RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene L 219/1

DECIZIA (UE) 2016/1351 A CONSILIULUI

din 4 august 2016

privind Statutul personalului Agenției Europene de Apărare și de abrogare a Deciziei 2004/676/CE

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Decizia (PESC) 2015/1835 a Consiliului din 12 octombrie 2015 de definire a statutului, sediului și regulamentului de funcționare ale Agenției Europene de Apărare (1) și, în special, articolul 11 alineatul (3) litera (a),

întrucât:

(1) Consiliul, hotărând în unanimitate, ar trebui să stabilească statutul personalului aplicabil personalului angajat prin contracte pe durată determinată recrutat direct de către Agenția Europeană de Apărare (denumită în continuare „agenția”) din rândul resortisanților statelor membre participante.

(2) Prin statutul personalului ar trebui să i se asigure agenției un personal cu cel mai înalt nivel de competență și de eficiență, recrutat pe o bază geografică cât mai largă din rândul candidaților din toate statele membre participante și din instituțiile Uniunii.

(3) Normele stabilite prin prezenta decizie ar trebui să le înlocuiască pe cele stabilite prin Decizia 2004/676/CE a Consiliului (2), decizia menționată ar trebui să fie abrogată,

ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

TITLUL I

DISPOZIȚII GENERALE

Articolul 1

(1) Prezentul statut al personalului se aplică personalului angajat prin contract de Agenția Europeană de Apărare (denumit în continuare „membru al personalului”).

Personalul respectiv este format din:

— agenți temporari;

— agenți contractuali;

— consilieri speciali.

(2) În sensul prezentului statut, autoritatea abilitată să încheie contracte de muncă (denumită în continuare „AAIC”) se definește în conformitate cu dispozițiile relevante ale Deciziei (PESC) 2015/1835.

(3) Se consideră că orice trimitere din prezentul statut al personalului la o persoană de sex masculin reprezintă totodată o trimitere la o persoană de sex feminin și viceversa, cu excepția cazului în care contextul indică în mod clar altfel.

Articolul 2

Un membru al personalului al cărui contract are o durată mai mare de un an are drept de vot în cadrul alegerilor pentru comitetul pentru personal prevăzut la articolul 138 și poate fi ales în comitetul respectiv.

Un membru al personalului al cărui contract are o durată mai mică de un an are, de asemenea, drept de vot, în cazul în care vechimea acestuia în serviciu este de cel puțin șase luni.

TITLUL II

AGENȚII TEMPORARI

CAPITOLUL 1

Dispoziții generale

Articolul 3

În sensul prezentului statut, „agenți temporari” înseamnă personalul angajat în vederea ocupării, cu titlu temporar, a unui post, în limitele numărului maxim de posturi autorizat de bugetul agenției.

În sensul prezentului statut, „consilier special” înseamnă persoana care, datorită calificărilor sale speciale și cu toate că desfășoară și alte activități lucrative, este angajată pentru a sprijini agenția, fie în mod periodic, fie pe o perioadă determinată și care este remunerată din creditele totale prevăzute în acest scop în secțiunea relevantă din buget.

Articolul 4

Cu excepția directorului executiv al agenției și a adjunctului acestuia, care intră sub incidența dispozițiilor articolului 10 alineatul (1) din Decizia (CFSP) 2015/1835, agenții temporari nu sunt angajați pe o perioadă mai mare de patru ani, dar perioada de încadrare în muncă poate fi mai scurtă.

Contractele acestora pot fi reînnoite o singură dată, pentru o perioadă maximă de patru ani. Comitetul director adoptă dispoziții generale pentru punerea în aplicare a prezentului articol.

Articolul 5

Agenții temporari nu sunt angajați în alte scopuri decât pentru a ocupa, în conformitate cu prezentul statut al personalului, posturile vacante, în limitele numărului maxim de posturi temporare autorizat de bugetul agenției.

Articolul 6

(1) La aplicarea prezentului statut, se interzice orice discriminare întemeiată pe orice motiv, cum ar fi sexul, rasa, culoarea, originea etnică sau socială, caracteristicile genetice, limba, religia sau alte convingeri, opinii politice sau de orice altă natură, apartenența la o minoritate națională, averea, nașterea, handicapul, vârsta sau orientarea sexuală.

În sensul prezentului statut, cuplurile necăsătorite sunt tratate la fel ca cele căsătorite, sub rezerva îndeplinirii tuturor condițiilor prevăzute la articolul 1 alineatul (2) litera (c) din anexa IV.

(2) Pentru a asigura în mod concret deplina egalitate dintre bărbați și femei în viața profesională, fapt ce constituie un element esențial de care trebuie să se țină seama la punerea în aplicare a tuturor aspectelor din prezentul statut, principiul egalității de tratament nu împiedică agenția să mențină sau să adopte măsuri care prevăd avantaje specifice destinate să faciliteze exercitarea unei activități profesionale de către sexul subreprezentat sau să prevină ori să compenseze dezavantajele din carierele profesionale.

(3) După consultarea comitetului pentru personal, agenția stabilește măsuri și acțiuni de promovare a șanselor egale pentru bărbați și femei în domeniile reglementate de prezentul statut al personalului și adoptă dispoziții adecvate, în special în vederea remedierii inegalităților de facto care afectează șansele femeilor în domeniile respective.

(4) În sensul alineatului (1), o persoană are un handicap dacă are o deficiență de ordin fizic, mental, intelectual sau senzorial pe termen lung care, în interacțiune cu diferite obstacole, poate împiedica participarea deplină și eficientă a persoanei în societate în condiții egale cu ceilalți. Această deficiență se stabilește în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 38.

O persoană cu handicap îndeplinește condițiile prevăzute la articolul 37 alineatul (2) litera (d) în cazul în care poate îndeplini principalele funcții ale postului, în urma efectuării unor aranjamente rezonabile.

Prin „aranjamente rezonabile” în raport cu principalele funcții ale postului se înțeleg măsurile adecvate luate, în funcție de necesități, pentru a permite unei persoane cu handicap să aibă acces la un post, să exercite atribuțiile aferente acestuia sau să avanseze în funcție ori să beneficieze de formare profesională, cu excepția cazului în care astfel de măsuri ar impune o povară disproporționată angajatorului.

Principiul egalității de tratament nu împiedică AAIC să mențină sau să adopte măsuri prin care se oferă avantaje specifice care să faciliteze efectuarea de către persoanele cu handicap a unei activități profesionale sau pentru a preveni sau compensa dezavantaje în carierele profesionale ale acestora.

(5) În cazul în care persoane care intră sub incidența prezentului statut se consideră nedreptățite ca urmare a faptului că nu li s-a aplicat principiul egalității de tratament, astfel cum este prevăzut de prezentul articol, prezintă fapte din care se poate presupune existența unei discriminări directe sau indirecte, agenția are responsabilitatea de a dovedi că nu a existat nicio încălcare a principiului egalității de tratament. Prezenta dispoziție nu se aplică în cadrul procedurilor disciplinare.

(6) Respectând principiul nediscriminării și principiul proporționalității, orice limitare a aplicării acestor principii trebuie justificată în mod obiectiv și rezonabil și trebuie să răspundă unor obiective legitime de interes general în cadrul politicii privind personalul. Aceste obiective pot justifica, în special, stabilirea unei vârste obligatorii de pensionare și a unei vârste minime pentru a beneficia de pensia pentru limită de vârstă.

Articolul 7

(1) Agenții temporari în activitate au acces la măsurile cu caracter social, inclusiv la măsurile speciale menite să concilieze viața profesională cu viața familială, adoptate de agenție, și la serviciile furnizate de comitetul pentru personal. Foștii agenți temporari pot avea acces la măsuri speciale limitate cu caracter social.

(2) Agenții temporari în activitate beneficiază de condiții de muncă care respectă standardele în materie de sănătate și de siguranță corespunzătoare, cel puțin echivalente cu cerințele minime aplicabile în temeiul măsurilor adoptate în aceste domenii în temeiul tratatelor.

Articolul 8

(1) Posturile reglementate de prezentul statut al personalului se clasifică, în funcție de natura și importanța funcțiilor la care se raportează, într-o grupă de funcții de administratori (denumită în continuare „AD”), o grupă de funcții de asistenți (denumită în continuare „AST”) și o grupă de funcții de secretari și personal administrativ (denumită în continuare „AST/SC”).

(2) Grupa de funcții AD cuprinde 12 grade, corespunzătoare funcțiilor de conducere, de consiliere, precum și funcțiilor de natură lingvistică și științifică. Grupa de funcții AST cuprinde 11 grade, corespunzătoare funcțiilor de execuție, tehnice și administrative. Grupa de funcții AST/SC cuprinde șase grade, corespunzătoare funcțiilor administrative și de secretariat.

(3) Pentru orice numire, condițiile minime sunt:

(a) în grupele de funcții AST și AST/SC: (i) un nivel de studii superioare absolvite cu diplomă; (ii) un nivel de studii medii absolvite cu diplomă, care permit accesul la învățământul superior și o experiență profesională corespunzătoare de cel puțin trei ani; sau (iii) atunci când interesul serviciului justifică acest lucru, o formare profesională sau o experiență profesională de nivel echivalent;

(b) pentru gradele 5 și 6 din grupa de funcții AD: (i) un nivel de studii care să corespundă unui ciclu complet de studii universitare de cel puțin trei ani absolvit cu diplomă; sau (i) atunci când interesul serviciului justifică acest lucru, o formare profesională de nivel echivalent;

(c) pentru gradele 7-16 din grupa de funcții AD: (i) un nivel de studii care să corespundă unui ciclu complet de studii universitare absolvite cu diplomă, în cazul în care durata normală a studiilor respective este de patru ani sau mai mult; (ii) un nivel de studii care să corespundă unui ciclu complet de studii universitare absolvite cu diplomă și experiență profesională corespunzătoare de cel puțin un an, în cazul în care durata normală a studiilor universitare respective este de cel puțin trei ani; sau (iii) atunci când interesul serviciului justifică acest lucru, o formare profesională de nivel echivalent.

(4) În anexa VI este prezentat un tabel descriptiv al diferitelor tipuri de posturi. Pe baza respectivului tabel, AAIC poate defini sarcinile și atribuțiile aferente fiecărui tip de post, după consultarea comitetului pentru personal.

Articolul 9

(1) Acționând exclusiv în interesul serviciului și fără a ține seama de cetățenie, AAIC atribuie, prin numire sau prin transfer, fiecărui agent temporar un post din grupa de funcții corespunzătoare gradului său.

Agentul temporar poate solicita transferul în cadrul agenției.

(2) Agentul temporar poate fi invitat să ocupe provizoriu un post din grupa sa de funcții care corespunde unui grad superior gradului său. Începând cu a patra lună a interimatului, acesta primește o indemnizație diferențiată egală cu diferența dintre remunerația aferentă gradului și treptei sale și remunerația corespunzătoare treptei în care ar fi încadrat în cazul în care ar fi numit în gradul corespunzător postului pentru care asigură interimatul.

Durata interimatului este de maximum un an, cu excepția cazului în care, în mod direct sau indirect, acesta are ca obiect înlocuirea unui agent temporar detașat în alt post în interes de serviciu, chemat să satisfacă serviciul militar ori aflat în concediu de boală de lungă durată.

Articolul 10

(1) În contractul agentului temporar trebuie să se precizeze gradul și treapta de încadrare a acestuia.

(2) Pentru repartizarea unui agent temporar într-un post căruia îi corespunde un grad superior celui în care a fost angajat, este necesară încheierea unui act adițional la contractul de muncă.

CAPITOLUL 2

Drepturi și obligații

Articolul 11

(1) Agentul temporar este obligat să își exercite atribuțiile și să se comporte ținând seama numai de interesele agenției, fără a solicita și fără a accepta instrucțiuni din partea niciunui guvern, a niciunei autorități, organizații sau persoane din afara agenției. Agentul temporar își îndeplinește atribuțiile încredințate în mod obiectiv, imparțial și respectându-și datoria de loialitate față de agenție.

(2) Fără permisiunea AAIC, agentul temporar nu poate accepta, din partea unui guvern sau a oricărei alte surse din afara agenției, titluri onorifice, decorații, favoruri, cadouri ori remunerații de orice fel, cu excepția cazului în care acestea îi sunt acordate pentru servicii prestate fie înainte de numirea sa, fie în cursul unui concediu special pentru îndeplinirea serviciului militar sau a altui serviciu național și în legătură cu un astfel de serviciu.

