RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene L 114/21

DECIZIA DE PUNERE ÎN APLICARE A COMISIEI

din 24 aprilie 2012

de derogare, în ceea ce privește producerea și vânzarea angro de energie electrică din surse convenționale în Germania, de la aplicarea Directivei 2004/17/CE a Parlamentului European și a Consiliului de coordonare a procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții în sectoarele apei, energiei, transporturilor și serviciilor poștale

[notificată cu numărul C(2012) 2426]

(Numai textul în limba germană este autentic)

(Text cu relevanță pentru SEE)

(2012/218/UE)

COMISIA EUROPEANĂ,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

având în vedere Directiva 2004/17/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 de coordonare a procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții în sectoarele apei, energiei, transportului și serviciilor poștale (1), în special articolul 30 alineatele (5) și (6),

având în vederea solicitarea transmisă prin e-mail la 26 octombrie 2011 de Bundesverband der Energie- und Wasserwirtschaft e.V. (Asociația Federală a Sectoarelor Energiei și Apei) (denumită în continuare „BDEW”),

întrucât:

I. FAPTE

(1) La 26 octombrie 2011, BDEW a transmis Comisiei, prin e-mail, o solicitare în temeiul articolului 30 alineatul (5) din Directiva 2004/17/CE. Comisia a informat autoritățile germane despre solicitare la 11 noiembrie 2011 și a cerut informații suplimentare din partea acestora prin e-mail la 10 ianuarie 2012 și din partea BDEW prin e-mail la 21 decembrie 2011. Autoritățile germane au transmis informații suplimentare prin e-mail la 14 decembrie 2011, iar BDEW la 17 ianuarie 2012, 26 ianuarie 2012 și 28 februarie 2012.

(2) Solicitarea depusă de BDEW în numele entităților contractante din sectorul în cauză vizează, conform descrierii din solicitare, „construcția, achiziția și funcționarea (inclusiv întreținerea) tuturor tipurilor de centrale de producere a energiei electrice, precum și activitățile de asistență pertinente.” (2)

(3) Solicitarea este însoțită de un aviz emis la 25 iulie 2011 de autoritatea federală competentă în domeniul concurenței (Bundeskartellamt). Avizul respectiv (denumit în continuare „avizul”) a fost emis în temeiul legislației germane aplicabile și analizează dacă activitatea care face obiectul procedurii este expusă direct concurenței. Avizul se bazează pe un studiu sectorial amplu al piețelor relevante.

II. CADRUL JURIDIC

(4) La articolul 30 din Directiva 2004/17/CE se prevede că acele contracte care sunt destinate să permită desfășurarea unei activități din domeniul de aplicare al directivei nu fac obiectul directivei în cazul în care, în statul membru în care se desfășoară, activitatea respectivă este expusă direct concurenței pe piețe la care accesul nu este restricționat. Expunerea directă la concurență este evaluată pe baza unor criterii obiective, ținând seama de caracteristicile specifice ale sectorului în cauză. Accesul este considerat nerestricționat în cazul în care statul membru a implementat și a aplicat legislația comunitară relevantă privind deschiderea unui anumit sector sau a unei părți a acestuia. Aceste acte legislative sunt enumerate în anexa XI la Directiva 2004/17/CE. În cazul sectorului energiei electrice, legislația este reprezentată de Directiva 96/92/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 19 decembrie 1996 privind normele comune pentru piața internă a energiei electrice (3). Directiva 96/92/CE a fost înlocuită de Directiva 2003/54/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2003 privind normele comune pentru piața internă a energiei electrice și de abrogare a Directivei 96/92/CE (4), care a fost înlocuită, la rândul său, de Directiva 2009/72/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 iulie 2009 privind normele comune pentru piața internă a energiei electrice și de abrogare a Directivei 2003/54/CE (5).

(5) Germania a implementat și a aplicat atât Directiva 96/92/CE, cât și Directiva 2003/54/CE și Directiva 2009/72/CE. În consecință, în conformitate cu articolul 30 alineatul (3) primul paragraf, este oportun ca accesul la piață să fie considerat nerestricționat pe întreg teritoriul Germaniei.

(6) Expunerea directă la concurență ar trebui evaluată pe baza mai multor indicatori, niciunul dintre aceștia nefiind neapărat decisiv în sine. În ceea ce privește piețele vizate de prezenta decizie, cota principalilor actori pe o anumită piață este un criteriu care ar trebui luat în considerare. Un alt criteriu este gradul de concentrare de pe aceste piețe. Ținând cont de caracteristicile piețelor în cauză, ar trebui luate în considerare și alte criterii, cum ar fi funcționarea pieței de echilibrare, concurența la nivelul prețurilor și proporția consumatorilor care își schimbă furnizorul.

