RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene L 116/29

DECIZIA COMISIEI

din 18 aprilie 2012

de prelungire a perioadei menționate la articolul 114 alineatul (6) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene în ceea ce privește dispozițiile de drept intern referitoare la conținutul maxim admisibil de cadmiu din îngrășăminte notificate de Regatul Suediei în conformitate cu articolul 114 alineatul (5) din TFUE

[notificată cu numărul C(2012) 2461]

(Numai textul în limba suedeză este autentic)

(Text cu relevanță pentru SEE)

(2012/230/UE)

COMISIA EUROPEANĂ,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 114 alineatul (6),

întrucât:

I. FAPTELE

(1) La 17 octombrie 2011, Regatul Suediei a notificat Comisiei, în conformitate cu articolul 114 alineatul (5) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (denumit în continuare „TFUE”), intenția sa de a introduce dispoziții de drept intern cu scopul de a reduce conținutul de cadmiu permis în îngrășămintele cu fosfor la un nivel maxim de 46 de grame de cadmiu pe tonă de fosfor (echivalent cu 20 mg Cd/kg P2O5). Aceste măsuri ar deroga de la Regulamentul (CE) nr. 2003/2003 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 octombrie 2003 privind îngrășămintele (1) și ar reduce nivelul maxim de 100 de grame de cadmiu pe tonă de fosfor (echivalent cu 44 mg Cd/kg P2O5) pentru care a fost deja acordată o derogare Regatului Suediei.

1. Articolul 114 alineatele (5) și (6) din TFUE

(2) Articolul 114 alineatele (5) și (6) din TFUE prevede: „(5) […] în cazul în care, după adoptarea unei măsuri de armonizare de către Parlamentul European și Consiliu, de către Consiliu sau Comisie, un stat membru consideră necesară introducerea unor dispoziții de drept intern întemeiate pe dovezi științifice noi referitoare la protecția mediului ambiant ori a mediului de lucru, din cauza unei probleme specifice statului membru respectiv, apărute după adoptarea măsurii de armonizare, acesta adresează Comisiei o notificare privind măsurile avute în vedere și motivele adoptării acestora. (6) În termen de șase luni de la notificările […], Comisia aprobă sau respinge dispozițiile respective de drept intern, după ce a verificat dacă acestea constituie sau nu un mijloc de discriminare arbitrară sau o restricție disimulată în comerțul dintre statele membre și dacă acestea constituie sau nu un obstacol în calea funcționării pieței interne. În absența unei decizii a Comisiei adoptate în acest termen, dispozițiile de drept intern prevăzute la alineatele […] (5) se consideră aprobate. În cazul în care complexitatea problemei justifică acest lucru și dacă nu există niciun pericol pentru sănătatea umană, Comisia poate notifica statului membru în cauză că termenul prevăzut de prezentul alineat poate fi prorogat cu un nou termen de până la șase luni.”

2. Legislația UE

(3) Directiva 76/116/CEE a Consiliului din 18 decembrie 1975 privind armonizarea legislației statelor membre în domeniul îngrășămintelor (2) a stabilit cerințele pe care trebuie să le îndeplinească îngrășămintele pentru a fi introduse pe piață cu mențiunea „îngrășământ CE ”.

(4) Anexa I la Directiva 76/116/CEE a stabilit denumirea tipului și cerințele corespunzătoare, de exemplu în ceea ce privește compoziția, pe care trebuie să le îndeplinească fiecare îngrășământ pentru a putea fi desemnat drept „îngrășământ CE”. Denumirile tipului incluse în această listă au fost grupate în categorii, în funcție de conținutul de nutrienți principali, adică de azot, fosfor și potasiu.

(5) În conformitate cu articolul 7 din Directiva 76/116/CEE (3), statele membre nu au putut invoca motive legate de compoziție, identificare, etichetare sau ambalaj pentru a interzice, restricționa sau împiedica comercializarea îngrășămintelor marcate cu mențiunea „îngrășăminte CE ” și conforme cu dispozițiile directivei.

