globală a creditelor disponibile în bugetul exercițiului financiar precedent nu poate fi depășită în nici un caz.

CAPITOLUL 3

Principiul echilibrului

Articolul 14

(1) Veniturile și creditele de plată din buget trebuie să se afle în echilibru.

(2) Fără a aduce atingere articolului 46 alineatul (1) punctul 4, Comunitatea Europeană și Comunitatea Europeană a Energiei Atomice, precum și organismele create de Comunități menționate la articolul 185, nu pot face împrumuturi.

Articolul 15

(1) Soldul fiecărui exercițiu financiar se înscrie în bugetul exercițiului următor ca venit, în cazul unui excedent, sau ca și credit de plată, în cazul unui deficit.

(2) Estimările acestor venituri sau credite de plată se înregistrează în buget în cursul procedurii bugetare și printr-o scrisoare rectificativă prezentată în conformitate cu articolul 34. Acestea se stabilesc în conformitate cu regulamentul Consiliului de punere în aplicare a deciziei privind sistemul resurselor proprii ale Comunităților.

(3) După prezentarea conturilor pentru fiecare exercițiu financiar, diferențele față de estimările făcute se înregistrează în bugetul exercițiului următor cu ajutorul unui buget rectificativ consacrat exclusiv acestor diferențe. În acest caz, proiectul preliminar al bugetului rectificativ trebuie prezentat de Comisie în termen de 15 zile de la prezentarea conturilor provizorii.

CAPITOLUL 4

Principiul unității de cont

Articolul 16

Bugetul se întocmește și se execută în euro, iar conturile se prezintă în euro.

Cu toate acestea, pentru fluxurile de numerar menționate la articolul 61, contabilul și, în cazul conturilor de avans, administratorii conturilor de avans sunt autorizați să efectueze operațiuni în monede naționale în conformitate cu condițiile prevăzute în regulamentul de stabilire a normelor de aplicare a prezentului regulament, denumite în continuare „norme de aplicare”.

CAPITOLUL 5

Principiul universalității

Articolul 17

Veniturile totale acoperă creditele totale de plată, sub rezerva articolului 18. Toate veniturile și cheltuielile se înregistrează integral fără a fi regularizate între ele, sub rezerva articolului 20.

Articolul 18

(1) Următoarele venituri se utilizează pentru finanțarea anumitor cheltuieli:

(a) contribuțiile financiare din partea statelor membre la anumite programe de cercetare în temeiul regulamentului Consiliului de punere în aplicare a deciziei privind sistemul resurselor proprii ale Comunităților;

(b) dobânzile pentru depozite și amenzile prevăzute în regulament vizând accelerarea și clarificarea aplicării procedurii privind deficitul excesiv;

(c) veniturile alocate pentru un anumit scop, precum veniturile din fundații, subvenții, donații și moșteniri, inclusiv veniturile alocate specifice fiecărei instituții;

(d) contribuțiile la activitățile comunitare din partea țărilor terțe sau a diferitelor organisme;

(e) veniturile provenite de la părți terțe pentru livrări de bunuri, prestări de servicii sau efectuarea de lucrări la cererea lor;

(f) veniturile obținute din rambursarea sumelor plătite în mod necuvenit;

(g) încasările din livrări de bunuri, prestări de servicii sau efectuarea de lucrări pentru alte instituții sau organisme, inclusiv indemnizațiile de delegare plătite în numele altor instituții sau organisme și rambursate de acestea;

(h) plățile asigurărilor încasate;

(i) veniturile din plăți legate de cedarea folosinței unor bunuri imobiliare;

(j) veniturile din vânzarea publicațiilor și filmelor, inclusiv a celor pe suport electronic.

(2) De asemenea, actul de bază aplicabil poate dispune alocarea pentru anumite cheltuieli a veniturilor pe care le prevede.

(3) Bugetul include linii pentru înregistrarea categoriilor de venituri alocate prevăzute în alineatele (1) și (2) și indică, în măsura posibilului, cuantumul acestora.

Articolul 19

(1) Comisia poate accepta orice donație în favoarea Comunităților, precum fundații, subvenții, cadouri și moșteniri.

(2) Acceptarea unor donații care pot implica taxe financiare este supusă spre aprobare Parlamentului European și Consiliului, care hotărăsc în această privință în termen de două luni de la primirea cererii din partea Comisiei. Dacă nu s-a formulat nici o obiecție în acest termen, Comisia ia o decizie definitivă privind acceptarea.

Articolul 20

(1) Normele de aplicare pot preciza cazurile în care anumite venituri pot fi deduse din facturi sau cereri de plată, care apoi sunt ordonanțate în suma netă.

(2) Costul produselor și serviciilor furnizate Comunităților care includ taxe rambursate de statele membre în temeiul Protocolului privind privilegiile și imunitățile Comunităților Europene sau de țări terțe în temeiul altor acorduri relevante se impută bugetului cu suma fără taxe.

(3) Se pot face regularizări cu privire la diferențele de curs de schimb apărute în execuția bugetară. Rezultatul final, profit sau pierdere, se înregistrează în soldul exercițiului.

CAPITOLUL 6

Principiul specialității

Articolul 21

Creditele se alocă integral unor destinații specifice pe titluri și capitole; capitolele sunt subîmpărțite la articole și rubrici.

Articolul 22

(1) Fiecare instituție poate efectua, în cadrul propriei secțiuni din buget, transferuri de la un titlu la altul până la o limită totală de 10 % din creditele exercițiului financiar respectiv, de la un capitol la altul sau de la un articol la altul.

(2) Cu trei săptămâni înainte de efectuarea transferurilor menționate în alineatul (1), instituțiile informează autoritatea bugetară despre intențiile de transfer. În cazul unor motive bine întemeiate, formulate în această perioadă de oricare componentă a autorității bugetare, se aplică procedura prevăzută la articolul 24.

(3) Procedurile menționate în alineatele (1) și (2) nu aduc atingere dispozițiilor speciale prevăzute la articolul 23 cu privire la Comisie.

Articolul 23

(1) În cadrul propriei secțiuni din buget, Comisia poate efectua:

(a) transferuri de credite în cadrul articolelor și de la un articol la altul în cadrul fiecărui capitol;

(b) transferuri de credite de la un titlu la altul, în ceea ce privește cheltuielile cu personalul și cheltuielile administrative, până la o limită totală de 10 % din creditele exercițiului financiar;

(c) transferuri de credite între capitolele aceluiași titlu, în ceea ce privește cheltuielile operaționale, până la o limită totală de 10 % din creditele exercițiului financiar respectiv înscrise în linia din care se face transferul.

Cu trei săptămâni înainte de efectuarea transferurilor menționate în primul paragraf literele (b) și (c), Comisia informează autoritatea bugetară cu privire la decizia sa. În cazul unor motive bine întemeiate formulate în această perioadă de oricare dintre componentele autorității bugetare, se aplică procedura prevăzută la articolul 24.

(2) Comisia poate propune autorității bugetare, în cadrul propriei secțiuni din buget, și alte transferuri decât cele menționate în alineatul (1) litera (c).

Articolul 24

(1) Autoritatea bugetară decide cu privire la transferurile de credite în conformitate cu alineatele (2), (3) și (4), în afara cazului în care se prevede altfel în partea II titlul I.

(2) În cazul propunerilor de transferuri de credite referitoare la cheltuielile care rezultă în mod obligatoriu din tratate sau din acte adoptate în temeiul acestora, Consiliul, după consultarea Parlamentului European, hotărăște cu majoritate calificată, în termen de șase săptămâni, cu excepția cazurilor de urgență. Parlamentul European emite un aviz în timp util, pentru a permite Consiliului să ia la cunoștință de aceasta și să hotărască în termenul stabilit. În cazul în care Consiliul nu hotărăște în acest termen, propunerile de transfer se consideră aprobate.

(3) În cazul propunerilor de transfer referitoare la alte cheltuieli decât cele care rezultă în mod obligatoriu din tratate sau din acte adoptate în temeiul acestora, Parlamentul European, după consultarea Consiliului, hotărăște în termen de șase săptămâni, cu excepția cazurilor de urgență. Consiliul emite un aviz cu majoritate calificată în timp util, pentru a permite Parlamentului European să ia la cunoștință de aceasta și să hotărască în termenul stabilit. În cazul în care nu se ia o decizie în acest termen, propunerile de transfer se consideră aprobate.

