REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) 2018/1690 AL COMISIEI

din 9 noiembrie 2018

de instituire a unor taxe compensatorii definitive la importurile de anumite anvelope pneumatice, noi sau reșapate, din cauciuc, de tipul celor utilizate pentru autobuze sau camioane, cu un indice de sarcină de peste 121, originare din Republica Populară Chineză și de modificare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2018/1579 al Comisiei de instituire a unei taxe antidumping definitive și de percepere definitivă a taxei provizorii impuse la importurile de anumite anvelope pneumatice, noi sau reșapate, din cauciuc, de tipul celor utilizate pentru autobuze sau camioane, cu un indice de sarcină de peste 121, originare din Republica Populară Chineză și de abrogare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2018/163

COMISIA EUROPEANĂ,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

având în vedere Regulamentul (UE) 2016/1037 al Parlamentului European și al Consiliului din 8 iunie 2016 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unor subvenții din partea țărilor care nu sunt membre ale Uniunii Europene („regulamentul de bază”) (1), în special articolul 15 și articolul 24 alineatul (1),

întrucât:

1. PROCEDURA

1.1. Deschiderea procedurii

(1) La 14 octombrie 2017, Comisia Europeană („Comisia”) a deschis o anchetă antisubvenție cu privire la importurile în Uniune de anumite anvelope noi și anvelope reșapate de tipul celor utilizate pentru autobuze sau camioane, cu un indice de sarcină de peste 121, originare din Republica Populară Chineză („RPC” sau „țara în cauză”). Deschiderea procedurii s-a bazat pe articolul 10 din regulamentul de bază. Comisia a publicat un aviz de deschidere în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene („avizul de deschidere”) (2).

(2) Ancheta a fost deschisă de Comisie în urma unei plângeri depuse la data de 30 august 2017 de către Coaliția împotriva importurilor neloiale de anvelope („reclamantul”) în numele unor producători din Uniune care reprezintă peste 25 % din producția totală a Uniunii de anumite anvelope noi și anvelope reșapate de tipul celor utilizate pentru autobuze sau camioane, cu un indice de sarcină de peste 121 („anvelope TBR”). Plângerea conținea elemente de probă atestând subvenționarea și prejudiciile cauzate de aceasta, care au fost suficiente pentru a justifica deschiderea anchetei.

(3) Înainte de deschiderea anchetei antisubvenție, Comisia a informat Guvernul Chinei („GC”) (3) că primise o plângere documentată în mod corespunzător și a invitat GC la consultări în conformitate cu articolul 10 alineatul (7) din regulamentul de bază. Consultările au avut loc la 10 octombrie 2017, dar nu s-a putut ajunge la o soluție convenită mutual.

(4) La 7 mai 2018, Comisia a instituit o taxă antidumping provizorie asupra importurilor de același produs originar din RPC (4) („regulamentul antidumping provizoriu”), printr-o anchetă care fusese deschisă la 11 august 2017 (5) („ancheta antidumping paralelă”). La 22 octombrie 2018, Comisia a instituit o taxă antidumping definitivă la importurile de același produs originare din RPC (6) („regulamentul antidumping definitiv”) în cadrul anchetei antidumping paralele. Analizele privind prejudiciul, legătura de cauzalitate și interesul Uniunii, realizate în cadrul prezentei anchete antisubvenție și al anchetei antidumping paralele, sunt identice mutatis mutandis, întrucât definiția industriei din Uniune, a producătorilor din Uniune incluși în eșantion și a perioadei de anchetă sunt aceleași în cazul ambelor anchete. Toate elementele relevante ale acestor aspecte au fost luate în considerare în prezenta anchetă.

1.1.1. Observații privind deschiderea anchetei

(5) GC a susținut că ancheta nu ar trebui deschisă deoarece plângerea nu îndeplinea cerințele referitoare la elementele de probă, prevăzute la articolele 11 alineatul (2) și 11 alineatul (3) din Acordul OMC privind subvențiile și măsurile compensatorii, precum și la articolul 10 alineatul (2) din regulamentul de bază. Potrivit GC, nu existau elemente de probă suficiente cu privire la existența unor subvenții care pot face obiectul unor măsuri compensatorii, a unui prejudiciu și a unei legături de cauzalitate între importurile subvenționate și prejudiciu.

(6) Comisia a respins afirmația respectivă. Elementele de probă prezentate în plângere constituiau informațiile aflate în mod rezonabil la dispoziția reclamantului în etapa respectivă. Acestea erau suficiente pentru a demonstra, în etapa deschiderii, că presupusele subvenții puteau face obiectul unor măsuri compensatorii în ceea ce privește existența, valoarea și natura lor. De asemenea, plângerea conținea suficiente elemente de probă privind existența unui prejudiciu pentru industria din Uniune, cauzat de importurile subvenționate.

(7) Contrar afirmațiilor GC, plângerea nu se baza doar pe politica industriei anvelopelor în 2010, ci conținea (în particular la punctele 81-92) și o serie de alte documente de politică, planuri și cataloage referitoare la industria anvelopelor. În plus, Comisia s-a bazat (după caz) și pe alte surse disponibile pentru a confirma alegația referitoare la subvenționare. De exemplu, dat fiind faptul că autoritățile SUA publicaseră în perioada imediat anterioară decizii legate de unele dintre măsuri, Comisia s-a bazat și pe aceste materiale, deja în această etapă. În plus, Comisia a considerat util să includă o trimitere la un nou plan de promovare industrială a provinciei Hebei din 2016, pe care îl avea la dosar, dar care nu era menționat în plângere. Acest element de probă suplimentar, care este disponibil în dosarul neconfidențial al cazului ca parte a memorandumului privind suficiența elementelor de probă, a confirmat și a completat o dată în plus afirmațiile făcute în plângere cu privire la existența și la natura presupusei subvenționări. În măsura în care GC a indicat deficiențe cu privire la exactitatea și caracterul adecvat al plângerii, Comisia a examinat aceste alegații în cursul anchetei și nu a găsit niciun motiv pentru a pune sub semnul întrebării alegațiile referitoare la existența și amploarea subvenționării în momentul deschiderii anchetei.

(8) În urma comunicării constatărilor finale, Hämmerling a susținut că Comisia nu poate deschide o anchetă cu o trimitere generală la coduri NC menționate numai cu titlu informativ. Potrivit Hämmerling, deși nu există o interpretare obligatorie a codurilor NC, o astfel de trimitere generală pentru definirea produsului în cauză nu poate fi acceptată întrucât ea ar afecta securitatea juridică a tuturor părților interesate în ceea ce privește includerea în domeniul de aplicare al anchetei și ar constitui o încălcare directă a articolului 41 din Carta Drepturilor Fundamentale a Uniunii Europene („Carta”) și a dreptului la o bună administrare. Mai mult, această trimitere și mențiunea neclară „de tipul celor utilizate” ar transmite mesajul că domeniul de aplicare al anchetei este incert și ar putea fi extins sau redus în mod discreționar într-o etapă ulterioară a anchetei, ceea ce ar afecta dreptul părților interesate de a fi audiate.

(9) În ceea ce privește această afirmație, Comisia a constatat că partea nu și-a justificat afirmația teoretică cu privire la modul în care utilizarea codurilor NC ar aduce atingere securității juridice. Comisia nu este obligată să țină cont de codurile NC, ci de definiția produsului, stipulată în avizul de deschidere. Partea nu a făcut nicio afirmație potrivit căreia Comisia nu ar fi respectat definiția produsului, stipulată în avizul de deschidere. Prin urmare, această afirmație a fost respinsă.

1.2. Înregistrarea importurilor

(10) Reclamantul a depus cereri de înregistrare a importurilor de produs în cauză originar din RPC, în temeiul articolului 14 alineatul (5) din regulamentul antidumping de bază la 19 august 2017 și în temeiul articolului 24 alineatul (5) din regulamentul de bază la 5 octombrie 2017.

(11) La 4 octombrie 2017, Asociația industriei cauciucului din China (China Rubber Industry Association, CRIA) și Camera de comerț a importatorilor și exportatorilor de metale, minerale și produse chimice din China (China Chamber of Commerce of Metals, Minerals & Chemicals Importers and Exporters, CCCMC) au prezentat observații cu privire la cererea de înregistrare. Acestea au susținut că cererea nu respectase standardul probatoriu aplicabil, întrucât nu exista nicio dovadă a unor antecedente de dumping/subvenționare sau a unei creșteri substanțiale a importurilor și nici a faptului că importurile erau susceptibile să compromită grav efectele corective ale taxei. La 19 octombrie 2017, Comisia a organizat o audiere la cererea CRIA, ocazie cu care și-a reiterat observațiile anterioare.

(12) La 2 februarie 2018, Comisia a publicat Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2018/163 („regulamentul de înregistrare”) (7), prin care importurile de produs în cauză originare din RPC sunt supuse înregistrării începând cu data de 3 februarie 2018. Comisia a luat în considerare observațiile părților interesate în momentul evaluării valabilității cererii de înregistrare.

(13) După ce înregistrarea a intrat în vigoare, Grupul Hankook (8) a susținut că drepturile sale la apărare au fost violate, întrucât înainte de intrarea în vigoare a regulamentului de înregistrare nu îi fusese comunicată nicio informație cu privire la intenția Comisiei de a supune înregistrării importurile de produs în cauză. Din acest motiv, Grupul Hankook a susținut că s-a produs o încălcare a articolului 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

(14) Comisia a precizat că, în temeiul articolului 30 alineatul (2) din regulamentul de bază, comunicarea prealabilă a constatărilor este obligatorie înainte de instituirea unor măsuri definitive, însă că acest lucru nu este valabil în cazul unui regulament de înregistrare în temeiul articolului 24 alineatul (5) din regulamentul de bază. Respectivul articol prevede numai informarea prealabilă a statelor membre în timp util. În plus, dreptul de a fi audiat în temeiul articolului 41 alineatul (2) litera (a) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene se aplică numai măsurilor individuale defavorabile. În acest caz, Comisia a solicitat autorităților vamale ale Uniunii să înregistreze importurile. Regulamentul de înregistrare nu este o măsură individuală cu efect defavorabil asupra Grupului Hankook. El nu a fost adresat Grupului Hankook în mod individual și nici nu a produs efecte negative individuale asupra grupului respectiv. În acest sens, ar trebui de asemenea reamintit faptul că înregistrarea importurilor este un pas adecvat care permite impunerea ulterioară de taxe la importurile înregistrate și că ea informează în mod corespunzător operatorii cu privire la eventuala răspundere legată de aceste importuri, care ar putea apărea în cazul unor măsuri definitive. Prin urmare, nici drepturile la apărare ale Grupului Hankook, nici articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene nu au fost violate prin neinformarea anticipată a Grupului Hankook în legătură cu decizia de înregistrare.

1.3. Perioada de anchetă și perioada examinată

(15) Ancheta privind subvenționarea și prejudiciul a acoperit perioada cuprinsă între 1 iulie 2016 și 30 iunie 2017 („perioada de anchetă” sau „PA”). Examinarea tendințelor relevante pentru evaluarea prejudiciului a acoperit perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2014 și finele lunii iunie 2017 („perioada examinată”).

1.4. Părțile interesate

(16) În avizul de deschidere, Comisia a invitat părțile interesate să o contacteze pentru a participa la anchetă. De asemenea, Comisia a informat în mod specific reclamantul, alți producători cunoscuți din Uniune, producătorii-exportatori cunoscuți și GC, importatorii, furnizorii și utilizatorii cunoscuți, comercianții, precum și asociațiile cunoscute ca părți vizate, în legătură cu deschiderea anchetei și le-a invitat să ia parte la aceasta.

(17) Părțile interesate au avut posibilitatea de a formula observații cu privire la deschierea anchetei și de a solicita să fie audiate de Comisie și/sau de consilierul-auditor pentru proceduri comerciale.

(18) Doi producători din Uniune, reprezentați de reclamant, au profitat de această ocazie pentru a solicita Comisiei, în conformitate cu articolul 29 alineatul (1) din regulamentul de bază, să păstreze confidențialitatea în ceea ce privește identitatea lor, de teamă să nu se confrunte cu represalii din partea clienților sau a concurenților vizați de această anchetă. Ulterior, acestora li s-au adăugat alți doi producători cooperanți din Uniune, care au solicitat același statut.

(19) Comisia a examinat în mod individual temeiurile fiecărei cereri de păstrare a confidențialității. În urma examinării, ea a stabilit că există, într-adevăr, elemente de probă care indică o posibilitate semnificativă de represalii în fiecare dintre cazuri și a acceptat ca identitatea societăților respective să nu fie dezvăluită.