(7) Prezenta decizie nu aduce atingere aplicării normelor în materie de concurență.

III. EVALUARE

(8) Piața germană a electricității se caracterizează printr-un număr mare de centrale electrice gestionate de numeroși actori de pe piață (6). Majoritatea capacităților de producție aparțin unui număr de patru mari întreprinderi: RWE AG, E.ON AG, EnBW AG și Vattenfall Europe AG. Cu toate acestea, deoarece două dintre acestea, RWE și E.ON, sunt întreprinderi private [și anume întreprinderi care nu sunt supuse influenței dominante directe sau indirecte a autorităților contractante, în conformitate cu articolul 2 alineatul (1) litera (b) din Directiva 2004/17/EC], care nu își desfășoară activitatea în sectorul producerii de energie electrică pe baza unor drepturi speciale sau exclusive în sensul articolului 2 alineatul (3) din Directiva 2004/17/CE, întreprinderile respective nu sunt entități contractante în sensul Directivei 2004/17/CE. Prin urmare, procedurile lor de achiziții în scopul producerii sau vânzării de energie electrică nu intră sub incidența dispozițiilor directivei menționate. În consecință, în privința acestor activități, întreprinderile în cauză ar trebui considerate concurente față de entitățile contractante ale căror proceduri de achiziții intră sub incidența directivei. În cele ce urmează, analiza se va axa, așadar, pe entitățile contractante în încercarea de a stabili dacă activitatea este expusă concurenței pe piețele la care accesul nu este restricționat.

(9) Energia electrică este comercializată angro în cadrul burselor de energie, și anume pe piețele la vedere și la termen ale European Energy Exchange AG (EEX) și European Power Exchange S.E. (EPEX), sau în cadrul unor tranzacții extrabursiere. Prețul din cadrul burselor de energie este utilizat de obicei ca preț de referință pentru tranzacțiile extrabursiere. Întreprinderile de producere a energiei electrice își optimizează funcționarea centralelor în funcție de rezultatele tranzacțiilor de pe piața la vedere din cadrul burselor. În principiu, funcționează doar centralele electrice ale căror costuri marginale sunt mai mici decât prețul pieței.

(10) Das Gesetz für den Vorrang Erneuerbarer Energien (7) (legea privind privilegierea energiei din surse regenerabile, denumită în continuare „legea EEG”) prevede normele referitoare la energia electrică produsă din surse de energie regenerabile (8), care, pe lângă energia electrică produsă din surse convenționale (9), are un rol din ce în ce mai important pe piața germană. Conform legii EEG modificate, care a intrat în vigoare la începutul lui 2012, ponderea surselor de energie regenerabile în energia electrică furnizată trebuie să crească la 35 % până în 2020, la 50 % până în 2030 și la 80 % până în 2050.

(11) La sfârșitul anului 2010, o capacitate de producție de 160,5 GW era conectată la rețelele operatorilor de sisteme de transport (77,6 GW) și ale operatorilor de sisteme de distribuție (82,9 GW). S-a înregistrat o creștere de circa 7,8 GW față de 2009 (152,7 GW). Sursele regenerabile reprezintă 54,2 GW din capacitatea totală. Circa 50,7 GW din energia produsă din surse regenerabile sunt plătiți la tarifele prevăzute în legea EEG. Acest lucru înseamnă că sursele de energie regenerabile reprezintă aproximativ 34 % din capacitatea totală (10).

(12) În ceea ce privește alimentarea, în 2010 au fost introduși în total 531,2 TWh în rețelele operatorilor de sisteme de transport (367,5 TWh) și ale operatorilor de sisteme de distribuție (163,7 TWh). Din acest total, sursele de energie regenerabile au reprezentat 93,7 TWh, din care 80,7 TWh au beneficiat de subvenții în conformitate cu EEG. Acest lucru înseamnă că sursele de energie regenerabile reprezintă circa 18 % din alimentarea totală a rețelelor, proporția fiind inferioară procentajului de 34 % din capacitatea totală de producție pe care îl reprezintă aceste surse (11). Diferența se explică prin faptul că durata de utilizare anuală a surselor de energie regenerabile este mai scurtă decât durata de utilizare a surselor de energie convenționale.

(13) O altă caracteristică a pieței germane a energiei electrice este legată de decizia recentă a autorităților naționale de a închide 8 centrale nucleare, cu o capacitate totală de 8 400 MW (12), ca urmare a catastrofei nucleare din Japonia de la începutul anului 2011. Mai mult, s-a decis ca și restul centralelor nucleare din Germania să fie închise până în 2022. Pe termen scurt, aceste aspecte au modificat echilibrul dintre importuri și exporturi, astfel încât, dintr-un exportator net de energie electrică până în 2010, în 2011 Germania a devenit un importator net.