Înainte de a recruta un agent temporar, AAIC verifică dacă candidatul are vreun interes personal de natură să îi afecteze independența sau orice alt conflict de interese. În acest scop, candidatul informează AAIC, printr-un formular special, cu privire la orice conflict de interese real sau potențial. În astfel de cazuri, AAIC ia act de aceasta într-un aviz motivat corespunzător. Dacă este necesar, AAIC ia măsurile prevăzute la articolul 12 alineatul (2).

Prezentul articol se aplică mutatis mutandis agenților temporari care se întorc dintr-un concediu pentru interese personale.

Articolul 12

(1) În exercitarea atribuțiilor sale și sub rezerva dispozițiilor care urmează, agentul temporar nu se va ocupa de nicio activitate în care are, în mod direct sau indirect, un interes personal de natură să îi afecteze independența, în special un interes de ordin familial sau financiar.

(2) Agentul temporar căruia, în exercitarea atribuțiilor sale, îi revine sarcina de a se ocupa de una dintre activitățile menționate la alineatul (1), informează de îndată AAIC. Aceasta adoptă măsurile care se impun și, în special, poate elibera agentul temporar de responsabilitățile care îi revin în respectiva activitate.

(3) Agentul temporar nu poate păstra sau dobândi, în mod direct sau indirect, în întreprinderile aflate sub autoritatea agenției sau care se află în relație cu aceasta, niciun interes a cărui natură sau importanță i-ar putea afecta independența în exercitarea atribuțiilor sale.

Articolul 13

Agentul temporar se abține de la orice act sau comportament care poate aduce atingere demnității funcției sale.

Articolul 14

(1) Agentul temporar se abține de la orice formă de hărțuire morală sau sexuală.

(2) Agentul temporar care este victima unei hărțuiri morale sau sexuale nu suferă niciun prejudiciu din partea agenției. Agentul temporar care a adus dovezi ce indică o hărțuire morală sau sexuală nu suferă niciun prejudiciu din partea agenției, în măsura în care a acționat cu bună-credință.

(3) Prin „hărțuire morală” se înțelege orice conduită abuzivă de lungă durată, repetată sau sistematică, ce se manifestă prin comportament, limbaj vorbit sau scris, gesturi și alte acte care sunt intenționate și care aduc atingere personalității, demnității sau integrității fizice sau psihice ale unei persoane.

(4) Prin „hărțuire sexuală” se înțelege un comportament cu conotații sexuale, care este nedorit de persoana căreia i se adresează și care are ca scop sau efect jignirea respectivei persoane sau crearea unui mediu intimidant, ostil, jignitor sau deranjant. Hărțuirea sexuală se tratează ca discriminare de gen.

Articolul 15

(1) Sub rezerva articolului 17, un agent temporar care dorește să desfășoare o activitate exterioară, remunerată sau nu, ori să îndeplinească o funcție în afara agenției solicită în prealabil autorizație din partea AAIC. Autorizația i se refuză numai în cazul în care activitatea sau funcția în cauză este de natură să împiedice exercitarea atribuțiilor agentului temporar sau este incompatibilă cu interesele agenției.

(2) Agentul temporar notifică AAIC orice modificare intervenită în activitatea sau funcția menționată anterior după solicitarea autorizării în temeiul alineatului (1). Autorizația poate fi retrasă în cazul în care activitatea sau funcția în cauză nu mai îndeplinește condițiile menționate la ultima teză de la alineatul (1).

Articolul 16

În cazul în care soțul/soția unui agent temporar exercită o activitate profesională remunerată, agentul temporar informează AAIC în acest sens. În cazul în care respectiva activitate se dovedește incompatibilă cu cea a agentului temporar și în cazul în care agentul temporar nu este în măsură să ofere garanții că activitatea în cauză se va încheia într-un anumit termen, AAIC, după consultarea comitetului pentru personal, decide dacă agentul temporar este menținut în funcție sau este transferat într-un alt post.

Articolul 17

(1) Agentul temporar care intenționează să candideze pentru o funcție publică notifică AAIC în acest sens. AAIC decide dacă, în interesul serviciului:

(a) agentul temporar în cauză ar trebui să prezinte o cerere de concediu pentru interese personale; sau

(b) agentului temporar în cauză ar trebui să i se acorde un concediu anual; sau

(c) agentul temporar în cauză poate fi autorizat să își exercite activitatea cu normă redusă; sau

(d) agentul temporar în cauză poate continua să își exercite activitatea la fel ca și înainte.

(2) Agentul temporar ales sau numit într-o funcție publică notifică de îndată AAIC în acest sens. În funcție de interesul serviciului, de importanța funcției în cauză, de obligațiile pe care aceasta le presupune, precum și de remunerația și de rambursarea cheltuielilor la care aceasta dă dreptul, AAIC ia una dintre deciziile menționate la alineatul (1). În cazul în care agentului temporar i se acordă un concediu pentru interese personale sau dacă acesta este autorizat să își exercite activitatea cu normă redusă, perioada unui astfel de concediu sau a unui astfel de program corespunde duratei mandatului agentului temporar.

Articolul 18

După încetarea raporturilor de muncă, agentul temporar continuă să respecte obligația de a avea un comportament integru și discret în ceea ce privește acceptarea anumitor funcții sau avantaje.

Agentul temporar care dorește să exercite o activitate profesională, remunerată sau nu, în termen de doi ani de la data încetării raporturilor de muncă, informează agenția în acest sens, printr-un formular special. În cazul în care respectiva activitate are legătură cu activitatea exercitată de agentul temporar în cauză în decursul ultimilor trei ani de muncă și poate fi incompatibilă cu interesele legitime ale agenției, AAIC poate, în interesul serviciului, fie să îi interzică să exercite respectiva activitate, fie să oblige agentul temporar la respectarea anumitor condiții, pe care le consideră adecvate. După consultarea comitetului pentru personal, AAIC notifică decizia luată în termen de 30 de zile lucrătoare de la data primirii informării. La expirarea acestui termen, lipsa unei notificări se consideră o decizie implicită de acceptare.

În cazul foștilor agenți temporari din grade superioare, AAIC le interzice, în principiu, timp de 12 luni de la părăsirea funcției, să se implice în activități de lobby sau de reprezentare față de personalul agenției pentru activitatea, clienții sau angajatorii lor, referitoare la chestiuni pentru care au fost responsabili în ultimii trei ani în serviciul agenției.

În conformitate cu articolul 31 din Decizia (PESC) 2015/1835, agenția publică anual informații referitoare la punerea în aplicare a paragrafului precedent, inclusiv o listă a cazurilor evaluate.

Articolul 19

(1) Agentul temporar se abține de la orice divulgare neautorizată a informațiilor primite în exercitarea atribuțiilor sale, cu excepția cazului în care respectivele informații au fost deja făcute publice sau sunt accesibile publicului.

(2) Agentul temporar are această obligație și după încetarea raporturilor de muncă.

Articolul 20

(1) Agentul temporar are dreptul la libertatea de exprimare, cu respectarea strictă a principiilor de loialitate și imparțialitate.

(2) Fără a aduce atingere articolelor 13 și 19, agentul temporar care intenționează să publice sau să dea spre publicare, singur sau în colaborare, orice text al cărui obiect privește activitatea agenției, informează în prealabil AAIC.

În cazul în care AAIC este în măsură să demonstreze că publicarea poate aduce o gravă atingere intereselor legitime ale agenției, AAIC informează în scris agentul temporar cu privire la decizia sa, în termen de 30 de zile lucrătoare de la data primirii informației. În cazul în care nu este comunicată nicio decizie în acest termen, se consideră că AAIC nu a emis obiecții.

Articolul 21

(1) Toate drepturile aferente lucrărilor efectuate de orice agent temporar în exercitarea atribuțiilor sale reprezintă proprietatea agenției la a cărei activitate se referă respectivele lucrări. Agenția are dreptul de a dobândi drepturile de autor corespunzătoare lucrărilor în cauză.

(2) Orice invenție a unui agent temporar, realizată în exercitarea atribuțiilor sale sau în legătură cu acestea, reprezintă proprietatea de drept a agenției. Agenția poate, pe speze proprii, să solicite și să obțină brevete pentru respectiva invenție în toate țările. Până la proba contrarie, se consideră că orice invenție privind activitatea agenției realizată de un agent temporar în decursul anului ulterior încetării raporturilor de muncă a fost concepută în exercitarea atribuțiilor sale sau în legătură cu acestea. În cazul în care invențiile fac obiectul unor brevete, se menționează numele inventatorului sau inventatorilor.

(3) După caz, agenția poate acorda agentului temporar autor al unei invenții brevetate o primă a cărei valoare o stabilește.

Articolul 22

(1) În cadrul procedurilor juridice, agentul temporar nu dezvăluie, fără o autorizare din partea AAIC, sub niciun motiv, informații care i-au fost aduse la cunoștință în exercitarea atribuțiilor sale. Autorizarea îi este refuzată numai în cazul în care acest lucru este impus de interesele agenției, iar refuzul nu poate atrage consecințe de natură penală pentru agentul temporar în cauză. Agentul temporar are această obligație și după încetarea raporturilor de muncă.

(2) Dispozițiile alineatului (1) nu se aplică agentului temporar sau fostului agent temporar care depune mărturie în fața Curții de Justiție a Uniunii Europene sau în fața comisiei de disciplină a agenției, într-un caz care privește un agent sau un fost agent al agenției și/sau al Uniunii Europene.

Articolul 23

Agentul temporar își stabilește domiciliul fie la locul de repartizare, fie la o distanță care să nu îi afecteze exercitarea corespunzătoare a atribuțiilor sale. Agentul temporar notifică AAIC adresa sa și o informează de îndată cu privire la orice schimbare de adresă.

Articolul 24

Indiferent de poziția sa ierarhică, agentul temporar asistă și acordă consiliere superiorilor săi; agentul temporar este responsabil de îndeplinirea sarcinilor care îi sunt încredințate.

Agentul temporar responsabil de activitatea unui serviciu răspunde în fața superiorilor săi în ceea ce privește autoritatea care i s-a conferit și executarea ordinelor pe care le-a dat. Responsabilitatea subordonaților săi nu îl exonerează în niciun fel de propriile responsabilități.

Articolul 25

(1) Atunci când primește ordine pe care le consideră că prezintă nereguli sau a căror executare o consideră susceptibilă de a produce inconveniente grave, agentul temporar își informează de îndată superiorul ierarhic direct cu privire la aceasta, iar superiorul ierarhic, în cazul în care informația îi este prezentată în scris, îi răspunde, de asemenea, în scris. Sub rezerva alineatului (2), în cazul în care superiorul ierarhic direct confirmă ordinele, iar agentul temporar consideră că o astfel de confirmare nu constituie un răspuns satisfăcător la motivele îngrijorării sale, agentul temporar prezintă problema, în scris, autorității ierarhice imediat superioare. În cazul în care aceasta confirmă ordinele în scris, agentul temporar are obligația de a le executa, cu excepția cazului în care sunt în mod evident ilegale sau contrare normelor de securitate aplicabile.

(2) În cazul în care superiorul ierarhic direct consideră că ordinele trebuie executate de îndată, agentul temporar are obligația de a le executa, cu excepția cazului în care sunt în mod evident ilegale sau contrare normelor de securitate aplicabile. La cererea agentului temporar, superiorul ierarhic direct are obligația de a da orice astfel de ordin în scris.

(3) Agentul temporar care își informează superiorii cu privire la ordine despre care consideră că prezintă nereguli sau a căror executare o consideră susceptibilă de a produce inconveniente grave nu suferă niciun prejudiciu din această cauză.

Articolul 26

Agentul temporar poate avea obligația de a acoperi, în totalitate sau parțial, prejudiciul suferit de agenție din cauza unor grave abateri pe care acesta le-a comis în exercitarea sau cu ocazia exercitării atribuțiilor sale.

AAIC ia o decizie motivată în conformitate cu procedura prevăzută în materie de aspecte disciplinare.

Curtea de Justiție a Uniunii Europene are competență deplină în ceea ce privește litigiile care decurg din prezenta dispoziție.

