ANEXA II

ACORD PRIVIND CREDITELE LA EXPORT CARE BENEFICIAZĂ DE SUSȚINERE OFICIALĂ

CUPRINS

CAPITOLUL I

DISPOZIȚII GENERALE

1. Scop

2. Statut

Acordul, elaborat în cadrul OCDE, a intrat inițial în vigoare în aprilie 1978 pentru o perioadă de valabilitate nedeterminată. Acordul reprezintă o convenție informală („Gentlemen’s Agreement”) între participanți; nu constituie un act normativ al OCDE (1), cu toate că se bucură de sprijinul administrativ al Secretariatului OCDE („secretariatul”).

3. Participare

Participanții la acord sunt în prezent: Australia, Canada, Uniunea Europeană, Japonia, Coreea, Noua Zeelandă, Norvegia, Elveția și Statele Unite ale Americii. Alte state membre și nemembre ale OCDE pot fi invitate să devină participanți de către participanții actuali.

4. Informații puse la dispoziția neparticipanților

5. Domeniul de aplicare

Acordul se aplică tuturor instrumentelor de susținere oficială acordate de către sau în numele unui guvern pentru exportul de bunuri și/sau servicii, inclusiv leasing financiar, care au un termen de rambursare mai mare sau egal cu doi ani.

6. Înțelegeri sectoriale

7. Finanțarea proiectelor

8. Retragerea

Un participant se poate retrage, notificând secretariatul în acest sens, în scris, prin mijloace de comunicare electronice, de exemplu, prin Sistemul de informare online al OCDE (OLIS). Retragerea produce efecte în termen de 180 de zile calendaristice de la primirea notificării de către secretariat.

9. Monitorizarea

Secretariatul monitorizează punerea în aplicare a acordului.

CAPITOLUL II

CLAUZE ȘI CONDIȚII FINANCIARE PENTRU CREDITELE LA EXPORT

Prezentul capitol stabilește clauzele și condițiile financiare aplicabile creditelor la export; clauzele se interpretează unele prin altele.

Acordul stabilește limitări pentru clauzele și condițiile creditelor la export care pot beneficia de susținere oficială. Participanții recunosc faptul că, în mod tradițional, în anumite ramuri comerciale sau sectoare industriale se aplică clauze și condiții financiare mai restrictive decât cele prevăzute de acord. Participanții vor continua să respecte aceste uzanțe, în special principiul potrivit căruia termenele de rambursare nu depășesc durata de viață utilă a bunurilor exportate.

10. Avans, susținere oficială maximă și costuri locale

11. Clasificarea țărilor în scopul determinării termenelor maxime de rambursare

12. Termenul maxim de rambursare

Fără a aduce atingere articolului 13, termenul maxim de rambursare variază în funcție de clasificarea țării de destinație, stabilită pe baza criteriilor de la articolul 11.

13. Condițiile de rambursare pentru centralele nenucleare

14. Rambursarea principalului și plata dobânzii

15. Ratele de dobândă, ratele de primă și alte comisioane

16. Perioada de valabilitate a creditelor la export

Clauzele și condițiile financiare aplicabile unui credit la export individual sau sub formă de linie de credit, altele decât perioada de valabilitate a ratelor de referință ale dobânzii comerciale (CIRR), prevăzute la articolul 21, nu se fixează pentru o perioadă mai mare de șase luni anterior angajamentului final.

17. Măsurile pentru evitarea sau diminuarea pierderilor

Acordul nu împiedică autoritățile care susțin creditele la export sau instituțiile finanțatoare să convină clauze și condiții financiare mai puțin restrictive decât cele prevăzute de acord, dacă o astfel de măsură se ia după atribuirea contractului (după intrarea în vigoare a creditului la export și a documentelor auxiliare) și este destinată exclusiv evitării sau diminuării pierderilor cauzate de evenimente care ar putea duce la neplată sau la cereri de executare.

18. Alinierea

Având în vedere obligațiile internaționale ale participantului și în concordanță cu scopul acordului, un participant poate să se alinieze, în conformitate cu procedurile stabilite la articolul 42, la clauzele și condițiile financiare oferite de către un participant sau un neparticipant. Clauzele și condițiile financiare acordate în conformitate cu prezentul articol sunt considerate conforme cu dispozițiile din capitolele I, II și, după caz, din anexele I, II, III, IV și X.