(14) Pe baza deciziilor anterioare ale Comisiei (13), se pot distinge următoarele piețe de produse relevante în sectorul energiei electrice: (i) producerea și vânzarea angro; (ii) transportul; (iii) distribuția și (iv) vânzarea cu amănuntul. Deși unele dintre aceste piețe pot fi subdivizate și mai mult, în practica de până acum a Comisiei (14) nu s-a făcut distincție între piața producerii de energie electrică și piața vânzării angro, deoarece producerea ca atare este doar o primă etapă în lanțul valoric, iar cantitățile de energie electrică produse sunt comercializate pe piața angro.

(15) Solicitarea BDEW vizează producerea și vânzarea angro de energie electrică. În avizul său, Bundeskartellamt definește piața produsului drept „o piață a vânzării primare de energie electrică” (15), care cuprinde prima vânzare de către toți furnizorii de energie electrică a producției lor, precum și importurile nete de energie electrică, dar nu include tranzacțiile ulterioare dintre actorii de pe piață. Mai mult, Bundeskartellamt consideră că producerea și comercializarea energiei electrice reglementate de legea EEG (denumită în continuare „energie electrică EEG”) nu fac parte din această piață.

(16) Bundeskartellamt consideră că piața energiei electrice EEG este o piață separată în ceea ce privește prima sa vânzare. Energia electrică EEG nu este în mod normal vândută direct pe piața angro, ci este mai întâi cumpărată de operatorii de sisteme de transport la un tarif fixat prin lege. Aceștia o revând apoi, într-o a doua fază, pe piața angro.

(17) Bundeskartellamt conchide că producerea și comercializarea energiei electrice EEG nu sunt organizate în mod concurențial și că energia electrică EEG este independentă de cerere și de preț (16). Această concluzie se bazează în principal pe următoarele aspecte:

(18) Energia electrică EEG beneficiază de un acces prioritar la rețea, prin urmare, producția sa este complet independentă de cerere. Producția și alimentarea rețelei sunt și ele independente de prețuri, deoarece operatorii au dreptul la un tarif prevăzut prin lege. Energia electrică EEG este comercializată de operatorii de sisteme de transport pe piața la vedere în conformitate cu dispozițiile legale, fără nicio marjă de manevră.

(19) Bundeskartellamt a precizat, de asemenea, că, potrivit legii, energia electrică EEG poate fi comercializată direct, iar anumiți operatori recurg la această posibilitate. În legea EEG se prevede că operatorii instalațiilor EEG pot trece, în prima zi a lunii, de la vânzarea directă la sistemul de tarifare stabilit în legea EEG și invers. În funcție de previziunile privind prețul pieței și de cerere, operatorii instalațiilor EEG pot decide astfel în fiecare lună care tip de vânzare este mai avantajos pentru ei. Cu toate acestea, comercializarea directă va avea în viitor doar o importanță marginală.

(20) În conformitate cu legea EEG modificată, care a intrat în vigoare la începutul lui 2012, operatorii instalațiilor EEG au posibilitatea, cum s-a precizat mai sus, de a comercializa ei înșiși energia electrică pe care o produc și de a primi și o subvenție de comercializare. Rolul subvenției de comercializare este de a compensa diferența dintre tariful EEG fix și prețul mediu lunar din cadrul bursei, determinat ex post. Primirea subvenției este însă facultativă, operatorii instalațiilor EEG având posibilitatea de a păstra sistemul de tarifare fixă sau de a reveni la acesta în fiecare lună. Se așteaptă însă ca cea mai mare parte a energiei electrice EEG să fie comercializată prin intermediul operatorilor de sisteme de transport. De altfel, sistemul subvenției de comercializare nu va afecta faptul că nivelul total de plată pentru producătorii EEG nu este determinat în principal de prețurile practicate pe piață (17).

(21) Bundeskartellamt recunoaște, așadar, că, deși energia electrică EEG exercită o presiune concurențială asupra energiei electrice produse din surse convenționale, reciproca nu este valabilă. Prin urmare, energia electrică EEG nu poate fi inclusă în aceeași piață ca și energia electrică produsă din surse convenționale, deoarece condițiile de piață aplicabile primei vânzări diferă considerabil pentru aceste două tipuri de producere. Mai mult, în cazul energiei electrice EEG, prima vânzare se realizează în principal prin intermediul operatorilor de sisteme de transport. Piața este, așadar, evident diferită și din perspectiva cererii de piața angro a energiei electrice din surse convenționale.

(22) Ținând cont de caracteristicile specifice ale pieței germane a energiei electrice, în scopul evaluării condițiilor prevăzute la articolul 30 alineatul (1) din Directiva 2004/17/CE și fără a aduce atingere dreptului concurenței, piața relevantă a produsului este definită drept piața pentru producerea și prima vânzare a energiei electrice produse din surse convenționale. Producerea și prima vânzare a energiei electrice EEG nu fac parte din această piață, din motivele menționate mai sus, și vor fi evaluate separat în cele ce urmează.