(6) Decizia 2002/399/CE a Comisiei din 24 mai 2002 privind dispozițiile de drept intern notificate de Regatul Suediei în temeiul articolului 95 alineatul (4) din Tratatul CE cu privire la conținutul maxim admisibil de cadmiu din îngrășăminte (4) a acordat o derogare de la Directiva 76/116/CEE, prin aprobarea dispozițiilor suedeze care au interzis introducerea pe piața suedeză a îngrășămintelor care conțineau peste 100 de grame de cadmiu pe tonă de fosfor. Această derogare s-a aplicat până la 31 decembrie 2005.

(7) Directiva 76/116/CEE a fost înlocuită cu Regulamentul (CE) nr. 2003/2003 privind îngrășămintele.

(8) Articolul 35 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 2003/2003 prevede că derogările de la articolul 7 din Directiva 76/116/CEE acordate de către Comisie în temeiul fostului articol 95 alineatul (6) din Tratatul CE se înțeleg ca derogări de la articolul 5 din regulamentul respectiv și continuă să producă efecte fără a aduce atingere intrării în vigoare a regulamentului.

(9) Considerentul 15 din Regulamentul (CE) nr. 2003/2003 anunță că Comisia va aborda chestiunea prezenței neintenționate a cadmiului în îngrășămintele minerale și, dacă este cazul, va elabora o propunere de regulament pe care o va prezenta Parlamentului European și Consiliului. Comisia a efectuat lucrări de pregătire importante, dar, din cauza complexității diferiților factori care trebuie luați în considerare, nu a adoptat încă o propunere.

(10) Întrucât derogarea suedeză a fost acordată numai până la 31 decembrie 2005, Suedia a solicitat, în iunie 2005, o prelungire a derogării existente. Decizia 2006/347/CE a Comisiei din 3 ianuarie 2006 privind dispozițiile de drept intern notificate de Regatul Suediei în temeiul articolului 95 alineatul (4) din Tratatul CE cu privire la conținutul maxim admisibil de cadmiu din îngrășăminte (5) permite autorităților suedeze să mențină măsurile naționale până la aplicarea, la nivelul UE, a unor măsuri armonizate referitoare la conținutul de cadmiu în îngrășăminte.

3. Dispozițiile de drept intern

(11) Ordonanța privind produsele chimice (interdicții de manevrare, de import și de export) (1998:944) (6) cuprinde dispoziții referitoare, printre altele, la conținutul maxim admisibil de cadmiu în îngrășăminte, inclusiv în „îngrășămintele CE”. Secțiunea 3 alineatul (1) prevede că îngrășămintele acoperite de tarifele vamale cu numerele 25.10, 28.09, 28.35, 31.03 și 31.05, care conțin peste 100 de grame de cadmiu pe tonă de fosfor nu pot fi oferite spre vânzare sau transferate.

(12) Măsura națională prevăzută, notificată în temeiul articolului 114 alineatul (5) din TFUE, ar reduce conținutul de cadmiu permis în îngrășămintele cu fosfor de la nivelul maxim actual de 100 de grame de cadmiu pe tonă de fosfor la un nivel de 46 de grame de cadmiu pe tonă de fosfor (46 mg Cd/kg P, echivalent cu 20 mg Cd/kg P2O5).

II. PROCEDURA

(13) Printr-o scrisoare din data de 17 mai 2011, Regatul Suediei a comunicat Comisiei că, în temeiul articolului 114 alineatul (5) din TFUE, acesta solicită aprobarea introducerii de dispoziții de drept intern pentru a reduce conținutul de cadmiu permis în îngrășămintele cu fosfor la o concentrație maximă de 46 de grame pe tonă de fosfor. Astfel, autoritățile suedeze solicită reducerea conținutului de cadmiu permis, prin intermediul derogării prevăzute în Decizia 2006/347/CE.

