ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
—

certificatul nr. JSH0408078 din data de 12 august 2004 și certificatul nr. 431934 din data de 1 iulie 2005, eliberate pentru Zhejiang Jinhua Max-power Tools Co., Ltd, atestând conformitatea cu directivele referitoare la echipamentele tehnice și la tensiunea scăzută a unui polizor unghiular de tipul S1M-MP2-125, eliberate de Intertek ETL SEMKO, Building No 86, 1198 Qinzhou Road, Shanghai 200233, China,
(5)

Principalul scop al strategiei bugetare pe termen mediu din program este de a asigura reducerea constantă a ratei încă înalte a datoriei de la aproape 85 % din PIB în 2007 la aproximativ 71 % din PIB în 2011 prin întărirea progresivă a excedentelor bugetare de bază până la 1 % din PIB în 2011, pe baza unui echilibru bugetar în 2008. Excedentul primar, care a fost în scădere începând din 2001 (de la 7 la 3,7 % din PIB în 2007) în paralel cu progresele în reducerea ratei datoriei, este prevăzut să crească la 4,4 % din PIB până în 2011. Ca urmare a rezultatelor sub așteptări din 2007, obiectivele bugetare (atât în termeni nominali, cât și în termeni structurali) se situează sub nivelurile din programul precedent pe întreaga perioadă de programare. Se preconizează o îmbunătățire a soldului structural, calculat în conformitate cu metodologia convenită, de la aproape – 0,25 % din PIB în 2007 la circa 1,5 % din PIB în 2011. Prin comparație cu obiectivele prevăzute în programul de stabilitate precedent, atingerea OTM — un excedent de 0,5 % din PIB în termeni structurali (ajustat ciclic exceptând măsurile one-off și a alte măsuri temporare) — este amânată cu un an, până în 2009. Ajustarea se produce atât în privința cheltuielilor, cât și a veniturilor. Preconizata reducere a cheltuielilor cu 0,7 puncte procentuale din PIB în termeni nominali se datorează în principal scăderii cheltuielilor cu dobânzile care rezultă din scăderea preconizată a ratei datoriei. Creșterea veniturilor se ridică la 0,5 % din PIB și provine din creșterea așteptată a bazelor de impozitare. Spre deosebire de versiunea precedentă, programul actual prevede explicit nerecurgerea la măsuri one-off după 2008.
(4)

Deficitul bugetului general pentru 2007 a fost de 2,0 % din PIB, comparativ cu procentajul de 3,4 % previzionat în programul de convergență din noiembrie 2006. Acest rezultat se explică în principal printr-o creștere mult mai mare a PIB-ului real și nominal decât s-a previzionat în noiembrie 2006, dar și prin restricționarea cheltuielilor. În special, rentabilitatea ridicată a întreprinderilor a permis frânarea creșterii subvențiilor, în timp ce reducerea rapidă a șomajului și absența indexării impuse prin planul Hausner (4) au încetinit, de asemenea, creșterea transferurilor sociale. Mai mult, remunerarea salariaților din sectorul public a fost mai mică decât se prevăzuse inițial. În sfârșit, investițiile publice au fost mai mici decât cele previzionate, din cauza unei absorbții mai puțin rapide a fondurilor UE decât se estimase inițial. Per ansamblu, raportul cheltuieli/PIB a fost cu 1,5 puncte procentuale mai mic decât se preconizase în noiembrie 2006. În ceea ce privește veniturile, cele provenite din impozite indirecte și din beneficii sociale au fost mai bune decât se preconizase în noiembrie 2006, în principal datorită unei creșteri mult mai mari a gradului de ocupare a forței de muncă și a salariilor. Aceste surprize cu caracter pozitiv au fost anulate de obținerea unor rezultate mai slabe în ceea ce privește alte categorii de venituri (impozite directe datorate unei creșteri a categoriilor de impozitare). Per ansamblu, acest lucru a dus la o pondere a veniturilor puțin sub cea previzionată. Dată fiind îmbunătățirea raportului soldului structural cu aproximativ 1,5 puncte procentuale, execuția bugetului în 2007 s-a conformat cu succes invitației adresate prin avizul Consiliului din 27 februarie 2007 privind actualizarea precedentă a programului de convergență (5).
(2)