19. Ratele de dobândă minimă fixă în cadrul susținerii financiare oficiale

20. Construirea CIRR

21. Valabilitatea CIRR

Rata de dobândă aplicabilă unei tranzacții nu se fixează pentru o perioadă mai mare de 120 de zile. În cazul în care termenii și condițiile pentru acordarea susținerii financiare oficiale se stabilesc înainte de data semnării contractului, la CIRR se adaugă o marjă de 20 de puncte de bază.

22. Aplicarea CIRR

23. Prima pentru riscul de credit

Pe lângă dobândă, participanții au obligația de a percepe o primă care să acopere riscul de nerambursare a creditelor la export. Ratele de primă percepute de către participanți se calculează în funcție de riscuri, trebuie să fie convergente și la un nivel suficient pentru a acoperi costurile operaționale și pierderile pe termen lung.

24. Ratele minime de primă pentru riscul de țară și riscul suveran

Participanții nu vor aplica rate inferioare ratei minime de primă (MPR) pentru riscul de țară și riscul suveran (riscul de nerambursare a datoriei externe), indiferent dacă cumpărătorul/debitorul este o entitate privată sau publică.

Termenul HOR utilizat la calcularea MPR reprezintă jumătate din perioada de tragere, la care se adaugă întreaga perioadă de rambursare, în condițiile în care rambursarea creditului la export are un profil regulat, respectiv rambursarea principalului se realizează în rate semestriale egale, plus dobânda, începând cu luna a șasea de la acordarea creditului. Pentru creditele la export cu un profil de rambursare non-standard, perioada de rambursare echivalentă (exprimată în termeni de rate semestriale egale) se calculează după următoarea formulă: perioada de rambursare echivalentă = (durata medie ponderată a perioadei de rambursare – 0,25) / 0,5.

25. Clasificarea riscului de țară

Țările se clasifică în funcție de capacitatea de a rambursa datoria externă (respectiv riscul de credit al țării).

26. Clasificarea instituțiilor multilaterale și regionale

Instituțiile multilaterale și regionale sunt clasificate și revizuite când este cazul; clasificarea aplicabilă e făcută publică de către secretariat.

27. Procentul acoperit și calitatea acoperirii creditelor la export care beneficiază de susținere oficială

MPR sunt diferențiate pentru a putea reflecta calitatea și procentul acoperit în cadrul diferitelor tipuri de instrumente de susținere a creditului la export acordate de către participanți conform anexei VI. Diferențierea are la bază pe perspectiva exportatorului (respectiv neutralizarea efectului competitiv rezultat din calitatea diferitelor tipuri de instrumente de susținere puse la dispoziția exportatorului/instituției financiare).

28. Excluderea anumitor elemente ale riscului de țară și tehnici de diminuare a riscului de țară

Participanții pot, în conformitate cu criteriile și condițiile specifice prevăzute în anexa VIII, să excludă anumite elemente ale riscului de țară sau să folosească tehnicile de diminuare a riscului de țară prevăzute la articolul 28 litera (b), care să conducă la MPR inferioare, prin aplicarea unui factor de diminuare/excludere a riscului de țară (MEF) în formula MPR. MEF se determină după cum urmează:

29. Revizuirea termenelor de valabilitate a ratelor de primă minimă pentru riscul de țară și riscul suveran

CAPITOLUL III

DISPOZIȚII PRIVIND AJUTORUL CONDIȚIONAT

30. Principii generale

31. Forme de ajutor condiționat

Ajutorul condiționat poate îmbrăca următoarele forme:

32. Finanțare asociată

33. Eligibilitatea unei țări pentru ajutor condiționat

atunci când Banca Mondială nu are suficiente informații pentru a publica date referitoare la VNB pe cap de locuitor, i se cere să indice dacă, după estimările sale, țara în cauză are un VNB pe cap de locuitor mai mare sau mai mic decât pragul în vigoare. Țara respectivă este clasificată în funcție de aceste estimări, cu excepția cazului în care participanții decid altfel;