(20) Doi producători-exportatori, Grupul Giti (9) și Grupul China National Tire (10), au afirmat că păstrarea anonimatului a doi producători din Uniune, reprezentați de reclamant, ar putea afecta în mod grav dreptul la apărare al părților, deoarece nu este posibil să se verifice faptul că reclamantul reprezintă cu adevărat peste 25 % din producția totală a Uniunii. În plus, anonimatul nu permite părților interesate să cunoască nivelul (11) pe care își desfășoară activitatea reclamantul și, astfel, să prezinte observații pertinente cu privire la prejudiciul important pe care l-ar putea suferi din cauza exporturilor chineze de produs în cauză către Uniune. Mai mult, Grupul Giti a susținut că, potrivit reclamantului, producția de nivelul 3 a Uniunii ar reprezenta doar 16 % din producția totală a Uniunii. În fine, Grupul Giti și Grupul China National Tire au argumentat că păstrarea confidențialității nu le permite părților interesate să știe dacă producătorii din Uniune incluși în eșantion sunt afiliați producătorilor-exportatori chinezi.

(21) Având în vedere aceste observații, Comisia a reevaluat versiunea neconfidențială a plângerii, însă a ajuns la concluzia că versiunea pusă la dispoziția părților interesate pentru a fi examinată le permitea acestora, în mod suficient, să evalueze cerințele privind locus standi, care stau la baza prezentei anchete. În orice caz, Comisia a remarcat că apartenența unui reclamant la un anumit nivel al pieței nu este hotărâtoare pentru constatarea locus standi, deoarece determinarea acestuia se efectuează pe baza producției totale de produs în cauză (independent de orice segmentare pe niveluri). În fine, Comisia a remarcat că nu se furnizaseră suficiente elemente de probă sau explicații ale modului în care pretinsa lipsă de cunoștințe privind posibilele legături dintre reclamanții anonimi și producătorii-exportatori chinezi ar obstrucționa drepturile la apărare ale părților interesate. Comisia a invitat părțile interesate să furnizeze respectivele elemente de probă sau explicații, dar acestea nu au furnizat niciun element de probă suplimentar. Cererile prezentate împotriva acordării confidențialității au fost, prin urmare, respinse.

(22) Articolul 29 din regulamentul de bază prevede obligația Comisiei de a nu divulga nicio informație care este considerată confidențială în urma prezentării unor motive întemeiate, fără autorizația expresă a persoanei care a furnizat informația respectivă. Comisia a considerat că versiunea deschisă a plângerii le permitea părților interesate să evalueze cerințele privind locus standi. În plus, apartenența reclamantului la un anumit nivel al pieței este irelevantă, deoarece determinarea locus standi se face pe baza producției totale (independent de orice segmentare pe niveluri). În fine, Comisia nu a fost convinsă de argumentul potrivit căruia lipsa de cunoștințe privind posibilele legături dintre reclamanți anonimi și producători-exportatori chinezi ar obstrucționa drepturile de apărare ale părților interesate. Cererile prezentate împotriva acordării confidențialității au fost, prin urmare, respinse.

1.5. Constituirea eșantionului

(23) În avizul de deschidere, Comisia a afirmat că ar putea constitui un eșantion al părților interesate în conformitate cu articolul 27 din regulamentul de bază.

1.5.1. Producători din Uniune

(24) În avizul de deschidere, Comisia a declarat că selectase în mod preliminar un eșantion de producători din Uniune pe baza celor mai mari volume reprezentative de producție și de vânzări, asigurând în același timp o repartizare geografică. Ea a invitat părțile interesate să prezinte observații în legătură cu eșantionul provizoriu.

(25) Patru părți interesate au transmis observații în legătură cu eșantionul provizoriu (Grupul China National Tire; Grupul Giti; CRIA și CCCMC). În particular, acestea au considerat că segmentarea pieței pe trei niveluri nu se reflecta în mod corespunzător în eșantionul provizoriu și că eșantionul ar fi trebui să reflecte cât mai îndeaproape procentajul producției și al vânzărilor nivelurilor 1, 2 și 3 din totalul producției și al vânzărilor Uniunii.

(26) Ca urmare a acestei observații, la 25 septembrie 2017, Comisia a solicitat producătorilor din Uniune să furnizeze informații suplimentare privind nivelurile, în vederea stabilirii unui eșantion revizuit al producătorilor din Uniune.

(27) Producătorii cooperanți din Uniune care au răspuns la chestionarul privind constituirea eșantionului includ întreprinderile mici și mijlocii („IMM-uri”) (12) și reprezintă peste 50 % din totalul estimat al producției și al vânzărilor Uniunii.

(28) Pentru a stabili eșantionul definitiv, Comisia a luat în considerare fragmentarea sectorului anvelopelor pe diferite niveluri, asigurându-se că toate cele trei niveluri erau acoperite de societățile incluse în eșantion. În plus, pentru a se asigura că situația IMM-urilor se reflectă în mod adecvat în analiza prejudiciului, având în vedere că acestea reprezintă aproximativ 15 % din totalul vânzărilor în Uniune realizate de producătorii din Uniune, Comisia a considerat că IMM-urile ar trebui să fie și ele reprezentate în eșantion.

(29) Unsprezece producători din Uniune au fost incluși în eșantion, pe baza: — reprezentativității generale din punctul de vedere al volumului producției și al vânzărilor de produs în cauză în anul 2016; — a reprezentativității nivelurilor din punctul de vedere al volumului producției de produs în cauză în anul 2016; — a repartizării geografice și — a reprezentativității producătorilor din Uniune din punctul de vedere al dimensiunii, mai exact între IMM-uri și întreprinderile de dimensiuni mai mari.

(30) Producătorii din Uniune incluși în eșantion cuprind atât întreprinderi mari, cât și IMM-uri. Producătorii selectați din Uniune aveau sediul în șase state membre care, împreună, reprezentau peste 36 % din producția și vânzările Uniunii raportate de producătorii cooperanți din Uniune.

(31) La 22 decembrie 2017, unul dintre producătorii din Uniune incluși în eșantion, producătorul polonez Geyer&Hosaja, a informat Comisia că luase decizia să înceteze cooperarea în cadrul anchetei. Procentele menționate la considerentul 30 de mai sus nu sunt afectate de retragerea acestui producător, întrucât producția sa reprezintă mai puțin de 0,1 % din totalul producției Uniunii. Prin urmare, Comisia a concluzionat că eșantionul final rămâne reprezentativ pentru industria Uniunii.

(32) În fine, Grupul Giti a susținut că prezenta anchetă ar fi trebuit să fie închisă imediat de Comisie, din cauza preselectării eronate din punct de vedere procedural a eșantionului de producători din Uniune. Comisia a reamintit faptul că selectarea provizorie a unui eșantion de producători din Uniune este posibilă din punct de vedere juridic și propice desfășurării unei anchete eficace, în condițiile unor termene strânse. După cum s-a demonstrat la considerentele 26-30, eșantionul provizoriu a fost modificat ca urmare a observațiilor primite de la părțile interesate. Prin urmare, cererea a fost respinsă.

1.5.2. Importatori

(33) Pentru a decide dacă era necesară constituirea eșantionului și, în caz afirmativ, pentru a selecta un eșantion, Comisia a solicitat unor importatori neafiliați să furnizeze informațiile specificate în avizul de deschidere. Cinci importatori s-au făcut cunoscuți, aceștia importând aproximativ 430 000 de unități de importuri din RPC. Două societăți au fost incluse în eșantion, reprezentând [70 % – 90 %] din importatorii care au prezentat un formular de includere în eșantion.

1.5.3. Producători-exportatori

(34) Pentru a decide dacă era necesară constituirea eșantionului și, în caz afirmativ, pentru a selecta un eșantion, Comisia a solicitat tuturor producătorilor-exportatori din RPC să furnizeze informațiile specificate în avizul de deschidere. De asemenea, ea a solicitat autorităților din RPC să identifice și/sau să contacteze alți producători-exportatori, după caz, care ar putea fi interesați să participe la anchetă.

(35) 44 de producători-exportatori/grupuri de producători-exportatori din țara în cauză au furnizat informațiile solicitate și au fost de acord să fie incluși în eșantion. În conformitate cu articolul 27 alineatul (1) litera (b) din regulamentul de bază, Comisia a selectat următorul eșantion de patru grupuri de producători-exportatori pe baza celui mai mare volum reprezentativ de exporturi către Uniune care a putut fi examinat în mod rezonabil în intervalul de timp disponibil: — Grupul China National Tire, China; — Grupul Giti, China; — Grupul Hankook, China; — Grupul Xingyuan, China.

(36) Grupurile de producători-exportatori incluse în eșantion reprezentau peste 50 % din totalul importurilor de produs în cauză în Uniune.

(37) În conformitate cu articolul 27 alineatul (2) din regulamentul de bază, toți producătorii-exportatori cunoscuți în cauză, precum și GC, au fost consultați cu privire la selectarea eșantionului.

(38) Asociația industriei europene de reșapare („BIPAVER”) a prezentat observații privind eșantionul propus, în care se afirma că eșantionul selectat în mod definitiv ar putea conduce la un dezechilibru major al gamei de produse între anvelopele de nivelul 2 și cele de nivelul 3. În opinia asociației, exista posibilitatea ca prețurile medii de import să nu reflecte cu acuratețe acea parte a volumelor de importuri care cauzează cele mai mari prejudicii industriei din Uniune. Prin urmare, aceasta a solicitat insistent Comisiei să reevalueze și să modifice eșantionul.

(39) Comisia a evaluat măsura în care mărirea în continuare a eșantionului ar fi fezabilă din punct de vedere practic. Ea a subliniat că grupurile de producători-exportatori incluși în eșantion constau în: (1) 13 entități juridice care erau implicate în producția și vânzarea internă a produsului în cauză; (2) doi exportatori afiliați situați în afara Uniunii și (3) peste zece importatori afiliați situați în Uniune. Datele furnizate de fiecare dintre aceste entități trebuiau să fie prelucrate și verificate. Prin urmare, Comisia a considerat că, în intervalul de timp disponibil, nu puteau fi anchetați în mod rezonabil mai mulți producători-exportatori.

(40) BIPAVER a considerat, de asemenea, că două dintre societățile incluse în eșantion nu erau destinatari reprezentativi ai subvențiilor care pot face obiectul unor măsuri compensatorii, deoarece sediul central și unele unități de producție ale acestora se situau în afara RPC.

(41) Comisia a remarcat că faptul că posibilitatea ca o societate individuală să nu fi primit un anumit tip de presupusă subvenție în mod direct nu însemna că eșantionul nu era reprezentativ, întrucât scopul eșantionului era de a reprezenta industria anvelopelor din RPC în ansamblul său în ceea ce privește eligibilitatea pentru toate tipurile de presupuse subvenții. Cele patru grupuri de producători-exportatori incluse în eșantion erau reprezentative în ceea ce privește eligibilitatea pentru presupusele subvențiile menționate în plângere. Prin urmare, Comisia a considerat că eșantionul selectat reprezintă un temei adecvat pentru a examina existența și amploarea subvenționării presupuse.

(42) Eșantionul propus este deci conform cu dispozițiile articolului 27 alineatul (1) litera (b) din regulamentul de bază. În consecință, Comisia a decis să rețină eșantionul propus ca eșantion final.

(43) Pe lângă cei patru producători-exportatori incluși în eșantion, șase producători-exportatori au declarat că, în cazul în care nu sunt selectați pentru a face parte din eșantion, ar dori să primească un chestionar și alte formulare de cerere pentru a solicita o examinare individuală în temeiul articolului 27 alineatul (3) din regulamentul de bază. Comisia s-a conformat cererii și a trimis chestionare celor șase producători-exportatori, însă niciunul dintre ei nu a răspuns la acestea.

1.6. Răspunsurile la chestionar și vizitele de verificare

(44) Comisia a trimis chestionare celor patru producători-exportatori chinezi incluși în eșantion, producătorilor-exportatori neincluși în eșantion, precum și producătorilor din Uniune incluși în eșantion.

(45) S-au primit răspunsuri la chestionar din partea celor patru producători-exportatori chinezi incluși în eșantion și din partea unui număr de zece producători din Uniune incluși în eșantion. Niciunul dintre producătorii-exportatori neincluși în eșantion nu a trimis un răspuns la chestionar.