Articolul 27

(1) Agentul temporar care, în exercitarea sau cu ocazia exercitării atribuțiilor sale, are la cunoștință fapte din care se poate presupune existența unei posibile activități ilegale, inclusiv fraudă sau corupție, în detrimentul intereselor agenției, sau o conduită în raport cu exercitarea atribuțiilor sale profesionale care poate constitui o gravă neîndeplinire a obligațiilor agenților temporari ai agenției, îl informează de îndată fie pe superiorul ierarhic direct ori pe directorul executiv, fie, în cazul în care consideră necesar, pe directorul agenției, în acest sens.

Informațiile menționate la primul paragraf se prezintă în scris.

Prezentul alineat se aplică, de asemenea, în caz de încălcare gravă a unei obligații similare de către orice altă persoană în serviciul agenției sau care desfășoară activități pentru agenție.

(2) Agentul temporar care a comunicat informațiile prevăzute la alineatul (1) nu suferă niciun prejudiciu din partea agenției, în măsura în care a acționat cu bună-credință.

(3) Alineatele (1) și (2) nu se aplică documentelor, actelor, rapoartelor, notelor sau informațiilor, indiferent de forma acestora, deținute în scopul unor cauze judecătorești aflate pe rol sau clasate, ori create sau comunicate agentului temporar în scopul unor astfel de cauze.

Articolul 28

(1) Agentul temporar care divulgă informațiile menționate la articolul 27 președintelui Consiliului Uniunii Europene sau președintelui Parlamentului European ori Ombudsmanului European nu suferă niciun prejudiciu din partea agenției, sub rezerva îndeplinirii următoarelor condiții:

(a) agentul temporar consideră, cu bună-credință și în mod rezonabil, că informațiile divulgate și orice acuzații aferente sunt în esență întemeiate; și

(b) agentul temporar a comunicat în prealabil agenției aceleași informații și a acordat agenției termenul pe care aceasta l-a stabilit, ținând seama de complexitatea cazului, pentru a lua măsurile care se impun. Agentul temporar este informat cu privire la acest termen, în mod corespunzător, în termen de 60 de zile.

(2) Termenul prevăzut la alineatul (1) nu se aplică în cazul în care agentul temporar poate demonstra că acest termen nu este rezonabil, ținând seama de toate circumstanțele cazului.

(3) Alineatele (1) și (2) nu se aplică documentelor, actelor, rapoartelor, notelor sau informațiilor, indiferent de forma acestora, deținute în scopul unor cauze judecătorești aflate pe rol sau clasate, ori create sau comunicate agentului temporar în scopul unor astfel de cauze.

(4) În conformitate cu articolele 29 și 168, agenția instituie o procedură pentru gestionarea contestațiilor agenților temporari referitoare la modul în care au fost tratați după îndeplinirea sau ca urmare a îndeplinirii de către aceștia a obligațiilor care le revin în temeiul articolului 27 sau al prezentului articol. Agenția se asigură că astfel de contestații sunt tratate în mod confidențial și, atunci când circumstanțele justifică acest lucru, înainte de expirarea termenelor stabilite la articolul 168.

AAIC stabilește norme interne privind, printre altele:

— furnizarea către agenții temporari menționați la articolul 27 alineatul (1) sau la prezentul articol de informații referitoare la tratarea chestiunilor raportate de aceștia;

— protecția intereselor legitime ale acestor membri ai personalului și a vieții lor private; și

— procedura de gestionare a contestațiilor menționată la primul paragraf din prezentul alineat.

Articolul 29

Agenția asistă agentul temporar, în special în procedurile împotriva autorilor de amenințări, insulte, acte sau declarații defăimătoare sau alte infracțiuni împotriva persoanei sau a bunurilor, la care agentul sau familia sa este supus ca urmare a calității sau atribuțiilor pe care le deține.

Agenția repară prejudiciul suferit de agentul temporar în astfel de cazuri, în măsura în care agentul temporar nu a cauzat prejudiciul, cu intenție sau din neglijență gravă, și nu a reușit să obțină repararea de către persoana care l-a cauzat.

Articolul 30

Agenția facilitează perfecționarea profesională a agentului temporar în măsura în care aceasta este compatibilă cu buna funcționare a serviciului și în conformitate cu propriile interese.

De o astfel de perfecționare se ține seama în scopul promovării în carieră.

Articolul 31

Agenții temporari beneficiază de dreptul la asociere; în special, aceștia pot fi membri ai organizațiilor sindicale sau profesionale.

Articolul 32

Agenții temporari pot adresa AAIC întrebări cu privire la aspectele reglementate de prezentul statut al personalului.

Orice decizie individuală luată în temeiul prezentului statut se comunică de îndată, în scris, agentului temporar în cauză. Orice decizie care afectează în mod negativ un agent temporar trebuie motivată.

Deciziile individuale privind desemnarea, numirea în funcție, promovarea, transferul, stabilirea statutului administrativ și încetarea raporturilor de muncă ale unui agent temporar se publică în cadrul agenției. Informațiile publicate sunt accesibile tuturor membrilor personalului, pentru o perioadă corespunzătoare.

Articolul 33

Dosarul personal al agentului temporar cuprinde:

(a) toate documentele privind statutul său administrativ și toate rapoartele privind competența, eficiența sau comportamentul său;

(b) orice observații formulate de agentul temporar cu privire la respectivele documente.

Documentele se înregistrează, se numerotează și se arhivează în ordine, fără întrerupere; agenția nu poate utiliza sau cita documentele menționate la litera (a) împotriva unui agent temporar în cazul în care acestea nu au fost comunicate respectivului agent temporar înainte de a fi arhivate.

Comunicarea oricărui document se certifică prin semnătura agentului temporar sau, în lipsa acesteia, prin scrisoare recomandată trimisă la ultima adresă comunicată de agent.

Dosarul personal al agentului temporar nu poate conține nicio referire la activitățile și opiniile sale politice, sindicale, filozofice sau religioase, la originea sa rasială sau etnică ori la orientarea sa sexuală.

Cu toate acestea, al patrulea paragraf nu interzice introducerea în dosar a actelor și documentelor administrative cunoscute de agentul temporar, care sunt necesare aplicării prezentului statut.

Fiecărui agent temporar îi corespunde un singur dosar personal.

Agentul temporar are dreptul, chiar și după încetarea raporturilor de muncă, de a lua la cunoștință toate documentele din dosarul său și de a face copii după acestea.

Dosarul personal este confidențial și nu poate fi consultat decât la birourile administrației sau pe un suport electronic securizat. Cu toate acestea, dosarul personal este înmânat comisiei de recurs în cazul în care se înaintează o acțiune care îl privește pe agentul temporar.

Articolul 34

Agenții temporari au dreptul de a lua cunoștință de dosarele lor medicale, în conformitate cu dispozițiile prevăzute de agenție.

Articolul 35

Orice decizie de solicitare a reparării prejudiciilor suferite de agenție ca urmare a unei abateri grave, în conformitate cu articolul 26, este luată de AAIC după respectarea formalităților prevăzute în caz de concediere din motive de abatere gravă.

Deciziile individuale privind agenții temporari se publică în condițiile prevăzute la articolul 32.

Articolul 36

Privilegiile și imunitățile de care beneficiază agenții temporari se acordă exclusiv în interesul agenției. Agenții temporari nu sunt exonerați de obligația de a se achita de obligațiile lor private sau de a respecta legile și reglementările poliției în vigoare.

De fiecare dată când privilegiile și imunitățile fac obiectul unui litigiu, agentul temporar în cauză informează de îndată agenția.

Permisele de liberă trecere prevăzute de Protocolul privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene sunt eliberate agenților temporari cărora le sunt necesare în interesul serviciului.

CAPITOLUL 3

Condiții de angajare

Articolul 37

(1) Încadrarea în muncă a agenților temporari trebuie să asigure angajarea de către agenție a unor persoane cu cel mai înalt nivel de competență, de eficiență și de integritate, recrutate pe o bază geografică cât mai largă dintre resortisanții statelor membre care participă la agenție.

Agenții temporari sunt selectați fără deosebire de rasă, convingeri politice, filozofice sau religioase, sex sau orientare sexuală și indiferent de starea lor civilă sau de situația familială.

Niciun post nu se rezervă resortisanților unui anumit stat membru. Cu toate acestea, principiul egalității cetățenilor Uniunii permite agenției să adopte măsuri adecvate în urma constatării unui dezechilibru semnificativ între naționalități la nivelul agenților temporari, care nu se justifică prin criterii obiective. Aceste măsuri adecvate trebuie justificate și nu pot avea niciodată drept rezultat alte criterii de recrutare decât cele bazate pe merit. Înainte de adoptarea acestor măsuri adecvate de AAIC, comitetul director adoptă dispoziții generale pentru punerea în aplicare a prezentului alineat.

(2) Un agent temporar poate fi încadrat în muncă numai în cazul în care:

(a) este resortisant al unuia dintre statele membre participante la agenție și beneficiază de drepturi depline de cetățean;

(b) și-a îndeplinit toate obligațiile care îi revin în temeiul legislației privind serviciul militar;

(c) prezintă garanțiile morale necesare exercitării atribuțiilor sale;

(d) este apt din punct de vedere fizic să își exercite atribuțiile; și

(e) face dovada cunoașterii temeinice a uneia dintre limbile statelor membre participante și a cunoașterii satisfăcătoare a unei alte limbi a statelor membre participante, în măsura necesară îndeplinirii atribuțiilor sale.

(3) Dacă este cazul, AAIC adoptă dispoziții speciale privind procedurile de recrutare a agenților temporari, în cadrul Deciziei (PESC) 2015/1835.

Articolul 38

Înainte de a fi încadrat în muncă, agentul temporar este supus unui examen medical efectuat de către un medic consultant autorizat de agenție, astfel încât agenția să se asigure că îndeplinește condițiile prevăzute la articolul 37 alineatul (2) litera (d).

În cazul unui aviz medical negativ primit ca urmare a examenului medical prevăzut la primul paragraf, candidatul poate solicita, în termen de 20 de zile de la data la care agenția i-a notificat respectivul aviz, examinarea cazului său de către o comisie medicală compusă din trei medici aleși de AAIC dintre medicii consultanți autorizați de agenție. Medicul consultant care a emis avizul negativ inițial este audiat de comisia medicală. Candidatul poate să prezinte comisiei medicale avizul unui medic ales chiar de candidat. În cazul în care avizul comisiei medicale confirmă concluziile examenului medical prevăzut la primul paragraf, onorariile și cheltuielile aferente sunt suportate de candidat în proporție de 50 %.

Articolul 39

(1) Un agent temporar poate fi obligat să efectueze o perioadă de probă cu o durată de cel mult nouă luni.

În cazul în care, în perioada de probă, agentul temporar este împiedicat să-și exercite atribuțiile timp de cel puțin o lună, ca urmare a unei boli, a unui concediu de maternitate în temeiul articolului 52 sau a unui accident, AAIC poate prelungi perioada de probă cu o durată corespunzătoare. Durata totală a perioadei de probă nu poate în niciun caz să depășească 15 luni.

(2) În cazul în care activitatea agentului temporar aflat în perioada de probă se dovedește, în mod evident, necorespunzătoare, poate fi întocmit un raport în orice moment în perioada de probă.

Raportul se comunică persoanei în cauză, care are dreptul de a-și prezenta observațiile în scris, în termen de opt zile lucrătoare. Raportul și observațiile sunt transmise de îndată AAIC de către superiorul ierarhic al agentului temporar. Pe baza acestui raport, AAIC poate decide concedierea agentului temporar înainte de încheierea perioadei de probă, cu un preaviz de o lună, sau, în circumstanțe excepționale, poate decide prelungirea perioadei de probă cu cel mult șase luni și eventuala repartizare a agentului temporar într-un alt departament pentru perioada rămasă din perioada de probă.

(3) Cu cel puțin o lună înainte de expirarea perioadei de probă, se întocmește un raport de evaluare a capacității agentului temporar de a exercita atribuțiile asociate funcției sale, precum și a conduitei și eficienței sale în serviciu. Raportul se comunică persoanei în cauză, care are dreptul de a își prezenta observațiile în scris, în termen de opt zile lucrătoare.

În cazul în care raportul respectiv recomandă concedierea sau, în circumstanțe excepționale, prelungirea perioadei de probă, raportul și observațiile sunt transmise de îndată AAIC de către superiorul ierarhic direct al agentului temporar.

Agentul temporar a cărui activitate nu s-a dovedit adecvată pentru menținerea în funcție este concediat.

