RO Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene 261

32001D0812



JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

DECIZIA COMISIEI

din 21 noiembrie 2001

de stabilire a cerințelor pentru aprobarea punctelor de control la frontieră responsabile cu controlul sanitar-veterinar al produselor introduse în Comunitate din țări terțe

[notificată cu numărul C(2001) 3687]

(Text cu relevanță pentru SEE)

(2001/812/CE)

COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,

având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,

având în vedere Directiva 97/78/CE a Consiliului de stabilire a principiilor de bază ale organizării controalelor sanitar-veterinare pentru produsele din țări terțe și introduse în Comunitate (1), în special articolul 6 alineatul (2) și articolul 33,

întrucât:

(1) Pentru a fi aprobate și publicate în Jurnalul Oficial, punctele de control la frontieră care manipulează produse trebuie să se conformeze condițiilor generale stabilite de anexa II la Directiva 97/78/CE.

(2) Ținând seama de experiența dobândită în cursul inspecțiilor efectuate de Oficiul Alimentar și Veterinar, este în prezent justificată modificarea și actualizarea cerințelor detaliate pentru punctele de control la frontieră și pentru centrele de inspecție din cadrul acestor puncte. Prezenta decizie stabilește clădirile, echipamentele și procedurile necesare și abrogă Decizia 92/525/CEE a Comisiei (2).

(3) Toate clădirile care urmează a fi utilizate ca puncte de control la frontieră, inclusiv spațiile din aceste clădiri care sunt utilizate ca întreprinderi comerciale, ar trebui să se afle sub controlul medicului veterinar oficial și să îi fie accesibile ori de câte ori este necesar accesul acestuia.

(4) Pentru a promova eficiența în locurile în care sunt manipulate doar categorii limitate de produse, punctele de control la frontieră ar trebui să figureze pe o listă numai pentru categoriile respective, spațiile puse la dispoziție putând fi astfel limitate și adaptate numai la aceste categorii de produse.

(5) Este indicat să se permită un anumit grad de flexibilitate astfel încât punctele de control la frontieră să fie împărțite în mai multe centre de inspecție unde produsele pot fi examinate efectiv, fără a necesita paralelismul tuturor clădirilor de birouri și al unor documente sau echipamente necesare, care sunt însă păstrate în alte părți ale incintei punctului.

(6) Este totuși necesar să se prevadă unele limitări ale flexibilității mai sus menționate, pentru a asigura faptul că centrele de inspecție respective își desfășoară activitatea sub controlul medicului veterinar oficial și că nu se află la distanțe excesiv de mari față de biroul central desemnat, caz în care centrele ar trebui aprobate ca puncte de control la frontieră independente.

(7) Punctul de control la frontieră și centrele de inspecție din cadrul său ar trebui să îndeplinească cerințele minime pentru clădiri, echipamente și condiții de desfășurare a activității stabilite de prezenta decizie.

(8) Toate punctele de control la frontieră trebuie să fie aprobate de Comisie și înregistrate pe o listă în Jurnalul Oficial.

(9) În scopul asigurării transparenței, toate centrele de inspecție utilizate ca parte a oricărui punct de control la frontieră ar trebui să figureze împreună cu numele punctului în cauză în decizia corespunzătoare a Comisiei, publicată în Jurnalul Oficial.

(10) Măsurile prevăzute de prezenta decizie sunt conforme cu avizul Comitetului permanent veterinar,

ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

Articolul 1

(1) Punctul de control la frontieră constă în dotările destinate controalelor sanitar-veterinare, se află sub responsabilitatea medicului veterinar oficial sau, în cazul produselor piscicole, fie sub cea a medicului veterinar oficial, fie sub cea a agentului oficial la care se referă Decizia 93/352/CEE a Comisiei (3) și este amplasat astfel încât dotările să constituie o unitate completă de lucru. În cazul în care punctul de control la frontieră este alcătuit din mai mult de un ansamblu de dotări amplasate în același loc, localizarea geografică a grupului îi va conferi calitatea de punct de control la frontieră, iar acesta trebuie să poarte o denumire unică.