(46) Un chestionar a fost trimis, de asemenea, și către GC. El a inclus chestionare specifice pentru Banca Chineză de Dezvoltare (China Development Bank, „CDB”), Banca de Export Import a Chinei (Export Import Bank of China, „EXIM”), Banca Agricolă a Chinei (Agricultural Bank of China, „ABC”), Banca Chinei (Bank of China, „BOC”) și Corporația Chineză a Asigurărilor pentru Exporturi și Credite (Chinese Export & Credit Insurance Corporation, „Sinosure”). Aceste instituții financiare fuseseră menționate în mod specific în plângere ca fiind organisme publice sau organisme mandatate să acorde subvenții și dirijate în acest sens. În plus, Guvernului Chinei i s-a solicitat să trimită chestionarul specific destinat instituțiilor financiare la orice alte instituții financiare care acordau împrumuturi sau credite la export societăților incluse în eșantion sau cumpărătorilor acestora. De asemenea, CG a fost invitat să colecteze toate răspunsurile furnizate de aceste instituții financiare și să le transmită direct Comisiei.

(47) În plus, chestionarul adresat GC includea chestionare specifice pentru acei producători de cauciuc natural, cauciuc sintetic, negru de fum și cordon de nailon care, conform plângerii, furnizau societăților incluse în eșantion factori de producție contra unei remunerații mai mici decât cea adecvată, și anume societățile Sinopec, Sinopec Baling Co., Chemchina, Shandong Haohua, Jiangxi Blackcat Carbon Black Co., Ltd, Hangzhou Zhongce Qingquan Industrial Co., Ltd și Suqian Junma Tyre Cord Company Limited. În plus, Guvernului Chinei i s-a solicitat să trimită chestionarul specific tuturor celorlalți producători și distribuitori de materii prime în cauză, care furnizaseră factori de producție societăților incluse în eșantion. De asemenea, CG a fost invitat să colecteze toate răspunsurile furnizate de acești producători și să le transmită direct Comisiei.

(48) Comisia a primit din partea GC răspunsuri la chestionare, care includeau răspunsuri la chestionarele specifice din partea EXIM, BOC, ABC și Sinosure.

(49) Comisia a căutat și a verificat toate informațiile considerate necesare pentru stabilirea subvenției, a prejudiciului și a interesului Uniunii. A avut loc o vizită de verificare la fața locului la sediul Ministerului Comerțului din China, la care au participat și funcționari din cadrul altor ministere relevante. În plus, pe parcursul acestei vizitei de verificare au fost prezenți reprezentanți ai următoarelor instituții financiare: — Banca de Export Import a Chinei, Beijing, China; — Banca Agricolă a Chinei, Beijing, China; — Banca Chinei, Beijing, China; — Sinosure, Beijing, China.

(50) În plus, s-au efectuat vizite de verificare în conformitate cu articolul 26 din regulamentul de bază la sediile următoarelor societăți: Producători din Uniune incluși în eșantion — Good Year Firma Oponiarska, Polonia; — Wetest, Republica Cehă; — B.R.P. Pneumatici, Italia; — Banden plant, Țările de Jos; — Marangoni Spa Ltd, Italia; — Roline N.V., Țările de Jos; — patru producători din Uniune, care au solicitat păstrarea confidențialității. Importatori neafiliați din Uniune incluși în eșantion — Heuver Bandengroothandel B.V, Țările de Jos; — Hämmerling The Tyre Company GmbH, Germania. Producători din RPC incluși în eșantion Grupul China National Tire: — Aeolus Tyre Co. Ltd., Jiaozuo, RPC; — Beijing Rubber Research and Design Institute (Institutul de cercetare și proiectare în domeniul cauciucului), Beijing, RPC; — Chemchina Corporation, Beijing, RPC; — Chemchina Finance, Beijing, RPC; — China National Tire & Rubber Co. Ltd., Beijing, RPC; — Aeolus Tyre (Taiyuan) Co. Ltd. (13), Taiyuan, RPC; — Grupul Chonche Auto Repair Co. Ltd., Beijing, RPC; — Grupul Henan Tyre Co. Ltd., Jiaozuo, RPC; — Yanzhou Ruiyuan Rubber Plastic Co. Ltd.:, Jining, RPC; — Yinhe Power Plant Co. Ltd., Jining, RPC; — Grupul QingdaoYellow Sea (Rubber) Co. Ltd., Qingdao, RPC; — Qingdao Yellow Sea Rubber Co. Ltd., Qingdao, RPC; — Pirelli Tyre Co. Ltd., Jining, RPC (14). Grupul Giti: — Giti Tire (China) Investment Co., Shanghai, RPC; — Giti Tire (Anhui) Co. Ltd., Hefei, RPC; — GITI Radial Tire (Anhui) Ltd., Hefei, RPC; — Anhui Prime Cord Fabrics Company Ltd., Hefei, RPC; — Giti Tire (Hualin) Co. Ltd., Hualin, RPC; — Giti Tire (Fujian) Co. Ltd., Fujian, RPC; — GITI Tire (Yinchuan) Co. Ltd., Yinchuan, RPC; — GITI Greatwall Tire (Yinchuan) Co. Ltd., Yinchuan, RPC; — GITI Tyre (Chongqing) Company Ltd., Chongqing, RPC; — GITI Steel Cord (Hubei) Company Ltd., Hubei, RPC; — 3S Engineering Shanghai Company Ltd., Shanghai, RPC; — Seyen Machinery (Shanghai) Company Ltd., Shanghai, RPC. Grupul Hankook: — Shanghai Hankook Tire Sales Co. Ltd., Shanghai, RPC; — Chongqing Hankook Tire Co. Ltd., Chongqing, RPC; — Jiangsu Hankook Tire Co. Ltd., Jiangsu, RPC; Grupul Xingyuan: — Xingyuan Tyre Co. Ltd., Dongying, RPC; — Guangrao Xinhongyuan Tyre Co. Ltd., Dongying, RPC; — Xingyuan International Tyre Co. Ltd., Dongying, RPC; — Guangda Tyre Co Ltd., Dongying, RPC.

1.7. Neinstituirea de măsuri provizorii și procedura ulterioară

(51) Având în vedere faptul că, în mai 2018, impusese măsuri provizorii în cazul antidumping paralel, Comisia a decis să nu impună măsuri provizorii în cazul de față. La 13 iulie 2018, toate părțile interesate au primit un document de informare care descria constatările preliminare ale Comisiei privind presupusele sisteme de subvenționare și concluziile preliminare ale Comisiei în ceea ce privește prejudiciul, legătura de cauzalitate și interesul Uniunii, astfel cum se prevede în regulamentul antidumping provizoriu.

(52) Mai multe părți interesate au prezentat observații scrise privind documentul de informare. Părțile care au adresat o cerere în acest sens au primit permisiunea de a fi audiate.

(53) În urma comunicării documentului de informare, Pirelli Tyre Co. Ltd. a afirmat că nu ar trebui să fie considerată o societate afiliată la China National Tire & Rubber Co. Ltd. („CNRC”). În acest sens, Pirelli Tire Co. Ltd. nu a fost de acord cu aplicarea articolului 127 din Actul de punere în aplicare a Codului vamal al Uniunii (UE) 2015/2447 („Codul Vamal al Uniunii”) în scopul calculării unei valori medii ponderate a subvenționării pentru societățile afiliate. Pirelli Tire Co. Ltd. a făcut, însă, trimitere la definiția articolului 16 din Acordul privind subvențiile și măsurile compensatorii („Acordul SMC”), care impune existența controlului unei societăți asupra unei alte societăți, pentru a stabili relația dintre acestea. Pirelli Tire Co. Ltd. a susținut apoi că nu s-ar califica drept societate afiliată în conformitate cu acest standard, deoarece nu ar fi fost controlată de CNRC. În plus, Pirelli Tire Co. Ltd. a remarcat că regulamentul de bază nu făcea nicio trimitere la Codul Vamal al Uniunii.

(54) Comisia a reamintit faptul că articolul 16 din Acordul SMC este reflectat prin articolul 9 alineatul (2) din regulamentul de bază. Cu toate acestea, ambele articole se referă numai la definiția industriei din Uniune și la relația dintre producătorii din Uniune și producătorii-exportatori. În acest context, un producător din Uniune poate fi eliminat din definiția industriei din Uniune dacă este controlat de un producător-exportator. În schimb, atât Acordul SMC, cât și regulamentul de bază nu menționează nimic cu privire la metoda de evaluare a relației dintre producătorii-exportatori în scopul stabilirii valorii subvenției. Pentru a se putea asigura aplicarea efectivă a măsurilor, în special pentru a se evita canalizarea exporturilor printr-o societate afiliată care beneficiază de cea mai mică taxă, practica Comisiei este de a stabili relația dintre producătorii-exportatori cu ajutorul criteriilor stabilite la articolul 127 din Actul de punere în aplicare a Codului Vamal al Uniunii (UE) 2015/2447 din 24 noiembrie 2015. Acest lucru a fost comunicat în mod clar tuturor părților în avizul de deschidere, cu ocazia demarării procedurii. În plus, trimiterea la articolul 127 din Actul de punere în aplicare a Codului vamal al Uniunii este prevăzută în mod explicit la articolul 2 alineatul (1) din regulamentul antidumping de bază (15), iar Comisia ar trebui să aplice același tratament părților în ambele cazuri (16), atât cel al anchetei antidumping, cât și cel al anchetei antisubvenție.

(55) Articolul 127 litera (d) din Codul Vamal al Uniunii stabilește că două persoane sunt considerate a fi afiliate dacă: o terță parte posedă, controlează sau deține direct sau indirect 5 % sau mai mult din acțiunile sau părțile emise cu drept de vot de ambele persoane. CNRC este cel mai mare acționar al Pirelli Tire Co. Ltd. În timpul perioadei de anchetă, deținea 65 % din acțiuni. La momentul de față, această societate continuă să dețină 46 % din acțiuni. Prin urmare, în contextul prezentei anchete, Pirelli Tire Co. Ltd. și CNRC sunt considerate a fi afiliate. În consecință, afirmația a fost respinsă.

(56) Pirelli Tyre Co. Ltd. a afirmat, de asemenea, că ar trebui să fie luată în considerare numai ca parte cooperantă, și nu ca producător-exportator, deoarece societatea a încetat să fabrice produsul în cauză în noiembrie 2017.

(57) Comisia a stabilit că Pirelli Tyre Co. Ltd. a fost un producător-exportator pe parcursul întregii perioade de anchetă. Faptul că ulterior societatea a încetat producția nu modifică rezultatul anchetei. Prin urmare, afirmația a fost respinsă.

(58) În urma comunicării constatărilor finale, Pirelli și-a reiterat afirmația potrivit căreia societatea funcționa independent de Grupul China National Tire. Cu toate acestea, niciuna dintre afirmații nu a fost justificată cu elemente de probă suplimentare. În particular, Pirelli nu a contestat structura de proprietate descrisă de Comisie în anexa 2 la comunicarea constatărilor sale finale. Prin urmare, Comisia a respins această afirmație.

(59) Comisia a continuat să caute și să verifice toate informațiile pe care le-a considerat necesare pentru constatările sale finale.

(60) Având în vedere că perioada de prejudiciu și perioada de anchetă sunt aceleași ca în ancheta antidumping paralelă, la 1 iunie 2018 Comisia a informat părțile interesate că informațiile și observațiile privind prejudiciul, prezentate în cadrul anchetei antidumping, urmau să fie luate în considerare și în prezenta anchetă. Niciuna dintre părți nu s-a opus acestei abordări.

(61) În cadrul anchetei antidumping paralele, la 24 iulie 2018, părților li s-au comunicat constatările finale referitoare la faptele și considerațiile esențiale pe baza cărora Comisia intenționa să impună o taxă antidumping definitivă asupra importurilor de produs în cauză în Uniune. Pe lângă aceasta, părților interesate li s-a transmis o comunicare suplimentară la 10 septembrie 2018. După cum se descrie la considerentul 60 de mai sus, observațiile transmise în cadrul acestor comunicări au fost luate în considerare pe deplin în cadrul prezentei anchete – în măsura în care ele vizau prejudiciul, legătura de cauzalitate și interesul Uniunii – iar, după caz, ele au fost luate în considerare și s-au reflectat în constatările prezentei anchete.

1.8. Comunicarea constatărilor finale

(62) La 28 septembrie 2018, Comisia a comunicat tuturor părților faptele și considerațiile esențiale pe baza cărora intenționa să impună o taxă antisubvenție definitivă asupra importurilor de produs în cauză în Uniune.