(23) Solicitarea BDEW vizează activitățile desfășurate pe teritoriul Republicii Federale Germania. Solicitantul analizează posibilitatea unei piețe mai ample, care să includă Germania și Austria, pe baza mai multor tendințe referitoare la evoluția cadrului de reglementare, la nivelul importurilor și al exporturilor de energie electrică, precum și la procedurile de cuplare a piețelor și de gestionare a congestiilor, dar în final conchide că „nu poate da un răspuns definitiv la întrebarea dacă piața germană angro a energiei electrice și piețele relevante din țările învecinate sunt în prezent suficient de integrate pentru a putea fi considerate o piață regională”.

(24) Pe baza studiului sectorial realizat, Bundeskartellamt consideră că în Germania și Austria există o piață primară comună a energiei electrice. Această concluzie se bazează pe absența blocajelor la nivelul interconexiunilor frontaliere dintre Germania și Austria și pe existența unui spațiu de comercializare și de tarifare armonizat la nivelul EPEX.

(25) Conform practicii anterioare a Comisiei, sfera piețelor energiei electrice a fost definită în general ca fiind națională (18) sau chiar și mai limitată (19). Ocazional, s-a lăsat deschisă posibilitatea existenței unor piețe mai ample decât cele naționale (20).

(26) Comisia consideră că, în scopul evaluării condițiilor prevăzute la articolul 30 alineatul (1) din Directiva 2004/17/CE și fără a aduce atingere dreptului concurenței, nu este necesar să se precizeze sfera exactă a pieței geografice relevante a producerii și primei vânzări de energie electrică din surse convenționale, deoarece rezultatele evaluării ar fi identice indiferent de definiția pieței adoptată.

(27) În ceea ce privește producerea și prima vânzare de energie electrică EEG, sfera sa geografică nu se poate extinde în afara teritoriului Germaniei, deoarece se bazează pe condiții juridice specifice prevăzute în legea EEG germană.

(a) Cote de piață și concentrarea pieței

(28) Așa cum rezultă din practica curentă (21), în ceea ce privește deciziile Comisiei adoptate în temeiul articolului 30, Comisia a considerat că, referitor la producția de energie electrică, „unul dintre indicatorii nivelului de concurență de pe piețele naționale este cota totală de piață a celor mai mari trei producători”.

(29) Conform avizului emis de Bundeskartellamt (22), cotele de piață cumulate ale celor mai mari trei producători, din perspectiva alimentării rețelei, s-au ridicat la 74 % în 2007, la 73 % în 2008 și la 70 % în 2010. Piața germană a energiei electrice se situează, așadar, pe o poziție mediană, comparativ cu deciziile anterioare de derogare adoptate în temeiul articolului 30 din Directiva 2004/17/CE (23).

(30) Cu toate acestea, se reamintește faptul că doi producători, RWE și E.ON, a căror cotă de piață cumulată este de 58 % (24), nu intră sub incidența dispozițiilor legislației privind achizițiile.

(31) Scopul prezentei decizii este de a stabili dacă serviciile de producere și vânzare angro de energie electrică sunt expuse unui nivel de concurență (pe piețe la care accesul este liber) care să asigure că, până și în absența disciplinei impuse de normele detaliate privind achizițiile prevăzute în Directiva 2004/17/CE, achizițiile pentru desfășurarea activităților vizate vor fi realizate în mod transparent, nediscriminatoriu și pe baza unor criterii care să permită identificarea celei mai avantajoase soluții din punct de vedere economic la nivel global. În acest context, este important să se aibă în vedere faptul că întreprinderile care nu intră sub incidența procedurilor de achiziții publice (și anume RWE și E.ON), atunci când intervin pe aceste piețe, au posibilitatea de a exercita o presiune concurențială asupra celorlalți actori de pe piață. Această situație nu s-ar schimba chiar dacă Austria ar fi inclusă în piața geografică relevantă, deoarece cotele de piață ale principalilor producători ar fi doar ușor mai mici în cazul unei piețe care ar cuprinde atât Austria, cât și Germania (25).

(32) În ceea ce privește producția și vânzarea angro de energie electrică din surse convenționale, se poate considera că aspectele de mai sus indică expunerea directă la concurență a actorilor de pe piață care se află sub incidența dispozițiilor legislative referitoare la achiziții.