(14) Printr-o scrisoare din data de 17 octombrie 2011, autoritățile suedeze au transmis Comisiei informații suplimentare, inclusiv textul legislației naționale în vigoare care reflectă modificările introduse prin ordonanțele 2008:255 și 2009:654 (7).

(15) Printr-o scrisoare din data de 14 noiembrie 2011, Comisia a informat autoritățile suedeze că perioada de șase luni pentru examinarea cererii lor, în conformitate cu articolul 114 alineatul (6), a început la 18 octombrie 2011.

(16) Printr-o scrisoare din data de 17 octombrie 2011, Comisia a informat celelalte state membre cu privire la cererea primită din partea Suediei. De asemenea, Comisia a publicat un aviz cu privire la cererea respectivă în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (8), în scopul de a informa celelalte părți interesate cu privire la măsurile naționale pe care Suedia intenționează să le introducă, precum și la motivele invocate în acest sens. Letonia a reacționat sprijinind cererea Suediei. Comisia nu a primit alte observații.

III. EVALUAREA

1. Evaluarea acceptabilității

(17) Articolul 114 alineatul (5) din TFUE se referă la cazurile în care dispozițiile de drept intern sunt notificate în legătură cu o măsură de armonizare a UE, în cazul în care introducerea măsurilor naționale este prevăzută după adoptarea și aplicarea măsurii de armonizare și în care noua măsură națională ar fi incompatibilă cu măsura de armonizare a UE. Dispozițiile de drept intern au fost notificate în legătură cu Regulamentul (CE) nr. 2003/2003, care a fost adoptat pe baza fostului articolul 95 din Tratatul CE și care stabilește norme armonizate privind compoziția, identificarea, etichetarea și ambalarea îngrășămintelor CE. În conformitate cu articolul 5 din regulamentul respectiv, statele membre nu sunt autorizate să introducă obstacole în calea liberei circulații a îngrășămintelor din motive legate de aceste aspecte.

(18) În plus, articolul 114 alineatul (5) din TFUE prevede că notificarea măsurilor naționale prevăzute trebuie să se bazeze pe dovezi științifice noi referitoare la protecția mediului ambiant ori a mediului de lucru, motivul fiind o problemă specifică a statului membru care transmite notificarea, apărută după adoptarea măsurii de armonizare și trebuie să fie însoțită de o descriere a motivelor pentru introducerea măsurilor naționale prevăzute.

(19) În sprijinul cererii privind o limită mai scăzută a cadmiului în îngrășămintele fosfatice, autoritățile suedeze au prezentat o evaluare națională a riscurilor, precum și o serie de studii. Această evaluare ține cont de evaluarea generală a riscurilor legate de cadmiu și de oxidul de cadmiu realizată în 2007 la nivelul UE, în conformitate cu Regulamentul (CEE) nr. 793/93 (9), de un aviz științific din partea Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară privind cadmiul din alimente (10), precum și de datele vechi și noi referitoare la evaluarea riscurilor pentru sănătatea umană și mediu rezultate din prezența cadmiului în îngrășăminte în Suedia. Evaluarea riscurilor efectuată de Suedia este publicată pe internet (11).

(20) Potrivit autorităților suedeze, noua evaluare a riscurilor arată necesitatea de a reduce expunerea la cadmiu pentru a proteja sănătatea populației din Suedia pe termen lung. Expunerea depinde de aportul de cadmiu din alimente, în principal din plante și, prin urmare, este necesar să se reducă riscul unor niveluri ridicate de cadmiu în culturi. Terenurile arabile sunt, în general, mai acide în Suedia decât în Europa Centrală și, ca urmare a acestei situații specifice, cadmiul este mai ușor disponibil pentru plante.

(21) În plus, reducerea limitei naționale de 100 de grame de cadmiu pe tonă de fosfor la 46 de grame de cadmiu pe tonă de fosfor are scopul de a reduce acumularea de cadmiu în soluri, precum și riscurile pentru organismele acvatice care trăiesc în apele extrem de moi existente în Suedia.