Economia portugheză a înregistrat o rată de creștere sub nivelul mediei din zona euro și sub potențialul său în cursul acestui deceniu. PIB-ul a stagnat în 2008, în principal sub influența unei cereri externe diminuate, reflectând criza financiară și situația economică defavorabilă a principalilor săi parteneri comerciali. Dezechilibrele externe s-au accentuat, ceea ce a dus la o creștere a nivelului îndatorării și, concomitent, la creșterea plăților reprezentând dobânzi externe. În plus, diferențele de competitivitate nu au fost diminuate, fapt care reflectă în principal o creștere foarte slabă a productivității, problemă care rămâne una dintre slăbiciunile majore ale economiei portugheze. Creșterea cererii interne s-a diminuat, de asemenea, determinată de performanțele reduse ale consumului privat și, mai ales, ale formării de capital fix brut. Totuși, creșterea economică lentă nu a împiedicat reducerea deficitului bugetar în ultimii ani, care s-a situat la 2,2 % din PIB în 2008. Autoritățile portugheze au adoptat diverse măsuri de stimulare a activității economice în 2009, în concordanță cu Planul european de redresare economică (PERE), care se ridică la 1,3 % din PIB, din care 0,8 % din PIB cu impact bugetar. Măsurile discreționare privind finanțele publice limitează posibilitățile de stimulare fiscală suplimentară fără a risca sustenabilitatea pe termen lung a finanțelor publice.
(6)

Actualizarea nu specifică un obiectiv pe termen mediu (OTM) pentru poziția bugetară. Proiecțiile fiscale din program indică o reducere a deficitului structural de aproape 1 punct procentual în medie pe an, între 2010/2011 și 2013/2014, Programul prezintă previziuni pe termen mediu bazându-se pe ipoteza de menținere a politicii și prevede o reducere susținută a deficitului public. Conform programului, deficitul global este prevăzut să se amelioreze în medie cu 1,25 puncte procentuale din PIB pe an în perioada 2010/2011-2013/2014, atingând 3,4 % din PIB la sfârșitul perioadei care intră sub incidența programului. Aproximativ trei cincimi din ajustarea vizată a soldului nominal pentru perioada 2010/2011-2013/2014 reflectă o scădere a ponderii cheltuielilor. Rata de creștere nominală anuală a cheltuielilor pentru perioada 2011/2012-2013/2014 este așteptată să scadă la 4 % de la o valoare medie de 5,25 % în perioada precedentă de trei ani, cu toate că încetinirea semnificativă a creșterii cheltuielilor nu este încă însoțită de planuri detaliate de cheltuieli la nivel ministerial care să reflecte procesul de reexaminare a cheltuielilor prevăzute pentru trei ani. Guvernul a anunțat creșterea impozitelor și contribuțiilor la asigurările sociale, precum și a economiilor preconizate bazate pe sporirea eficienței în serviciile publice începând cu 2010/2011, Datoria publică brută este estimată să crească cu 15,5 puncte procentuale în perioada care intră sub incidența programului, pentru a atinge 68,5 % din PIB în 2013/2014, Obiectivul programului îl reprezintă scăderea datoriei ca parte din PIB după sfârșitul perioadei care intră sub face obiectul programului, până în 2015/2016,
(6)

Principalul obiectiv al strategiei bugetare pe termen mediu prezentate în program este reducerea în 2011 a deficitului bugetar la un nivel situat sub valoarea de referință de 3 % din PIB, stabilită prin Tratatul de la Maastricht, pentru o tranziție reușită la moneda euro. Ultima actualizare a programului nu are în vedere realizarea obiectivului pe termen mediu (OTM), stabilit la un deficit structural de 1 % din PIB, în timpul perioadei acoperite de program. Se prevede o scădere a deficitului global de la 5,3 % din PIB în 2009 la 4,9 % din PIB în 2010 și 2,9 % din PIB în 2011. Această consolidare trebuie obținută printr-o creștere a veniturilor de la 32.5 % din PIB în 2009 la 37,7 % din PIB în 2011, creștere susținută de o creștere semnificativă în 2011 a veniturilor din impozite indirecte raportat la PIB și o creștere puternică a ponderii altor venituri în 2010 și 2011. În același timp, se prevede o creștere a nivelului cheltuielilor raportat la PIB, dar într-o măsură mai mică, de la 37,7 % din PIB în 2009 la 39,9 % din PIB în 2010 și 40,7 % din PIB în 2011. Datoria publică brută se situa în jurul valorii de 19,4 % din PIB în 2008, cu mult sub valoarea de referință de 60 % din PIB, având însă o tendință crescătoare. Previziunile pentru 2009-2010 privind datoria pornesc de la ipoteza utilizării în totalitate a asistenței financiare internaționale, conform calendarului prevăzut de părțile interesate.
(9)