(33) Este necesar, de asemenea, să se precizeze că în documentul de lucru al serviciilor Comisiei din iunie 2011, intitulat „2009-2010 Report on Progress in Creating the Internal Gas and Electricity Market” (26), se indică o reducere a concentrării pieței în Germania (27) față de anii precedenți, piața germană a energiei electrice fiind plasată în categoria „piețelor cu concentrare medie” (28), adică piețele al căror indice Herfindahl-Hirschmann (IHH) (29) pe capacitate se situează între 750 și 1 800.

(34) Având în vedere cifrele de mai sus, în scopul prezentei decizii și fără a aduce atingere dreptului concurenței, se poate estima, în ceea ce privește entitățile contractante, că gradul de concentrare al pieței poate fi considerat o indicație a unui anumit nivel de expunere la concurență a activităților de producere și vânzare angro de energie electrică din surse convenționale din Germania.

(b) Alți factori

(35) În ultimii ani, mai exact până în martie 2011, Germania a fost un exportator net de energie electrică. Cu toate acestea, ca urmare a deciziei de a închide treptat mai multe centrale nucleare producătoare de energie electrică, Germania a devenit un importator net. Există, așadar, în prezent, o presiune concurențială pe piață creată de posibilitatea importării de energie electrică din străinătate. Prin urmare, orice investiție în sectorul german al energiei electrice trebuie să țină cont de producătorii din țările învecinate. Acești factori ar trebui, așadar, considerați compatibili cu concluzia că entitățile contractante care își desfășoară activitatea pe piața germană a producerii de energie electrică din surse convenționale sunt expuse concurenței. Mai mult, o analiză a proporției consumatorilor care își schimbă furnizorul (30) și a gradului de lichiditate al pieței angro (31) arată că acești factori nu contrazic concluzia potrivit căreia entitățile contractante care își desfășoară activitatea pe piața germană a producerii de energie electrică din surse convenționale sunt expuse concurenței. În final, ar trebui observat, de asemenea, că piața de echilibrare germană (32), cu principalele sale caracteristici (tarifare în funcție de piață și diferență de preț între energia de echilibrare pozitivă și cea negativă), nu contrazice nici ea concluzia potrivit căreia entitățile contractante care își desfășoară activitatea pe piața germană a producerii de energie electrică din surse convenționale sunt expuse concurenței.

(36) Energia electrică EEG beneficiază de conectare prioritară la rețea și are prioritate față de energia electrică din surse convenționale în ceea ce privește alimentarea rețelei, ceea ce înseamnă că producția de energie electrică EEG nu depinde de cerere. Întrucât costurile de producere a energiei electrice EEG sunt în general mai mari decât prețul pieței, s-a instituit un sistem prin care energia electrică EEG beneficiază de un sprijin special. Operatorii instalațiilor EEG (33) au dreptul să primească, din partea operatorilor de sisteme de transport, un tarif fixat prin lege, timp de 20 de ani plus anul de punere în funcțiune. Acest tarif asigură acoperirea costurilor pe care le-au suportat și este, așadar, mai mare decât prețul pieței. Prin urmare, ei pot alimenta rețeaua cu energia electrică pe care o produc indiferent de prețul din cadrul burselor (34).

(37) Energia electrică EEG nu este în general vândută direct pe piața angro, ci este mai întâi cumpărată de operatorii de sisteme de transport la un tarif fixat prin lege. Operatorii de sisteme de transport comercializează energia electrică EEG pe piața la vedere din cadrul bursei de energie, fapt care le produce pierderi. Aceste costuri sunt plătite în cele din urmă de consumatorii finali de energie electrică, aceștia plătind furnizorilor lor de energie o taxă EEG suplimentară care este ulterior transferată operatorilor de sisteme de transport. Furnizorii de energie în cazul cărora proporția de energie electrică EEG achiziționată depășește 50 %, din care cel puțin 20 % energie electrică din sursă solară sau eoliană, plătesc o taxă EEG mai mică.

(38) Operatorii instalațiilor EEG au posibilitatea și de „a comercializa direct” energia electrică pe care o produc. Acest lucru înseamnă că un operator al unei centrale EEG poate renunța la plata prevăzută prin lege și poate alege să vândă direct energia electrică pe piața la vedere. Din cauza costurilor ridicate de producere a energiei electrice EEG, comercializarea directă în afara condițiilor prevăzute prin lege nu este în mod normal o opțiune viabilă. În trecut, această metodă a fost utilizată într-o măsură limitată în principal în situații în care cumpărătorii au putut obține o scutire de la plata taxei EEG suplimentare, combinând o anumită cantitate de energie electrică EEG obținută direct de la producător cu energie electrică din surse convenționale (35). Prin noua lege EEG, intrată în vigoare la începutul anului 2012, se limitează posibilitatea acestei scutiri specifice, așa că se așteaptă ca frecvența acestei forme de comercializare directă să scadă (36).