(22) În lumina celor de mai sus, Comisia consideră că cererea formulată de Regatul Suediei cu scopul de a obține aprobarea pentru a reduce conținutul de cadmiu din îngrășăminte la un nivel maxim de 46 de grame de cadmiu pe tonă de fosfor este admisibilă.

2. Recurgerea la articolul 114 alineatul (6) al treilea paragraf din TFUE

2.1. Justificarea pe baza complexității chestiunii

(23) Pentru a-și susține cererea, Suedia a realizat o nouă evaluare a riscurilor, finalizată în ianuarie 2011, în care compară concentrațiile previzibile fără efect (PNEC) pentru organismele reprezentative din diferite compartimente ale mediului cu concentrațiile de cadmiu din mediul din Suedia. În notificarea sa, Suedia face referire, de asemenea, la anumite studii prezentate în cadrul cererilor anterioare care au fost transmise Comisiei în conformitate cu articolul 114 alineatul (4) din tratat, precum și la evaluarea generală a riscurilor legate de cadmiu și de oxidul de cadmiu realizată la nivelul UE.

(24) PNEC pentru apa dulce depinde de duritate. Întrucât Suedia are ape dulci foarte moi, concentrația de cadmiu potențial toxică pentru organismele acvatice este mai scăzută comparativ cu alte regiuni ale Europei. Prin urmare, autoritățile suedeze consideră că este probabil ca organismele acvatice din apele suedeze să fie, în general, mai sensibile la cadmiul suplimentar decât cele din apele Europei Centrale și de Sud.

(25) Rezultatele programelor de monitorizare a apelor de suprafață din Suedia realizate în 2006 și 2009 arată că aproximativ 1 % din lacuri și 7 % din apele de coastă prezintă concentrații de cadmiu mai ridicate decât valorile PNEC. Conform concluziilor unei analize realizate în 2008, măsurile de reducere a emisiilor au condus, în cazul majorității metalelor, la o scădere importantă a concentrațiilor în organismele acvatice. Dar situația este mai puțin clară în ceea ce privește cadmiul. Efectele asupra sistemului imunitar al peștilor (specia de guvid vivipar) au avut o tendință de creștere în ultimii ani, care pare a fi corelată cu creșterea concentrațiilor de cadmiu în pești. Un nou raport a fost elaborat în 2011, cu scopul de a descrie tendințele viitoare ale prezenței cadmiului în solurile arabile și în culturi și de a estima astfel concentrațiile în următorii 100 de ani. Rezultatele au fost utilizate în cadrul unui model care descrie scenariul cel mai nefavorabil, pentru a estima riscul pentru organismele acvatice care trăiesc în apele din apropierea câmpurilor fertilizate în următorii 100 de ani.

(26) În evaluarea lor, autoritățile suedeze concluzionează că organismele acvatice care trăiesc în ape extrem de moi (având o duritate mai mică de 5 mg CaCO3/l) ar putea fi expuse unui risc sporit pe termen lung. Dar acest lucru nu este posibil decât în pâraiele mici, caracterizate printr-o diluare redusă a apei de drenaj provenind din solurile agricole. Autoritățile suedeze nu au identificat niciun alt risc pentru mediu care ar putea rezulta din utilizarea cadmiului în îngrășăminte.

(27) Având în vedere complexitatea relațiilor între aportul de cadmiu prin intermediul îngrășămintelor fosfatice, posibilitățile de acumulare și riscurile eventuale pentru mediu, astfel cum s-a demonstrat în cursul evaluării unor cereri de derogare similare din partea Austriei, a Finlandei și a Republicii Cehe, precum și în cazul cererilor precedente ale Suediei, Comisia a solicitat Comitetului științific pentru riscurile asupra sănătății și mediului (CSRSM) să emită un aviz privind calitatea globală a evaluării riscurilor efectuate de Suedia, orice deficiențe semnificative, pertinența scenariilor analizate și a ipotezelor emise, precum și privind fiabilitatea și valabilitatea concluziilor referitoare la riscurile identificate pentru mediu.