(4) Propunerile de transfer referitoare atât la cheltuielile care rezultă în mod obligatoriu din tratate sau din acte adoptate în temeiul acestora, cât și la alte cheltuieli, se consideră aprobate dacă nici Parlamentul European și nici Consiliul nu au decis altfel în termen de șase săptămâni de la data primirii propunerilor de transfer de către cele două instituții. Dacă, în cazul unor asemenea propuneri de transfer, Parlamentul European și Consiliul reduc propunerea de transfer cu sume diferite, se consideră aprobat cuantumul cel mai mic acceptat de una dintre cele două instituții. În cazul în care una dintre cele două instituții respinge principiul transferului, acesta nu se mai poate efectua.

Articolul 25

(1) Creditele pot fi transferate numai la linii din buget pentru care bugetul a autorizat credite sau care poartă o mențiune simbolică (p.m.).

(2) Creditele corespunzătoare veniturilor alocate pot fi transferate numai dacă aceste venituri sunt utilizate în scopul pentru care sunt alocate.

Articolul 26

(1) Transferurile în cadrul titlurilor din buget consacrate Secțiunii Garantare a FEOGA, fondurilor structurale și cercetării fac obiectul unor dispoziții speciale prevăzute în partea II titlurile I, II și III.

(2) Deciziile cu privire la transferurile destinate să permită utilizarea rezervei pentru împrumuturile comunitare și pentru garanțiile de împrumut în beneficiul unor terțe țări și a rezervei pentru ajutoare de urgență sunt luate de autoritatea bugetară la propunerea Comisiei. Pentru fiecare operațiune în parte, trebuie prezentată o propunere separată pentru un transfer referitor la utilizarea rezervei prevăzute pentru ajutoarele de urgență.

Se aplică procedura prevăzută la articolul 24 alineatele (2) și (3). Dacă propunerea Comisiei nu întrunește acordul celor două componente ale autorității bugetare și dacă nu se poate ajunge la o poziție comună cu privire la utilizarea acestor rezerve, Parlamentul European și Consiliul se abțin să hotărască cu privire la propunerea de transfer a Comisiei.

CAPITOLUL 7

Principiul bunei gestiuni financiare

Articolul 27

(1) Creditele bugetare se utilizează în conformitate cu principiul bunei gestiuni financiare, adică în conformitate cu principiile economiei, eficienței și eficacității.

(2) Principiul economiei prevede ca resursele utilizate de instituție pentru desfășurarea activităților sale să fie puse la dispoziție în timp util, în cantitatea și la calitatea adecvate și la cel mai bun preț.

Principiul eficienței vizează cel mai bun raport între resursele utilizate și rezultatele obținute.

Principiul eficacității vizează îndeplinirea obiectivelor specifice stabilite și obținerea rezultatelor scontate.

(3) Pentru toate sectoarele de activitate incluse în buget se stabilesc obiective specifice, măsurabile, realizabile, relevante și datate. Realizarea acestor obiective se monitorizează prin indicatori de performanță pentru fiecare activitate, iar fiecare autoritate însărcinată cu efectuarea cheltuielilor transmite informații autorității bugetare în această privință. Aceste informații, menționate la articolul 32 alineatul (2) litera (d), sunt furnizate anual și cel mai târziu în documentele care însoțesc proiectul preliminar de buget.

(4) Pentru a îmbunătăți procesul decizional, instituțiile procedează la evaluări ex anteși ex post, conform orientărilor furnizate de Comisie. Aceste evaluări se aplică tuturor programelor și activităților care implică cheltuieli semnificative, iar rezultatele evaluării sunt comunicate autorităților însărcinate cu efectuarea cheltuielilor, autorităților legislative și bugetare.

Articolul 28

(1) Orice propunere înaintată autorității bugetare care poate avea un efect asupra bugetului, inclusiv modificări în numărul de posturi, trebuie să fie însoțită de o situație financiară și de evaluarea prevăzută la articolul 27 alineatul (4).

(2) În timpul procedurii bugetare, Comisia furnizează informațiile necesare pentru o comparație între evoluția nevoilor de credite și estimările inițiale făcute în situațiile financiare. Aceste informații includ progresele înregistrate și stadiul atins de autoritatea legislativă în eforturile sale de evaluare a propunerilor prezentate. Nevoile de credite sunt revizuite, dacă este cazul, în funcție de evoluția deliberărilor cu privire la actul de bază.

(3) Pentru a preveni riscurile de fraudă sau neregularitățile, Comisia înregistrează în situația financiară orice informații cu privire la măsurile existente sau planificate de prevenire a fraudei și de protecție împotriva ei.

CAPITOLUL 8

Principiul transparenței

Articolul 29

(1) Bugetul se întocmește și se execută și conturile se prezintă în conformitate cu principiul transparenței.

(2) La ordinul președintelui Parlamentului European, bugetul și bugetele rectificative se publică, în forma finală în care au fost adoptate, în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.

Bugetul se publică în termen de două luni de la data la care bugetul este declarat adoptat definitiv.

Situațiile financiare consolidate se publică în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene. Rapoartele de gestiune financiară întocmite de fiecare instituție se publică, de asemenea, în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.

Articolul 30

(1) Informațiile cu privire la operațiunile de împrumut și de credit contractate de Comunități în beneficiul unor terțe părți se includ într-o anexă la buget.

(2) Informațiile cu privire la operațiunile Fondului de garantare pentru acțiunile externe se includ în situațiile financiare.

TITLUL III

ÎNTOCMIREA ȘI STRUCTURA BUGETULUI

CAPITOLUL 1

Întocmirea bugetului

Articolul 31

Parlamentul European, Consiliul, Curtea de Justiție a Comunităților Europene, Curtea de Conturi, Comitetul Economic și Social, Comitetul Regiunilor, Ombudsmanul și Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor întocmesc o estimare a veniturilor și cheltuielilor lor, pe care o transmit Comisiei înainte de data de 1 iulie a fiecărui an.

De asemenea, aceste instituții transmit estimările respective autorității bugetare pentru informare până la data de 1 iulie a fiecărui an. Comisia întocmește propriile sale estimări, pe care le transmite, de asemenea, autorității bugetare până la aceeași dată.

Pentru întocmirea propriilor sale estimări, Comisia utilizează informațiile menționate la articolul 32.

Articolul 32

Până la data de 1 aprilie a fiecărui an, fiecare organism menționat la articolul 185 transmite Comisiei, în conformitate cu actul său constitutiv, o estimare a veniturilor și cheltuielilor sale, inclusiv schema de personal, precum și programul său de lucru.

Comisia transmite aceste documente autorității bugetare pentru informare, cu excepția cazului prevăzut la articolul 46 alineatul (1) punctul (3) litera (d).

Articolul 33

(1) Comisia înaintează Consiliului un proiect preliminar de buget până la data de 1 septembrie a fiecărui an. În același timp, prezintă proiectul preliminar de buget și Parlamentului European.

Proiectul preliminar de buget conține o situație generală rezumativă a cheltuielilor și veniturilor Comunităților și consolidează estimările menționate la articolul 31.

(2) Comisia anexează proiectului preliminar de buget:

(a) o analiză a gestiunii financiare din anul precedent și angajamentele restante;

(b) dacă este cazul, un aviz privind estimările celorlalte instituții, care pot conține previziuni diferite, și justificarea acestora;

(c) orice document de lucru considerat util în legătură cu schemele de personal ale instituțiilor și cu subvențiile acordate de Comisie organismelor menționate la articolul 185 și școlilor europene;

(d) informații privind realizarea tuturor obiectivelor stabilite anterior pentru diversele activități, precum și noi obiective măsurate prin indicatori. Rezultatele evaluărilor sunt consultate și utilizate pentru a demonstra eventualele avantaje ale unei rectificări bugetare propuse.