Decizia definitivă se bazează pe raportul menționat la prezentul alineat, precum și pe elementele deținute de AAIC referitoare la conduita agentului temporar în raport cu titlul II capitolul 2.

Articolul 40

(1) Agentul temporar recrutat este recrutat în prima treaptă a gradului său.

Pentru a ține seama de experiența profesională a agentului în cauză, AAIC poate acorda un spor de vechime de maximum 24 de luni. Pentru ca prezentul articol să producă efecte, se adoptă dispoziții generale de punere în aplicare.

(2) Agentul temporar cu o vechime de doi ani într-o treaptă a gradului său avansează în mod automat la treapta următoare a gradului respectiv, cu excepția cazului în care performanța sa a fost evaluată ca nesatisfăcătoare în raportul anual prevăzut la articolul 41. Un agent temporar avansează în treapta următoare a gradului său după cel mult patru ani.

Agentul temporar numit șef de unitate, director sau director general beneficiază retroactiv, în măsura în care și-a îndeplinit noile sale atribuții într-o manieră satisfăcătoare pe durata primelor nouă luni, de o avansare în treapta următoare a gradului respectiv, de la momentul numirii. Această avansare într-o treaptă superioară comportă o majorare a salariului lunar de bază egală cu procentajul aferent avansării din prima în a doua treaptă a fiecărui grad.

(3) În cazul în care un agent temporar este repartizat într-un post căruia îi corespunde un grad superior, în conformitate cu articolul 10 alineatul (2), agentul în cauză este încadrat la prima treaptă a gradului respectiv. Cu toate acestea, agenții temporari cu grade între AD9 și AD13 care exercită atribuții de șef de unitate și care sunt numiți într-un grad superior sunt încadrați în a doua treaptă a noului lor grad. Aceeași dispoziție se aplică oricărui agent temporar promovat într-o funcție de director sau superioară acesteia.

Articolul 41

Competența, eficiența și conduita în serviciu ale fiecărui agent temporar fac obiectul unui raport anual. Respectivul raport precizează dacă nivelul performanței unui membru al personalului a fost satisfăcător. AAIC adoptă dispoziții care prevăd dreptul de face recurs în cadrul procedurii de evaluare, drept care trebuie exercitat înaintea depunerii unei contestații în conformitate cu articolul 168 alineatul (2).

Raportul de evaluare se comunică agentului temporar în cauză. Acesta are dreptul de a anexa la raport toate observațiile pe care le consideră relevante.

CAPITOLUL 4

Condițiile de muncă

Secțiunea A

Concediul pentru creșterea copilului sau concediul din motive familiale

Articolul 42

Pentru fiecare copil, un agent temporar are dreptul, fără a beneficia de salariul de bază, la un concediu pentru creșterea copilului de maximum șase luni, care trebuie luat în primii 12 ani după nașterea sau adopția copilului. Durata concediului poate fi dublată în cazul familiilor monoparentale recunoscute ca atare în temeiul dispozițiilor generale de punere în aplicare adoptate de AAIC și în cazul părinților care au în întreținere copii cu handicap sau cu o boală gravă recunoscută de medicul consultant. Durata minimă a fiecărei perioade de concediu este de o lună.

Pe perioada concediului pentru creșterea copilului, agentul temporar își menține afilierea la sistemul de asigurări sociale, continuă să dobândească drepturi de pensie și își păstrează dreptul la alocația pentru creșterea copilului, precum și la alocația școlară. De asemenea, își menține postul și are în continuare dreptul la avansare într-o treaptă superioară sau la promovare în grad. Concediul poate fi luat sub forma unei încetări a activității sau a unei reduceri a acesteia la jumătate de normă. În cazul concediului pentru creșterea copilului luat sub forma unei reduceri a activității la jumătate de normă, perioada maximă prevăzută la primul paragraf se dublează. Pe perioada concediului pentru creșterea copilului, agentul temporar are dreptul la o indemnizație lunară de 919,02 EUR sau de 50 % din acest cuantum în cazul reducerii activității la jumătate de normă, dar nu poate presta nicio altă activitate remunerată. Contribuția la sistemul de asigurări sociale prevăzut la articolele 68 și 69 este suportată în întregime de agenție și se calculează pe baza salariului de bază al agentului temporar.

Cu toate acestea, în cazul concediului pentru creșterea copilului luat sub forma unei reduceri a activității la jumătate de normă, prezenta dispoziție se aplică doar pentru diferența dintre salariul de bază integral și salariul de bază redus proporțional. Pentru partea din salariul de bază plătită efectiv, contribuția agentului temporar se calculează aplicând aceleași procentaje ca în cazul în care și-ar exercita activitatea cu normă întreagă.

Indemnizația lunară se ridică la 1 225,36 EUR sau la 50 % din acest cuantum în cazul unui concediu sub forma unei reduceri la jumătate de normă a activității, pentru familiile monoparentale și părinții care au în întreținere copii cu handicap sau cu o boală gravă recunoscută de medicul consultant menționați la primul paragraf, precum și pe timpul primelor trei luni ale concediului pentru creșterea copilului atunci când concediul este luat de tată în timpul concediului de maternitate sau de oricare dintre părinți imediat după concediul de maternitate, respectiv în timpul concediului de adopție sau imediat după acesta.

Concediul pentru creșterea copilului poate fi prelungit pentru o perioadă suplimentară de șase luni, cu o indemnizație care nu depășește 50 % din cuantumul menționat la al doilea paragraf. Pentru familiile monoparentale, după cum se precizează la primul paragraf, concediul pentru creșterea copilului poate fi prelungit pentru o perioadă suplimentară de 12 luni, cu o indemnizație care nu depășește 50 % din cuantumul menționat la al patrulea paragraf.

Cuantumurile indicate în prezentul articol se actualizează în conformitate cu remunerația.

Articolul 43

În cazul în care soțul/soția, o rudă pe linia ascendentă sau pe linia descendentă, un frate sau o soră al/a unui agent temporar suferă o boală gravă sau un handicap grav, dovedite prin certificat medical, agentul temporar în cauză are dreptul la o perioadă de concediu din motive familiale fără plata salariului de bază. Durata totală a acestui tip de concediu, raportată la întreaga carieră a agentului temporar, nu depășește nouă luni.

Se aplică articolul 42 al doilea paragraf.

Secțiunea B

Programul de lucru

Articolul 44

(1) Agenții temporari în activitate sunt în orice moment la dispoziția agenției.

(2) Durata normală a programului de lucru este cuprinsă între 40 și 42 de ore pe săptămână, orarul zilei de lucru urmând a fi stabilit de AAIC. În cadrul acelorași limite, AAIC poate, după consultarea prealabilă a comitetului pentru personal, să stabilească programe de lucru corespunzătoare pentru anumite grupuri de agenți temporari care îndeplinesc sarcini speciale.

(3) În plus, ca urmare a cerințelor serviciului sau a normelor de securitate la locul de muncă, unui agent temporar i se poate solicita să rămână la dispoziția agenției, la locul de muncă sau la domiciliu, în afara duratei normale a programului de lucru. După consultarea comitetului pentru personal, AAIC adoptă norme detaliate de aplicare a prezentului paragraf.

(4) AAIC a agenției poate introduce dispoziții privind programe de lucru flexibile. În temeiul acestor dispoziții, agenților temporari cu gradul AD/AST9 sau mai mare nu li se acordă zile lucrătoare întregi. Aceste dispoziții nu se aplică agenților temporari cărora li se aplică articolul 40 alineatul (2). Respectivii agenți temporari își gestionează timpul de lucru în acord cu superiorii lor.

Articolul 45

(1) La cerere, agenții temporari pot fi autorizați să își exercite activitatea cu normă redusă. AAIC poate acorda o astfel de autorizație în măsura în care aceasta este compatibilă cu interesul serviciului.

(2) Agenții temporari au dreptul la autorizație în următoarele cazuri:

(a) pentru a se ocupa de un copil aflat în întreținere, cu vârsta mai mică de 9 ani;

(b) pentru a se ocupa de un copil aflat în întreținere cu vârsta cuprinsă între 9 și 12 ani, în cazul în care reducerea timpului de lucru nu depășește 20 % din timpul normal de lucru;

(c) pentru a se ocupa de un copil aflat în întreținere până când acesta împlinește vârsta de 14 ani, în cazul în care agentul temporar este părinte unic;

(d) în caz de dificultăți grave, pentru a se ocupa de un copil aflat în întreținere până când acesta împlinește vârsta de 14 ani, în cazul în care reducerea timpului de lucru nu depășește 5 % din timpul normal de lucru. În acest caz, nu se aplică primele două paragrafe de la articolul 3 din anexa I. În cazul în care ambii părinți lucrează în serviciul Uniunii, numai unul dintre ei are dreptul la o astfel de reducere;

(e) pentru a se ocupa de soț/soție, de o rudă pe linie ascendentă sau pe linie descendentă, de un frate sau de o soră cu o boală gravă sau cu un handicap grav;

(f) pentru a urma o formare profesională complementară; sau

(g) în cursul ultimilor trei ani înainte de a împlini vârsta de pensionare, dar nu înainte de a împlini vârsta de 58 de ani.

Atunci când agentul temporar solicită autorizația de a își exercita activitatea cu normă redusă pentru a urma o formare profesională complementară sau, în cursul ultimilor trei ani înainte de a împlini vârsta de pensionare, dar nu înainte de a împlini vârsta de 58 de ani, AAIC poate refuza autorizația sau poate amâna data intrării sale în vigoare numai în cazuri excepționale și din motive legate de un interes imperativ al serviciului.

În cazul în care acest drept se exercită în vederea îngrijirii soțului/soției, a unei rude pe linie ascendentă sau pe linie descendentă, a unui frate sau a unei surori cu o boală gravă sau cu un handicap grav sau pentru a urma o formare complementară, durata cumulată a perioadelor de exercitare a activității cu normă redusă, raportată la întreaga carieră a agentului temporar, nu depășește cinci ani.

(3) AAIC răspunde cererii agentului temporar în termen de 60 de zile.

(4) Normele care reglementează exercitarea activității cu normă redusă, precum și cele care reglementează procedura de acordare a autorizației sunt prevăzute în anexa I.

Articolul 46

Agentul temporar poate fi autorizat, la cerere, să își exercite activitatea cu jumătate de normă sub forma împărțirii activității, într-un post identificat de AAIC ca adecvat pentru acest mod de lucru. Autorizația de exercitare a activității cu jumătate de normă prin împărțirea activității nu este limitată în timp. Cu toate acestea, în interes de serviciu, AAIC poate retrage autorizația, cu un preaviz de șase luni. De asemenea, AAIC poate retrage autorizația, cu un preaviz de șase luni, la cererea agentului temporar în cauză. La expirarea acestui termen agentul temporar în cauză poate fi transferat într-un alt post.

Se aplică articolul 54 și, cu excepția celei de a treia teze de la al doilea paragraf, articolul 3 din anexa I.

AAIC poate adopta dispoziții detaliate de aplicare a prezentului articol.

Articolul 47

Agentul temporar nu poate fi obligat să efectueze ore de lucru suplimentare decât în caz de urgență sau de surplus excepțional de muncă; munca de noapte, precum și orice muncă în zilele de duminică sau în timpul sărbătorilor legale poate fi autorizată doar în conformitate cu procedura adoptată de AAIC. Numărul total de ore de lucru suplimentare solicitate spre efectuare unui agent temporar nu poate depăși 150 de ore în timpul unei perioade de șase luni.

Orele de lucru suplimentare efectuate de agenții temporari încadrați în grupa de funcții AD sau AST, gradele 5-11, nu dau dreptul la compensare sau la remunerare.

În temeiul condițiilor stabilite în anexa III, orele de lucru suplimentare efectuate de agenții temporari cu grade de la AST1 la AST4 le dau acestora dreptul la un concediu de odihnă compensatoriu sau, în cazul în care cerințele serviciului nu permit acordarea concediului de odihnă compensatoriu în luna următoare celei în care au fost efectuate orele de lucru suplimentare, la o remunerație.

Articolul 48

Agentul temporar care, în cadrul unui serviciu cu program continuu sau în care se lucrează în schimburi, stabilit de AAIC în baza cerințelor de serviciu sau a normelor de securitate la locul de muncă și considerat de AAIC ca având caracter regulat și permanent, este obligat să lucreze cu regularitate pe timp de noapte, în zilele de sâmbătă, duminică sau în timpul sărbătorilor legale, are dreptul la indemnizații speciale.