34. Eligibilitatea unui proiect

35. Nivelul minim de concesionalitate

Participanții nu acordă ajutor condiționat care are un nivel de concesionalitate mai mic de 35 de procente, sau mai mic de 50 de procente în cazul în care țara beneficiară este una dintre țările cel mai puțin dezvoltate (LCD), cu excepția cazurilor menționate mai jos, care sunt scutite, de asemenea, de la procedurile de notificare prevăzute la articolul 47 litera (a):

36. Excepții privind eligibilitatea unei țări sau a unui proiect pentru ajutor condiționate

37. Calculul nivelului de concesionalitate a ajutorului condiționat

Nivelul de concesionalitate a ajutorului condiționat se calculează prin aceeași metodă pe care o utilizează DAC pentru determinarea elementului de grant, cu excepția cazului în care:

38. Durata de valabilitate a unui ajutor condiționat

Participanții nu trebuie să stabilească termeni și condiții pentru ajutor condiționat pe o perioadă mai mare de doi ani, indiferent că este vorba de finanțarea unor tranzacții individuale sau de un protocol cu componentă de ajutor, de un ajutor sub formă de linie de credit sau de un alt acord similar. În cazul unui protocol cu componentă de ajutor, al unui ajutor sub formă de linie de credit sau al unui alt acord similar, perioada de valabilitate începe la data semnării acestora și trebuie să fie notificată în conformitate cu articolul 47; prelungirea unei linii de credit se notifică ca și cum ar fi o nouă tranzacție, însoțită de o notă în care se explică faptul că este vorba de o prelungire și că linia de credit se reînnoiește în condiții permise la data notificării prelungirii. În cazul unor tranzacții individuale, inclusiv cele notificate în cadrul unui protocol de ajutor, al unui ajutor sub forma liniei de credit sau al unui alt acord similar, perioada de valabilitate începe la data notificării angajamentului în conformitate cu articolul 46 sau 47, după caz.

39. Alinierea

Luând în considerare obligațiile internaționale ale unui participant și în concordanță cu scopul acordului, un participant poate alinia, în conformitate cu procedurile prevăzute la articolul 42, termenii și condițiile financiare oferite de un participant sau un neparticipant.

CAPITOLUL IV

PROCEDURI

Secțiunea 1: Proceduri comune pentru credite la export și ajutor la export

40. Notificări

Notificările prevăzute de procedurile din acord se fac în concordanță cu și includ informațiile din anexa V; o copie a notificărilor se transmite secretariatului.

41. Informare privind susținerea oficială

42. Proceduri privind alinierea

43. Consultări speciale

Secțiunea 2: Proceduri privind creditele la export

44. Notificarea prealabilă cu discuție

45. Notificarea prealabilă fără discuție

Secțiunea 3: Proceduri privind ajutorul la export

46. Notificarea prealabilă

47. Notificarea imediată

Secțiunea 4: Proceduri de consultare privind ajutorul condiționat

48. Scopul consultărilor

49. Domeniul de aplicare și termenele pentru consultări

50. Rezultatele consultărilor

Secțiunea 5: Schimbul de informații pentru creditele la export și ajutoarele la export

51. Puncte de contact

Toate comunicările se realizează între punctele de contact desemnate din fiecare țară, prin intermediul mijloacelor de comunicare electronică, de exemplu OLIS, și au un caracter confidențial.

52. Domeniul de aplicare a solicitărilor de clarificare

53. Domeniul de aplicare a răspunsurilor

trebuie să se trimită imediat un răspuns, cu copie către toți ceilalți destinatari ai cererii și către secretariat.

54. Consultările directe

55. Procedurile și formatul regulilor comune

56. Răspunsuri la propunerile de reguli comune

57. Acordul asupra regulilor comune

58. Dezacordul asupra regulilor comune

În cazul în care participantul autor al unei propuneri și participantul care a propus o modificare sau o alternativă nu se pot pune de acord asupra unei reguli comune în cursul perioadei suplimentare de opt zile calendaristice, perioada poate fi prelungită de comun acord. Secretariatul îi informează pe toți participanții despre această prelungire.

59. Data intrării în vigoare a regulii comune

Secretariatul îi informează pe toți participanții despre intrarea în vigoare sau respingerea propunerii de regulă comună; regula comună produce efecte în termen de trei zile calendaristice de la acest anunț. Secretariatul actualizează în permanență, în OLIS, registrul regulilor comune care au fost acceptate sau asupra cărora nu s-a ajuns la un consens.