(28) CSRSM și-a adoptat avizul la 27 februarie 2012 (12). CSRSM a concluzionat că raportul de evaluare a riscurilor întocmit de autoritățile suedeze este de bună calitate științifică, că scenariile studiate sunt, în general, adecvate și că majoritatea valorilor parametrilor utilizate în scenarii sunt acceptabile. Totuși, CSRSM consideră că o serie de declarații și/sau de ipoteze care figurează în raport nu sunt susținute de suficiente elemente de probă. De exemplu, observațiile prezentate în studiile de monitorizare a peștilor presupun o relație cauză – efect care nu este dovedită. Un alt exemplu este ipoteza importantă (centrală în evaluarea riscurilor) a unui factor de diluție de 1/2 utilizat pentru a calcula concentrația de cadmiu din apele de suprafață ale pâraielor. Acest factor nu este susținut de nicio dovadă sau justificare științifică. De asemenea, CSRSM observă că, pentru anumite scenarii, au fost utilizate mai degrabă condițiile cele mai nefavorabile. De exemplu, calculele referitoare la aplicațiile fosfatului pe solurile agricole sunt bazate pe rate de aplicare care sunt efectiv valabile pentru mai puțin de 25% din solurile suedeze. Calculele concentrațiilor apelor de suprafață ale pâraielor după drenare par problematice și nivelurile propuse nu corespund concentrațiilor măsurate prezentate în alte părți ale raportului. PNEC-urile utilizate în evaluarea riscurilor efectuată de Suedia sunt cele sugerate în raportul UE de evaluare a riscurilor privind cadmiul și, în această calitate, pot fi susținute de CSRSM. Astfel, raporturile de caracterizare a riscurilor (RCR) prezentate depind numai de evaluarea expunerii, adică de concentrațiile de cadmiu prezise în apele de suprafață din Suedia. Acestea din urmă depind de factorul de diluție (nedovedit) sol/pârâu. CSRSM nu este de acord nici cu ipoteza lipsei adsorbției cadmiului în sol. Un astfel de fenomen nu se produce decât dacă solul este deja puternic contaminat și dacă nu există o adsorbție netă în stare stabilă, ceea ce nu se întâmplă în Suedia. Raportul Suediei presupune și că nu există o adsorbție de cadmiu în sol la mai mult de 30 de cm adâncime, ceea ce nu este, de asemenea, cazul. În consecință, CSRSM nu susține rezultatele prezentate de către autoritățile suedeze în ceea ce privește pâraiele, care constituie singurul compartiment de mediu pentru care respectivele autorități identificaseră riscuri.

(29) Cu toate acestea, CSRSM reamintește evaluarea inițială a Comitetului științific pentru toxicitate, ecotoxicitate și mediu din 2002, care a estimat improbabilitatea creșterii concentrațiilor de cadmiu în sol, în majoritatea solurilor europene, la limita de 46 mg Cd/kg P. CSRSM confirmă faptul că această estimare este încă valabilă, inclusiv pentru solurile agricole suedeze și constată că acest calcul s-a bazat pe un principiu de „statu-quo”, și nu pe o evaluare a riscurilor, precum cea efectuată de către autoritățile suedeze în justificarea lor definitivă.

(30) Deși CSRSM consideră, în avizul său din 27 februarie 2012, că raportul de evaluare a riscurilor întocmit de autoritățile suedeze este de bună calitate științifică și conține date noi și relevante, există în continuare incertitudini cu privire la anumite ipoteze-cheie utilizate de către autoritățile suedeze pentru a concluziona că există un risc pentru organismele acvatice care trăiesc în micile pâraie din Suedia. Autoritățile suedeze vor trebui să furnizeze clarificări suplimentare pentru a permite Comisiei să adopte o poziție finală.