Cadrul bugetar pe termen mediu al Irlandei prezintă unele puncte slabe: în speță, obiectivele bugetare pentru anii următori perioadei acoperite de buget, în special cheltuielile prevăzute, ar putea fi modificate în bugetele ulterioare. Din această cauză, așa cum o arată experiența dobândită recent, factorii de decizie mențin mai greu o politică fiscală prudentă în prezența unor venituri (în mod repetat) neprevăzute. În plus, acest fapt ar putea limita capacitatea acestora de a se angaja în mod credibil într-o strategie de consolidare în perioade dificile. Chiar dacă aceste chestiuni nu sunt abordate direct în program, guvernul a înființat o comisie privind impozitarea și un grup special de examinare a cheltuielilor și efectivelor din sectorul public (Special Review Group on Public Service Expenditure and Numbers), care vor prezenta recomandări pentru îmbunătățirea sistemului fiscal și, respectiv, a programelor de cheltuieli publice. Aceste grupuri trebuie să-și prezinte rapoartele în cursul anului 2009, iar autoritățile naționale au indicat faptul că recomandările vor fi luate în considerare în procesul de luare a deciziilor privind bugetul pentru 2010 și bugetele ulterioare.
(4)

Pentru anul 2008, excedentul bugetului general este estimat la 2,3 % din PIB în previziunile intermediare ale serviciilor Comisiei din ianuarie 2009, comparativ cu obiectivul de 2,8 % din PIB stabilit în actualizarea anterioară a programului de convergență. În ciuda unui efect de bază pozitiv (care reflectă rezultate mai bune în 2007 decât cele anticipate în programul anterior), rezultatele sub așteptări din 2008 se explică în mare parte prin faptul că veniturile din impozitele pe consum și pe veniturile din capital s-au situat sub estimări, fapt care a neutralizat din plin impactul pozitiv al creșterii cheltuielilor sub nivelul previzionat. Aceasta este consecința creșterii mai lente a consumului și a investițiilor, precum și a scăderii considerabile a indicilor pieței bursiere în a doua jumătate a anului 2008.
(9)

În timp ce cheltuielile efective pe perioada 2004-2007 s-au situat sub sumele prevăzute în buget, experiența din 2008 a arătat că cheltuielile publice fac în continuare obiectul unor decizii discreționare în faza de execuție bugetară, iar bugetul nu are o perspectivă clară pe termen mediu. Programul nu prevede îmbunătățiri în acest domeniu. În plus, eficiența și eficacitatea cheltuielilor din domeniul educației și al sănătății par reduse.
(6)

Obiectivul pe termen mediu al programului de convergență din decembrie 2008 este menținerea soldului bugetului general sub 3 % din PIB într-o manieră sustenabilă și reducerea treptată pe durata perioadei programului, cu un obiectiv de – 1,9 în 2011. Din cauza deteriorării semnificative a situației macroeconomice, atingerea obiectivului bugetar pe termen mediu corespunzător țintelor deficitului nominal, și anume un sold structural al bugetului general (soldul ajustat ciclic, exclusiv măsurile unice și alte măsuri temporare) de – 1 % din PIB, se amână până după anul 2011, vizat în actualizarea precedentă. Strategia de ajustare se bazează pe reduceri importante ale cheltuielilor, de 1,5 puncte procentuale din PIB, în condițiile unei scăderi cu 1 punct procentual a ratei veniturilor. Cu toate acestea, măsurile de reducere a cheltuielilor nu sunt definite în program. Programul estimează o reducere a ratei datoriei de la aproape 46 % din PIB în 2008 la mai puțin de 45 % în 2011 (cu o scădere de 0,7 puncte procentuale în ultimul an al programului). Această estimare este contrară previziunilor intermediare ale serviciilor Comisiei, care indică o creștere abruptă a ratei datoriei brute de la 45,5 % în 2008 la puțin sub 50 % în 2010. Discrepanța se explică în principal prin estimările diferite cu privire la evoluția deficitului primar.
(9)