AAIC stabilește categoriile de agenți temporari care au dreptul la astfel de indemnizații, condițiile de atribuire a acestora și cuantumurile aferente.

Durata normală de lucru a unui agent temporar care lucrează în schimburi nu poate depăși numărul total de ore de lucru normale efectuate în decursul unui an.

Articolul 49

Agentul temporar beneficiază de indemnizații speciale în cazul în care este obligat, în conformitate cu o decizie luată de AAIC în baza cerințelor de serviciu sau a normelor de securitate la locul de muncă, să rămână la dispoziția agenției la locul de muncă sau la domiciliu în afara duratei normale de muncă.

AAIC stabilește categoriile de agenți temporari care au dreptul la astfel de indemnizații, condițiile de acordare a acestora și cuantumurile aferente.

Articolul 50

Pentru a ține seama de condiții de muncă deosebit de grele, anumitor agenți temporari li se pot acorda indemnizații speciale.

Agenția stabilește categoriile de agenți temporari care au dreptul la astfel de indemnizații, condițiile de atribuire ale acestora și cuantumurile aferente.

Secțiunea C

Concediul

Articolul 51

Agentul temporar are dreptul la un concediu anual de minimum 24 de zile lucrătoare și maximum 30 de zile lucrătoare pe an calendaristic, în conformitate cu aceleași dispoziții ca și cele adoptate de comun acord între instituțiile Uniunii.

Pe lângă acest concediu anual, agentul temporar poate beneficia la cerere, în mod excepțional, de un concediu special. Dispozițiile de acordare a acestor concedii sunt stabilite în anexa II.

Articolul 52

În plus față de concediile prevăzute la articolul 51, femeile însărcinate au dreptul, pe baza unui certificat medical, la un concediu de 20 de săptămâni. Concediul începe cel mai devreme cu șase săptămâni înainte de data probabilă a nașterii menționată în certificat și se încheie cel mai devreme la 14 săptămâni după data nașterii. În cazul unei nașteri multiple sau premature sau în cazul nașterii unui copil cu handicap, durata concediului este de 24 de săptămâni. În sensul prezentei dispoziții, nașterea prematură este nașterea care are loc înainte de sfârșitul celei de a 34-a săptămâni de sarcină.

Articolul 53

(1) Agentul temporar care aduce dovezi în sprijinul faptului că nu își poate exercita atribuțiile din motiv de boală sau de accident are dreptul la concediu de boală.

Agentul temporar în cauză notifică agenției incapacitatea sa în cel mai scurt timp posibil, precizând adresa la care se află. În cazul în care lipsește mai mult de trei zile, agentul temporar este obligat să prezinte un certificat medical. Certificatul medical trebuie trimis cel mai târziu în a cincea zi de neprezentare la locul de muncă, data luată în considerare fiind cea a ștampilei poștale. În caz contrar, absența agentului temporar se consideră nemotivată, cu excepția cazului în care certificatul nu este trimis din motive independente de voința agentului temporar în cauză.

Agentul temporar aflat în concediu de boală poate fi supus, în orice moment, unui examen medical organizat de agenție. În cazul în care acest examen nu poate avea loc din motive imputabile agentului temporar în cauză, absența acestuia se consideră nemotivată de la data la care era prevăzut examenul respectiv.

În cazul în care, în urma examenului medical, se ajunge la concluzia că agentul temporar în cauză este capabil să își exercite atribuțiile, absența acestuia se consideră nejustificată de la data examenului medical, sub rezerva celui de al cincilea paragraf.

În cazul în care agentul temporar în cauză consideră concluziile examenului medical organizat de AAIC ca fiind nejustificate din punct de vedere medical, agentul sau un medic acționând în numele său poate înainta agenției, în termen de două zile, o cerere prin care să solicite examinarea cazului de către un medic independent.

Agenția transmite imediat cererea unui alt medic desemnat de comun acord între medicul agentului temporar și medicul consultant al agenției. În cazul în care, în termen de cinci zile, nu se ajunge la un astfel de acord, agenția selectează o persoană de pe lista medicilor independenți alcătuită în fiecare an în acest scop de comun acord între AAIC și comitetul pentru personal. Agentul temporar în cauză poate contesta alegerea agenției în termen de două zile lucrătoare, caz în care agenția alege o altă persoană de pe listă, această nouă alegere fiind definitivă.

Avizul medicului independent, emis după consultarea prealabilă a medicului agentului temporar și a medicului consultant al agenției, are caracter obligatoriu. În cazul în care avizul medicului independent confirmă concluziile examenului medical organizat de agenție, absența agentului temporar se consideră nejustificată de la data examenului menționat anterior. În cazul în care avizul medicului independent nu confirmă concluziile respectivului examen medical, absența se consideră justificată în toate privințele.

(2) În cazul în care absențele din motive de boală de cel mult trei zile, neînsoțite de certificat medical, depășesc un număr total de 12 zile într-o perioadă de 12 luni, agentul temporar este obligat să prezinte un certificat medical pentru fiecare nouă absență din motiv de boală. Absența se consideră nejustificată începând cu a treisprezecea zi de absență din motiv de boală pentru care nu se prezintă certificat medical.

(3) Fără a se aduce atingere aplicării dispozițiilor privind procedurile disciplinare, dacă este cazul, orice absență considerată nejustificată în temeiul alineatelor (1) și (2) se scade din durata concediului anual al agentului temporar în cauză. În cazul în care concediul a fost epuizat, agentul temporar în cauză pierde dreptul la remunerarea activității sale pentru perioada corespunzătoare.

(4) AAIC poate înainta comisiei de invaliditate cazul oricărui agent temporar ale cărui concedii de boală cumulate depășesc 12 luni într-o perioadă de trei ani.

(5) Agentul temporar poate fi trimis în concediu din oficiu în urma unui examen medical efectuat de medicul consultant al agenției, în cazul în care starea sa de sănătate necesită acest lucru sau în cazul în care o persoană din locuința sa suferă de o boală contagioasă.

În caz de litigiu se aplică procedura prevăzută la alineatul (1) al cincilea, al șaselea și al șaptelea paragraf.

(6) Agentul temporar se supune anual unei vizite medicale preventive efectuate fie de medicul consultant al agenției, fie de un medic la alegerea agentului temporar în cauză.

În cel de al doilea caz, onorariile medicului sunt rambursate de către agenție, până la concurența unui cuantum maxim stabilit de AAIC pentru o perioadă de cel mult trei ani.

Articolul 54

Pentru agenții temporari autorizați să își exercite activitatea cu normă redusă, concediul anual se reduce proporțional, pentru perioada în care aceștia sunt autorizați să își exercite activitatea în acest mod.

Articolul 55

Cu excepția cazurilor de boală sau de accident, agentul temporar nu poate absenta fără permisiunea prealabilă a superiorului ierarhic direct. Fără a se aduce atingere aplicării eventuale a unor măsuri disciplinare, orice absență nemotivată stabilită în mod corespunzător se scade din durata concediului anual al agentului temporar în cauză. În cazul epuizării concediului, agentul temporar în cauză pierde dreptul la remunerarea activității sale pentru perioada corespunzătoare.

În cazul în care un agent temporar dorește să își petreacă concediul medical în alt loc decât cel unde este încadrat în muncă, el trebuie să obțină permisiunea prealabilă în acest sens din partea AAIC.

Concediul special, concediul pentru creșterea copilului și concediul din motive familiale nu se pot prelungi peste durata contractului.

Cu toate acestea, concediul medical plătit, prevăzut la articolul 53, nu depășește trei luni sau vechimea în serviciu a agentului temporar, în cazul în care aceasta din urmă este mai lungă. Concediul medical nu se poate prelungi peste durata contractului agentului temporar.

La expirarea termenelor menționate anterior, agentul temporar al cărui contract nu se reziliază, în pofida faptului că acesta nu își poate relua activitatea, este trecut în concediu fără plată.

Cu toate acestea, agentul temporar care contractează o boală profesională sau este victima unui accident survenit în timpul exercitării atribuțiilor sale beneficiază în continuare de întreaga sa remunerație pe timpul perioadei în care este inapt de muncă, atât timp cât nu i se acordă prestația de invaliditate prevăzută la articolul 77.

Secțiunea D

Sărbătorile legale

Articolul 56

Agenția întocmește o listă a sărbătorilor legale.

Articolul 57

În cazuri excepționale, agentul temporar poate beneficia, la cerere, de concediu fără plată pentru interese personale cu caracter imperios. Articolul 15 continuă să se aplice în perioada de concediu fără plată pentru interese personale.

Autorizația în temeiul articolului 15 nu se acordă unui agent temporar în scopul angajării într-o activitate profesională, remunerată sau nu, care implică activități de lobby sau de reprezentare față de agenție și care ar putea conduce la existența sau posibilitatea unui conflict cu interesele legitime ale agenției.

AAIC stabilește durata unui astfel de concediu, care nu depășește un sfert din durata de muncă efectuată deja de agentul temporar în cauză și nici nu poate fi mai mare de:

— trei luni, în cazul în care vechimea în serviciu a agentului temporar este mai mică de patru ani;

— 12 luni, în celelalte cazuri.

Orice concediu acordat în conformitate cu paragraful anterior nu se ia în considerare la aplicarea articolului 40 alineatul (2) primul paragraf.

Pe perioada concediului fără plată a agentului temporar, se suspendă asigurarea de sănătate și de accident prevăzută la articolul 68.

Cu toate acestea, pe baza unei cereri formulate cel târziu în luna următoare celei în care începe concediul fără plată, agentul temporar care nu desfășoară o activitate profesională remunerată poate beneficia în continuare de asigurările împotriva riscurilor menționate la articolul 68, cu condiția să plătească, pe durata concediului, jumătate din valoarea contribuțiilor prevăzute la respectivul articol; contribuția se calculează pe baza ultimului salariu de bază al agentului temporar în cauză.

În plus, un agent temporar care face dovada imposibilității de a cumula drepturi de pensie în cadrul unui alt sistem de pensii poate, la cerere, să continue să dobândească drepturi de pensie, pe durata concediului fără plată, cu condiția să plătească o contribuție egală cu triplul ratei prevăzute la articolul 90; contribuțiile se calculează pe baza salariului de bază al agentului temporar, aferent gradului și treptei sale.

Femeile al căror concediu de maternitate începe înainte de sfârșitul contractului lor au dreptul la concediu de maternitate și la alocația aferentă.

Articolul 58

Beneficiază de concediu pentru satisfacerea serviciului național agentul temporar încorporat pentru efectuarea serviciului militar obligatoriu, convocat să efectueze serviciul utilitar alternativ, obligat să efectueze o perioadă de instrucție militară sau reîncorporat; perioada acestui concediu nu poate, în niciun caz, să depășească durata contractului.

Agentul temporar încorporat pentru efectuarea serviciului militar obligatoriu sau convocat să efectueze serviciul utilitar alternativ încetează să beneficieze de remunerație, dar continuă să beneficieze, în temeiul prezentului statut, de dreptul la avansare într-o treaptă superioară. De asemenea, agentul temporar respectiv își menține dreptul la indemnizația de plecare dacă, după îndeplinirea serviciului militar obligatoriu sau a serviciului utilitar alternativ, efectuează plata retroactivă a contribuțiilor la sistemul de pensii.

Agentul temporar obligat să efectueze o perioadă de instrucție militară sau reîncorporat beneficiază, pe perioada instrucției sau a reîncorporării, de remunerație, din care se deduce valoarea soldei primite.

CAPITOLUL 5

Remunerarea și rambursarea cheltuielilor

Articolul 59

Remunerația agenților temporari cuprinde salariul de bază, alocații familiale și indemnizații.

Articolul 60

(1) Remunerația agenților temporari se exprimă în euro. Coeficienții corectori, reținerile, revizia anuală și ajustările se stabilesc în conformitate cu aceleași dispoziții ca cele prevăzute la articolele 63, 64, 65, 65a și 66a din Statutul funcționarilor Uniunii Europene prevăzut de Regulamentul (CEE, Euratom, CECO) nr. 259/68 al Consiliului (3) (denumit în continuare „Statutul funcționarilor UE”). Reținerile prevăzute în Statutul funcționarilor UE se plătesc la bugetul agenției, cu excepția contribuțiilor la sistemele de asigurări de sănătate, de accident și de șomaj.