Articolul 34

(1) Din inițiativă proprie sau la cererea altor instituții, fiecare cu privire la propria sa secțiune, Comisia poate prezenta Consiliului o scrisoare rectificativă la proiectul preliminar de buget pe baza unor noi informații care nu erau disponibile în momentul întocmirii proiectului preliminar de buget.

(2) Cu toate acestea, cu excepția cazului în care se convine altfel între instituții sau în condiții excepționale, Comisia prezintă Consiliului o astfel de scrisoare rectificativă cu cel puțin 30 de zile înainte de prima lectură a proiectului de buget de către Parlamentul European. Consiliul transmite scrisoarea rectificativă Parlamentului European cu cel puțin cu 15 zile înainte de prima lectură menționată.

Articolul 35

(1) Consiliul întocmește proiectul de buget în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 272 alineatul (3) din Tratatul CE și la articolul 177 alineatul (3) din Tratatul Euratom.

(2) Consiliul înaintează proiectul de buget Parlamentului European până la data de 5 octombrie a anului care precede anul de execuție a bugetului. Consiliul anexează proiectului de buget un proces-verbal explicativ în care își justifică îndepărtarea de la proiectul preliminar de buget.

Articolul 36

(1) Președintele Parlamentului European declară adoptarea definitivă a bugetului în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 272 alineatul (7) din Tratatul CE și la articolul 177 alineatul (7) din Tratatul Euratom.

(2) De îndată ce a fost declarată adoptarea definitivă a bugetului, de la data de 1 ianuarie a exercițiului financiar următor sau de la data declarării adoptării definitive a bugetului, dacă aceasta din urmă este ulterioară datei de 1 ianuarie, fiecare stat membru este obligat să pună la dispoziția Comunităților plățile datorate în condițiile prevăzute în regulamentul Consiliului de punere în aplicare a deciziei privind sistemul resurselor proprii ale Comunităților.

Articolul 37

(1) În cazul unor circumstanțe inevitabile, excepționale sau neprevăzute, Comisia poate prezenta proiecte preliminarii de bugete rectificative.

În circumstanțele amintite în paragraful anterior, cererile de bugete rectificative ale altor instituții decât Comisia se transmit acestei instituții.

(2) Cu excepția unor circumstanțe excepționale, Comisia prezintă Consiliului orice proiect preliminar de buget rectificativ până la data de 1 septembrie a fiecărui an. Ea poate anexa, de asemenea, un aviz privind cererile de bugete rectificative ale altor instituții.

(3) Autoritatea bugetară deliberează ținând cont de urgența acestora.

Articolul 38

(1) În cazul în care Consiliului primește un proiect preliminar de buget rectificativ, acesta întocmește un proiect de buget rectificativ în conformitate cu articolele 35 și 37.

(2) Articolele 35 și 36, cu excepția termenelor fixate, se aplică bugetelor rectificative. Acestea trebuie justificate prin trimitere la bugetul ale cărui estimări le modifică.

Articolul 39

Comisia și autoritatea bugetară pot conveni să stabilească anumite date pentru transmiterea estimărilor și pentru adoptarea și transmiterea proiectelor preliminare de buget și a proiectelor de buget. Cu toate acestea, un asemenea acord nu poate avea ca efect scurtarea sau prelungirea termenelor de examinare a acestor texte, conform articolului 272 din Tratatul CE și articolul 177 din Tratatul Euratom.

CAPITOLUL 2

Structura și prezentarea bugetului

Articolul 40

Bugetul cuprinde:

(a) o situație rezumativă a veniturilor și cheltuielilor;

(b) secțiuni separate subdivizate în situații de venituri și cheltuieli pentru fiecare instituție.

Articolul 41

(1) Autoritatea bugetară clasifică veniturile Comisiei și veniturile și cheltuielile celorlalte instituții în funcție de natura sau destinația lor în titluri, capitole, articole și rubrici.

(2) Situația cheltuielilor din secțiunea aferentă Comisiei se prezintă pe baza unui nomenclator adoptat de autoritatea bugetară și care prevede o clasificare în funcție de destinații.

Fiecare titlu corespunde unui domeniu de politici, iar un capitol corespunde, de regulă, unei activități.

Fiecare titlu poate cuprinde credite operaționale și credite administrative.

Creditele administrative ale unui titlu se grupează într-un singur capitol.

Articolul 42

Bugetul nu poate cuprinde venituri negative.

Resursele proprii plătite conform deciziei Consiliului privind sistemul resurselor proprii ale Comunităților se consideră sume nete și se prezintă ca atare în situația rezumativă a veniturilor bugetare.

Articolul 43

(1) Fiecare secțiune din buget poate să includă un titlu denumit „credite de rezervă”. Creditele se înregistrează la acest titlu în următoarele două situații:

(a) în cazul în care nu există nici un act de bază pentru acțiunea respectivă în momentul întocmirii bugetului;

(b) în cazul în care există motive serioase de incertitudine cu privire la caracterul adecvat al creditelor sau la posibilitatea executării, în condiții conforme cu buna gestiune financiară, a creditelor înregistrate în liniile respective.

Creditele din acest titlu nu pot fi utilizate decât după un transfer în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 24.

(2) În cazul unor dificultăți serioase de executare, Comisia poate propune, în cursul exercițiului financiar, transferul unor credite în titlul denumit „credite de rezervă”. Autoritatea bugetară ia o decizie cu privire la aceste transferuri în condițiile prevăzute la articolul 24.

Articolul 44

Secțiunea Comisiei din buget poate include o „rezervă negativă” limitată la o sumă maximă de 200 milioane EUR. Această rezervă, care se înregistrează într-un titlu separat, poate cuprinde atât credite de angajament, cât și credite de plată.

Această rezervă trebuie stabilită înainte de sfârșitul exercițiului financiar printr-un transfer în conformitate cu procedura stabilită prin articolele 22, 23 și 25.

Articolul 45

(1) Secțiunea Comisiei din buget include următoarele două rezerve:

(a) o rezervă pentru ajutoare de urgență pentru țări terțe;

(b) o rezervă pentru împrumuturi comunitare și pentru garanții de împrumuturi în beneficiul unor țări terțe.

(2) Condițiile de înregistrare, de utilizare și de finanțare a rezervelor menționate în alineatul (1) literele (a) și (b) sunt stabilite în regulamentul Consiliului privind disciplina bugetară, respectiv în regulamentul Consiliului de punere în aplicare a deciziei privind sistemul resurselor proprii ale Comunităților.

Articolul 46

(1) Bugetul prezintă:

1. În situația rezumativă a veniturilor și cheltuielilor: (a) veniturile estimate ale Comunităților în exercițiul financiar în cauză; (b) veniturile estimate pentru exercițiul financiar anterior și veniturile exercițiului n – 2; (c) creditele de angajament și creditele de plată pentru exercițiul financiar în cauză; (d) creditele de angajament și creditele de plată pentru exercițiul financiar anterior; (e) cheltuielile angajate și cheltuielile plătite în exercițiul n – 2; (f) o situație rezumativă a scadențarului plăților de efectuat în exercițiile financiare ulterioare pentru acoperirea angajamentelor bugetare asumate în exerciții financiare anterioare; (g) comentarii adecvate pentru fiecare subdiviziune.

2. În secțiunea fiecărei instituții, veniturile și cheltuielile se prezintă în structura în care apar și la punctul 1, cu observațiile relevante la fiecare subdiviziune și cu scadențarul plăților de efectuat în exercițiile financiare ulterioare pentru acoperirea angajamentelor bugetare asumate în exerciții financiare anterioare. Sumele anuale estimate ale creditelor de plată necesare pentru exercițiile financiare ulterioare cu privire la creditele de angajament ale exercițiului curent se prezintă, cu titlu indicativ, într-un scadențar inclus într-o coloană din buget destinată observațiilor.