(39) În noua lege se prevede o nouă posibilitate de „comercializare directă”, care include totuși plata unei așa-numite „subvenții de comercializare” producătorilor de energie electrică EEG, subvenție care acoperă diferența dintre costurile lor mai ridicate și prețul mediu de pe piață (denumită în continuare „sistemul subvenției de comercializare”). Operatorii de sisteme de transport estimează că, în 2012, ponderea vânzărilor realizate conform acestui sistem va fi de 15 %, calculată pentru energia electrică produsă din toate tipurile de surse regenerabile (37). Se poate conchide că, în prezent și în viitorul apropiat, de departe cea mai mare parte e energiei electrice EEG va fi comercializată conform sistemului de plăți prevăzut prin lege și prin intermediul operatorilor de sisteme de transport. Comercializarea directă nesubvenționată va juca doar un rol secundar.

(40) Pe baza considerentelor indicate mai sus, producerea și prima vânzare de energie electrică EEG fac parte dintr-un sistem reglementat, în care producătorii primesc un tarif prevăzut prin lege. Ei nu sunt expuși concurenței, deoarece pot alimenta rețeaua cu energia electrică EEG pe care o produc indiferent de prețul practicat pe piață. Datorită alimentării cu prioritate, ei pot vinde toate cantitățile produse. Nu se poate considera, așadar, că activitatea producătorilor de energie electrică EEG este expusă concurenței. Având în vedere cele de mai sus, nu este necesar să se evalueze și alți indicatori, cum ar fi cei menționați la considerentul 6.

IV. CONCLUZII

(41) Având în vedere factorii examinați mai sus, condiția expunerii directe la concurență prevăzută la articolul 30 alineatul (1) din Directiva 2004/17/CE ar trebui considerată îndeplinită în cazul entităților contractante din sectorul german al producerii și vânzării angro de energie electrică din surse convenționale.

(42) În plus, întrucât condiția de acces nerestricționat la piață se consideră a fi îndeplinită, Directiva 2004/17/CE nu ar trebui să se aplice atunci când entitățile contractante atribuie contracte menite să permită producerea și vânzarea angro de energie electrică din surse convenționale în Germania și nici atunci când aceste entități organizează concursuri în vederea exercitării unei astfel de activități în zona geografică respectivă.

(43) Cu toate acestea, condiția expunerii directe la concurență prevăzută la articolul 30 alineatul (1) din Directiva 2004/17/CE ar trebui considerată ca nefiind îndeplinită în cazul entităților contractante din sectorul german al producerii și primei vânzări de energie electrică EEG.

(44) Deoarece producerea și prima vânzare de energie electrică EEG se află în continuare sub incidența dispozițiilor Directivei 2004/17/CE, se reamintește că contractele de achiziții care vizează mai multe activități sunt reglementate de articolul 9 din Directiva 2004/17/CE. Acest lucru înseamnă că, atunci când o entitate contractantă este angajată în achiziții „mixte”, adică achiziții utilizate ca sprijin atât pentru activitățile exceptate de la aplicarea Directivei 2004/17/CE, cât și pentru activitățile care nu sunt exceptate, ar trebui acordată atenție activităților care fac obiectul principal al contractului. În cazul unor astfel de achiziții mixte, atunci când acestea vizează în principal sprijinirea producerii și vânzării angro de energie electrică EEG, se aplică dispozițiile Directivei 2004/17/CE. În cazul în care este imposibil să se determine care este activitatea principală a contractului, contractul ar trebui să se atribuie în conformitate cu normele menționate la articolul 9 alineatele (2) și (3) din Directiva 2004/17/CE. Prezenta decizie se bazează pe situația de drept și de fapt din perioada octombrie 2011-februarie 2012, așa cum reiese din informațiile transmise de BDEW și de autoritățile germane. Prezenta decizie poate fi revizuită în cazul în care, în urma unor schimbări semnificative ale situației de drept sau de fapt, condițiile de aplicabilitate a articolului 30 alineatul (1) din Directiva 2004/17/CE cu privire la producerea și vânzarea angro de energie electrică din surse convenționale nu mai sunt îndeplinite.

(45) Măsurile prevăzute de prezenta decizie sunt conforme cu avizul Comitetului consultativ pentru achiziții publice,

ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

Articolul 1

Directiva 2004/17/CE nu se aplică în cazul contractelor atribuite de entități contractante și menite să permită producerea și prima vânzare de energie electrică produsă din surse convenționale în Germania.

În scopul prezentei decizii, energia electrică produsă din surse convenționale înseamnă energia electrică ce nu intră în domeniul de aplicare al legii EEG. În sensul legii EEG și în condițiile prevăzute în aceeași lege, „surse de energie regenerabile” înseamnă energia hidroelectrică, inclusiv energia valurilor, energia mareei, energia osmotică și de flux, energia eoliană, radiațiile solare, energia geotermală, energia obținută din biomasă, inclusiv biogazul, biometanul, gazul de depozit și gazul rezultat din stațiile de tratare a apelor reziduale, precum și fracțiunea biodegradabilă a deșeurilor menajere și industriale.