(2) Punctul de control la frontieră unde se pot prezenta produse de origine animală din țări terțe pentru a fi introduse în Comunitate și unde acestea pot fi supuse tuturor controalelor privind documentele, identitatea și proprietățile fizice trebuie să includă toate dotările stabilite de articolul 4 al prezentei decizii.

(3) Acolo unde condițiile geografice sau mărimea zonei de graniță o impun sau în vederea gestionării eficiente a controalelor de frontieră, punctul de control la frontieră poate avea mai mult de o clădire sau un centru de inspecție pentru a efectua în mod corespunzător controalele asupra categoriilor de produse pentru care punctul de control la frontieră este aprobat.

Articolul 2

(1) Fără a aduce atingere anexei II la Directiva 97/78/CE, toate punctele de control la frontieră la care se referă articolul 6 al directivei menționate mai sus trebuie să pună la dispoziție, pentru a fi aprobate și înregistrate pe o listă în Jurnalul Oficial și pentru a nu-și pierde aprobarea, clădirile, personalul și echipamentele și să aplice procedurile prevăzute de prezenta decizie și de anexa sa.

(2) Clădirile utilizate ca puncte de control la frontieră sau orice centru de inspecție din cadrul acestora trebuie să se afle sub controlul efectiv al unui medic veterinar oficial sau, în cazul produselor piscicole, fie al medicului veterinar oficial, fie al agentului oficial la care se referă Decizia 93/352/CEE a Comisiei și trebuie să fie accesibile ori de câte ori este necesar.

Articolul 3

(1) Un stat membru poate propune înscrierea pe lista oficială, după aprobare, a unui punct de control la frontieră pentru inspecția tuturor sau a unora dintre categoriile de produse. În ultimul caz, statul membru trebuie să demonstreze că punctul are dotările, echipamentul și personalul necesare pentru a efectua inspecția acestor produse.

(2) În Jurnalul Oficial, punctele de control la frontieră vor fi înscrise pe listă ca porturi, aeroporturi, puncte de pe căile rutiere sau căile ferate. Lista precizează categoriile de produse pentru care punctul și, după caz, centrul de inspecție sunt aprobate, inclusiv detalii referitoare la orice alte restricții privind produsele pe care le poate inspecta un anumit punct de control la frontieră sau altul.

(3) În cazul în care un punct de control la frontieră este aprobat numai pentru anumite categorii de produse, dotările punctului de control la frontieră se pot limita la cele necesare efectuării controalelor sanitar-veterinare asupra acelor categorii restrânse de produse.

(4) Cu toate acestea, prin derogare de la alineatul (3), materialul seminal și embrionii congelați care pot fi transportați la temperatura mediului în containere sigilate cu autoreglare a temperaturii pot fi inspectați numai la punctele de control la frontieră înscrise pe lista pentru inspecția produselor nedestinate consumului uman care sunt la temperatura mediului.

(5) Statele membre vor informa Comisia asupra oricărei modificări a infrastructurii sau funcționării punctului de control la frontieră sau ale centrului de inspecție din cadrul acelui punct, modificări care influențează includerea punctelor pe lista de categorii. Statele membre au posibilitatea să propună adăugiri la categoriile în care sunt incluse punctele de control la frontieră, după ce autoritatea competentă a verificat conformitatea dotărilor cu cerințele prezentei decizii, în vederea aprobării lor și a amendării listei de către Comisie.

Articolul 4

(1) Clădirile punctelor de control la frontieră trebuie să fie construite, dotate, întreținute și exploatate în conformitate cu cerințele stabilite de anexa la prezenta decizie și de legislația comunitară relevantă. Pentru produsele care nu sunt complet armonizate din punctul de vedere al igienei se pot aplica cerințe de igienă naționale suplimentare.