3. În ceea ce privește personalul: (a) pentru fiecare secțiune din buget, o schemă de personal care stabilește numărul de posturi pentru fiecare grad din fiecare categorie și din fiecare departament și numărul de posturi permanente și temporare, autorizate în limitele creditelor bugetare; (b) o schemă de personal pentru personalul remunerat din creditele destinate cercetării și dezvoltării tehnologice pentru acțiunile directe și o schemă de personal pentru personalul remunerat din aceleași credite pentru acțiunile indirecte; schemele de personal se clasifică în funcție de categorie și de grad, făcându-se o distincție între posturile permanente și cele temporare, autorizate în limitele creditelor bugetare; (c) în ceea ce privește personalul științific și tehnic, clasificarea se poate face în funcție de grupe de grade, în conformitate cu condițiile stabilite în fiecare buget. Schema de personal trebuie să specifice numărul personalului tehnic sau științific cu calificare înaltă căruia i se acordă avantaje speciale conform prevederilor speciale din Statutul funcționarilor Comunităților Europene și Regimul aplicabil celorlalți agenți ai Comunităților Europene, denumit în continuare „Statutul personalului”; (d) o schemă de personal care stabilește numărul de posturi, pe grade și pe categorii, pentru fiecare organism menționat la articolul 185 care beneficiază de o subvenție de la buget. Pe lângă numărul de posturi autorizate pentru exercițiul financiar, schemele de personal prevăd și numărul de posturi autorizate pentru exercițiul financiar precedent.

4. În ceea ce privește operațiunile de împrumut și de credit: (a) în situația generală a veniturilor, liniile bugetare corespunzătoare operațiunilor în cauză, destinate înregistrării eventualelor rambursări din partea unor beneficiari care inițial nu și-au îndeplinit această obligație, ducând la activarea garanției de realizare. Aceste linii poartă o mențiune simbolică (p.m.) și sunt însoțite de observațiile adecvate; (b) în secțiunea Comisiei: (i) liniile bugetare care conțin garanțiile de realizare ale Comunităților pentru operațiunile în cauză. Aceste linii poartă o mențiune simbolică (p.m.) atât timp cât nu apare o cheltuială efectivă care trebuie acoperită din resurse definitive; (ii) comentarii care indică trimiterile la actul de bază și volumul operațiunilor prevăzute, durata și garanțiile financiare asigurate de Comunități pentru derularea acestor operațiuni; (c) într-un document anexat secțiunii Comisiei, cu titlu indicativ: (i) operațiunile de capital în curs și gestiunea datoriilor în curs; (ii) operațiunile de capital și gestiunea datoriilor pentru exercițiul financiar în cauză.

5. Liniile bugetare de venituri și cheltuieli necesare executării rezervei pentru operațiunile de credit și de garantare a creditelor acordate de Comunități unor țări terțe, precum și cele necesare aplicării Fondului de garantare pentru acțiunile externe.

(2) Pe lângă documentele menționate la alineatul (1), autoritatea bugetară poate anexa bugetului orice alt document relevant.

Articolul 47

(1) Schema de personal descrisă la articolul 46 alineatul (1) punctul 3 constituie o limită absolută pentru fiecare instituție sau organism; nu se poate face nici o încadrare de personal peste limita stabilită.

Cu toate acestea, cu excepția gradelor A 1, A 2 și A 3, fiecare instituție sau organism poate modifica schema de personal cu până la 10 % din posturile autorizate, cu următoarele două condiții:

(a) să nu fie afectat volumul creditelor pentru personal corespunzător unui exercițiu financiar complet;

(b) să nu fie depășită limita numărului total de posturi autorizate de schema de personal.

Cu trei săptămâni înainte de efectuarea modificărilor menționate în al doilea paragraf, instituțiile informează autoritatea bugetară despre intențiile lor. Dacă există motive întemeiate formulate în acest termen de una din componentele autorității bugetare, instituțiile se abțin de la efectuarea modificărilor, aplicându-se procedura normală.

(2) Prin derogare de la alineatul (1) primul paragraf, efectele desfășurării de activități cu normă redusă, autorizate de autoritatea împuternicită să facă numiri în conformitate cu Statutul personalului, pot fi compensate prin alte încadrări de personal.

TITLUL IV

EXECUȚIA BUGETARĂ

CAPITOLUL 1

Dispoziții generale

Articolul 48

(1) Comisia execută veniturile și cheltuielile bugetului în conformitate cu prezentul regulament, pe propria răspundere și în limitele creditelor autorizate.

(2) Statele membre cooperează cu Comisia astfel încât creditele să fie utilizate în conformitate cu principiul bunei gestiuni financiare.

Articolul 49

(1) Este obligatorie adoptarea unui act de bază înaintea utilizării creditelor înscrise în buget pentru orice acțiune comunitară. De asemenea, este obligatorie adoptarea unui act de bază înaintea executării cheltuielilor operaționale care decurg din punerea în aplicare a dispozițiilor menționate în titlurile V și VI din Tratatul privind Uniunea Europeană (denumit în continuare „TUE”).

În domeniul de aplicare a Tratatului CE și a Tratatului Euratom și a titlurilor V și VI din TUE, un „act de bază” este un act de legislație secundară care conferă temei legal acțiunilor comunitare sau acțiunilor Uniunii și executării cheltuielilor corespunzătoare înregistrate în buget. Recomandările și avizele nu constituie acte de bază în sensul prezentului articol, și nici rezoluțiile, concluziile, declarațiile sau alte acte care nu au efecte juridice.

În normele de aplicare, Comisia include o listă cu formele pe care le pot lua actele de bază adoptate în temeiul Tratatului CE și al Tratatului Euratom, precum și în domeniul de aplicare a titlurilor V și respectiv VI din TUE.

(2) Cu toate acestea, pot fi executate fără un act de bază, cu condiția ca acțiunile finanțate să fie de competența Comunității sau a Uniunii, următoarele:

(a) creditele pentru proiectele pilot de natură experimentală destinate evaluării fezabilității unei acțiuni și a utilității sale. Creditele de angajament relevante pot fi înregistrate în buget numai pentru două exerciții financiare succesive;

(b) creditele pentru acțiuni pregătitoare, destinate să pregătească propuneri în vederea adoptării unor acțiuni viitoare. Acțiunile pregătitoare trebuie să urmeze o abordare coerentă și pot lua forme diferite. Creditele de angajament relevante pot fi înregistrate în buget pentru cel mult trei exerciții financiare succesive. Procedura legislativă trebuie încheiată înainte de închiderea celui de-al treilea exercițiu financiar. În cursul procedurii legislative, angajarea creditelor trebuie să corespundă caracteristicilor specifice ale acțiunii pregătitoare în ceea ce privește activitățile prevăzute, obiectivele urmărite și beneficiarii acesteia. În consecință, mijloacele utilizate nu pot corespunde, ca volum, cu cele prevăzute pentru finanțarea acțiunii definitive propriu-zise. Atunci când este prezentat proiectul preliminar de buget, Comisia înaintează autorității bugetare un raport privind acțiunile menționate la literele (a) și (b), care cuprinde și o evaluare a rezultatelor și a continuării prevăzute;

(c) creditele pentru acțiuni unice, sau chiar permanente, întreprinse de Comisie în virtutea sarcinilor ce decurg din prerogativele sale la nivel instituțional în temeiul Tratatului CE și al Tratatului Euratom, altele decât dreptul său de inițiativă legislativă menționat la litera (b), precum și în virtutea atribuțiilor sale specifice care îi sunt atribuite direct de aceste tratate și care sunt incluse într-o listă prezentată în normele de aplicare;

(d) creditele destinate funcționării fiecărei instituții conform autonomiei sale administrative.

Articolul 50

Comisia conferă celorlalte instituții competențele necesare executării secțiunii din buget care le este destinată.

Articolul 51

Comisia și fiecare dintre celelalte instituții pot delega, în cadrul departamentelor proprii, competențele de execuție bugetară în conformitate cu condițiile stabilite de prezentul regulament și de normele lor interne, în limitele pe care le stabilesc în actul de delegare. Cei astfel împuterniciți nu pot acționa decât în limitele competențelor care le-au fost delegate în mod expres.

Articolul 52

(1) Tuturor actorilor financiari le este interzis să ia măsuri de execuție bugetară care pot genera un conflict între propriile lor interese și cele ale Comunităților. Dacă survine un astfel de caz, actorul în cauză trebuie să se abțină de la astfel de măsuri și să prezinte situația autorității competente.