(63) Tuturor părților li s-a acordat o perioadă în cursul căreia au putut formula observații cu privire la comunicarea constatărilor finale (ș.a. 8 octombrie 2018). Mai multe părți interesate au solicitat prelungirea termenului. Comisia a acordat părților respective termenul de 10 octombrie 2018 ora 10.00 pentru prezentarea de observații.

(64) CCCMC, CRIA, trei dintre cei patru producători-exportatori chinezi incluși în eșantion și doi importatori neafiliați au prezentat observații scrise cu privire la comunicarea constatărilor finale.

(65) În urma comunicării constatărilor finale, Grupul China National Tire a afirmat că drepturile sale la apărare au fost încălcate de Comisie atunci când aceasta a respins cererea grupului de prelungire în continuare a termenului acordat pentru prezentarea de observații cu privire la comunicarea constatărilor finale. Potrivit grupului, Comisia nu ar trebui să considere termenul de zece zile drept o limită de timp fixă. În plus, la stabilirea termenului, Comisia ar trebui să ia în considerare particularitățile cazului în speță și să acorde suficient timp pentru prezentarea de observații atât scrise, cât și orale. În ceea ce privește aceste afirmații, Comisia a remarcat că respectase pe deplin termenul minim de 10 zile pentru prezentarea de observații cu privire la comunicarea constatărilor finale, stabilit la articolul 30 alineatul (5) din regulamentul de bază. Mai mult, ea a acordat de asemenea o prelungire tuturor părților interesate vizate de procedură care solicitaseră acest lucru, ținând seama de urgența problemei, în conformitate cu același articol.

(66) Hämmerling a solicitat să fie audiat de consilierul-auditor, pentru a exprima preocupări juridice legate de prezenta anchetă și pentru a semnala anumite aspecte orizontale referitoare la protecția informațiilor cu caracter confidențial și neconfidențial, astfel cum sunt incluse în baza de date TRON TDI, precum și la practica actuală de acordare de acces la dosarele neconfidențiale părților interesate din afara teritoriului Uniunii prin intermediul respectivei baze de date.

(67) Comisia a observat că instituțiile UE nu sunt obligate să respecte Regulament general privind protecția datelor (17), ci Regulamentul 45/2001 (18). În plus, Hämmerling a confirmat că problema protecției datelor cu caracter personal nu era legată direct de o posibilă afectare, în mod specific, a dreptului său la apărare în temeiul legislației privind apărarea comercială. Prin urmare, Comisia a concluzionat că statutul de parte interesată în procedură al Hämmerling și drepturile sale la apărare nu au fost afectate în mod direct.

(68) După comunicarea constatărilor finale, Hämmerling și-a reiterat afirmația potrivit căreia „dreptul la protecția datelor cu caracter personal este un drept independent, iar pragul pentru încălcarea acestuia nu necesită un exemplu real, ci simpla posibilitate ca acest drept să fie utilizat abuziv, într-un mod necorespunzător, cum ar fi punerea respectivelor date la dispoziția unor utilizatorii ai bazelor de date neverificați, din țări terțe, fără o evaluare adecvată a respectării de către aceștia a legislației privind protecția datelor”.

(69) În legătură cu această afirmație, Comisia a făcut trimitere la articolul 9 alineatul (6) din Regulamentul 45/2001, care permite Comisiei să transfere date cu caracter personal, dacă transferul este necesar sau impus prin lege pentru apărarea unui drept în justiție, precum și la faptul că toate persoanele vizate trebuie să semneze termenii de utilizare TRON (care prevăd, printre altele, faptul că TRON nu poate divulga nicio informație fără autorizație) atunci când accesează TRON pentru prima dată și când li se acordă accesul la un caz în calitate de părți interesate. Prin urmare, Comisia a considerat că utilizarea TRON respectă normele aplicabile privind protecția datelor.

(70) În urma comunicării constatărilor finale, Grupul Giti a solicitat o audiere pe lângă consilierul-audiator, susținând că drepturile sale la apărare au fost încălcate de Comisie, deoarece aceasta a inclus sistemul de restituire a taxelor în procedură foarte târziu și a ajuns la concluzii greșite. Consilierul-auditor a considerat că avizul de deschidere permitea tratarea sistemului în discuție. Mai mult, Grupul Giti ar fi trebuit să aibă cunoștință de faptul că acest sistem este acoperit de procedură și a avut suficient timp pentru a prezenta Comisiei toate observațiile sale. Consilierul-auditor a concluzionat că drepturile la apărare ale Grupului Giti au fost respectate.

(71) Mai multe alte părți interesate și-au reiterat aceleași preocupări exprimate după comunicarea documentului de informare și au solicitat Comisiei să furnizeze clarificări suplimentare.

(72) Comisia a considerat că dosarul deschis, documentul de informare și comunicarea constatărilor finale conțineau informații suficiente, care le permiteau tuturor părților interesate să-și exercite pe deplin dreptul la apărare. În plus, o notă la dosar (19), care oferea clarificări cu privire la documentul de informare, a fost inclusă în dosarul deschis înainte de comunicarea constatărilor finale. Prin urmare, Comisia a respins cererea de a furniza clarificări suplimentare.

(73) În fine, părțile au susținut că drepturile lor la apărare au fost grav afectate, deoarece perioada pentru prezentarea de observații privind comunicarea constatărilor finale a fost prea scurtă, chiar și în condițiile prelungirii ei, și nu a luat în considerare particularitățile prezentei anchete.

(74) În ceea ce privește termenul stabilit, Comisia a reiterat faptul că a respectat termenul legal prevăzut la articolul 30 alineatul (5) din regulamentul de bază, astfel cum se explică la considerentul 65 de mai sus. Ea a adăugat că părțile primiseră o comunicare detaliată prin intermediul documentului de informare din iulie 2018, care stabilea deja principalele considerente și concluzii pentru toate subvențiile, cu excepția remiterii excesive în cazul cauciucului natural și al electricității furnizate contra unei remunerații mai mici decât cea adecvată. În etapa respectivă, părților li s-a acordat un termen de 25 de zile pentru a prezenta observații. Prin urmare, deoarece majoritatea aspectelor le erau cunoscute tuturor părților, observațiile primite în urma comunicării constatărilor finale au fost și ele substanțiale, documentele variind între 8 și 63 de pagini.

(75) În ceea ce privește aspectul legat de prejudiciu al prezentei anchete, Comisia a subliniat că părțile au primit totodată o comunicare a constatărilor finale, precum și un document suplimentar de comunicare a constatărilor finale în contextul anchetei antidumping paralele. Prezenta anchetă s-a adresat comentariilor primite ca urmare a celor două comunicări. Prin urmare, Comisia a considerat că dosarul deschis și comunicările conțineau deja informații suficiente care le permiteau tuturor părților interesate să-și exercite pe deplin dreptul la apărare în termenul stabilit în documentul de comunicare a constatărilor definitive. Din aceste motive, Comisia a considerat că drepturile de apărare ale tuturor părților interesate au fost respectate pe deplin pe parcursul prezentei proceduri.

2. PRODUSUL ÎN CAUZĂ ȘI PRODUSUL SIMILAR

2.1. Produsul în cauză

(76) Produsul în cauză este reprezentat de anumite anvelope pneumatice, noi sau reșapate, din cauciuc, de tipul celor utilizate pentru autobuze sau camioane, cu un indice de sarcină de peste 121, originare din RPC, încadrate în prezent la codurile NC 4011 20 90 și ex 4012 12 00 (cod TARIC 4012120010). Aceste coduri NC și TARIC sunt menționate doar cu titlu informativ.

(77) Produsul în cauză cuprinde atât anvelopele pneumatice noi, cât și anvelopele pneumatice reșapate care sunt utilizate pentru autobuze sau camioane și care au aceleași caracteristici esențiale fizice, chimice și tehnice.

(78) Ambele tipuri de produs în cauză sunt fabricate din aceleași materii prime (chiar dacă pot exista diferențe la nivelul tehnologiei utilizate) și au o structură similară. Variațiile la nivelul materiilor prime și al structurii au ca rezultat caracteristici de performanță diferite.

2.1.1. Procesul de fabricație

2.1.1.1. Anvelope noi

(79) Procesul de fabricație al anvelopelor noi de camioane și autobuze implică: 1) amestecarea și malaxarea cauciucului; 2) prepararea componentelor anvelopei; 3) fabricarea anvelopei (verzi); 4) prelucrarea termică (vulcanizarea) și 5) inspecția finală. Toate anvelopele de camioane și autobuze sunt fabricate din aceleași materii prime de bază, și anume cauciuc natural, cauciuc sintetic, oțel, negru de fum, alte substanțe chimice și uleiuri, precum și materiale textile; ele au aceleași componente, și anume banda de rulare, flancurile, carcasa interioară, taloanele, benzile de oțel, pliurile carcasei, chiar dacă între diferiții producători ai acestui produs există anumite diferențe.

(80) S-a constatat, de asemenea, că procesul de fabricație a anvelopelor noi de camioane și autobuze implică tehnologii variate, fapt care nu a afectat însă constatările generale privind interschimbabilitatea.

2.1.1.2. Anvelope reșapate

(81) Reșaparea este, în esență, un proces de reciclare cu ajutorul căruia anvelopele uzate sunt renovate prin înlocuirea benzii de rulare pe o carcasă veche. Carcasele sunt elemente principale ale procesului de reșapare și, prin urmare, o parte substanțială a activității reșapatorilor o reprezintă selectarea și achiziționarea de carcase adecvate pentru reșapare. Astfel, carcasele sunt principala materie primă a procesului de producție si constituie – în funcție de calitatea lor – fie un adevărat produs „semifinit”, fie un deșeu.

(82) Din nou, acest proces poate implica tehnologii variate, fără impact asupra constatărilor Comisiei privind interschimbabilitatea.

2.1.2. Utilizări și tipuri de anvelope

(83) Anvelopele de camioane și autobuze sunt produse într-o mare varietate de tipuri și dimensiuni și pot fi întâlnite pe o gamă largă de vehicule comerciale, de la camioane și autobuze pentru transportul local în contexte urbane sau regionale, la camioane și autobuze pentru transportul pe distanțe lungi, în funcție de dimensiunile și de specificațiile lor privind indicele de sarcină. Ele nu sunt adecvate nici pentru utilizarea în cazul vehiculelor de călători sau al altor vehicule utilitare ușoare, nici pentru vehiculele exclusiv de teren, cum ar fi tractoarele agricole.

(84) Anvelopele pentru camioane sau autobuze sunt comercializate sub două tipuri și în patru categorii: Anvelopa de tip cu cameră este o opțiune mai tradițională; aceasta are o cameră interioară cu valvă proprie, amplasată în interiorul anvelopei. În cazul anvelopelor de tip fără cameră, anvelopa și janta roții formează un sigiliu etanș, valva fiind montată direct pe jantă. Majoritatea covârșitoare a anvelopelor pentru camioane sau autobuze vândute în Uniune sunt anvelope fără cameră. Cele patru categorii de anvelope pentru camioane sau autobuze sunt: pentru roțile directoare, pentru roțile motoare, pentru remorcă și multipoziție. Anvelopele pentru roțile directoare sunt concepute pentru a fi utilizate pe axa față pentru a ajuta la controlul direcției, dar pot fi utilizate pentru toate pozițiile pe camioane sau autobuze, în funcție de utilizarea vehiculului. Anvelopele pentru roțile motoare sunt concepute pentru sistemul de transmisie și asigură o tracțiune mai bună. Anvelopele pentru remorci sunt concepute pentru a fi montate pe remorci, în timp ce anvelopele multipoziție sunt concepute pentru a fi utilizate pe un vehicul în toate pozițiile, în funcție de utilizarea acestuia.

(85) Anvelopele, noi sau reșapate, sunt supuse acelorași cerințe de siguranță pe piața Uniunii, astfel cum se prevede în Directiva 2007/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului (20).

2.2. Segmentarea pe trei niveluri a pieței anvelopelor din Uniune

(86) Informațiile colectate și primite de Comisie indică faptul că piața anvelopelor de autobuze și camioane din Uniune este segmentată pe trei niveluri sau segmente. Deși nu există linii clare de demarcație între niveluri, există un acord general la nivelul părților interesate și al constatărilor Comisiei privind următoarea clasificare.