Cadrul bugetar se bazează pe o regulă a echilibrului sau excedentului nominal ex ante al bugetului. Deși regula menționată nu are un temei juridic, a fost în mod normal respectată în anii care au precedat scăderea economică actuală. În ultimii ani, guvernul a adaptat implementarea regulii, luând mai bine în calcul condițiile ciclice ale economiei, deoarece unele bugete din anii de vârf ai ciclului au fost adoptate cu excedente ex ante. Totuși, cadrul de planificare a cheltuielilor rămâne instabil, deoarece valorile stabilite în obiectivele inițiale privind cheltuielile au fost sistematic ridicate în cadrul bugetelor suplimentare, acest lucru fiind facilitat de obținerea de venituri superioare așteptărilor în perioadele anterioare de creștere economică. Consolidarea cadrului privind cheltuielile pe termen mediu și creșterea eficienței acestora devine deosebit de importantă în situația actuală de scădere economică și ar contribui la contracararea impactului unor venituri mai puțin spectaculoase asupra finanțelor publice. Conform programului de convergență, guvernul intenționează să continue în direcția implementării unui proces bugetar bazat pe rezultate și pe angajamente, inițial sub forma unor proiecte-pilot, în vederea consolidării procesului bugetar pe termen mediu.
4.

În 2008, deficitul public s-a situat la 2,2 % din PIB, în contextul unei ținte de 2,3 % din PIB stabilite în actualizarea anterioară a programului de convergență. Această valoare a deficitului public, ușor mai scăzută decât cea preconizată, este rezultatul unei poziții de plecare mai bune față de 2007 (cu 0,6 % din PIB) și al unei creșteri a veniturilor superioară așteptărilor, deși s-a înregistrat și o creștere peste așteptări a cheltuielilor. Veniturile au fost susținute în special de transferurile contribuțiilor pentru pensii de la pilonul cu capitalizare la pilonul de tip redistributiv (pay as you go), de vânzarea unor certificate de emisii suplimentare și de venituri ușor superioare celor așteptate provenind din elemente nefiscale. Creșterile neașteptate ale cheltuielilor au fost cauzate în principal de datorii legate de privatizări anterioare și de ștergerea datoriilor unor entități nefinanciare. Evoluția favorabilă a pieței muncii și cheltuielile mai scăzute ale administrațiilor locale au contribuit la limitarea creșterii cheltuielilor.
(12)

Ca răspuns la criza economică, Belgia a adoptat un set de măsuri de redresare. Pachetul de măsuri al guvernului federal, cu un impact bugetar de 0,5 % din PIB în 2009 și 0,4 % din PIB în 2010, are ca obiectiv (i) să ofere corporațiilor sprijin (sub formă de lichidități) prin plata mai rapidă a facturilor administrației publice și prin facilități de plată, (ii) să asigure puterea de cumpărare a gospodăriilor prin ajutoare de șomaj mai ridicate, (iii) să sprijine ocuparea forței de muncă prin reducerea impozitelor pe veniturile salariale și (iv) să stimuleze investițiile prin reducerea orientată a ratei TVA pentru construcțiile rezidențiale și prin investiții publice suplimentare, în principal în infrastructură. Pachetele de măsuri ale guvernelor regionale se concentrează pe asigurarea accesului corporațiilor la finanțare, în special în cazul IMM-urilor și al întreprinderilor noi (start-up), precum și pe accelerarea investițiilor publice. Având în vedere marja de manevră fiscală limitată, pachetul de măsuri de stimulare pare să fie un răspuns adecvat în contextul încetinirii economice. Majoritatea măsurilor sunt în general conforme cu PERE, iar pachetul în ansamblu este echilibrat sub raportul venituri-cheltuieli. Cu toate acestea, reducerea impozitelor pe veniturile salariale, de care beneficiază în mare parte toți salariații, și subvenția pentru încălzire, oferită tuturor gospodăriilor, nu par suficient de orientate. În plus, o parte a măsurilor de stimulare, inclusiv pachetele pentru investiții și reducerile costurilor cu forța de muncă, ar putea interveni prea târziu pentru a mai putea amortiza impactul imediat al crizei. În fine, nu se prevăd măsuri compensatorii, nici măcar în anii următori, pentru măsurile de stimulare cu caracter permanent (0,1 % din PIB în 2009 și 0,3 % din PIB în 2010), mai ales în ceea ce privește reducerea impozitelor pe veniturile salariale. Pachetul include măsuri structurale limitate, cum ar fi îmbunătățirea politicilor active privind piața muncii, o nouă reducere a impozitelor pe veniturile salariale și sprijin pentru cercetare și dezvoltare, fapt care ar trebui să atenueze oarecum reducerea creșterii potențiale și astfel să soluționeze, alături de reformele legate de piața produselor, problemele economiei pe termen lung. Aceste măsuri sunt legate de programul de reforme structurale de la Lisabona și de recomandările specifice adresate de către Comisie la 28 ianuarie 2009 fiecărui stat membru în cadrul Strategiei de la Lisabona pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă și adoptate de Consiliu la 28 aprilie. Măsurile structurale din pachetele de măsuri de redresare sunt binevenite, dar nu par suficient de cuprinzătoare pentru a soluționa eficient problemele pe termen lung, de exemplu în ceea ce privește sustenabilitatea finanțelor publice și eficiența pieței muncii.
(14)