(2) Un conflict de interese survine în cazul în care exercitarea imparțială și obiectivă a funcțiilor unui actor în execuția bugetară sau ale unui auditor intern este compromisă din motive care implică familia, viața sentimentală, afinitățile politice sau naționale, interesul economic sau orice alt interes comun cu cel al beneficiarului.

CAPITOLUL 2

Modalitățile de execuție

Articolul 53

(1) Comisia execută bugetul:

(a) în mod centralizat;

(b) prin gestiune repartizată sau descentralizată sau

(c) prin gestiune în comun cu organizațiile internaționale.

(2) În cazul în care Comisia execută bugetul în mod centralizat, sarcinile de execuție sunt efectuate fie direct de către departamentele sale, fie indirect, în conformitate cu dispozițiile articolelor 54-57.

(3) În cazul în care Comisia execută bugetul prin gestiune repartizată, sarcinile de execuție sunt delegate statelor membre, în conformitate cu dispozițiile din partea II titlurile I și II.

(4) În cazul în care Comisia execută bugetul prin gestiune descentralizată, sarcinile de execuție sunt delegate țărilor terțe, în conformitate cu dispozițiile din partea II titlul IV.

(5) În cazurile de gestiune repartizată sau descentralizată, pentru a asigura utilizarea fondurilor în conformitate cu normele aplicabile, Comisia aplică proceduri de închidere a conturilor sau mecanisme de corecție financiară care îi permit să-și asume răspunderea finală pentru execuția bugetară, în conformitate cu articolul 274 din Tratatul CE și cu articolul 179 din Tratatul Euratom.

(6) În cadrul metodelor de execuție bugetară menționate în alineatele (3) și (4), statele membre și țările terțe efectuează controale periodice pentru a asigura executarea corectă a acțiunilor care trebuie finanțate din bugetul comunitar.

Statele membre și țările terțe iau măsurile adecvate pentru prevenirea neregularităților și a fraudei și, dacă este cazul, declanșează anchete pentru recuperarea fondurilor plătite în mod necuvenit.

(7) În cazul în care Comisia execută bugetul prin gestiune comună, anumite sarcini de execuție sunt încredințate organizațiilor internaționale în condițiile definite în normele de aplicare.

Aceste organizații aplică, în procedurile lor contabile, de audit, de control și de achiziționare, standarde care oferă garanții echivalente normelor internaționale recunoscute.

Articolul 54

(1) Comisia nu poate conferi unor terțe părți competențele de executare de care dispune conform prevederilor tratatelor în cazul în care acestea presupun o marjă largă de decizie implicând opțiuni de natură politică. Sarcinile de execuție delegate trebuie definite în mod clar și controlate pe deplin în utilizarea lor.

(2) În limitele stabilite în alineatul (1), atunci când execută bugetul în mod centralizat și indirect conform articolului 53 alineatul (2), Comisia poate delega sarcini de autoritate publică și în special sarcini de execuție bugetară:

(a) unor agenții cârmuite de dreptul comunitar, menționate la articolul 55, denumite în continuare „agenții executive”;

(b) unor organisme instituite de Comunități, menționate la articolul 185, cu condiția ca delegarea să fie compatibilă cu sarcinile fiecărui organism definite în actul de bază;

(c) unor organisme din sectorul public național sau unor organisme de drept privat care îndeplinește obligații de serviciu public, care oferă garanții financiare adecvate și îndeplinesc condițiile prevăzute în normele de aplicare. Acestor organisme li se pot atribui sarcini de execuție numai dacă: (i) actul de bază al programului sau al acțiunii în cauză prevede posibilitatea delegării și stabilește criteriile de selecție a organismelor în cauză și dacă (ii) delegarea sarcinilor de execuție bugetară este un răspuns la cerințele bunei gestiuni financiare în urma unei analize prealabile și asigură respectarea principiului nediscriminării și vizibilității acțiunii comunitare. Sarcinile de execuție astfel delegate nu pot da naștere la conflict de interese.

(3) În cazul în care organismele menționate în alineatul (2) îndeplinesc sarcini de execuție, acestea efectuează controale periodice pentru a asigura efectuarea corectă a acțiunilor care trebuie finanțate din buget.

Aceste organisme iau măsurile adecvate pentru prevenirea neregularităților și a fraudei și, dacă este cazul, declanșează anchete pentru recuperarea fondurilor pierdute, plătite în mod necuvenit sau incorect utilizate.

Articolul 55

(1) Agențiile executive sunt persoane juridice de drept comunitar instituite în urma unei decizii a Comisiei, cărora li se pot delega competențe în vederea aplicării parțiale sau integrale a unui program sau proiect comunitar, în numele Comisiei și sub răspunderea acesteia în conformitate cu Regulamentul Consiliului de stabilire a statutului agențiilor executive însărcinate cu anumite sarcini de gestiune a programelor comunitare și de definire a condițiilor și modalităților de instituire și de funcționare a acestor agenții.

(2) Executarea creditelor de funcționare corespunzătoare este delegată directorului agenției.

Articolul 56

(1) Deciziile de încredințare a unor sarcini executive organismelor și agențiilor menționate la articolul 54 alineatul (2) includ toate dispozițiile adecvate necesare pentru asigurarea transparenței operațiunilor efectuate și trebuie să cuprindă:

(a) proceduri de achiziționare și de alocare a subvențiilor transparente, nediscriminatorii, care exclud orice conflict de interese și care sunt în conformitate cu dispozițiile din titlul V și respectiv VI;

(b) un sistem de control intern eficient pentru operațiunile de gestiune;

(c) o evidență contabilă a acestor operațiuni și proceduri de prezentare a conturilor care să permită asigurarea utilizării corecte a fondurilor comunitare și care să reflecte în conturile Comunității măsura reală a acestei utilizări;

(d) un audit extern independent;

(e) accesul public la informații la nivelul prevăzut în reglementările comunitare.

(2) Comisia poate recunoaște echivalența sistemelor de audit, a sistemelor contabile și de achiziționare ale organismelor naționale menționate la articolul 54 alineatul (2) litera (c) cu sistemele proprii, ținând cont în mod corespunzător de standardele internaționale recunoscute.

(3) Comisia asigură supravegherea, evaluarea și controlul îndeplinirii sarcinilor încredințate. Ea ține cont de echivalența sistemelor de control atunci când efectuează controale cu ajutorul sistemelor de control proprii.

Articolul 57

(1) Comisia nu poate încredința măsuri de executare a unor fonduri de proveniență bugetară, inclusiv plăți și recuperări, altor entități sau organisme externe din sectorul privat decât cele care îndeplinesc obligații de serviciu public conform articolului 54 alineatul (2) litera (c).

(2) Sarcinile care pot fi încredințate prin contract altor entități sau organisme externe din sectorul privat decât cele care îndeplinesc obligații de serviciu public sunt sarcini de expertiză tehnică și sarcini administrative, pregătitoare și auxiliare care nu implică exercitarea autorității publice sau utilizarea competențelor discreționare de apreciere.

CAPITOLUL 3

Actorii financiari

Secțiunea 1

Principiul separării sarcinilor

Articolul 58

Sarcinile ordonatorului de credite și cele ale contabilului sunt separate și incompatibile între ele.

Secțiunea 2

Ordonatorul de credite

Articolul 59

(1) Instituția exercită funcția de ordonator de credite.

(2) Fiecare instituție stabilește în cadrul normelor sale administrative interne personalul de un nivel adecvat căruia îi încredințează, în conformitate cu condițiile stabilite în regulamentul său de procedură, obligațiile ordonatorului de credite, domeniul de aplicare a competențelor delegate și posibilitatea subdelegării acestor competențe de către persoanele cărora le-au fost delegate.

(3) Competențele ordonatorului de credite nu pot fi delegate sau subdelegate decât persoanelor care intră sub incidența reglementărilor aplicabile funcționarilor și celorlalți agenți (denumite în continuare „Statutul personalului”).