(2) Infrastructura minimă a oricărui punct de control la frontieră aprobat trebuie să includă următoarele elemente, la o distanță eficientă unul față de celălalt:

(a) un birou dotat cu echipament de comunicație care să cuprindă telefon, fax, un terminal de sistem ANIMO, un fotocopiator, toată documentația necesară și capacitatea de arhivare necesară pentru a păstra documentele referitoare la inspecția produselor;

(b) camere sociale pentru personalul care lucrează la punctul de control la frontieră, constând din vestiare, toalete și dotări pentru spălarea mâinilor, care pot fi utilizate în comun numai cu alt personal implicat în controalele oficiale;

(c) o zonă pentru descărcarea mijloacelor de transport al mărfurilor care să fie închisă sau protejată cu un acoperiș, cu excepția mărfurilor de lână care nu sunt puse în containere, a proteinei animale prelucrate vrac improprie consumului uman, guano sau gunoi de grajd utilizat ca fertilizator sau grăsimi și uleiuri lichide vrac, transportate pe vase, pentru care este permis să nu se aplice cerința privind acoperișul. Pentru produsele la temperatură controlată destinate consumului uman joncțiunea între transport și zona de descărcare ar trebui protejată sau sigilată de mediul extern, cu excepția peștelui pentru care se aplică derogarea la care se referă articolul 2 din Decizia 93/352/CEE și capitolul II punctul 2 din anexa la Directiva 91/493 (4);

(d) o cameră pentru inspecție în care se inspectează produsele și se iau probe pentru teste ulterioare; zona pentru prelevarea probelor nu este necesar să fie separată de camera pentru inspecție;

(e) camere sau zone de depozitare corespunzătoare care să permită, sub controlul medicului veterinar oficial, păstrarea la temperatura ambiantă, refrigerarea sau congelarea mărfurilor reținute în așteptarea rezultatelor examenelor de laborator sau a altor investigații.

(3) Punctele de control la frontieră aprobate să manipuleze categorii de produse refrigerate, congelate sau la temperatura ambiantă trebuie să poată să depoziteze simultan volume adecvate de produse din fiecare categorie de temperatură. Accesul imediat la un volum adecvat de depozitare trebuie să fie posibil medicului veterinar oficial ori de câte ori acest lucru se dovedește necesar.

Utilizarea incintelor pentru stocarea comercială aflate în apropierea punctului de control la frontieră și în cadrul aceleiași zone portuare sau vamale este permisă sub controlul medicului veterinar oficial și cu condiția ca produsul reținut să fie depozitat într-o cameră, încăpere sau zonă separată care să poată fi încuiate, bine delimitate de celelalte produse.

Depozitarea în containere separate de sine stătătoare situate permanent lângă zona de descărcare este permisă cu condiția ca respectivele containere să fie legate de zona de descărcare, în așa fel încât procesul de descărcare să se desfășoare la adăpost de intemperii. Depozitarea suplimentară a fiecărei categorii de produse în mijlocul de transport în care a fost adusă marfa la punctul de control este permisă în mod excepțional sub controlul medicului veterinar oficial în cazul punctelor de control situate pe căile rutiere, feroviare sau portuare.

(4) Produsele destinate consumului uman și produsele nedestinate consumului uman ar trebui manipulate în zone de descărcare, camere pentru inspecție și spații de depozitare separate. Prin derogare de la prezenta cerință, în cazul punctelor de control la frontieră aprobate oficial numai pentru produse ambalate, zonele de descărcare pot fi comune, cu condiția ca în timpul și după descărcare produsele destinate consumului uman să fie clar separate de cele care nu sunt destinate consumului uman, pentru a preveni contaminarea încrucișată.

(5) Prin derogare de la alineatul (4), punctele de control la de frontieră care au un dever mai mic de 500 de transporturi pe an pot utiliza aceleași clădiri și dotări pentru descărcarea, inspecția și depozitarea tuturor produselor pentru care punctul este aprobat, cu condiția aplicării unei separări în timp a transporturilor și a curățării și dezinfecției localurilor între diferitele transporturi, atunci când acestea sunt necesare.