Articolul 2

Prezenta decizie se adresează Republicii Federale Germania.

Adoptată la Bruxelles, 24 aprilie 2012. Pentru Comisie Michel BARNIER Membru al Comisiei

(1) JO L 134, 30.4.2004, p. 1.

(2) Cererea de derogare este destinată să acopere și activitățile legate de producerea de energie electrică precum centralele de cogenerare (de energie termică și electrică).

(3) JO L 27, 30.1.1997, p. 20.

(4) JO L 176, 15.7.2003, p. 37.

(5) JO L 211, 14.8.2009, p. 55.

(6) Potrivit datelor Eurostat din noiembrie 2010 din domeniul mediului și energiei, în 2008 se înregistrau în Germania peste 450 de întreprinderi producătoare de energie electrică, reprezentând cel puțin 95 % din producția netă de energie electrică.

(7) Legea EEG prevede următoarele: conectarea prioritară a instalațiilor de producere a energiei electrice din surse de energie regenerabile și din gaz de mină la rețelele de alimentare generală cu energie electrică; achiziția, transportul, distribuția și plata prioritare, de către gestionarii rețelelor, ale acestui tip de energie electrică, precum și ale energiei electrice produse prin cogenerare (CHP), inclusiv acordarea de subvenții pentru integrarea acestui tip de energie electrică în sistemul de alimentare cu energie electrică; un sistem național de egalizare pentru cantitățile de energie electrică achiziționate la tariful prevăzut prin lege sau pentru care s-a plătit o subvenție.

(8) În sensul legii EEG și în condițiile prevăzute în aceeași lege, „surse de energie regenerabile” înseamnă energia hidroelectrică, inclusiv energia valurilor, energia mareei, energia osmotică și de flux, energia eoliană, radiațiile solare, energia geotermală, energia obținută din biomasă, inclusiv biogazul, biometanul, gazul de depozit și gazul rezultat din stațiile de tratare a apelor reziduale, precum și fracțiunea biodegradabilă a deșeurilor menajere și industriale.

(9) În sensul prezentei decizii, energia electrică produsă din surse convenționale și energia electrică convențională înseamnă energia electrică ce nu intră în domeniul de aplicare al legii EEG.

(10) Potrivit Monitoring Benchmark Report 2011 publicat de Bundesnetzagentur für Elektrizität, Gas, Telekommunikation, Post und Eisenbahnen (versiunea tradusă în limba engleză), p. 9.

(11) Potrivit Monitoring Benchmark Report 2011 publicat de Bundesnetzagentur für Elektrizität, Gas, Telekommunikation, Post und Eisenbahnen (versiunea tradusă în limba engleză), p. 10.

(12) Potrivit Monitoring Benchmark Report 2011 publicat de Bundesnetzagentur für Elektrizität, Gas, Telekommunikation, Post und Eisenbahnen (versiunea tradusă în limba engleză).

(13) Cazul COMP M -4110 EO N – ENDESA din 25.4.2006, punctul 10, p. 3.

(14) Cazul COMP/M. 3696 E.ON – MOL din 21.1.2005, punctul 223, cazul COMP/M.5467, RWE- ESSENT din 23.6.2009, punctul 23.

(15) Conform avizului emis de Bundeskartellamt (în versiunea tradusă în limba engleză), p. 5.

(16) Conform avizului emis de Bundeskartellamt (în versiunea tradusă în limba engleză), p. 5.

(17) Plata unui operator individual poate varia, totuși, în funcție de capacitatea sa de a-și comercializa energia electrică la un preț mai mare decât prețul mediu lunar.

(18) Decizia 2008/585/CE a Comisiei (JO L 188, 16.7.2008, p. 28, considerentul 9), Decizia 2008/741/CE a Comisiei (JO L 251, 19.9.2008, p. 35, considerentul 9) și cauza COMP/M.3440 ENI/EDP/GDP din 9.12.2004, punctul 23.

(19) Decizia 2010/403/CE a Comisiei (JO L 186, 20.7.2010, p. 44, considerentul 9).

(20) Cauza COMP/M. 3268 SYDKRAFT/GRANINGE din 30.10.2003, punctul 27 și cauza COMP/M. 3665 ENEL/SLOVENSKE ELEKTRARNE din 26.4.2005, punctul 14.