(87) Anvelopele de nivelul 1 acoperă anvelopele noi premium, purtând marca emblematică a principalilor fabricanți. Recunoașterea mărcii este un factor-cheie pentru anvelopele de acest nivel, ea justificând plătirea unor prețuri semnificativ mai mari pentru performanțele înalte așteptate, precum și pentru investițiile de marketing deosebit de semnificative. Anvelopele fabricate de producătorii de echipamente originale pentru camioane sau autobuze („OE1”) sunt incluse în principal la acest nivel. Calitatea anvelopelor de nivelul 1 asigură un nivel înalt de reșapabilitate al acestora, ele fiind concepute să fie anvelope cu mai multe cicluri de utilizare (multi-life tyres), fapt ce mărește și mai mult kilometrajul semnificativ mai mare al produsului original (până la trei reșapări pentru o utilizare normală). Anvelopele de nivelul 1 sunt, de asemenea, asociate unui nivel mai ridicat de siguranță și beneficiază adesea de un bun nivel al serviciilor postvânzare.

(88) Anvelopele de nivelul 2 acoperă majoritatea anvelopelor non premium, atât noi cât și reșapate, cu prețuri variind între aproximativ 65 % și 80 % din prețul anvelopelor de nivelul 1. Anvelopele fabricate de producătorii de echipamente originale pentru remorci („OE2”) pot fi incluse la acest nivel. Recunoașterea mărcii rămâne importantă la acest nivel, iar mărcile sunt de obicei cunoscute de cumpărători, care sunt de asemenea în măsură să identifice producătorii anvelopelor. Ele sunt în general reșapabile cel puțin o dată și oferă bune performanțe în ceea ce privește kilometrajul, deși mai limitate decât cele ale anvelopelor de nivelul 1.

(89) Anvelopele de nivelul 3 acoperă atât anvelopele noi, cât și anvelopele reșapate, cu performanțe mai reduse în ceea ce privește kilometrajul și cu o reșapabilitate foarte limitată sau chiar inexistentă. În mod obișnuit, prețul lor este stabilit la mai puțin de 65 % din prețul anvelopelor de nivelul 1, acest procent reprezentând și limita performanței lor în ceea ce privește kilometrajul. La acest nivel, recunoașterea mărcii este aproape inexistentă, iar prețul devine factorul determinant în decizia clientului de a cumpăra. În general, aceste anvelope nu sunt furnizate cu servicii postvânzare.

(90) Anvelopele reșapate pot fi clasificate la nivelul 2 sau la nivelul 3. Deși unele anvelope chineze sunt reșapabile, în China se efectuează foarte puține reșapări. Pe de altă parte, reșaparea este destul de larg răspândită în Uniune și pe alte piețe, de exemplu în Brazilia. Activitatea de reșaparea din Uniune include: — reșapatori integrați, acționând sub numele, marca sau mandatul unui producător de anvelope noi. Ei sunt percepuți ca o continuare a mărcilor care vând anvelopele noi. Această activitate corespunde anvelopelor de nivelul 2, — reșapatori independenți care acoperă, de obicei, piețe geografice și volume mult mai mici. Ei vând anvelopele sub propriul nume sau sub propria marcă și se bazează pe propria lor expertiză. Majoritatea acestora sunt IMM-uri (cel puțin 380 de societăți în Uniune). Această activitate corespunde anvelopelor de nivelul 3.

(91) Comisia a publicat diagrama anvelopelor noi și reșapate în funcție de marcă, pe baza informațiilor furnizate de reclamant, și a pus-o la dispoziția tuturor părților interesate la 27 octombrie 2017.

2.3. Cereri legate de segmentarea pieței anvelopelor din Uniune

(92) Astfel cum se remarcă la considerentul 86, părțile interesate au acceptat, în general, principiul segmentării pieței pe trei niveluri.

(93) Diagrama pieței mărcilor de anvelope în funcție de nivel, prezentată în nota la dosarul din 27 octombrie 2017, a fost în general acceptată de părțile interesate, cu excepția următoarelor cereri prezentate de acestea referitor la reclasificarea anumitor mărci la alte niveluri. Mai exact, Grupul China National Tire a considerat că marca sa Aeolus se încadrează la nivelul 3 (și nu la nivelul 2); doi importatori care importă marca Double Coin au susținut că aceasta ar trebui să fie clasificată la nivelul 2 (în loc de nivelul 3); Grupul Hankook a considerat că marca sa Aurora aparține nivelului 2 (și nu nivelului 3); în răspunsul său la chestionar, Grupul Giti a considerat că mărcile sale Primewell și GT Radial aparțineau nivelului 2 (și nu nivelului 3), iar un importator independent a susținut că marca Sailun ar trebui să fie clasificată la nivelul 2 (în loc de nivelul 3).

(94) Comisia a examinat cererile pe baza datelor prezentate de părțile interesate și a informațiilor colectate ex officio pe parcursul anchetei. În conformitate cu caracteristicile identificate la considerentul 81, Comisia a analizat în ce măsură anvelopele purtând mărcile menționate sunt: 1) reșapabile; 2) utilizate ca echipamente originale pentru autobuze și camioane și 3) comercializate pe un anumit nivel, în conformitate cu propria evaluare efectuată de fiecare societate în parte.

(95) În ceea ce privește Grupul Hankook, Comisia a acceptat să clasifice marca Aurora la nivelul 2, așa cum se solicitase. Însă Comisia a constatat, totodată, că marca Hankook ar trebui să fie clasificată la nivelul 1. Pentru marca Hankook, grupul oferă o garanție juridică potrivit căreia anvelopele sale pot fi reșapate cel puțin o dată. În plus, grupul acționează ca un furnizor OE1 pentru societăți europene cum ar fi Scania, MAN și Mercedes-Benz. Site-ul web al Grupului Hankook comercializează marca Hankook ca „premium”, iar un document intern al unui importator afiliat, înmânat în cursul verificării, a indicat că marca a urcat recent la nivelul 1.

(96) În ceea ce privește Grupul Giti, Comisia a acceptat să clasifice mărcile Primewell și GT Radial la nivelul 2, așa cum se solicitase. Comisia a constatat de asemenea că anvelopele Giti sunt reșapabile. Cu toate acestea, activitățile de producător de echipamente originale ale Grupului Giti nu se extind la camioane și autobuze, ele fiind legate de anvelopele pentru autoturisme. În plus, Grupul Giti consideră că mărcile sale se încadrează la nivelul 2. Prin urmare, mărcile grupului au fost clasificate la nivelul 2.

(97) În ceea ce privește Grupul China National Tire, Comisia a acceptat, în mod preliminar, să clasifice marca Aeolus la nivelul 3, așa cum solicitase societatea, pe baza afirmațiilor potrivit cărora anvelopele sale nu sunt, în general, reșapabile și nu sunt vândute pe piața OE.

(98) Importatorii care făcuseră cererile legate de mărcile Double Coin și Sailun nu erau societăți incluse în eșantion și, prin urmare, Comisia nu a putut verifica cererile lor în această etapă. Întrucât nu au făcut parte din eșantion, clasificarea lor la nivelul 2 sau 3 nu influențează rezultatul investigației. În consecință, deși nu pune în discuție datele prezentate de importatori cu privire la experiența clienților lor cu anvelopele purtând mărcile respective, Comisia nu a luat nicio poziție cu privire la cererile lor în această etapă.

(99) Mai multe părți interesate au afirmat că diagrama nivelurilor în funcție de marcă este aplicabilă numai Uniunii și că, pe alte piețe, diagrama nivelurilor ar putea fi foarte diferită. În particular, diagrama nivelurilor pieței Uniunii nu poate fi transpusă pe piața chineză. Comisia a subliniat faptul că diagrama în funcție de marcă a fost utilizată în cadrul prezentei anchete pentru a se analiza situația de pe piața Uniunii și că ea nu are nicio semnificație juridică pentru alte piețe.

2.3.1. Cereri de excludere a unor produse

(100) CRIA și CCCMC, precum și Grupul China National Tire, au susținut că fie anvelopele noi, fie anvelopele reșapate ar trebui să fie excluse din definiția produsului în cauză, deoarece: — anvelopele noi și anvelopele reșapate au caracteristici esențiale diferite din punct de vedere fizic, tehnic și chimic; — anvelopele reșapate au o durată de viață mai scurtă decât anvelopele noi; — anvelopele noi și anvelopele reșapate au utilizări, canale de vânzare, aplicații și o percepție a consumatorului diferite. În particular, anvelopele reșapate nu sunt utilizate pe piața echipamentelor originale și, în general, nu sunt montate pe axa directoare și pe camioanele care transportă mărfuri periculoase; — anvelopele noi și anvelopele reșapate au coduri NC diferite.

(101) După comunicarea constatărilor finale, Pirelli a reiterat o afirmație similară.

(102) De asemenea, părțile respective au observat că, în mai multe cauze din domeniul concurenței, atât Comisia, cât și Curtea de Justiție a Uniunii Europene („CJUE”) au concluzionat că anvelopele noi și anvelopele reșapate constituie două piețe relevante diferite în ceea ce privește prețul, structura ofertei, structura cererii, canalele de aprovizionare și substituibilitatea (21). CRIA și CCCMC au remarcat, de asemenea, că alte autorități responsabile cu anchete antidumping au tratat anvelopele noi și anvelopele reșapate separat (22). După comunicarea constatărilor finale, Hämmerling a reiterat o afirmație similară.

(103) Potrivit afirmațiilor CRIA și CCCMC, Comisia a săvârșit o eroare în ceea ce privește evaluarea factorilor pertinenți, întrucât nu a tratat anvelopele noi și anvelopele reșapate separat.

(104) Grupul Giti a susținut că anvelopele reșapabile sau cu mai multe cicluri de utilizare ar trebui să fie excluse din definiția produsului în cauză, deoarece anvelopele reșapabile sunt mai sofisticate decât anvelopele nereșapabile, având caracteristici tehnice distinctive.

(105) Comisia a constatat că procesul de reșapare păstrează principalele caracteristici, componentele și structura anvelopei rezultate în urma procesului de fabricație inițial. În particular, specificațiile tehnice principale ale anvelopei, și anume dimensiunea, indicele de sarcină și indicele de viteză ale acesteia nu sunt modificate în etapa de reșapare. Anvelopele noi (reșapabile sau nereșapabile) și anvelopele reșapate sunt fabricate din aceleași materii prime și din aceleași componente și au o structură similară.

(106) Principala diferență, la nivelul caracteristicilor tehnice, dintre o anvelopă nou-fabricată și o anvelopă reșapată fabricată pe carcasa acesteia este aceea că anvelopa reșapată poate avea, într-adevăr, o durată de viață mai scurtă și că anvelopa reșapată poate fi percepută ca o opțiune mai puțin sigură. Cu toate acestea, exact aceleași diferențe de percepție din punct de vedere tehnic, al calității și al siguranței apar între două anvelope noi încadrate la niveluri diferite. În particular, anvelopele de nivel inferior au, de asemenea, performanțe mai reduse în ceea ce privește kilometrajul și nu sunt o opțiune preferată pentru vehiculele care trebuie să respecte standarde de siguranță foarte ridicate, și anume acelea care transportă mărfuri periculoase.

(107) Prin urmare, Comisia a respins afirmația potrivit căreia anvelopele noi (reșapabile sau nereșapabile) și anvelopele reșapate au caracteristici de bază diferite din punct de vedere fizic, chimic și tehnic.

(108) De asemenea, Comisia a constatat că atât anvelopele noi, cât și cele reșapate sunt utilizate de proprietarii de camioane sau autobuze care își desfășoară activitatea în principal în sectorul transportului de persoane sau mărfuri pe distanțe variind de la scurte la lungi. Prin urmare, utilizarea finală esențială a anvelopelor noi și a anvelopelor reșapate este aceeași. Comisia a constatat, de asemenea, că anvelopele noi și anvelopele reșapate au aceleași patru tipuri principale de aplicare, și anume pentru roțile directoare, pentru roțile motoare, pentru remorcă și multipoziție, și că ele sunt supuse acelorași cerințe de siguranță pe piața Uniunii, conform prevederilor legislației în domeniu.

(109) Prin urmare, afirmația potrivit căreia anvelopele noi și anvelopele reșapate au aplicații diferite a fost respinsă.

(110) Comisia a fost de acord că anvelopele reșapate diferă de anvelopele noi de nivelul 1, în măsura în care cele dintâi nu sunt vândute pe piața echipamentelor originale. Comisia a constatat, de asemenea, că exact același lucru este valabil și pentru anvelopele de nivelul 3 și, într-o mare măsură, pentru mărcile de nivelul 2, care nu sunt vândute nici ele pe piața echipamentelor originale.