(4) Ordonatorii de credite delegați sau subdelegați nu pot acționa decât în limitele stabilite prin actul de delegare sau de subdelegare. Ordonatorul de credite competent delegat sau subdelegat poate fi asistat în îndeplinirea sarcinilor sale de către unul sau mai mulți membri ai personalului însărcinați să efectueze, sub responsabilitatea ordonatorului, anumite operațiuni necesare pentru execuția bugetară și prezentarea conturilor.

Articolul 60

(1) Ordonatorul de credite răspunde în fiecare instituție de executarea veniturilor și a cheltuielilor în conformitate cu principiul bunei gestiuni financiare și de asigurare a respectării cerințelor de legalitate și regularitate.

(2) Pentru executarea veniturilor, ordonatorul de credite delegat sau subdelegat procedează la angajamente bugetare și juridice, lichidează cheltuieli și ordonanțează plăți și desfășoară activitățile preliminare executării creditelor.

(3) Executarea veniturilor include estimarea creanțelor, constatarea creanțelor de recuperat și emiterea ordinelor de recuperare. Această operațiune implică renunțarea la creanțele constatate, dacă este cazul.

(4) Ordonatorul de credite delegat stabilește, cu respectarea standardelor minime adoptate de fiecare instituție și ținând seama în mod corespunzător de riscurile asociate mediului de gestiune și naturii acțiunilor finanțate, structura organizatorică și procedurile interne de gestiune și de control adecvate pentru îndeplinirea sarcinilor sale, inclusiv, dacă este cazul, verificări ex post. Înainte de autorizarea unei operațiuni, aspectele operaționale și financiare sunt verificate de alți membri ai personalului decât cel care a inițiat operațiunea. Inițierea și verificarea ex anteși ex post a unei operațiuni sunt funcții separate.

(5) Întregul personal responsabil cu verificarea gestiunii operațiunilor financiare trebuie să posede competențele profesionale necesare. Aceștia respectă un cod special de standarde profesionale adoptat de fiecare instituție.

(6) Orice membru al personalului implicat în gestiunea financiară și controlul tranzacțiilor care consideră că o decizie pe care trebuie să o aplice sau să o accepte la solicitarea superiorului său implică nereguli sau este contrară principiilor bunei gestiuni financiare sau normelor profesionale pe care trebuie să le respecte informează în scris ordonatorul de credite delegat și, dacă acesta din urmă nu ia măsuri, grupul menționat la articolul 66 alineatul (4). În eventualitatea oricăror activități ilegale, de fraudă sau de corupție care pot dăuna intereselor Comunității, persoana în cauză informează autoritățile și organismele desemnate de legislația aplicabilă.

(7) Ordonatorul de credite delegat raportează instituției sale cu privire la îndeplinirea sarcinilor sale sub forma unui raport anual de activitate însoțit de informații financiare și de gestiune. Acest raport indică rezultatele operațiunilor sale în raport cu obiectivele stabilite, riscurile asociate acestor operațiuni, utilizarea resurselor furnizate și modul de funcționare a sistemului intern de control. Auditorul intern ia notă de raportul anual și de orice alte informații identificate. Comisia înaintează autorității bugetare, până la data de 15 iunie a fiecărui an, un rezumat al rapoartelor anuale pe anul anterior.

Secțiunea 3

Contabilul

Articolul 61

(1) Fiecare instituție numește un contabil care răspunde în fiecare instituție de:

(a) executarea corectă a plăților, încasarea veniturilor și recuperarea creanțelor constatate;

(b) pregătirea și prezentarea conturilor în conformitate cu titlul VII;

(c) conducerea contabilității în conformitate cu titlul VII;

(d) stabilirea normelor și metodelor contabile și a planului de conturi în conformitate cu titlul VII;

(e) instituirea și validarea sistemelor contabile și, dacă este cazul, validarea sistemelor instituite de ordonatorul de credite pentru furnizarea sau justificarea informațiilor contabile;

(f) gestiunea trezoreriei.

(2) Contabilul obține de la ordonatorul de credite, care le garantează fiabilitatea, toate informațiile necesare pentru întocmirea conturilor care oferă o imagine reală a activelor comunitare și a execuției bugetare.

(3) În afara cazului în care prezentul regulament prevede altfel, contabilul este singurul împuternicit să gestioneze fonduri și alte active. Acesta este responsabil cu păstrarea în siguranță a acestora.

Articolul 62

În îndeplinirea sarcinilor sale, contabilul poate să delege anumite sarcini unor subordonați care intră sub incidența Statutului personalului.

Actul de delegare stabilește sarcinile încredințate delegaților.

Secțiunea 4

Administratorul contului de avans

Articolul 63

Pentru plata sumelor mici și pentru colectarea altor venituri decât resursele proprii, se pot constitui conturi de avans, care sunt alimentate de contabilul instituției și care se află în responsabilitatea administratorilor conturilor de avans desemnați de contabilul instituției.

CAPITOLUL 4

Răspunderea actorilor financiari

Secțiunea 1

Norme generale

Articolul 64

(1) Fără a aduce atingere eventualelor măsuri disciplinare, ordonatorilor de credite delegați sau subdelegați li se poate retrage în orice moment, temporar sau definitiv, delegarea de către autoritatea care i-a numit.

(2) Fără a aduce atingere eventualelor măsuri disciplinare, contabilul poate fi suspendat din funcție în orice moment, temporar sau definitiv, de către autoritatea care l-a numit.

(3) Fără a aduce atingere eventualelor măsuri disciplinare, administratorii conturilor de avans pot fi suspendați din funcție în orice moment, temporar sau definitiv, de către autoritatea care i-a numit.

Articolul 65

(1) Dispozițiile prezentului capitol nu aduc atingere răspunderii penale pe care o pot angaja persoanele menționate la articolul 64 în conformitate cu legislația națională aplicabilă și cu dispozițiile în vigoare privind protecția intereselor financiare ale Comunităților Europene și privind combaterea corupției care implică funcționari ai Comunităților Europene sau funcționari ai statelor membre.

(2) Fiecare ordonator de credite, contabil sau administrator al conturilor de avans răspunde disciplinar și pecuniar în conformitate cu Statutul personalului, fără a aduce atingere articolelor 66, 67 și 68. În cazul unor activități ilegale, de fraudă sau de corupție care pot dăuna intereselor Comunității, sunt sesizate autoritățile și organismele desemnate de legislația aplicabilă.

Secțiunea 2

Norme aplicabile ordonatorilor de credite delegați și subdelegați

Articolul 66

(1) Ordonatorul de credite răspunde pecuniar în conformitate cu Statutul personalului, care prevede că unui funcționar i se poate solicita să acopere, integral sau parțial, orice prejudiciu suferit de Comunități ca urmare a conduitei sale necorespunzătoare în îndeplinirea sarcinilor sale în legătură cu acestea, în special dacă acesta constată creanțe de recuperat sau emite ordine de recuperare, angajează cheltuieli sau semnează un ordin de plată fără a respecta prezentul Regulament financiar și normele sale de aplicare. Aceleași dispoziții se aplică în cazul în care, prin greșeli personale grave, ordonatorul de credite nu întocmește un document de constatare a unei creanțe sau în cazul în care omite sau întârzie, în mod nejustificat, să emită un ordin de recuperare ori în cazul în care omite sau întârzie, în mod nejustificat, să emită un ordin de plată, atrăgând prin aceasta răspunderea civilă a instituției față de terți.

(2) Un ordonator de credite delegat sau subdelegat care consideră că o decizie care îi revine implică nereguli sau este contrară principiilor bunei gestiuni financiare informează în scris autoritatea de delegare. Dacă autoritatea de delegare dă în scris dispoziție motivată ordonatorului de credite delegat sau subdelegat de a aplica decizia în cauză, acesta din urmă este exonerat de răspundere.

(3) În cazul subdelegării în cadrul departamentelor sale, ordonatorul de credite delegat continuă să fie răspunzător de eficiența sistemelor de gestiune și control interne instituite și de alegerea ordonatorului de credite subdelegat.

(4) Fiecare instituție constituie un grup specializat în domeniul neregulilor financiare care funcționează în mod independent și stabilește dacă a survenit o neregularitate financiară și posibilele sale consecințe.