Articolul 5

(1) Statele membre pot propune înscrierea pe lista din Jurnalul Oficial a unor centre suplimentare de inspecție în cadrul punctelor de control la frontieră deja aprobate, după ce autoritatea competentă a constatat că acestea sunt conforme cu cerințele prezentei decizii. Clădirile de la oricare centru trebuie să corespundă volumului și tipului de produse care tranzitează centrul.

(2) Când un punct de control la frontieră este împărțit în mai multe centre de inspecție, acestea trebuie:

— să fie situate în aceeași zonă vamală sau în același district vamal ca și punctul de control la frontieră în cadrul căruia centrele sunt înregistrate pe listă;

— să fie situate la o distanță rezonabilă de biroul central desemnat al punctului de control la frontieră și să fie, de o manieră demonstrabilă, sub controlul medicului veterinar oficial;

— să păstreze o înregistrare specifică a transportului examinat în centru.

(3) Nu este necesar ca centrele de inspecție să posede:

— spații pentru arhivare, un terminal de sistem ANIMO sau un fotocopiator;

— toată documentația și legislația privind controalele sanitar-veterinare, ci numai documentele pertinente și necesare controalelor sanitar-veterinare efectuate în centru.

Articolul 6

În circumstanțele la care se referă articolul 6 alineatul (2) litera (b) din Directiva 97/78/CE, intervalele de timp rezonabile necesare statelor membre pentru a se pune în conformitate cu recomandările făcute ca urmare a rapoartelor de inspecție înainte de retragerea, completă sau parțială, de pe listă a punctului de control la frontieră de către Comisie, în ultimul caz în legătură cu categoriile de produse și/sau centrele de inspecție vizate de recomandare, vor fi următoarele, începând cu data primirii raportului final în limba statului membru:

— pentru deficiențe privind dotările (numai construcțiile) sau numărul personalului: șase luni; cu toate acestea, acolo unde sunt în construcție clădiri noi, termenul limită de finalizare a acțiunii poate fi stabilit prin înțelegere între Comisie și statul membru, în funcție de caz;

— pentru deficiențe privind toate celelalte aspecte: trei luni.

Aceste intervale de timp pot fi scurtate în cazul unui risc potențial grav pentru sănătatea publică sau pentru sănătatea animalelor.

Articolul 7

Se abrogă Decizia 92/525/CEE și, în conformitate cu articolul 33 din Directiva 97/78/CE, dispozițiile prezentei decizii se aplică din a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.

Articolul 8

Prezenta decizie se adresează statelor membre.

Adoptată la Bruxelles, 21 noiembrie 2001. Pentru Comisie David BYRNE Membru al Comisiei

(1) JO L 24, 30.1.1998, p. 9.

(2) JO L 331, 17.11.1992, p. 16.

(3) JO L 144, 16.6.1993, p. 25.

(4) JO L 268, 24.9.1991, p. 15.

ANEXĂ

CERINȚE PENTRU APROBAREA PUNCTELOR DE CONTROL LA FRONTIERĂ

Pentru a fi aprobate și înregistrate pe o listă, punctele de control la frontieră trebuie să fie construite astfel încât să asigure un grad adecvat de igienă și evitarea contaminării încrucișate.

În localurile în care produsele urmează să fie descărcate, inspectate sau depozitate, punctele de control la frontieră sau centrele de inspecție trebuie să aibă:

— pereți finisați cu suprafețe netede lavabile, ca și podele ușor de curățat și de dezinfectat și un sistem de drenare adecvat;

— un plafon curat și ușor de curățat;

— iluminare artificială și naturală adecvată;

— alimentare adecvată cu apă caldă și rece în toate localurile de inspecție.