(111) Prin urmare, Comisia a respins afirmația potrivit căreia anvelopele noi și anvelopele reșapate au canale de vânzare diferite.

(112) În ceea ce privește deciziile luate de Comisie în domeniul concurenței și hotărârea CJUE (23) prin care anvelopele reșapate au fost încadrate pe o piață de produs separată, acest lucru este, în fapt, irelevant pentru definiția produsului în cadrul anchetelor de apărare comercială. Definiția pieței într-un caz de fuziune se axează pe substituția din perspectiva cererii și a ofertei (24). Într-o anchetă antidumping, piața este definită de caracteristicile fizice, tehnice și chimice ale produsului în cauză. Prin urmare, Comisia a respins acest argument.

(113) În ceea ce privește afirmația referitoare la definiția produsului în cazuri de antidumping în țări terțe, Comisia a precizat că definiția produsului se înscrie în marja largă de apreciere a autorității de anchetă în chestiuni de apărare comercială (25). Prin urmare, maniera în care respectivele autorități de anchetă din țările terțe au utilizat propria libertate de apreciere în această privință nu poate limita marja de apreciere a Comisiei în scopul prezentei anchete.

(114) De asemenea, s-a afirmat că produsul în cauză nu ar trebui să fie încadrat la mai multe coduri NC. În această privință, Comisia a reamintit, în primul rând, faptul că este foarte frecvent ca un singur produs în cauză să fie încadrat la mai multe coduri NC. Această situație apare în mod natural, datorită modului în care este concepută Nomenclatura combinată. În plus, în avizul de deschidere s-a precizat în mod clar că codurile NC sunt prezentate doar cu titlu informativ. În al doilea rând, nu a fost furnizat niciun element de probă concret, iar Comisia nu a găsit informații potrivit cărora produsul în cauză ar fi fost definit în așa fel încât anvelopele noi și anvelopele reșapate importate să nu poată fi considerate ca alternative la anvelopele noi și anvelopele reșapate produse în Uniune și să nu poată concura direct cu acestea din urmă. În scopul prezentei anchete, același principiu se aplică și percepției producătorilor și a consumatorilor, canalelor de distribuție sau altor factori, în ceea ce privește existența uneia sau mai multor categorii de produs, în contrast cu diferențierea anvelopelor noi de cele reșapate.

(115) În fine, părțile interesate au susținut că, din cauza segmentării pieței din Uniune, anvelopele reșapate sunt percepute a fi de o calitate inferioară în raport cu anvelopele noi de nivelul 1, chiar dacă sunt fabricate pe o carcasă de anvelopă de nivelul 1.

(116) Comisia a acceptat această afirmație, care este în concordanță cu diagrama nivelurilor stabilită pentru prezenta anchetă, și a luat în considerare numai anvelopele reșapate de nivelurile 2 și 3.

2.4. Produsul similar

(117) Examinarea a arătat că următoarele produse au aceleași caracteristici fizice de bază, precum și aceleași utilizări de bază: — produsul în cauză, — produsul fabricat și vândut în Uniune de către industria din Uniune.

(118) Comisia a stabilit în această etapă că produsele respective sunt produse similare în sensul articolului 2 litera (c) din regulamentul de bază.

3. SUBVENȚIONAREA

3.1. Introducere: Prezentarea planurilor, proiectelor și a altor documente guvernamentale

(119) Înainte de a analiza presupusa subvenționare sub formă de subvenții sau de programe de subvenționare specifice, Comisia a evaluat planurile, proiectele și alte documente guvernamentale, care au fost relevante pentru mai multe subvenții sau programe de subvenționare. Aceasta a constatat că toate subvențiile sau programele de subvenționare care fac obiectul evaluării fac parte din procesul de implementare a planificării centralizate al GC vizând încurajarea industriei anvelopelor, din următoarele motive.

(120) Cel de-al 13-lea plan cincinal de dezvoltare economică și socială națională al RPC (denumit în continuare „cel de-al 13-lea plan cincinal”), care acoperă perioada 2016-2020, evidențiază viziunea strategică a guvernului RPC pentru ameliorarea și promovarea industriilor-cheie. El subliniază rolul inovației tehnologice în dezvoltarea economică a RPC, precum și importanța continuă a principiilor dezvoltării ecologice. Conform capitolului 5, una dintre principalele linii de dezvoltare este promovarea modernizării structurii industriale tradiționale, la fel ca în cazul celui de al 12-lea plan cincinal. Această idee este elaborată mai pe larg în capitolul 22, care explică strategia de modernizare a industriei tradiționale din RPC prin promovarea reconversiei tehnologice a acesteia. În acest sens, în cel de-al 13-lea plan cincinal se afirmă că întreprinderile vor fi sprijinite „pentru a se îmbunătăți în mod substanțial în domenii precum tehnologia produsului, echipamentele industriale, protecția mediului și eficiența energetică”. Rubrica 7 se referă în mod specific la proiectele referitoare la produsele petrochimice din aval (care includ anvelopele) în acest context. Protecția mediului este elaborată mai pe larg în capitolul 44. În conformitate cu acest capitol, la nivelul industriilor-cheie va fi pusă în aplicare o „renovare” a producției nepoluante, iar rubrica 16 se referă în mod specific la industria petrochimică în acest sens.

(121) La un nivel mai detaliat, GC a lansat totodată cel de-al 13-lea plan cincinal de dezvoltare a industriei chimice și petrochimice (denumit în continuare „cel de-al 13-lea plan cincinal privind petrochimia”), care include industria anvelopelor și se bazează pe cel de-al 13-lea plan cincinal. În capitolul introductiv, cel de-al 13-lea plan cincinal privind petrochimia indică faptul că industria chimică și petrochimică este o industrie-pilon importantă pentru economia națională a Chinei. El detaliază mai pe larg principiile inovării tehnologice, ale ajustărilor structurale și ale dezvoltării ecologice menționate în cel de-al 13-lea plan cincinal, le pune în legătură cu priorități mai specifice din cadrul industriei petrochimice (a se vedea capitolul III – Principalele sarcini) și face legătura cu diferite măsuri de sprijin fiscal și financiar (a se vedea capitolul IV – Măsuri de salvgardare: secțiunea 4 – Întărirea sprijinului politic).

(122) Pe lângă aceasta, GC a publicat un plan specific dedicat industriei anvelopelor, cu scopul de a implementa cel de-al 13-lea plan cincinal privind petrochimia, și anume Politica industriei anvelopelor (26). Această politică subliniază faptul că principala prioritate a GC este ajustarea structurală, reforma tehnologică și reducerea emisiilor din industria anvelopelor. Articolul 6 menționează faptul că se încurajează dezvoltarea anvelopelor radiale și a anvelopelor TBR fără cameră de înaltă performanță. În plus, în preambulul la Politica industriei anvelopelor se stipulează că „Politica acestei industrii va servi ca bază pentru toate departamentele relevante, atunci când se angajează în diversele aspecte legate de managementul investițiilor, oferta de terenuri, evaluarea de mediu, evaluarea economiilor de energie, autorizația de siguranță, finanțarea creditelor și furnizarea de energie electrică pentru proiecte ale industriei anvelopelor precum construcția de facilități de producție și dezvoltarea tehnologică.”

(123) În fine, acest document stabilește totodată condițiile de intrare pe piață. Astfel, doar întreprinderile care depășesc o anumită capacitate de producție și care respectă cerințele de mediu pot intra pe piață (27).

(124) În urma comunicării documentului de informare, GC și-a reiterat poziția de bază privind planurile cincinale ale Chinei, susținând că ele nu sunt obligatorii și că ar trebui să fie tratate doar ca documente „îndrumătoare”. Comisia nu a fost de acord cu această poziție. Într-adevăr, capitolul 17 al celui de-al 13-lea plan cincinal prevede: „Rolul jucat de strategia și de planul național de dezvoltare va fi unul principal și constrângător .” (28) În plus, capitolul IV din cel de-al 13-lea plan cincinal privind petrochimia organizează execuția planului și precizează că întreprinderile au sarcina: „să realizeze sarcini-cheie ale planului, să realizeze autoreglementarea și să comunice la timp problemele legate de execuția planului” (29). În fine, Politica industriei anvelopelor menționează, în preambulul său că „va fi pusă în aplicare în mod corespunzător de toate entitățile vizate”. Astfel, în locul unor afirmații generale de încurajare, aceste planuri utilizează mai degrabă un limbaj care indică natura lor obligatorie.

(125) Următoarele documente identifică și ele industria anvelopelor ca fiind o industrie strategică, cu priorități clare și/sau o industrie încurajată: — Decizia nr. 40 a Consiliului de Stat privind „Promulgarea și punerea în aplicare a dispozițiilor provizorii privind promovarea adaptării structurilor industriale” (denumită în continuare „Decizia nr. 40”). Potrivit acestei decizii, „Catalogul liniilor directoare de adaptare a structurilor industriale”, care este o măsură de punere în aplicare a Deciziei nr. 40, constituie o bază importantă pentru orientarea direcțiilor pentru investiții. De asemenea, catalogul oferă îndrumări GC privind administrarea proiectelor de investiții și formularea și punerea în aplicare a politicilor privind finanțele publice, fiscalitatea, creditele, terenurile, importul și exportul (30). Industria anvelopelor și, mai specific, producția de anumite anvelope cum ar fi „anvelopele radiale de înaltă performanță [inclusiv anvelopele fără cameră pentru camioane (…)]” este indicată drept categorie încurajată în capitolul VIII al acestui catalog de linii directoare (31). În ceea ce privește natura sa juridică, Comisia a observat că Decizia nr. 40 este un ordin emis de Consiliul de Stat, care este cel mai înalt organism administrativ din RPC. În acest sens, decizia este obligatorie din punct de vedere juridic pentru alte organisme publice și pentru operatorii economici (32). — În conformitate cu capitolul III punctele 1 și 5 și cu capitolul VIII din Planul național pentru dezvoltarea științei și tehnologiei pe termen mediu și lung (2006-2020), acesta sprijină dezvoltarea de domenii-cheie și teme prioritare, încurajând acordarea de sprijin financiar și fiscal respectivelor domenii-cheie și priorități. Capitolul III punctele 1 și 5 din planul de mai sus menționează în mod clar industria (petro)chimică în contextul temelor prioritare nr. 1 („Eficiență energetică industrială”) și nr. 31 („Materii prime de bază”). Capitolul VIII încurajează acordarea de sprijin financiar și fiscal acestor teme prioritare. — Catalogul produselor chinezești de export noi și de înaltă tehnologie (33) al GC enumeră „anvelopele radiale pneumatice noi de tipul celor utilizate pentru autobuze sau camioane (din cauciuc, cu lățimea în secțiune transversală ≥ 24 țoli)” ca produse încurajate la export. — La nivel local, provincia cu cea mai dezvoltată industrie producătoare de anvelope din China este provincia Shandong, care a promulgat și ea planuri de promovare a industriei anvelopelor. De exemplu, în octombrie 2014, guvernul provinciei Shandong a promulgat Planul de implementare pentru transformarea și modernizarea industriei anvelopelor din provincia Shandong (34). Printre altele, acesta stabilește, în cazul anvelopelor radiale pentru camioane și autobuze, obiective de producție care se ridică la 91 de milioane de unități până în 2017 și la 120 milioane până în 2020, și oferă sprijin pentru principalele întreprinderi producătoare de anvelope pentru camioane și autobuze.

(126) În concluzie, industria anvelopelor este considerată astfel o industrie cheie/strategică, a cărei dezvoltare este urmărită în mod activ de către GC ca obiectiv de politică.

3.2. Lipsa parțială de cooperare și utilizarea datelor disponibile

3.2.1. Aplicarea dispozițiilor articolului 28 alineatul (1) din regulamentul de bază în ceea ce privește împrumuturile preferențiale, factorii de producție furnizați contra unei remunerații mai mici decât cea adecvată și asigurarea creditelor la export

(127) Din motive de comoditate administrativă, Comisia a solicitat GC să transmită chestionare specifice la patru bănci de stat specifice menționate în plângere și la Sinosure, precum și oricărei alte instituții financiare care a acordat împrumuturi sau credite la export societăților incluse în eșantion sau cumpărătorilor produselor societăților incluse în eșantion. În mod similar, Comisia a solicitat GC să transmită chestionare specifice acelor producători de cauciuc natural, cauciuc sintetic, negru de fum și cordon de nailon care, potrivit plângerii, au furnizat societăților incluse în eșantion factori de producție contra unei remunerații mai mici decât cea adecvată, precum și oricăror altor producători și distribuitori de materii prime în cauză care au furnizat factori de producție societăților incluse în eșantion.