(21) Deciziile Comisiei 2009/47/CE (JO L 19, 23.1.2009, p. 57), 2008/585/CE, 2008/741/CE, 2007/141/CE (JO L 62, 1.3.2007, p. 23), 2007/706/CE (JO L 287, 1.11.2007, p. 18), 2006/211/CE (JO L 76, 15.3.2006, p. 6) și 2006/422/CE (JO L 168, 21.6.2006, p. 33).

(22) Conform Avizului emis de Bundeskartellamt (în versiunea tradusă în limba engleză), punctul 2, p. 7.

(23) Cotele de piață cumulate ale celor mai mari trei producători din Regatul Unit (39 %), Austria (52 %) și Polonia (55 %) au valori mai scăzute, dar valorile respective din Finlanda (73,6 %) și Suedia (87 %) sunt mai ridicate.

(24) Producția se calculează ținând cont de centralele electrice proprii, de participațiile deținute în centrale aflate în proprietate comună și de producția pe termen lung garantată pe bază contractuală (drepturi de tragere).

(25) Conform avizului emis de Bundeskartellamt (în versiunea tradusă în limba engleză), punctul 3, p. 7.

(26) http://ec.europa.eu/energy/gas_electricity/legislation/doc/20100609_internal_market_report_2009_2010.pdf

(27) A se vedea pagina 7 punctul 4 din documentul de lucru al serviciilor Comisiei.

(28) Tabelul 3.1 de la pagina 12 a anexei tehnice la documentul de lucru al serviciilor Comisiei intitulat „2009-2010 Report on Progress in Creating the Internal Gas and Electricity Market”, din iunie 2011.

(29) Indicele Herfindahl-Hirschmann este definit drept suma pătratelor cotelor de piață ale tuturor întreprinderilor. Indicele poate avea valori cuprinse între 0 și 10 000, variind de la un număr foarte mare de întreprinderi foarte mici la un producător unic ce deține monopolul. Scăderea IHH indică în general o concurență sporită, în timp ce creșterea IHH sugerează contrariul.

(30) Conform tabelului 2.1 de la pagina 6 și tabelului 2.2 de la pagina 7 a anexei tehnice la documentul de lucru al serviciilor Comisiei intitulat „2009-2010 Report on Progress in Creating the Internal Gas and Electricity Market”, din iunie 2011, în 2009, proporția marilor întreprinderi germane care și-au schimbat furnizorul a fost de 10,7 % ca volum și de 15,6 % din perspectiva contoarelor clienților eligibili.

(31) Conform Monitoring Benchmark Report 2011 publicat de Bundesnetzagentur für Elektrizität, Gas, Telekommunikation, Post und Eisenbahnen, pagina 28, gradul de lichiditate al pieței angro germane este extrem de ridicat. În 2010, volumul tranzacțiilor angro este estimat la 10 600 TWh, o valoare de peste 17 ori mai mare decât cererea efectivă de energie electrică din Germania.

(32) Deși reprezintă o mică parte din volumul total de energie electrică produsă și/sau consumată într-un stat membru, funcționarea mecanismelor de echilibrare ar trebui, de asemenea, privită ca un indicator suplimentar, deoarece, dacă există o diferență mare între prețul la care operatorii de sisteme de transport furnizează energia de echilibrare și prețul la care aceștia răscumpără producția excedentară, acest lucru poate fi o problemă pentru actorii mai mici de pe piață și poate submina dezvoltarea concurenței.

(33) În sensul prezentei decizii și în conformitate cu legea EEG, „instalație EEG” înseamnă orice instalație care produce energie electrică din surse de energie regenerabile sau din gaz de mină. Instalații care produc energie electrică din surse de energie regenerabile sau din gaz de mină înseamnă și toate instalațiile ce primesc energie care este stocată temporar și a fost produsă exclusiv din surse de energie regenerabile sau din gaz de mină și o convertesc în energie electrică; „operator al unei instalații EEG” înseamnă orice entitate, indiferent dacă este proprietară sau nu, care utilizează instalația pentru a produce energie electrică din surse de energie regenerabile sau din gaz de mină.

(34) Tarifele pentru energia electrică EEG sunt în mod constant mai mari decât prețul din cadrul burselor, acest tip de energie electrică fiind, așadar, mai scump decât energia electrică produsă din surse convenționale. Aceste costuri suplimentare trebuie să fie suportate de consumatorii de energie prin taxa EEG (3,5 cenți/kWh în 2011).

(35) Acest fenomen a fost denumit uneori „Grünstromprivileg”.

(36) Operatorii rețelei de transport estimează că ponderea acestui tip de comercializare directă [§33b EEG (2012)] va fi de 3,7 % în 2012.

A se vedea http://www.eeg-kwk.net/de/file/111115_Eckwerte_Einspeisung_final.pdf.

(37) A se vedea http://www.eeg-kwk.net/de/file/111115_Eckwerte_Einspeisung_final.pdf.