1. Echipament tehnic

(a) Punctele de control la frontieră și centrele de inspecție trebuie să aibă permanent disponibile minimum cele de mai jos: — echipament (sau acces la echipament) care să permită cântărirea transportului supus controlului; — echipament necesar deschiderii și examinării transportului prezentat la inspecție; — echipament pentru curățenie și dezinfecție adecvat depozitat și corespunzător nevoilor punctului sau un sistem de salubrizare și dezinfecție eficient și documentat furnizat de un agent extern; — echipament pentru menținerea temperaturii la nivelul corespunzător în camerele cu mediu controlat.

(b) În localurile de inspecție trebuie să fie disponibile minimum următoarele: — o masă de lucru cu suprafață netedă, lavabilă, ușor de curățat și de dezinfectat; — echipament pentru prelevarea probelor – ferăstrău, cuțit, desfăcător de conserve, un mijloc de prelevare a probelor din transport și containere pentru probe; — bandă pentru sigilat și etichete sau sigilii numărate, marcate clar pentru a asigura trasabilitatea; — un termometru pentru a măsura temperatura la suprafață și în profunzime, cântar și, pentru produse proaspete, un pH-metru; — echipament pentru decongelare sau cuptor cu microunde; — spații pentru depozitarea temporară a probelor la temperatură controlată, în așteptarea expedierii acestora la laborator. Ar trebui, de asemenea, să fie disponibile containere potrivite pentru transportul acestor probe.

(c) Punctele de control la frontieră și centrele de inspecție cu înregistrare restrânsă trebuie să aibă: — articolele enumerate la literele (a) și (b) de mai sus necesare pentru produsele care urmează a fi manipulate în punctul respectiv.

2. Personal

1. Punctele de control la frontieră trebuie să funcționeze sub responsabilitatea unui medic veterinar oficial sau, în cazul produselor piscicole, fie sub cea a medicului veterinar oficial fie sub cea a agentului oficial la care se referă Directiva 93/352/CEE, care trebuie să fie prezent la punctul de control la frontieră și la centrele de inspecție în timpul controalelor asupra produselor. Punctul trebuie să dispună de personal suficient pentru a efectua toate controalele necesare la punctul de control la frontieră în cauză;

2. Medicul veterinar oficial poate fi ajutat de un asistent instruit special care să acționeze sub autoritatea sa pentru:

(a) controlul documentelor;

(b) efectuarea controlului identității și a examinării fizice, la prelevarea probelor și la efectuarea analizelor generale;

(c) sarcini și proceduri administrative.

Medicul veterinar oficial își asumă răspunderea deciziei finale.

Pentru personalul punctului de control la frontieră se păstrează înregistrarea instruirilor privind controalele sanitar-veterinare.

3. Documentare

Punctul de control la frontieră păstrează următoarele informații.

Până la punerea în aplicare a sistemului Shift, medicul veterinar oficial responsabil cu controalele la punctul de control la frontieră trebuie să aibă la dispoziție în biroul central desemnat cel puțin:

1. o listă actualizată a țărilor terțe sau a părților din țările terțe autorizate să trimită produse în Comunitate sau, dacă este cazul, în anumite state membre;

2. copii ale diferitelor decizii ale Comunității sau ale statelor membre care specifică modelul de certificat de sănătate a animalelor sau de sănătate publică sau alt document care trebuie să însoțească produsele din țările terțe expediate în Comunitate sau, dacă este cazul, în anumite state membre;

3. o listă actualizată a întreprinderilor din țările terțe autorizate să expedieze produse în Comunitate sau a întreprinderilor naționale autorizate în cazul produselor nearmonizate;

4. copii ale oricăror decizii de salvgardare care interzic sau restrâng importurile de produse în Comunitate;

5. o listă actualizată a punctelor de control la frontieră aprobate care să furnizeze toate detaliile disponibile pentru aceste puncte;

6. o listă actuală a zonelor libere, a depozitelor libere și a depozitelor vamale aprobate în aplicarea articolului 12 alineatul (4) și a operatorilor autorizați în aplicarea articolului 13 din Directiva 97/78/CE, din toate statele membre;

7. o listă actualizată a întreprinderilor aprobate pentru recepția produselor expediate sub control în acel stat membru, în conformitate cu articolul 8 alineatul (6) din Directiva 97/78/CE;

8. legislația UE relevantă actuală privind produsele și procedurile la care se referă controalele sanitar-veterinare.