(128) Într-o primă fază, GC nu a răspuns solicitării Comisiei. În scrisoarea de clarificare, Comisia și-a reiterat solicitarea, cu obiectivul de a maximiza posibilitățile de implicare a instituțiilor financiare și a furnizorilor de factori de producție în anchetă prin furnizarea informațiilor de care Comisia avea nevoie pentru a formula constatări privind existența și amploarea presupusei subvenționări. În urma scrisorii de clarificare, GC a contactat într-adevăr instituțiile financiare și furnizorii sus-menționați. Cu toate acestea, la chestionar au răspuns doar trei bănci de stat menționate în mod specific de către reclamant, și Sinosure.

3.2.1.1. Acordarea de împrumuturi preferențiale

(129) Potrivit GC, acesta nu avea competența de a solicita informații de la băncile de stat care nu răspunseseră la chestionar, întrucât acestea funcționau independent de GC.

(130) Comisia nu a fost de acord cu această opinie. În primul rând, în opinia Comisiei, GC are acces la informațiile solicitate de la toate entitățile de stat (fie societăți, fie instituții publice/financiare) în care GC este acționarul principalul sau majoritar. Într-adevăr, conform Legii Republicii Populare Chineze privind activele publice ale întreprinderilor (35), agențiile de supraveghere și administrare a activelor publice înființate de Comisia de supraveghere și administrare a activelor publice a Consiliului de Stat, pe de o parte, și guvernele populare locale, pe de altă parte, îndeplinesc sarcinile și responsabilitățile investitorului de capital într-o întreprindere cu capital de stat, în numele guvernului. Astfel, aceste agenții au dreptul să primească venituri din active, să participe la luarea deciziilor majore și să selecteze personalul de conducere al întreprinderilor cu capital de stat. În plus, conform articolului 17 din sus-menționata Lege privind activele publice ale întreprinderilor, întreprinderile cu capital de stat au obligațiile de a accepta administrarea și supravegherea de către guverne și de către departamentele și agențiile guvernamentale relevante, de a accepta supravegherea publică și de a-și asuma responsabilitatea față de investitorii de capital.

(131) Pe lângă aceasta, GC are totodată autoritatea necesară pentru a interacționa cu instituțiile financiare chiar și atunci când nu sunt deținute de stat, deoarece acestea intră sub jurisdicția autorității de reglementare bancare chineze (ARBC). De exemplu, în conformitate cu articolele 33 și 36 din Legea privind supravegherea bancară (36), ARBC are autoritatea de a solicita tuturor instituțiilor financiare stabilite în RPC să prezinte informații, cum ar fi situații financiare, rapoarte statistice și informații privind operațiunile comerciale și gestionarea acestora. ARBC poate să dispună, totodată, ca instituțiile financiare să divulge informații publicului.

(132) În plus, deși au furnizat unele explicații de ordin general referitoare la funcționarea sistemelor lor de aprobare a creditelor și de management al riscului, niciuna dintre băncile de stat cooperante nu a furnizat informații specifice referitoare la împrumuturile acordate societăților incluse în eșantion, afirmând că făceau obiectul unor obligații statutare și de reglementare și al unor clauze contractuale privind caracterul confidențial al informațiilor legate de societățile incluse în eșantion.

(133) Prin urmare, Comisia a solicitat grupurilor de producători-exportatori incluse în eșantion să acorde acces la informațiile specifice societăților, deținute de toate băncile, atât de stat cât și private, de la care au primit împrumuturi. Deși societățile incluse în eșantion au consimțit să acorde acces la datele bancare care le aparțineau, băncile au refuzat să furnizeze informațiile detaliate solicitate.

(134) În cele din urmă, cu excepția celor trei bănci de stat menționate la considerentul 48, niciuna dintre celelalte instituții financiare care acordaseră credite societăților incluse în eșantion nu a transmis Comisiei informațiile referitoare la structura corporativă și la structura proprietății. În plus, niciuna dintre instituțiile financiare nu a furnizat niciun fel de informații specifice cu privire la evaluarea riscurilor legate de împrumuturile acordate grupurilor de producători-exportatori incluse în eșantion.

(135) Având în vedere că nu deținea nicio informație cu privire la majoritatea băncilor de stat care acordau împrumuturi societăților incluse în eșantion, și nicio informație la nivelul individual al societăților cu privire la împrumuturile acordate de băncile cooperante, Comisia a considerat că nu a primit informații esențiale care să fie relevante pentru acest aspect al anchetei.

(136) Prin urmare, Comisia a informat GC că, dacă este necesar, va recurge la utilizarea datelor disponibile în conformitate cu articolul 28 alineatul (1) din regulamentul de bază atunci când va examina existența și amploarea presupusei subvenționări acordate prin împrumuturi preferențiale.

(137) În răspunsul la scrisoarea Comisiei, precum și în observațiile făcute pe marginea documentului de informare și a comunicării constatărilor finale, GC a obiectat în privința aplicării articolului 28 alineatul (1) din regulamentul de bază privind acordarea de împrumuturi preferențiale. GC a reiterat faptul că nu avea nicio autoritate asupra băncilor. De asemenea, în opinia GC, acesta cooperase în cea mai mare măsură posibilă, Comisia îi impusese o sarcină suplimentară nerezonabilă, iar informațiile lipsă nu erau „necesare” în sensul articolului 28 din regulamentul de bază, întrucât ele erau deja disponibile grație răspunsurilor la chestionare.

(138) Comisia și-a menținut poziția conform căreia GC are autoritatea de a solicita informații de la bănci, din motivele explicate la considerentele 130-131 de mai sus. Aceasta a recunoscut că GC a transmis băncilor chestionarele relevante și că a primit răspunsuri de la trei bănci de stat. Comisia a folosit informațiile astfel furnizate și le-a completat cu date disponibile numai pentru acele părți care lipseau.

(139) Aceste informații lipsă se referă în principal la două aspecte: în primul rând, informații privind structura de proprietate și de guvernanță a băncilor necooperante. Aceste informații îi erau necesare Comisiei pentru a stabili dacă aceste bănci sunt organisme publice sau nu. În al doilea rând, informațiile specifice societăților din partea băncilor cooperante – cum ar fi, de exemplu, procesul intern de aprobare a împrumuturilor al băncii și evaluarea bonității efectuată de bănci pentru împrumuturile acordate societăților incluse în eșantion – erau necesare în sensul articolului 28 din regulamentul de bază pentru a determina dacă societățile incluse în eșantion beneficiaseră de împrumuturi cu dobânzi preferențiale. În plus, aceste documente interne pot fi furnizate numai de bănci și, prin urmare, nu puteau fi furnizate prin răspunsurile la chestionare ale societăților incluse în eșantion.

(140) În fine, Comisia nu a considerat că impusese o sarcină excesivă pentru GC. De la bun început, Comisia și-a limitat ancheta la acele instituții financiare care acordaseră împrumuturi societăților incluse în eșantion. De asemenea, Comisia nu a împovărat GC cu sarcina de a identifica aceste instituții financiare, deoarece lista cu numele și adresele băncilor, precum și cererea de transmitere a chestionarelor, a fost furnizată GC chiar la începutul anchetei, în decembrie 2017. Acest lucru a oferit GC timp suficient pentru a răspunde solicitării Comisiei. Cu toate acestea, GC a transmis efectiv băncilor chestionarele Comisiei doar la 28 martie 2018, acordându-le un termen de trei zile lucrătoare pentru a răspunde. Această întârziere nu poate fi atribuită Comisiei. Prin urmare, Comisia a considerat că a depus toate eforturile pentru a facilita sarcinile care reveneau GC.

(141) Astfel, Comisia și-a menținut poziția, reiterând că a trebuit să recurgă parțial la datele disponibile atunci când a examinat existența și amploarea presupusei subvenționări acordate prin împrumuturi preferențiale.

3.2.1.2. Asigurarea creditelor la export

(142) Sinosure a răspuns, parțial, la chestionarul specific referitor la asigurarea creditelor la export acordată societăților incluse în eșantion. Cu toate acestea, Sinosure nu a furnizat documentația justificativă solicitată privind guvernanța sa corporativă – de exemplu, raportul său anual sau statutul – argumentând că acestea erau informații confidențiale.

(143) De asemenea, Sinosure nu a oferit informații specifice cu privire la asigurarea creditelor la export furnizată industriei anvelopelor, la nivelul primelor sale, sau la cifrele detaliate privind rentabilitatea activității sale de asigurare a creditelor la export.

(144) În absența acestor informații, Comisia a considerat că nu a primit informații esențiale care să fie relevante pentru acest aspect al anchetei.

(145) În opinia Comisiei, GC are acces la informațiile solicitate de la toate entitățile de stat (fie societăți, fie instituții publice/financiare) în care GC este acționarul principal sau majoritar. Acesta este și cazul Sinosure, care este o entitate aflată în totalitate în proprietatea statului. Prin urmare, Comisia a informat GC că, dacă este necesar, va recurge la utilizarea datelor disponibile în conformitate cu articolul 28 alineatul (1) din regulamentul de bază atunci când va examina existența și amploarea presupusei subvenționări acordate prin asigurarea creditelor la export.

(146) În răspunsul la scrisoarea Comisiei, precum și în observațiile făcute pe marginea documentului de informare și a comunicării constatărilor finale, GC a obiectat în privința aplicării articolului 28 alineatul (1) din regulamentul de bază privind asigurarea creditelor la export, remarcând faptul că Sinosure furnizase un răspuns la chestionar și că răspunsese la întrebările Comisiei în cursul verificării la fața locului.

(147) Sinosure a furnizat într-adevăr un răspuns la chestionar și a delegat reprezentanți care au fost prezenți la verificarea de la sediul GC. Cu toate acestea, după cum se menționează la considerentele 142 și 143 de mai sus, informațiile furnizate au fost incomplete și nu au permis Comisiei să tragă concluzii cu privire la părți esențiale ale anchetei referitoare la asigurarea creditelor la export, nepermițându-i, mai exact, să determine dacă Sinosure este un organism public și dacă primele încasate la societățile incluse în eșantion erau conforme cu piața.

(148) Prin urmare, Comisia a concluzionat că trebuia să se bazeze parțial pe datele disponibile pentru constatările sale referitoare la asigurarea creditelor la export.

3.2.1.3. Furnizarea de factori de producție contra unei remunerații mai mici decât cea adecvată

(149) Niciunul dintre producătorii de cauciuc natural, cauciuc sintetic, negru de fum și cordon de nailon care au furnizat factori de producție societăților incluse în eșantion nu a răspuns chestionarelor specifice transmise de GC.

(150) Potrivit GC, acesta nu avea competența de a solicita informații de la furnizorii de stat care nu răspunseseră la chestionar, întrucât aceștia funcționează independent de GC. Comisia nu este de acord cu această opinie. În opinia Comisiei, GC are acces la informațiile solicitate de la toate entitățile de stat (fie societăți, fie instituții publice/financiare) în care GC este acționarul principal sau majoritar.

(151) În plus, GC a refuzat să furnizeze o imagine de ansamblu privind numele și structura de proprietate ale producătorilor chinezi de factori de producție supuși anchetei, susținând că acestea erau informații confidențiale.

(152) Întrucât Comisia nu deținea nicio informație cu privire la guvernanța corporativă a producătorilor de stat care au furnizat factori de producție societăților incluse în eșantion, și nicio informație specifică la nivelul societăților cu privire la stabilirea prețurilor factorilor de producție furnizați de furnizorii societăților incluse în eșantion, Comisia a considerat că nu a primit informații esențiale care să fie relevante pentru acest aspect al anchetei.

(153) Prin urmare, Comisia a informat GC că, dacă este necesar, va recurge la utilizarea datelor disponibile în conformitate cu articolul 28 alineatul (1) din regulamentul de bază atunci când va examina existența și amploarea presupusei subvenționări acordate prin furnizarea de factori de producție contra unei remunerații mai mici decât cea adecvată.

(154) În răspunsul la scrisoarea Comisiei, precum și în observațiile făcute pe marginea documentului de informare, GC a obiectat în privința aplicării articolului 28 alineatul (1) din regulamentul de bază privind furnizarea de factori de producție contra unei remunerații mai mici decât cea adecvată, pentru aceleași motive explicate la considerentul 137 de mai sus. În ceea ce privește alegația potrivit căreia GC nu avea autoritatea de a solicita informații de la producători, precum și cea privind existența unei sarcini nerezonabile impuse GC, Comisia și-a menținut argumentația prezentată la considerentele 138 și 140 de mai sus, care se aplică și furnizorilor de factori de producție către societățile incluse în eșantion.