(2) Salariile de bază se stabilesc în conformitate cu aceleași dispoziții ca și cele prevăzute la articolul 66 din Statutul funcționarilor UE.

(3) Alocațiile familiale cuprind:

(a) alocația pentru locuință;

(b) alocația pentru creșterea copilului;

(c) alocația școlară.

(4) Agenții temporari care beneficiază de alocațiile familiale menționate la prezentul articol sunt obligați să declare alocațiile de aceeași natură care le sunt plătite din alte surse; acestea din urmă se scad din alocațiile plătite în temeiul articolelor 1, 2 și 3 din anexa IV.

(5) Alocația pentru creșterea copilului poate fi dublată prin printr-o decizie specială și motivată a AAIC luată pe baza documentelor medicale care atestă un handicap fizic sau mintal al copilului în cauză care necesită cheltuieli ridicate din partea agentului temporar.

(6) În cazul în care, în temeiul articolelor 1, 2 și 3 din anexa IV, alocațiile familiale menționate anterior sunt plătite unei alte persoane decât agentului temporar, respectivele alocații se plătesc în moneda țării de reședință a persoanei în cauză, calculate, după caz, pe baza cursurilor de schimb prevăzute la articolul 63 al doilea paragraf din Statutul funcționarilor UE. Acestora le este aplicat coeficientul corector stabilit pentru țara respectivă, în cazul în care aceasta este membră a Uniunii, sau un coeficient corector egal cu 100, în cazul în care țara de reședință nu este membră a Uniunii.

Alineatele (4) și (5) se aplică în cazul alocațiilor familiale plătite persoanei menționate mai sus.

(7) Indemnizația de expatriere este egală cu 16 % din totalul salariului de bază, al alocației pentru locuință și al alocației pentru creșterea copilului la care are dreptul un agent temporar. Cuantumul minim al indemnizației de expatriere este de 509,43 EUR pe lună.

(8) În cazul decesului unui agent temporar, soțul supraviețuitor sau copiii aflați în întreținerea sa primesc în întregime remunerația decedatului până la sfârșitul celei de a treia luni care urmează lunii în care a survenit decesul.

În cazul decesului unei persoane care beneficiază de o prestație de invaliditate, dispozițiile menționate anterior se aplică în ceea ce privește prestația persoanei decedate.

Articolul 61

Condițiile de acordare a alocațiilor familiale și a indemnizației de expatriere se stabilesc în conformitate cu articolele 1, 2, 3 și 4 din anexa IV.

Articolul 62

Sub rezerva articolelor 63-66, agentul temporar are dreptul, în conformitate cu articolele 5-16 din anexa IV, la rambursarea cheltuielilor suportate cu ocazia încadrării în muncă, cu ocazia transferului sau a încetării raporturilor de muncă, precum și la rambursarea cheltuielilor suportate în cursul sau cu ocazia exercitării atribuțiilor sale.

Articolul 63

Agentul temporar încadrat în muncă pentru o perioadă de cel puțin 12 luni are dreptul, în condițiile prevăzute la articolul 9 din anexa IV, la rambursarea cheltuielilor de mutare.

Articolul 64

(1) Agentul temporar încadrat în muncă pentru o perioadă de cel puțin un an beneficiază, în condițiile prevăzute la articolul 5 din anexa IV, pentru o durată previzibilă a serviciului de o indemnizație de instalare:

egală sau mai mare de un an, dar mai mică de doi ani, în cuantum de o treime din rata stabilită la articolul 5 din anexa IV egală sau mai mare de doi ani, dar mai mică de trei ani, în cuantum de două treimi egală sau mai mare de trei ani, în cuantum de trei treimi

(2) Indemnizația de reinstalare prevăzută la articolul 6 din anexa IV se acordă agentului temporar care are o vechime în serviciu de cel puțin patru ani. Agentul temporar care are o vechime în serviciu mai mare de un an, dar mai mică de patru ani beneficiază de o indemnizație de reinstalare al cărei cuantum este proporțional cu vechimea efectivă în serviciu, neluându-se în considerare fracțiunile de ani.

(3) Cu toate acestea, indemnizația de instalare prevăzută la alineatul (1) și indemnizația de reinstalare prevăzută la alineatul (2) nu pot fi în cuantum mai mic decât:

(a) 1 123,91 EUR pentru un agent temporar care are dreptul la alocație pentru locuință; și

(b) 668,27 EUR pentru un agent temporar care nu are dreptul la alocație pentru locuință.

În cazul în care ambii soți, în calitate de agenți temporari ai agenției, au dreptul la indemnizația de instalare sau la indemnizația de reinstalare, aceasta se plătește doar aceluia dintre ei care are salariul mai mare.

În cazul în care soțul/soția unui agent temporar al agenției este funcționar sau alt agent al Comunităților Europene având dreptul la indemnizația de instalare sau la indemnizația de reinstalare și beneficiind de un salariu de bază mai mare, o astfel de indemnizație nu mai este plătită agentului temporar în cauză.

Articolul 65

Diurna este cea prevăzută la articolul 10 din anexa IV. Cu toate acestea, agentul temporar încadrat în muncă pentru o perioadă determinată mai mică de 12 luni care dovedește că îi este imposibil să continue să locuiască la vechiul său loc de reședință are dreptul la diurnă pe întreaga durată a contractului său și timp de maximum un an.

Articolul 66

Articolul 8 din anexa IV privind rambursarea anuală a cheltuielilor de călătorie de la locul de muncă la locul de origine se aplică numai în cazul agenților temporari care au o vechime în serviciu de cel puțin nouă luni.

Articolul 67

Plata sumelor datorate se efectuează în conformitate cu articolele 17 și 18 din anexa IV.

CAPITOLUL 6

Prestațiile de asigurări sociale

Secțiunea A

Asigurările de sănătate, de accident și prestațiile de asigurări sociale

Articolul 68

În timpul exercitării atribuțiilor sale, în timpul concediului de boală și al concediului fără plată prevăzute la articolele 17 și 57, în condițiile stabilite de respectivele articole sau atunci când beneficiază de prestație de invaliditate, agentul temporar, soțul/soția acestuia, în cazul în care soțul/soția în cauză nu poate beneficia de prestații de aceeași natură sau de același nivel în temeiul altor acte cu putere de lege și norme administrative, copiii săi sau alte persoane aflate în întreținerea sa în sensul articolului 2 din anexa IV, precum și beneficiarii unei pensii de urmaș, sunt asigurați în caz de boală sub rezerva acelorași norme ca și cele stabilite de comun acord de către instituțiile Uniunii în temeiul articolului 72 din Statutul funcționarilor UE.

Articolul 69

Pe perioada exercitării atribuțiilor sale, în timpul concediului de boală și al concediului fără plată prevăzute la articolele 17 și 57, în condițiile stabilite de aceste articole, agentul temporar beneficiază, de la data încadrării sale în muncă, de asigurare contra riscului de boală profesională și de asigurare contra riscurilor de accident, sub rezerva acelorași norme ca și cele stabilite de comun acord de instituțiile Uniunii în temeiul articolului 73 din Statutul funcționarilor UE. Agentul temporar contribuie în mod obligatoriu, în limita a 0,1 % din salariul său de bază, la asigurarea împotriva riscurilor non-ocupaționale.

Articolul 70

(1) Contribuțiile agentului temporar și ale agenției la sistemul de asigurări de sănătate și de accident se varsă integral la sistemul de asigurări de sănătate și de accident stabilit de Statutul funcționarilor UE.

(2) Cu toate acestea, în cazul în care examenul medical prevăzut la articolul 37 arată că agentul temporar suferă de o boală sau de invaliditate, AAIC poate decide excluderea cheltuielilor care rezultă ca urmare a unei astfel de boli sau invalidități de la rambursarea cheltuielilor prevăzută la articolul 68.

În cazul în care aduce dovezi în sprijinul imposibilității sale de a obține acoperire în cadrul unui alt sistem de asigurări de sănătate prevăzut de acte cu putere de lege sau norme administrative, agentul temporar poate, pe baza unei cereri prezentate cel târziu în cursul lunii următoare expirării contractului, să beneficieze în continuare de asigurarea de sănătate prevăzută la articolele 68 și 69 pentru o perioadă de cel mult șase luni de la expirarea contractului.

Contribuția prevăzută la articolul 68 alineatul (2) se calculează pe baza ultimului său salariu de bază, urmând ca agentul temporar să suporte jumătate din aceasta.

(3) Prin decizia AAIC adoptată în urma consultării medicului consultant autorizat de agenție, termenul de o lună pentru înaintarea cererii și termenul de șase luni prevăzut la alineatul (2) nu se aplică în cazul în care persoana în cauză suferă de o afecțiune gravă sau prelungită contractată pe durata încadrării sale în muncă și pe care a notificat-o agenției înainte de expirarea perioadei de șase luni menționate la alineatul (2), cu condiția ca persoana în cauză să se supună unui examen medical organizat de agenție.

Articolul 71

(1) Fostul agent temporar care, în urma încetării raporturilor de muncă în cadrul agenției, rămâne fără loc de muncă și:

— nu beneficiază de o prestație de invaliditate suportată de agenție;

— ale cărui raporturi de muncă nu au încetat în urma demisiei sau a rezilierii contractului din motive disciplinare;

— a cărui vechime în serviciu este de cel puțin șase luni;

— este rezident într-un stat membru;

beneficiază de o alocație lunară de șomaj în condițiile stabilite la prezentul articol.

În cazul în care are dreptul la ajutor de șomaj în cadrul unui sistem național, fostul agent temporar în cauză este obligat să notifice acest lucru agenției. În acest caz, cuantumul respectivului ajutor se deduce din alocația plătită în temeiul alineatului (3).

(2) Pentru a beneficia de alocația de șomaj menționată anterior, fostul agent temporar trebuie:

(a) să fie înregistrat, la cerere, ca persoană aflată în căutarea unui loc de muncă la autoritățile pentru ocuparea forței de muncă din statul membru în care și-a stabilit reședința;

(b) să îndeplinească obligațiile prevăzute de legislația statului membru în cauză pentru persoanele care beneficiază de ajutor de șomaj în temeiul respectivei legislații;

(c) să transmită lunar agenției un certificat emis de autoritatea națională competentă în materie de ocupare a forței de muncă, în care să se precizeze dacă a îndeplinit sau nu obligațiile și condițiile prevăzute la literele (a) și (b).

Agenția poate acorda sau menține alocația chiar și în cazul în care fostul agent temporar nu îndeplinește obligațiile naționale menționate la litera (b), în caz de boală, accident, maternitate, invaliditate, în cazul unei situații recunoscute ca similară sau în cazul în care autoritatea națională competentă acordă o dispensă.

AAIC adoptă dispozițiile pe care le consideră necesare pentru aplicarea prezentului articol.

(3) Alocația de șomaj se stabilește în funcție de salariul de bază obținut de agentul temporar la data încetării raporturilor de muncă. Cuantumul acestei alocații este stabilit la:

(a) 60 % din salariul de bază pentru o perioadă inițială de 12 luni;

(b) 45 % din salariul de bază pentru lunile 13-24.

Cu excepția perioadei inițiale de șase luni, pe parcursul căreia se aplică plafonul inferior definit la prezentul paragraf, iar plafonul superior nu se aplică, sumele astfel calculate nu pot fi nici mai mici de 1 347,89 EUR, nici mai mari de 2 695,79 EUR. Plafoanele menționate se ajustează în conformitate cu normele prevăzute la articolul 66 din Statutul funcționarilor UE, în conformitate cu articolul 65 din respectivul statut.

(4) Fostul agent temporar beneficiază de alocația de șomaj de la data încetării raporturilor de muncă, pe termen de cel mult 24 de luni și care nu poate în niciun caz depăși o treime din vechimea în serviciu efectivă. Cu toate acestea, în cazul în care, în cursul respectivei perioade, un fost agent temporar încetează să îndeplinească condițiile prevăzute la alineatele (1) și (2), plata alocației de șomaj se suspendă. Alocația se plătește din nou în cazul în care, înainte de expirarea acestei perioade, fostul agent temporar îndeplinește din nou condițiile menționate anterior fără să fi obținut dreptul la un ajutor de șomaj național.