Per ansamblu, în 2010, strategia bugetară stabilită în program este conformă cu recomandarea Consiliului emisă în temeiul articolului 126 alineatul (7) la 2 decembrie 2009. Cu toate acestea, începând din 2011, luând în considerare riscurile, strategia bugetară ar putea să nu fie conformă cu recomandarea Consiliului emisă în temeiul articolului 126 alineatul (7) la 2 decembrie 2009. În special, traiectoria consolidării începând cu anul 2011 nu este sprijinită de nicio măsură concretă și nu sunt disponibile informații cu privire la o posibilă punere în aplicare a măsurilor expansioniste propuse de noul acord guvernamental de coaliție și compatibilitatea acestora cu măsurile de austeritate bugetară. Norma bugetară națională – un factor-cheie în planurile de consolidare – urmează să fie pusă în aplicare la toate nivelurile guvernului. În plus, redresarea economică, care se dovedește mai lentă decât se estimează la ora actuală, ar putea submina obiectivele bugetare. Având în vedere riscurile, efortul fiscal anual mediu poate fi inferior nivelului de ajustare recomandat de Consiliu în temeiul articolului 126 alineatul (7). Având în vedere previziunile cu privire la datorie prezentate în program, precum și riscul unor posibile măsuri de stabilizare a piețelor financiare, strategia bugetară nu este suficientă pentru a readuce ponderea datoriilor în PIB pe o traiectorie descendentă. Consolidarea prevăzută, cauzată în principal pe cheltuieli, precum și creșterile preconizate ale cheltuielilor în domeniul educației și respectiv al cercetării și dezvoltării ar fi conforme cu obiectivul de sprijinire a redresării creșterii potențiale. Cu toate acestea, scăderea previzionată a ponderii generale a investițiilor sub nivelul înregistrat în 2009 constituie un motiv de îngrijorare.
(8)

Rezultatele bugetare s-ar putea dovedi mai slabe decât cele anticipate în program pe întreaga perioadă de programare. În primul rând, creșterea PIB-ului real s-ar putea dovedi mai slabă decât se preconizase, atrăgând după sine venituri fiscale mai scăzute decât cele așteptate. Conform programului, dacă se materializează scenariul alternativ, mai prudent și mai plauzibil, în 2012 deficitul ar fi de aproape 5 % din PIB, iar situația de deficit excesiv nu ar fi corectată în termenul stabilit de Consiliu. În al doilea rând, obiectivele bugetare pentru 2011 și 2012 nu sunt susținute prin măsuri concrete. Calendarul electoral încărcat pentru următorii doi ani (alegeri prezidențiale și locale în toamna anului 2010 și alegeri parlamentare în toamna anului 2011) ridică semne de întrebare cu privire la momentul în care aceste măsuri vor putea fi specificate și aplicate. În al treilea rând, Polonia are antecedente atât pozitive, cât și negative în ce privește respectarea obiectivelor de cheltuieli ale bugetului general, specificate în actualizările ulterioare ale programului de convergență, iar noile inițiative de consolidare a cadrului bugetar s-ar putea dovedi insuficiente pentru schimbarea acestui model în perioada de timp acoperită de program. Noua normă „temporară” în materie de cheltuieli, care urmează să fie pusă în aplicare până la introducerea normei „țintă” pentru cheltuieli, acoperă o foarte mică parte a cheltuielilor guvernamentale (mai puțin de 15 %) și, chiar dacă va fi integral aplicată, va duce doar la o ajustare anuală slabă (mai puțin de 0,2 % din PIB pe an în 2011-2012) (5). Per ansamblu, rezultatele bugetare ar putea fi mai slabe decât cele previzionate în program.
(7)