(155) Aceste informații lipsă se referă în principal la două aspecte: în primul rând, informații privind structura de proprietate și de guvernanță a producătorilor necooperanți. În lipsa acestor informații, Comisia nu a putut stabili dacă acești producători sunt organisme publice sau nu. În al doilea rând, informațiile specifice societăților din partea producătorilor necooperanți – cum ar fi, de exemplu, informații privind stabilirea prețurilor factorilor de producție furnizați societăților incluse în eșantion. Aceste informații sunt necesare în sensul articolului 28 din regulamentul de bază, pentru a stabili dacă întreprinderilor incluse în eșantion li se furnizaseră factori de producție contra unei remunerații mai mici decât cea adecvată. În plus, aceste informații puteau fi furnizate numai de producători și, prin urmare, nu puteau fi furnizate prin răspunsurile la chestionare ale societăților incluse în eșantion.

(156) Prin urmare, Comisia și-a menținut poziția conform căreia a trebuit să se bazeze și pe datele disponibile pentru a-și formula constatările în ceea ce privește furnizarea de cauciuc natural, cauciuc sintetic, negru de fum și cordon de nailon contra unei remunerații mai mici decât cea adecvată, în conformitate cu articolul 28 alineatul (1).

3.2.2. Aplicarea dispozițiilor articolului 28 alineatul (1) din regulamentul de bază în cazul unui producător-exportator în legătură cu asigurarea creditelor la export

(157) În răspunsul său la chestionar, Grupul Xingyuan a raportat că nu încheiase niciun acord de asigurare a creditelor la export în perioada de anchetă. Cu toate acestea, după vizita de verificare, Comisia a constatat că societatea primise subvenții sub formă de restituiri ale primelor de asigurare a creditelor la export plătite pentru anul 2016, care acopereau astfel perioada de anchetă. Documentele furnizate nu clarifică măsura în care aceste restituiri reprezintă totalitatea sau numai o parte din prima plătită de societate pentru asigurarea sa la export.

(158) În aceste condiții, Comisia a considerat că primise informații false sau înșelătoare.

(159) Prin urmare, Comisia a notificat societății faptul că va lua în considerare posibilitatea să își bazeze parțial constatările pe datele disponibile, în temeiul articolului 28 alineatul (1) din regulamentul de bază (și anume, în ceea ce privește informațiile referitoare la asigurarea creditelor la export).

(160) În răspunsul la scrisoarea Comisiei, societatea a obiectat cu privire la aplicarea articolului 28 alineatul (1) din regulamentul de bază referitor la asigurarea creditelor la export. Ea a susținut că, deoarece nu a exportat în mod direct, nu prezenta riscuri de credit. Prin urmare, societatea nu avea nevoie de niciun fel de asigurare a creditelor la export și nu putea primi rambursări ale unor prime pe care nu le plătise.

(161) Comisia a acceptat faptul că societatea exportat numai în mod indirect către UE. Cu toate acestea, afirmația societății, potrivit căreia aceasta nu avea nevoie de o asigurare a creditelor la export și că nu putea primi restituiri pentru o primă de asigurări pe care nu o plătise, era în contradicție cu probele din dosar, care arătau că societatea primise de fapt o rambursare. Societatea nu a reușit să explice de ce guvernul ar fi acordat o rambursare pentru o primă care se susținea că nu fusese plătită. Comisia a observat, de asemenea, că definiția drepturilor și a obligațiilor existente între societate și comercianții săi care vindeau UE nu era clară. În fapt, în cursul perioadei de anchetă, societatea a îndeplinit într-adevăr anumite formalități de export în numele comercianților care vindeau în UE și a beneficiat de derogări de la taxele de import pentru cauciucul natural utilizat la anvelopele exportate, cu toate că nu le-a exportat în mod direct.

(162) În absența unor noi informații contrare din partea societății, Comisia a concluzionat că societatea furnizase informații incorecte și incomplete în legătură cu asigurarea creditelor la export de care a beneficiat în timpul perioadei de anchetă. În consecință, Comisia a recurs la datele disponibile pentru a-și formula constatările în ceea ce privește asigurarea creditelor la export în cazul acestei societăți, care constau în cea mai mare valoare a subvențiilor privind asigurarea creditelor la export constatată la celelalte societăți incluse în eșantion.

3.2.3. Aplicarea dispozițiilor articolului 28 alineatul (1) din regulamentul de bază în cazul unui producător-exportator în legătură cu finanțarea preferențială

(163) Grupul Huaqin Rubber Industry și Yanzhou Yinhe Power Plant Co. Ltd. nu au prezentat informații complete cu privire la acordurile lor de împrumut.

(164) Prin urmare, Comisia a notificat societăților în cauză faptul că va lua în considerare posibilitatea de a-și baza parțial constatările pe datele disponibile, în temeiul articolului 28 alineatul (1) din regulamentul de bază (și anume, în ceea ce privește informațiile referitoare la respectivele acorduri). În răspunsul la scrisoarea Comisiei, prin care societățile în cauză erau informate cu privire la posibila aplicare a articolului 28 alineatul (1) din regulamentul de bază, acestea au ridicat obiecții cu caracter general privind aplicarea.

(165) Cu toate acestea, întrucât nu a fost prezentat niciun element de probă suplimentar referitor la acordurile de împrumut menționate la considerentul 163 de mai sus, Comisia a continuat să se bazeze parțial pe datele disponibile pentru constatările sale privind respectivele acorduri de împrumut.

3.3. Subvenții și programe de subvenționare care fac obiectul prezentei anchete

(166) Pe baza informațiilor cuprinse în reclamație, în avizul de deschidere și în răspunsurile la chestionarul Comisiei, s-a anchetat presupusa subvenționare prin următoarele subvenții acordate de GC: (i) împrumuturile preferențiale de susținere a politicilor, liniile de credit, creditele la export acordate vânzătorilor și cumpărătorilor, alte finanțări și garanții; (ii) asigurare preferențială a creditelor la export; (iii) programele de granturi; — programul „Mărci Celebre”; — granturile de asistență la export, cum ar fi de exemplu recompensele pentru întreprinderile exportatoare avansate sau pentru performanța la export, recompensele pentru activități în regim de perfecționare, granturile pentru investiții în străinătate; — granturile pentru protecția mediului, cum ar fi de exemplu Fondul special pentru reforma tehnologiei de economisire a energiei, Fondul pentru tehnologia de producție curată, stimulentele pentru protecția mediului și conservarea resurselor; — granturile legate de modernizarea și transformarea tehnologică, cum ar fi de exemplu subvențiile de la Fondul de stat pentru proiecte privind tehnologii-cheie, promovarea sarcinilor de cercetare și dezvoltare în cadrul Planurilor de sprijin pentru știință și tehnologie, promovarea ajustării, revitalizării și renovării tehnologice a industriilor-cheie; — subvențiile ad-hoc, acordate de autoritățile municipale/provinciale; (iv) veniturile la care se renunță prin programele de scutire și reducere a impozitelor directe — privilegiile legate de impozitul pe profit al întreprinderilor pentru societățile care utilizează tehnologie avansată și nouă; — compensarea impozitului pe profit al întreprinderilor pentru activitățile de cercetare și dezvoltare; — politicile fiscale preferențiale pentru regiunea de Vest; — reducerea sau scutirea de taxa de folosință a terenurilor; — reducerile taxelor locale; (v) veniturile la care se renunță prin programele de fiscalitate indirectă și programele tarifare la import; — scutirile de TVA și reducerile tarifare la import pentru utilizarea de echipamente și tehnologii importate; — derogările tarifare la import în cazul regimului de perfecționare; (vi) furnizarea de bunuri și servicii de către autoritățile publice contra unei remunerații mai mici decât cea adecvată; — furnizarea de cauciuc natural de către autoritățile publice contra unei remunerații mai mici decât cea adecvată; — furnizarea de cauciuc sintetic de către autoritățile publice contra unei remunerații mai mici decât cea adecvată; — furnizarea de negru de fum de către autoritățile publice contra unei remunerații mai mici decât cea adecvată; — furnizarea de cordon de nailon de către autoritățile publice contra unei remunerații mai mici decât cea adecvată; — furnizarea de energie de către autoritățile publice contra unei remunerații mai mici decât cea adecvată; — acordarea de drepturi de proprietate și de drepturi de folosință asupra terenurilor de către autoritățile publice contra unei remunerații mai mici decât cea adecvată.

3.4. Finanțare și asigurare preferențiale: împrumuturi

(167) În conformitate cu informațiile furnizate de cele patru grupuri de producători-exportatori incluse în eșantion, 32 de instituții financiare situate pe teritoriul RPC le acordaseră împrumuturi. Dintre aceste 32 de instituții financiare, 27 erau bănci de stat (37). Restul de 5 instituții financiare erau în proprietate privată. Cu toate acestea, numai trei bănci de stat au completat chestionarul specific, în pofida solicitării înaintate GC, care se referea la toate instituțiile financiare ce acordaseră împrumuturi societăților incluse în eșantion.

3.4.1. Bănci de stat acționând ca organisme publice

(168) Comisia a verificat dacă băncile de stat acționau ca organisme publice în sensul articolului 3 și al articolului 2 litera (b) din regulamentul de bază. În acest sens, testul aplicabil pentru a stabili că o întreprindere de stat este un organism public constă în următoarele (38): „Ceea ce contează este dacă o entitate este învestită cu autoritate de a exercita funcții guvernamentale, mai degrabă decât modul în care se realizează acest lucru. Există multe moduri diferite în care guvernul, în sensul strict al cuvântului, ar putea conferi autoritate entităților. În consecință, pentru a demonstra că o astfel de autoritate a fost conferită unei anumite entități, pot fi relevante diferite tipuri de elemente de probă. Elementele de probă care arată că o entitate exercită, de fapt, funcții guvernamentale pot dovedi că aceasta deține sau a fost învestită cu autoritate guvernamentală, în special atunci când aceste elemente de probă indică o practică susținută și sistematică. Prin urmare, în opinia noastră, elementele de probă din care rezultă că un guvern exercită un control semnificativ asupra unei entități și a comportamentului acesteia pot dovedi, în anumite circumstanțe, că respectiva entitate deține autoritate guvernamentală și că ea exercită această autoritate în îndeplinirea funcțiilor publice. Cu toate acestea, subliniem faptul că, în afara unei delegări exprese a autorității într-un instrument juridic, existența unei simple legături oficiale între o entitate și guvern în sens restrâns este improbabil să fie suficientă pentru a constata deținerea autorității guvernamentale. Astfel, de exemplu, simplul fapt că un guvern este acționarul majoritar al unei entități nu demonstrează că un guvern exercită un control semnificativ asupra comportamentului entității respective sau, cu atât mai puțin, că guvernul a conferit acesteia o autoritate guvernamentală. Cu toate acestea, în anumite cazuri, dacă elementele de probă arată că indiciile formale ale controlului guvernamental sunt multiple și dacă există totodată elemente de probă potrivit cărora acest control a fost exercitat într-un mod semnificativ, atunci respectivele elemente de probă pot permite tragerea concluziei că entitatea în cauză exercită o autoritate guvernamentală.” În cazul de față, concluzia că băncile de stat sunt investite cu autoritatea de a exercita funcții guvernamentală se bazează pe indiciile formale ale existenței controlului guvernamental și pe elementele de probă care arată că acest control a fost exercitat în mod semnificativ.

(169) Comisia a încercat să obțină informații despre deținerea în proprietate de către stat, precum și indicii formale ale existenței controlului guvernamental în băncile de stat. Ea a analizat, de asemenea, dacă controlul a fost exercitat în mod semnificativ. În acest scop, Comisia a trebuit să se bazeze, parțial, pe datele disponibile, din cauza refuzului GC și al băncilor de stat de a furniza elemente de probă privind procesul decizional care condusese la acordarea împrumuturilor preferențiale.

(170) Pentru efectuarea acestei analize, Comisia a examinat mai întâi informațiile referitoare la cele cinci bănci de stat care completaseră chestionarul specific și autorizaseră verificarea.

3.4.1.1. Bănci de stat cooperante

(171) Următoarele trei bănci de stat au furnizat un răspuns la chestionar, care a fost verificat la fața locului: EXIM, ABC și BOC.

(a) Indicii formale ale proprietății și controlului de către GC

(172) Pe b