(5) Fostul agent temporar care are dreptul la alocație de șomaj beneficiază de alocații familiale în conformitate cu normele prevăzute la articolul 67 din Statutul funcționarilor UE. Alocația pentru locuință se calculează pe baza alocației de șomaj, în condițiile stabilite la articolul 1 din anexa IV.

Persoana în cauză are obligația de a declara alocațiile de aceeași natură plătite din alte surse fie lui, fie soțului/soției acestuia, acestea fiind deduse din cele plătite în temeiul prezentului articol.

Un fost agent temporar care are dreptul la alocație de șomaj beneficiază, în condițiile stabilite de articolul 68, de asigurare de sănătate fără a fi nevoit să suporte nicio contribuție.

(6) Alocația de șomaj și alocațiile familiale se plătesc în euro din Fondul special de șomaj. Acestor plăți nu li aplică niciun coeficient corector.

(7) Agenții temporari contribuie cu o treime la finanțarea sistemului de asigurări de șomaj. Această contribuție este stabilită la 0,81 % din salariul de bază al persoanei în cauză, după deducerea unei sume forfetare de 1 225,36 EUR, fără a se lua în considerare coeficienții corectori prevăzuți la articolul 64 din Statutul funcționarilor UE.

Contribuția se deduce lunar din salariul persoanei în cauză și se plătește, împreună cu celelalte două treimi suportate de agenție, către Fondul special de șomaj instituit în conformitate cu articolul 28a din Regimul aplicabil celorlalți agenți ai Uniunii Europene, prevăzut de Regulamentul (CEE, Euratom, CECO) nr. 259/68 (denumit în continuare „Regimul aplicabil celorlalți agenți ai UE”).

(8) Alocația de șomaj plătită unui fost agent temporar rămas fără loc de muncă este reglementată de norme similare celor prevăzute în Regulamentul (CEE, Euratom, CECO) nr. 260/68 al Consiliului (4).

(9) Autoritățile naționale competente în materie de ocupare a forței de muncă și șomaj, acționând în conformitate cu legislația lor națională, și agenția cooperează în mod eficient pentru a asigura aplicarea corespunzătoare a prezentului articol.

(10) Normele detaliate de aplicare a prezentului articol sunt reglementate de norme similare celor stabilite de comun acord între instituțiile Uniunii, fără a aduce atingere dispozițiilor de la alineatul (2) al treilea paragraf.

Articolul 72

(1) La nașterea unui copil al unui agent temporar, persoana care îngrijește efectiv copilul primește o alocație de 198,31 EUR.

Aceeași alocație se poate acorda unui agent temporar care adoptă un copil cu o vârstă mai mică de cinci ani și care se află în întreținerea respectivului agent, în sensul articolului 2 alineatul (2) din anexa IV.

(2) Alocația se acordă, de asemenea, în cazul întreruperii sarcinii după minimum șapte luni.

(3) Beneficiarul alocației pentru nașterea unui copil are obligația de a declara alocațiile de aceeași natură primite din alte surse pentru același copil; acestea din urmă se deduc din alocația prevăzută la alineatul (1). În cazul în care ambii părinți sunt agenți temporari ai agenției, alocația se acordă o singură dată.

Articolul 73

În cazul decesului unui agent temporar, al soțului/soției acestuia, al copiilor aflați în întreținerea sa sau a altor persoane aflate în întreținerea sa în sensul articolului 2 din anexa IV, care au locuit împreună cu agentul temporar, cheltuielile ocazionate de transportul corpului persoanei decedate de la locul de desfășurare a activității la locul de origine al agentului temporar sunt rambursate de agenție.

Cu toate acestea, în cazul în care un agent temporar decedează în timpul unei delegații, agenția suportă costurile de transport al corpului persoanei decedate de la locul decesului până la locul de origine al agentului temporar decedat.

Articolul 74

Pe durata contractului sau după expirarea acestuia, agentul temporar poate primi cadouri, împrumuturi sau avansuri, în cazul în care este incapabil să își exercite atribuțiile ca urmare a unei boli grave și prelungite, a unui handicap sau a unui accident survenit pe durata încadrării sale în muncă și în măsura în care dovedește că nu beneficiază de asigurare în cadrul unui alt sistem de asigurări sociale care acoperă aceste riscuri.

Secțiunea B

Asigurările de invaliditate și de viață

Articolul 75

Agenții temporari sunt asigurați împotriva riscului de deces sau de invaliditate care poate surveni pe durata contractului de muncă, în conformitate cu dispozițiile de mai jos.

Plățile și prestațiile prevăzute în prezenta secțiune se suspendă în cazul în care remunerația pe care o primește un agent temporar în conformitate cu contractul său de muncă se suspendă temporar în temeiul prezentului statut.

Articolul 76

În cazul în care examenul medical efectuat înaintea încadrării în muncă a agentului temporar arată că acesta din urmă suferă de boală sau de invaliditate, AAIC poate decide să nu îl admită ca beneficiar al prestațiilor garantate prevăzute în materie de invaliditate sau deces, în ceea ce privește riscurile unei astfel de boli sau invalidități, decât la expirarea unei perioade de cinci ani de la data încadrării sale în muncă.

Agentul temporar poate înainta recurs împotriva respectivei decizii la comisia de invaliditate care este înființată de agenție. În temeiul unui acord între agenție și Consiliul Uniunii Europene, agenția poate face apel la comisia de invaliditate a Consiliului.

Articolul 77

(1) Agentul temporar care suferă de invaliditate totală și care, din această cauză, este obligat să-și suspende raporturile de muncă în cadrul agenției, are dreptul, pe toată perioada de invaliditate, la o prestație de invaliditate al cărei cuantum se stabilește după cum urmează.

În cazul în care agentul temporar beneficiar al unei prestații de invaliditate împlinește 66 de ani, se aplică dispozițiile generale referitoare la acordarea indemnizației de plecare. Indemnizația de plecare se calculează pe baza salariului corespunzător treptei și gradului deținute de agentul temporar la momentul la care a survenit invaliditatea.

(2) Prestația de invaliditate este de 70 % din ultimul salariu de bază al agentului temporar. Cu toate acestea, ea nu poate fi mai mică decât minimul de subzistență, respectiv decât salariul de bază al unui agent temporar al Uniunii încadrat în prima treaptă a gradului 1. Prestația de invaliditate este condiționată de contribuția la sistemul de pensii, calculată pe baza prestației menționate anterior.

(3) Atunci când invaliditatea agentului temporar rezultă în urma unui accident survenit în timpul sau cu ocazia exercitării atribuțiilor sale, în urma unei boli profesionale, în urma unui act de abnegație înfăptuit în interes public sau în urma faptului că și-a riscat propria viață pentru a salva viața unei alte persoane, prestația de invaliditate nu poate fi mai mică de 120 % din minimul de subzistență. În astfel de cazuri, contribuția la sistemul de pensii se plătește din bugetul agenției.

(4) În cazul invalidității provocate în mod deliberat de agentul temporar, AAIC poate decide ca acesta să primească doar indemnizația prevăzută la articolul 86.

(5) Agentul temporar care are dreptul la o prestație de invaliditate are, de asemenea, dreptul la alocațiile familiale stabilite în conformitate cu articolul 60 alineatul (3). În conformitate cu anexa IV, alocația pentru locuință se calculează pe baza prestației beneficiarului.

Articolul 78

(1) Starea de invaliditate se stabilește de către comisia de invaliditate menționată la articolul 76.

(2) Agenția îi poate solicita beneficiarului unei prestații de invaliditate să se supună unor examene periodice pentru a se asigura că îndeplinește în continuare condițiile de acordare a respectivei prestații. În cazul în care comisia de invaliditate stabilește că respectivele condiții nu mai sunt îndeplinite, agentul temporar în cauză își reia raporturile de muncă în cadrul agenției, cu condiția să nu îi fi încetat contractul de muncă.

Cu toate acestea, în cazul în care încadrarea în muncă în cadrul agenției a agentului în cauză se dovedește imposibilă, contractul acestuia poate fi reziliat sub rezerva plății unei sume a cărei valoare corespunde remunerației care i-ar fi fost plătită agentului pe perioada preavizului și, după caz, care corespunde indemnizației de reziliere a contractului prevăzute la articolul 96. Se aplică, de asemenea, articolul 86.

Articolul 79

Succesorii în drepturi ai agentului temporar decedat, stabiliți în conformitate cu aceleași norme ca și cele prevăzute în capitolul 3 din anexa V, au dreptul la pensie de urmaș în temeiul articolelor 80-83.

În cazul în care un fost agent temporar care beneficiază de o prestație de invaliditate decedează, succesorii în drepturi ai agentului temporar decedat, stabiliți în conformitate cu capitolul 3 din anexa V, au dreptul la pensia de urmaș prevăzută în anexa menționată.

În cazul dispariției, de mai mult de un an, a unui agent temporar sau a unui fost agent temporar care primește o prestație de invaliditate, pensiile provizorii acordate soțului/soției și persoanelor recunoscute ca aflate în întreținerea sa se stabilesc în conformitate cu aceleași norme ca și cele prevăzute la capitolele 5 și 6 din anexa VIII la Statutul funcționarilor UE.

Articolul 80

Dreptul la plata pensiei începe să producă efecte din prima zi a lunii care urmează celei în care a survenit decesul sau, dacă este cazul, din prima zi a lunii care urmează perioadei în care soțul supraviețuitor, orfanii sau persoanele aflate în întreținerea sa beneficiază de retribuțiile sale în temeiul articolului 60 alineatul (8).

Articolul 81

Soțul supraviețuitor al agentului temporar beneficiază de pensie de urmaș în condițiile prevăzute la capitolul 3 din anexa V. Cuantumul pensiei nu poate fi mai mic de 35 % din ultimul salariu de bază lunar primit de agentul temporar și nici mai mic decât salariul de bază al unui agent temporar al Uniunii încadrat în gradul 1 prima treaptă.

Beneficiarul unei pensii de urmaș are dreptul, în condițiile prevăzute în anexa IV, la alocațiile familiale menționate la articolul 60 alineatul (3). Cu toate acestea, cuantumul alocației pentru creșterea copilului este dublu față de alocația prevăzută la articolul 60 alineatul (3) litera (b).

Articolul 82

În cazul în care agentul temporar sau beneficiarul unei prestații de invaliditate a decedat fără a lăsa în urma sa un soț/o soție având dreptul la o pensie de urmaș, copiii aflați în întreținerea persoanei decedate, în sensul articolului 2 din anexa IV, au dreptul, în momentul decesului agentului, la o pensie de orfan, în condițiile prevăzute la articolul 7 din anexa V.

Același drept la pensie se recunoaște și copiilor care îndeplinesc aceleași condiții, în caz de deces sau de recăsătorie a soțului/soției care primește o pensie de urmaș.

În cazul în care agentul temporar sau beneficiarul unei prestații de invaliditate decedează, iar condițiile prevăzute la primul paragraf din prezentul articol nu sunt îndeplinite, copiii aflați în întreținerea sa, în sensul articolului 2 din anexa IV, au dreptul la o pensie de orfan în condițiile prevăzute la articolul 10 din anexa V; cu toate acestea, cuantumul pensiei se stabilește la jumătate din cuantumul prevăzut de dispozițiile articolului menționat.

Pensia de orfan a persoanelor considerate ca aflate în întreținerea agentului temporar, în sensul articolului 2 alineatul (4) din anexa IV, nu poate să depășească dublul cuantumului alocației pentru creșterea copilului.

Decesul unui părinte natural care este înlocuit de un părinte adoptiv nu dă dreptul la pensie de orfan.

Orfanul beneficiază de alocație școlară în condițiile stabilite la articolul 3 din anexa IV.

Articolul 83

În caz de divorț sau de coexistență a mai multor categorii de urmași care îndeplinesc condițiile pentru acordarea pensiei de urmaș, aceasta se repartizează în condițiile prevăzute în anexa V.