2.2. Absența pericolului pentru sănătatea umană

(31) În justificarea lor, autoritățile suedeze identifică riscurile pentru grupele sensibile de populație (diabetici, persoanele care suferă de osteoporoză sau de deficiență de fier). Aceste riscuri sunt cauzate de expunerea pe termen lung la cadmiu prin alimentație. Prin urmare, nu există niciun pericol pentru sănătatea umană legat de o decizie de a prelungi evaluarea situației Suediei pentru o perioadă suplimentară de șase luni. Această perioadă suplimentară va permite Comisiei să ia în considerare alte clarificări care îi vor fi transmise de către autoritățile suedeze pentru a lua o decizie finală.

(32) Pe baza celor de mai sus, Comisia consideră că cerințele prevăzute la articolul 114 alineatul (6) al treilea paragraf sunt îndeplinite pentru a se recurge la posibilitatea prelungirii perioadei de șase luni în care poate aproba sau respinge dispozițiile de drept intern notificate de Suedia.

IV. CONCLUZIE

(33) În lumina celor de mai sus, se poate concluziona că cererea Regatului Suediei de a introduce dispoziții de drept intern care derogă de la Regulamentul (CE) nr. 2003/2003 este admisibilă.

(34) Totuși, având în vedere complexitatea chestiunii și absența pericolului pentru sănătatea umană legat de adoptarea prezentei decizii, Comisia consideră justificată prelungirea perioadei menționate la articolul 114 alineatul (6) primul paragraf până la data de 18 octombrie 2012,

ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

Articolul 1

În conformitate cu articolul 114 alineatul (6) al treilea paragraf din TFUE, perioada pentru a aproba sau a respinge dispozițiile de drept intern prevăzute referitoare la conținutul de cadmiu în îngrășăminte, notificate de Regatul Suediei la 17 octombrie 2011 în conformitate cu articolul 114 alineatul (5) din TFUE, este prelungită până la 18 octombrie 2012.

Articolul 2

Prezenta decizie se adresează Regatului Suediei.

Adoptată la Bruxelles, 18 aprilie 2012. Pentru Comisie Antonio TAJANI Vicepreședinte

(1) JO L 304, 21.11.2003, p. 1.

(2) JO L 24, 30.1.1976, p. 21, înlocuit de Regulamentul (CE) nr. 2003/2003.

(3) Înlocuit de articolul 5 din Regulamentul (CE) nr. 2003/2003.

(4) JO L 138, 28.5.2002, p. 24.

(5) JO L 129, 17.5.2006, p. 19.

(6) Codul statutar suedez (SFS Svensk Författningssamling) din 14 iulie 1998.

(7) Codul statutar suedez (SFS Svensk Författningssamling) din 4 iunie 2009.

(8) JO C 309, 21.10.2011, p. 8 și JO C 339, 19.11.2011, p. 24.

(9) Raportul Uniunii Europene de evaluare a riscurilor, Biroul european pentru substanțe chimice, 2007: European Union Risk Assessment Report cadmium oxide and cadmium metal (Raport al Uniunii Europene de evaluare a riscurilor privind oxidul de cadmiu și cadmiul metalic), volumul 72, Comisia Europeană, Centrul Comun de Cercetare, Institutul pentru sănătate și protecția consumatorilor.

(10) EFSA 2009: Scientific Opinion of the Panel on contaminants in the Food Chain on a request from the European Commission on cadmium in food (Avizul științific al Grupului pentru contaminanții din lanțul alimentar, ca urmare a solicitării Comisiei Europene privind cadmiul din alimente). The EFSA Journal (2009) 980, p. 1-139.

(11) Disponibilă la adresa: http://ec.europa.eu/enterprise/sectors/chemicals/documents/specific-chemicals/fertilisers/cadmium/risk-assessment_en.htm

(12) http://ec.europa.eu/health/scientific_committees/environmental_risks/docs/scher_o_156.pdf