Pe baza avizului acestui grup, instituția decide cu privire la inițierea procedurii care impune răspunderea disciplinară sau pecuniară. Dacă sesizează probleme de sistem, grupul înaintează un raport cu recomandări ordonatorului de credite și ordonatorului de credite delegat, dacă acesta din urmă nu este persoana în cauză, precum și auditorului intern.

Secțiunea 3

Norme aplicabile contabililor-șefi și administratorilor conturilor de avans

Articolul 67

Un contabil răspunde disciplinar și pecuniar, în condițiile și în conformitate cu procedurile prevăzute în Statutul personalului. Următoarele fapte în special reprezintă acte care antrenează răspunderea sa:

(a) pierderea sau deteriorarea fondurilor, a activelor sau a documentelor aflate în păstrarea sa;

(b) modificarea nejustificată a unor conturi bancare sau a unor conturi curente poștale;

(c) recuperarea sau plata unor sume care nu sunt conforme cu ordinele de recuperare sau de plată corespunzătoare;

(d) omiterea colectării veniturilor exigibile.

Articolul 68

Administratorul contului de avans răspunde disciplinar și pecuniar, în condițiile și în conformitate cu procedurile prevăzute în Statutul personalului. Următoarele fapte în special reprezintă acte care antrenează răspunderea sa:

(a) pierderea sau deteriorarea fondurilor, a activelor sau a documentelor aflate în păstrarea sa;

(b) incapacitatea de a furniza documente justificative adecvate cu privire la plățile efectuate;

(c) efectuarea de plăți către alți beneficiari decât cei îndreptățiți;

(d) omiterea colectării veniturilor exigibile.

CAPITOLUL 5

Operațiunile de venituri

Secțiunea 1

Punerea la dispoziție a resurselor proprii

Articolul 69

Estimarea veniturilor alcătuite din resursele proprii prevăzute în Decizia Consiliului privind sistemul resurselor proprii ale Comunităților se înregistrează în buget în euro. Punerea lor la dispoziție se efectuează în conformitate cu Regulamentul Consiliului de punere în aplicare a deciziei menționate anterior.

Secțiunea 2

Estimarea creanțelor

Articolul 70

(1) Pentru orice măsură sau situație care poate da naștere sau poate modifica o creanță a Comunităților, o primă estimare a creanțelor este efectuată de ordonatorul de credite competent.

(2) Prin derogare de la alineatul (1), resursele proprii definite în Decizia Consiliului privind sistemul resurselor proprii ale Comunităților, plătite la termene fixe de statele membre, nu fac obiectul unei estimări a creanțelor înainte de punerea la dispoziția Comisiei a sumelor în cauză de către statele membre. Ordonatorul de credite competent emite un ordin de recuperare cu privire la aceste sume.

Secțiunea 3

Constatarea creanțelor

Articolul 71

(1) Constatarea unei creanțe este actul prin care ordonatorul de credite delegat sau subdelegat:

(a) verifică existența datoriei;

(b) determină sau verifică realitatea și cuantumul datoriei;

(c) verifică condițiile de exigibilitate a datoriei.

(2) Resursele proprii puse la dispoziția Comisiei și orice creanță identificată ca fiind certă, în sumă fixă și exigibilă, trebuie constatate printr-un ordin de recuperare înaintat contabilului, urmat de o notă de debit transmisă debitorului, ambele documente fiind întocmite de ordonatorul de credite competent.

(3) Sumele plătite în mod necuvenit se recuperează.

(4) Condițiile în care dobânda de întârziere este datorată Comunităților sunt specificate în normele de aplicare.

Secțiunea 4

Ordonanțarea recuperărilor

Articolul 72

(1) Ordonanțarea recuperărilor este actul prin care ordonatorul de credite delegat sau subdelegat competent dă dispoziție contabilului, prin emiterea unui ordin de recuperare, să recupereze o creanță pe care a constatat-o.

(2) Instituția poate constata în mod oficial o creanță imputabilă altor persoane decât statele printr-o decizie care constituie titlu executoriu în sensul articolului 256 din Tratatul CE.

Secțiunea 5

Recuperarea

Articolul 73

(1) Contabilul se ocupă de ordinele de recuperare a creanțelor constatate în mod corespunzător de ordonatorul de credite competent. Contabilul depune toate eforturile pentru a asigura încasarea veniturilor de către Comunități și asigură salvgardarea drepturilor acestora.

Contabilul recuperează sumele prin compensarea lor cu creanțele echivalente ale Comunităților asupra oricărui debitor care are, la rândul lui, asupra Comunităților o creanță certă, în sumă fixă și exigibilă.

(2) Dacă intenționează să renunțe la recuperarea unei creanțe constatate, ordonatorul de credite competent delegat se asigură că renunțarea este corectă și respectă principiul bunei gestiuni financiare și al proporționalității în conformitate cu procedurile și criteriile stabilite în normele de aplicare. Decizia de renunțare trebuie motivată. Ordonatorul de credite nu poate delega o astfel de decizie decât în condițiile stabilite în normele de aplicare.

Articolul 74

Veniturile provenite din amenzi, daune cominatorii și alte sancțiuni și dobânzile produse nu se înregistrează în mod definitiv ca venituri bugetare atât timp cât deciziile care le-au impus pot fi anulate de Curtea de Justiție.

Primul paragraf nu se aplică deciziilor cu privire la închiderea conturilor sau la corecțiile financiare.

CAPITOLUL 6

Operațiunile de cheltuieli

Articolul 75

(1) Fiecare cheltuială este angajată, lichidată, ordonanțată și plătită.

(2) Cu excepția creditelor care pot fi executate fără un act de bază în conformitate cu articolul 49 alineatul (2), angajarea cheltuielilor este precedată de o decizie de finanțare adoptată de instituție sau de autoritățile delegate de către aceasta.

Secțiunea 1

Angajarea cheltuielilor

Articolul 76

(1) Angajamentul bugetar este operațiunea de rezervare a creditului necesar pentru acoperirea plăților ulterioare de onorare a unui angajament juridic.

Angajamentul juridic este actul prin care ordonatorul de credite creează sau constată o obligație care determină o cheltuială.

Angajamentele bugetare și cele juridice sunt adoptate de același ordonator de credite, cu excepția unor cazuri bine întemeiate prevăzute în normele de aplicare.

(2) Angajamentul bugetar este individual dacă se cunosc beneficiarul și cuantumul cheltuielii.

Angajamentul bugetar este global dacă cel puțin unul dintre elementele necesare identificării angajamentului individual este necunoscut.

Angajamentul bugetar este provizoriu dacă este destinat acoperirii cheltuielilor prevăzute la articolul 150 sau a cheltuielilor administrative curente și dacă nu este cunoscut definitiv cuantumul sau beneficiarul final.

(3) Angajamentele bugetare pentru acțiuni a căror realizare depășește un singur exercițiu financiar nu se pot repartiza pe mai multe exerciții în tranșe anuale decât în cazurile prevăzute în actul de bază și în cazul cheltuielilor administrative. În cazul în care angajamentul bugetar este împărțit în rate anuale, angajamentul juridic stipulează acest lucru, cu excepția cheltuielilor cu personalul.

Articolul 77

(1) Pentru orice măsură care poate genera o cheltuială bugetară, ordonatorul de credite competent trebuie să procedeze mai întâi la un angajament bugetar, înainte de a stabili o obligație juridică față de părți terțe.

(2) Sub rezerva dispozițiilor speciale din partea II titlul IV, angajamentele bugetare globale acoperă costurile totale ale angajamentelor juridice individuale corespunzătoare încheiate până la data de 31 decembrie a anului n + 1.

Sub rezerva articolului 76 alineatul (3) și a articolul 179 alineatul (2), angajamentele juridice individuale referitoare la angajamente bugetare individuale sau provizorii se încheie până la data de 31 decembrie a anului n.

La expirarea termenelor prevăzute în primul și al doilea paragraf, soldul neutilizat al acestor angajamente bugetare este deblocat de ordonatorul de credite competent.

Cuantumul fiecărui angajament juridic individual adoptat în urma unui angajament global este înregistrat în contabilitatea bugetară de către ordonatorul de credite competent înainte de semnarea sa și se contabilizează la angajamentul global.