Articolul 84

(1) Fără a aduce atingere oricărei alte dispoziții, în special celor privind sumele minime de care beneficiază persoanele având dreptul la pensie de urmaș, cuantumul total al pensiilor de urmaș majorate cu alocațiile familiale și din care se deduc impozitul și alte rețineri obligatorii, pe care le pot pretinde soțul supraviețuitor și ceilalți succesori în drepturi nu poate depăși:

(a) în cazul decesului unui agent temporar aflat în activitate, aflat în concediu pentru interese personale, pentru efectuarea serviciului militar, în concediu pentru creșterea copilului sau în concediu din motive familiale, cuantumul remunerației la care ar fi avut dreptul agentul temporar în cauză, la aceeași treaptă și grad, dacă ar fi rămas încadrat în muncă, plus toate alocațiile familiale care i s-ar fi plătit în cazul respectiv, din care se deduc impozitul și celelalte rețineri obligatorii;

(b) pentru perioada ulterioară datei la care agentul temporar menționat la litera (a) ar fi împlinit vârsta de 66 de ani, cuantumul indemnizației de plecare la care persoana în cauză, dacă ar fi rămas în viață, ar fi avut dreptul de la data respectivă, pentru aceeași treaptă și grad la care se încadra la momentul decesului, plus alocațiile familiale care i s-ar fi plătit agentului în cauză, din care se deduc impozitul și alte rețineri obligatorii;

(c) în cazul decesului unui fost agent temporar beneficiar al unei prestații de invaliditate, cuantumul pensiei la care ar fi avut dreptul agentul în cauză, dacă ar fi rămas în viață, la care se adaugă, respectiv din care se scad elementele prevăzute la litera (b).

(2) În sensul alineatului (1), se face abstracție de coeficienții corectori care ar putea afecta diferitele sume în cauză.

(3) Cuantumul maxim definit la literele (a)-(c) de la alineatul (1) se repartizează între persoanele cu drept la pensie de urmaș, proporțional cu drepturile acestora, făcându-se abstracție de alineatul (1) în acest scop.

Articolul 85 alineatul (1) al doilea și al treilea paragraf se aplică sumelor astfel repartizate.

Articolul 85

(1) Pensiile stabilite în temeiul prezentului statut se calculează pe baza grilelor de salarizare în vigoare în prima zi a lunii din care se aplică dreptul la pensie.

Niciun coeficient corector nu se aplică pensiilor.

Pensiile exprimate în euro se plătesc în una dintre monedele menționate la articolul 29 din anexa V.

(2) În cazul în care, în conformitate cu articolul 60, remunerațiile sunt ajustate, aceeași ajustare se aplică pensiilor.

(3) Dispozițiile de la alineatele (1) și (2) se aplică prin analogie beneficiarilor unei prestații de invaliditate.

Secțiunea C

Indemnizația de plecare

Articolul 86

În momentul încetării raporturilor de muncă, agentul temporar are dreptul la plata indemnizației de plecare sau la transferul echivalentului actuarial al drepturilor de pensie în condițiile prevăzute la articolul 1 din anexa V.

Articolul 87

În cazul în care un agent temporar a exercitat opțiunea prevăzută la articolul 91, indemnizația de plecare se reduce proporțional cu perioada pentru care s-au reținut sumele respective.

Primul paragraf de la prezentul articol nu se aplică agentului temporar care, în termen de trei luni de la data la care i se aplică prezentul statut, solicită reluarea plății sumelor majorate cu dobânda compusă aferentă, la rata de 3,5 % pe an, rata putând fi revizuită în conformitate cu procedura stabilită la articolul 88.

Articolul 88

(1) Rata pentru calculul dobânzii compuse este rata efectivă menționată la alineatele (2) și (3) și, dacă este necesar, se revizuiește cu ocazia evaluărilor actuariale efectuate o dată la cinci ani.

(2) Ratele dobânzilor care trebuie luate în considerare la calculul actuarial se bazează pe ratele anuale medii ale dobânzilor observate pentru datoria publică pe termen lung din statele membre, astfel cum se publică de Comisia Europeană. Pentru a calcula rata dobânzii corespunzătoare fără inflație, necesară calculelor actuariale, se utilizează un indice adecvat al prețurilor la consum.

(3) Rata anuală efectivă care urmează să fie luată în considerare la calculul actuarial este media ratelor dobânzilor medii reale pentru cei 12 ani ce precedă anul în curs.

Secțiunea D

Finanțarea sistemului de asigurări de invaliditate și de viață și a sistemului de pensii

Articolul 89

(1) Prestațiile plătite în cadrul sistemului de asigurări sociale prevăzut în secțiunile B și C se suportă din bugetul agenției. Statele membre care participă la agenție garantează în mod solidar plata respectivelor prestații, în conformitate cu baremul stabilit pentru finanțarea acestor cheltuieli.

(2) Din salarii și prestațiile de invaliditate se deduc, în toate cazurile, contribuțiile la sistemul de asigurări sociale prevăzut în secțiunea B.

(3) Finanțarea sistemului de asigurări sociale prevăzut în secțiunile B și C se face în condițiile prevăzute la articolul 90 din prezentul statut și la articolele 21 și 22 din anexa V.

(4) Contribuțiile agenților temporari și ale agenției la sistemul de asigurări sociale prevăzut în secțiunile B și C se plătesc integral la bugetul agenției.

Articolul 90

Agenții temporari contribuie cu o treime la plata cheltuielilor de finanțare a sistemului de pensii. Această contribuție este de 10,3 % din salariul de bază al agentului temporar, fără a lua în considerare coeficienții corectori prevăzuți la articolul 60. Contribuția se deduce lunar din salariul agentului temporar în cauză. Contribuția se ajustează în conformitate cu aceleași dispoziții ca și cele stabilite în anexa XII la Statutul funcționarilor UE.

Articolul 91

În conformitate cu condițiile stabilite de agenție, un agent temporar poate solicita agenției să efectueze toate plățile pe care acesta trebuie să le efectueze pentru constituirea sau menținerea drepturilor de pensie în țara sa de origine. În egală măsură, agenția poate decide să efectueze toate plățile pe care un agent temporar trebuie să le efectueze pentru constituirea sau menținerea drepturilor de pensie în țara sa de origine, chiar și în absența unei cereri din partea acestuia. În acest caz, agenția trebuie să-și justifice decizia în mod corespunzător.

Plățile menționate anterior nu depășesc dublul ratei prevăzute la articolul 90 și se suportă din bugetul agenției.

Secțiunea E

Lichidarea drepturilor agenților temporari

Articolul 92

Sistemul de asigurări de invaliditate sau sistemul pensiilor de urmaș sunt prevăzute la articolele 19-23 din anexa V.

Secțiunea F

Plata prestațiilor

Articolul 93

(1) Plata prestațiilor se efectuează în conformitate cu articolele 84 și 85 din prezentul statut și cu articolul 28 din anexa V.

(2) Toate sumele datorate agenției de un agent temporar în cadrul sistemului de asigurări menționat anterior, la data la care prestațiile devin plătibile, se deduc din cuantumul prestațiilor care îi revin agentului sau succesorilor săi în drepturi. Deducerea se poate eșalona pe mai multe luni.

Secțiunea G

Subrogarea agenției

Articolul 94

(1) Atunci când cauza decesului, a accidentului sau a bolii unei persoane care intră sub incidența prezentului statut este imputabilă unui terț, agenția, în ceea ce privește obligațiile în temeiul prezentului statut care îi revin ca urmare a evenimentului care a cauzat decesul, accidentul sau boala, se subrogă de drept victimei sau succesorilor în drepturi ale acesteia în drepturile și acțiunile lor împotriva terțului responsabil.

(2) În domeniul de aplicare al subrogării menționate la alineatul (1) intră, printre altele:

— menținerea plății remunerațiilor, în conformitate cu articolul 53, către agentul temporar, pe perioada incapacității de muncă temporare a acestuia;

— plățile efectuate în conformitate cu articolul 60 alineatul (8), în urma decesului unui agent temporar sau al unei persoane care are dreptul la prestația de invaliditate;

— prestațiile plătite în temeiul articolelor 68 și 69 și al normelor de punere în aplicare, în ceea ce privește asigurarea de sănătate și de accident;

— plata cheltuielilor de transport al corpului persoanei decedate, în conformitate cu articolul 73;

— alocațiile familiale suplimentare plătite în conformitate cu articolul 60 alineatul (5) și cu articolul 2 alineatele (3) și (5) din anexa IV pentru un copil aflat în întreținere care suferă de o afecțiune gravă, de o infirmitate sau de un handicap;

— prestațiile de invaliditate plătite ca urmare a unui accident sau a unei boli care duce la invaliditate permanentă și îl împiedică, astfel, pe agentul temporar să își exercite atribuțiile;

— pensiile de urmaș plătite ca urmare a decesului unui agent temporar sau al unui fost agent temporar, ca urmare a decesului soțului/soției agentului temporar sau al/a unui fost agent temporar, cu drept de pensie, atunci când soțul/soția nu este agent temporar;

— pensia de orfan plătită fără limită de vârstă, copilului unui agent temporar sau al unui fost agent temporar, în cazul în care copilul suferă de o boală gravă, de o infirmitate sau de un handicap care îl împiedică să își câștige existența după decesul persoanei în întreținerea căreia s-a aflat.

(3) Cu toate acestea, subrogarea agenției nu se extinde la drepturile la despăgubire în ceea ce privește prejudiciile cu caracter pur personal, precum prejudiciul moral, pretium doloris sau despăgubirea prejudiciilor estetice și de agrement care depășesc cuantumul indemnizației acordate pentru aceste prejudicii în temeiul articolului 69.

(4) Dispozițiile alineatelor (1), (2) și (3) nu pot constitui obstacole în exercitarea unei acțiuni directe de către agenție.

CAPITOLUL 7

Recuperarea plăților excedentare

Articolul 95

Orice plată a unei sume excedentare se recuperează, în cazul în care beneficiarul avea cunoștință de faptul că nu exista niciun motiv pentru plata respectivei sume sau în cazul în care faptul că plata respectivă se efectua în mod excedentar era atât de evident, încât beneficiarul ei nu putea să nu îl observe.

Cererea de recuperare se întocmește în termen de cinci ani de la efectuarea plății. În cazul în care AAIC este în măsură să stabilească faptul că beneficiarul a indus în eroare administrația cu bună știință, în scopul de a obține suma în cauză, cererea de recuperare nu rămâne valabilă chiar dacă termenul menționat anterior a expirat.

CAPITOLUL 8

Încetarea raporturilor de muncă

Articolul 96

În afară de cazul încetării raporturilor de muncă ca urmare a decesului agentului temporar, contractul său de muncă poate înceta:

(a) la sfârșitul lunii în care agentul temporar împlinește vârsta de 66 de ani;

(b) în cazul în care contractul este pe perioadă determinată: (i) la data stabilită în contract; (ii) la sfârșitul perioadei de preaviz stabilite în contract care îi oferă agentului temporar sau agenției posibilitatea de a rezilia contractul înainte de termen. Perioada de preaviz nu poate fi mai mică de o lună pentru fiecare an lucrat, fiind de cel puțin o lună și de cel mult trei luni. Pentru agentul temporar al cărui contract a fost reînnoit, perioada maximă este de șase luni. Cu toate acestea, perioada de preaviz nu poate începe să curgă în timpul sarcinii, în cazul în care este confirmată de un certificat medical, în timpul concediului de maternitate sau de boală, cu condiția ca acest concediu de boală să nu depășească trei luni. De asemenea, perioada de preaviz se suspendă în timpul sarcinii, în cazul în care este confirmată de un certificat medical, în timpul concediului de maternitate sau de boală sub rezerva limitelor menționate anterior. În cazul în care agenția reziliază contractul, agentul temporar are dreptul la o compensație egală cu o treime din salariul său de bază pe perioada cuprinsă între data la care își încheie activitatea și data la care i-ar expira contractul; (iii) în cazul în care agentul temporar nu mai îndeplinește condițiile prevăzute la articolul 37 alineatul (2) litera (a) și sub rezerva autorizării unei derogări în temeiul articolului în cauză. În cazul în care nu se autorizează derogarea în cauză, se aplică perioada de preaviz prevăzută la prezentul articol litera (b) punctul (ii).

Articolul 97

Agenția poate rezilia contractul de muncă fără preaviz:

(a) în cursul sau la încheierea perioadei de probă, în condițiile prevăzute la articolul 39;

(b) în cazul în care agentul temporar nu poate să își reia atribuțiile la încheierea perioadei de concediu de boală plătit prevăzut la articolul 53. În acest caz, agentul temporar beneficiază de o indemnizație egală cu salariul său de bază plus alocațiile familiale, calculată luându-se în considerare două zile pentru fiecare lună lucrată.

Articolul 98

(1) După terminarea procedurii disciplinare prevăzute în titlul V, contractul de muncă al agentului temporar se poate rezilia fără preaviz pe motive disciplinare în caz de