Strategia bugetară pe termen mediu prevăzută în program constă în reducerea deficitului sub pragul de 3 % până în 2012, conform recomandării Consiliului din 16 februarie 2010. Potrivit programului, soldul structural calculat conform metodologiei stabilite de comun acord se va îmbunătăți anual cu 2,25 % din PIB pe perioada 2011-2012, cu toate că ajustarea pare mai concentrată către sfârșitul perioadei. Ameliorarea urmează să fie realizată în principal printr-o importantă reducere suplimentară a ponderii cheltuielilor (cu aproximativ 4,75 puncte procentuale), fiind preconizată o reducere în termeni nominali a majorității categoriilor de cheltuieli primare, în special a compensațiilor acordate angajaților și a plăților sociale, în timp ce ponderea veniturilor în PIB urmează să crească (cu aproximativ 1,5 puncte procentuale). Programul recunoaște în mod explicit că realizările obiectivelor bugetare pe care le are în vedere și corecția deficitului excesiv până în 2012 necesită măsuri suplimentare în valoare de aproximativ 4,5 % din PIB. În program sunt detaliate într-o oarecare măsură unele măsuri generale menite să susțină atingerea obiectivelor bugetare după 2010. Această ajustare are loc în paralel cu îmbunătățirea treptată a condițiilor ciclice, deși deviația negativă a PIB-ului (recalculată) nu va dispărea până la sfârșitul perioadei de programare. Obiectivul pe termen mediu (OTM) a fost consolidat simțitor în raport cu actualizarea precedentă a programului, obiectivul vizat în prezent fiind un excedent structural public de 0,5 % din PIB, în vederea restabilirii încrederii în regimul de consiliu monetar, a limitării creșterii datoriei publice și a îmbunătățirii sustenabilității pe termen lung a finanțelor publice. Programul nu menționează însă un termen-limită pentru îndeplinirea OTM. Date fiind cele mai recente previziuni și nivelul datoriei, OTM-ul reflectă mai mult decât adecvat obiectivele pactului.
(7)

Obiectivele strategiei bugetare pe termen mediu prevăzute în program sunt un buget echilibrat în termeni structurali până în 2015, un indicator al sustenabilității pe termen lung (4) de minimum zero și o îmbunătățire totală a soldului structural cu 1,5 % din PIB între 2010 și 2013. Programul preconizează că deficitul global și cel primar se vor reduce treptat începând din 2011, urmând ca soldul primar să devină pozitiv din 2013, iar soldul global să ajungă la zero în 2015. Traiectoria corespondentă a soldului structural recalculat conform metodologiei comune pe baza informațiilor din program indică o orientare bugetară oarecum expansionistă în 2015 cu – 0,4 % din PIB, adică cu puțin sub obiectivul stabilit în program. Pe lângă preconizarea unei creșteri reale nule a cheltuielilor de consum public între 2011 și 2013, a revenirii investițiilor publice la valorile normale și a punerii în aplicare a elementelor de finanțare în cadrul reformei fiscale, consolidarea avută în vedere se bazează pe măsuri încă neprecizate, însă programul menționează că această consolidare va trebui să se bazeze pe limitarea cheltuielilor, eliminând în același timp posibilitatea creșterii impozitelor. Programul actualizat stabilește ca obiectiv pe termen mediu (OTM) un buget echilibrat în termeni structurali. Date fiind cele mai recente previziuni și nivelul datoriei, OTM-ul reflectă mai mult decât adecvat obiectivele pactului.