4. Înregistrări

Trebuie păstrate următoarele înregistrări:

1. informații actualizate despre transporturile de produse pentru care este refuzat importul sau intrarea în Comunitate și care au fost reexpediate; fiecare stat membru comunică celorlalte state membre și Comisiei toate informațiile referitoare la transporturile reexpediate; aceste informații se comunică fiecărui punct de control la frontieră de către autoritatea competentă centrală;

2. un registru în conformitate cu Decizia 97/394/CE a Comisiei din 6 iunie 1997 care stabilește datele minime necesare pentru baza de date privind animalele și produsele animale introduse în Comunitate (1);

3. un registru cu toate transporturile, fie reexpediate în conformitate cu Decizia 97/152/CE a Comisiei (2), fie distruse, fie autorizate de medicul veterinar oficial de la punctul de control la frontieră pentru altă utilizare decât consumul uman; acest registru trebuie să menționeze toate cazurile în care medicul veterinar oficial trebuie să acționeze sau să răspundă într-un termen limită, în cazul mărfurilor respinse, trimise în tranzit sau expediate sub control și când sunt necesare acțiuni de urmărire;

4. un registru cu toate probele prelevate la punctul de control la frontieră în vederea testelor de laborator și cu detaliile privind testul de laborator cerut și cu rezultatele (favorabile sau nefavorabile) ale acestor teste;

5. registrul prevăzut de Decizia 94/360/CE a Comisiei privind frecvența redusă a controalelor fizice asupra transporturilor anumitor produse care urmează să se aplice din țări terțe, în aplicarea Directivei 90/675/CEE (3), dacă este necesar în format electronic.

5. Proceduri

1. Autoritatea competentă trebuie să facă eforturi pentru a asigura cooperarea strânsă între diferitele servicii implicate în inspecția produselor din țările terțe.

2. Toate inspecțiile fizice și controalele de identitate, cu excepția controalelor sigiliilor, trebuie să se facă într-un local pentru inspecții. Toate aceste controale trebuie efectuate astfel încât să se evite posibilitatea contaminării încrucișate și, când este necesar, trebuie să se ia în considerare condițiile de temperatură controlată în care produsele sunt transportate. Când sunt implicate produse neambalate destinate consumului uman, toate controalele trebuie efectuate la adăpost de condițiile atmosferice și trebuie luate măsuri pentru manipularea igienică și protejarea acestor produse în timpul descărcării și al încărcării.

3. Medicul veterinar oficial trebuie să aibă cel puțin cunoștințe adecvate despre modalitățile de eliminare a deșeurilor de produse de origine animală descărcate din transporturi în zona aflată sub jurisdicția sa. Când eliminarea deșeurilor este în responsabilitatea sa, acesta trebuie să păstreze înregistrări despre controalele efectuate și despre anomaliile descoperite. Când eliminarea deșeurilor se află în responsabilitatea altei autorități competente, medicul veterinar oficial trebuie să fie în contact strâns cu această autoritate și să dispună de toate informațiile relevante necesare.

4. Medicul veterinar oficial trebuie să aibă cunoștințe adecvate despre zonele libere, depozitele libere, depozitele vamale sau furnizorii de echipamente maritime din zona punctului de control la frontieră sau care colaborează strâns cu aceasta. Trebuie efectuate controale regulate la depozitele sau furnizorii în cauză, iar în biroul punctului de control la frontieră trebuie păstrat un registru care să demonstreze efectuarea acestor controale.

(1) JO L 164, 21.6.1997, p. 42.

(2) JO L 59, 28.2.1997, p. 50.

(3) JO L 158, 25.6.1994, p. 41.