(3) Angajamentele juridice încheiate pentru acțiuni desfășurate pe parcursul a mai mult de un exercițiu financiar și angajamentele bugetare corespunzătoare au, cu excepția cheltuielilor cu personalul, o dată finală de execuție stabilită în conformitate cu principiul bunei gestiuni financiare.

Orice părți ale acestor angajamente care nu au fost executate în termen de șase luni de la data finală se deblochează în conformitate cu articolul 11.

În cazul în care un angajament juridic nu a antrenat ulterior nici o plată timp de trei ani, ordonatorul de credite competent procedează la deblocarea sa.

Articolul 78

(1) La adoptarea unui angajament bugetar, ordonatorul de credite competent se asigură că:

(a) cheltuiala a fost contabilizată la rubrica din buget corectă;

(b) creditele sunt disponibile;

(c) cheltuiala este conformă cu prevederile tratatelor, ale bugetului, ale prezentului regulament, ale normelor de aplicare și ale tuturor actelor adoptate în conformitate cu tratatele și regulamentele;

(d) se respectă principiul bunei gestiuni financiare.

(2) La înregistrarea unui angajament juridic, ordonatorul de credite se asigură că:

(a) angajamentul este acoperit de un angajament bugetar corespunzător;

(b) cheltuiala este corectă și conformă cu prevederile tratatelor, ale bugetului, ale prezentului regulament, ale normelor de aplicare și ale tuturor actelor adoptate în conformitate cu tratatele și regulamentele;

(c) se respectă principiul bunei gestiuni financiare.

Secțiunea 2

Lichidarea cheltuielilor

Articolul 79

Lichidarea cheltuielilor este actul prin care ordonatorul de credite competent:

(a) verifică existența dreptului creditorului;

(b) determină sau verifică realitatea și cuantumul creanței;

(c) verifică condițiile de exigibilitate a creanței.

Secțiunea 3

Ordonanțarea cheltuielilor

Articolul 80

Ordonanțarea cheltuielilor este actul prin care ordonatorul de credite competent, după verificarea disponibilității creditelor și prin emiterea unui ordin de plată, dă dispoziție contabilulului să plătească suma unei cheltuieli pe care acesta a lichidat-o.

Secțiunea 4

Plata cheltuielilor

Articolul 81

(1) Plata se efectuează prin demonstrarea faptului că acțiunea relevantă este conformă cu dispozițiile actului de bază sau ale contractului și acoperă una sau mai multe din următoarele operațiuni:

(a) plata întregii sume datorate;

(b) plata sumei datorate în oricare dintre următoarele moduri: (i) prefinanțare, care poate fi împărțită în mai multe plăți; (ii) una sau mai multe plăți intermediare; (iii) plata soldului sumelor datorate.

(2) În contabilitate se face o distincție între diferitele tipuri de plăți menționate în alineatul (1) la momentul efectuării acestora.

Articolul 82

Plata cheltuielilor este efectuată de contabil în limita fondurilor disponibile.

Secțiunea 5

Termenele pentru operațiunile de cheltuieli

Articolul 83

Lichidarea, ordonanțarea și plata cheltuielilor trebuie să se efectueze în termenele stabilite în normele de aplicare, care precizează, de asemenea, condițiile în care creditorii plătiți cu întârziere sunt îndreptățiți să primească o dobândă de întârziere contabilizată la linia din care s-a efectuat plata principală.

CAPITOLUL 7

Sistemele informatice

Articolul 84

În cazul în care operațiunile de venituri și cheltuieli sunt gestionate prin intermediul unor sisteme computerizate, documentele pot fi semnate printr-o procedură computerizată sau electronică.

CAPITOLUL 8

Auditorul intern

Articolul 85

Fiecare instituție dispune crearea unei funcții de audit intern care trebuie îndeplinită cu respectarea standardele internaționale relevante. Auditorul intern desemnat de instituție răspunde în fața acesteia de verificarea bunei funcționări a sistemelor și procedurilor de execuție bugetară. Auditorul intern nu poate fi nici ordonator de credite și nici contabil.

Articolul 86

(1) Auditorul intern sfătuiește instituția sa în domeniul gestiunii riscurilor, prin emiterea de avize independente privind calitatea sistemelor de gestiune și control și de recomandări pentru îmbunătățirea condițiilor de aplicare a operațiunilor și pentru promovarea bunei gestiuni financiare.

Auditorul intern este responsabil în special cu:

(a) evaluarea caracterului adecvat și a eficacității sistemelor interne de gestiune și a performanțelor departamentelor în punerea în aplicare a politicilor, programelor și acțiunilor în raport cu riscurile asociate acestora;

(b) evaluarea caracterului adecvat și a calității sistemelor interne de control și de audit aplicabile fiecărei operațiuni de execuție bugetară.

(2) Auditorul intern își îndeplinește sarcinile privind toate activitățile și departamentele instituției. El beneficiază de acces complet și nelimitat la toate informațiile necesare pentru îndeplinirea sarcinilor sale, dacă este necesar la fața locului, inclusiv în statele membre sau în țări terțe.

(3) Auditorul intern raportează instituției cu privire la constatările și recomandările sale. Instituția asigură luarea de măsuri conform recomandărilor rezultate din lucrările de audit. Auditorul intern prezintă, de asemenea, instituției un raport anual de audit intern care indică numărul și tipul de lucrări de audit realizate, recomandările formulate și acțiunile întreprinse ca urmare a acestor recomandări.

(4) În fiecare an, instituția prezintă autorității care acordă descărcarea de gestiune un raport rezumativ privind numărul și tipul de lucrări de audit intern realizate, recomandările formulate și acțiunile întreprinse ca urmare a acestor recomandări.

Articolul 87

Normele speciale aplicabile auditorului intern sunt stabilite de instituție, acestea fiind de natură să garanteze independența totală a auditorului intern în îndeplinirea sarcinilor sale și să stabilească răspunderea sa.

Dacă auditorul intern are calitatea de funcționar sau de angajat, el își asumă răspunderea în condițiile prevăzute în Statutul personalului și precizate în normele de aplicare.

TITLUL V

ACHIZIȚII

CAPITOLUL 1

Dispoziții generale

Secțiunea 1

Domeniul de aplicare și principiile de adjudecare

Articolul 88

(1) Contractele de achiziții publice sunt contracte cu titlu oneros și încheiate în scris de o autoritate contractantă, în sensul articolelor 104 și 167, pentru a obține, în schimbul unui preț plătit integral sau parțial din buget, furnizarea de bunuri mobile sau imobile, executarea de lucrări sau prestarea de servicii.

Aceste contracte cuprind:

(a) contracte pentru achiziționarea sau închirierea unor imobile;

(b) contracte de achiziții de bunuri;

(c) contracte de achiziții de lucrări;

(d) contracte de achiziții de servicii.

(2) Prezentul titlu nu se referă la subvenții.

Articolul 89

(1) Toate contractele de achiziții publice finanțate integral sau parțial din buget respectă principiile transparenței, proporționalității, tratamentului egal și nediscriminării.

(2) Toate contractele de achiziții publice se scot la licitație în cea mai mare măsură posibilă, cu excepția cazului în care se recurge la procedura negociată menționată la articolul 91 alineatul (1) litera (d).

Secțiunea 2

Publicarea

Articolul 90

(1) Toate contractele care depășesc pragurile prevăzute la articolul 105 sau 167 se publică în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.

Se publică în avans notificări ale contractelor, cu excepția cazurilor menționate la articolul 91 alineatul (2) și a contractelor de achiziții de servicii menționate în normele de aplicare.

Publicarea anumitor informații după adjudecarea contractului poate fi omisă în cazurile în care acest lucru ar împiedica aplicarea legii, ar fi contrară interesului public sau ar dăuna intereselor de afaceri legitime ale întreprinderilor publice sau private sau ar putea denatura concurența loială între acestea.

(2) Contractele a căror valoare se situează sub pragurile prevăzute la articolul 105 sau 167 fac obiectul unei publicități adecvate.

Secțiunea 3

Procedurile de achiziționare

Articolul 91

(1) Procedurile de achiziționare iau una din următoarele forme:

(a) proce