60. Validitatea regulilor comune

Secțiunea 6: Dispoziții procedurale privind comunicarea ratelor minime de dobândă (CIRR)

61. Comunicarea ratelor minime de dobândă

62. Data de la care se aplică efectiv ratele de dobândă

Orice modificare a CIRR produce efecte începând cu a cincisprezecea zi de la sfârșitul fiecărei luni.

63. Modificări imediate ale ratelor de dobândă

Atunci când evoluțiile pieței impun notificarea unei modificări a unui CIRR în cursul unei luni, rata modificată se aplică după zece zile de la primirea acestei modificări de către secretariat.

Secțiunea 7: Revizuiri

64. Revizuirea periodică a acordului

65. Revizuirea ratelor minime de dobândă

66. Revizuirea ratelor minime de primă și a problemelor conexe

Participanții monitorizează și revizuiesc periodic toate aspectele legate de regulile și procedurile referitoare la prime. Această revizuire include:

(1) Așa cum este definit la articolul 5 din Convenția OCDE.

(2) Pe baza revizuirii anuale de către Banca Mondială a clasificării țărilor, un prag reprezentând venitul național brut (VNB) pe cap de locuitor va fi utilizat în scopul clasificării pe categorii a țărilor; un astfel de prag este disponibil pe site-ul internet al OCDE (www.oecd.org/ECH/xcred).

(3) Din motive administrative, unele țări care nu primesc, în general, credite la export care beneficiază de susținere publică pot să nu fie clasificate.

(4) Indicatorii pieței private sunt: obligațiunile suverane, tarificarea obligațiunilor cu ajutorul metodei comparative („read-across method”), ratele forfetare și împrumutul sindicalizat.

(5) Pe baza revizuirii anuale de către Banca Mondială a clasificării țărilor, un prag reprezentând venitul național brut (VNB) pe cap de locuitor va fi utilizat în scopul stabilirii eligibilității ajutorului condiționat; acest prag este disponibil pe site-ul internet al OCDE (www.oecd.org/ech/xcred).

(6) În sensul articolului 33 litera (b) punctul 5, dezafectarea unei centrale nucleare poate fi considerată ca ajutor umanitar. În cazul unui accident nuclear industrial major care provoacă o poluare transfrontalieră gravă, orice participant afectat poate furniza ajutor condiționat pentru eliminarea sau reducerea efectelor acestuia. În cazul unui risc semnificativ ca un astfel de accident să se producă, orice participant potențial afectat care intenționează să furnizeze ajutor pentru a preveni apariția acestuia trimite o notificare prealabilă, în conformitate cu articolul 46. Alți participanți vor lua în considerare în mod favorabil o accelerare a procedurilor de ajutor condiționat în conformitate cu circumstanțele specifice.

În plus față de dispozițiile acordului, orice participant care dorește să acorde un ajutor trebuie să confirme că nava nu este exploatată sub un pavilion de complezență pe perioada de rambursare, că există dovezi că proprietarul final este rezident al țării beneficiare, nu este o reprezentanță fără activitate a unei companii străine și că s-a angajat să nu vândă nava fără acordul guvernului său.

Participanții nu acordă susținere sub formă de ajutor, cu excepția cazului în care acesta este sub forma unui grant necondiționat.

AS 350, AS 355, EC 120, AS 365, EC 135

ANEXA VII

CRITERII ȘI CONDIȚII CARE GUVERNEAZĂ APLICAREA CLASIFICĂRII RISCULUI DE ȚARĂ CARE CORESPUNDE UNUI GARANT DINTR-O ȚARĂ TERȚĂ SAU UNEI INSTITUȚII MULTILATERALE SAU REGIONALE

SCOP

Prezenta anexă prezintă criteriile și condițiile care guvernează aplicarea unei clasificări a riscului de țară care corespunde unui garant dintr-o terță țară sau unei instituții multilaterale sau regionale, în conformitate cu situațiile descrise la articolul 24 litera (e) prima și a doua liniuță din acord.

APLICARE

Clasificarea riscului de țară care corespunde unui garant al unei țări terțe

Cazul 1: Garanție pentru valoarea totală expusă la risc

Atunci când valoarea totală expusă la risc (respectiv principalul și dobânda) este garantată printr-o garanție emisă de o entitate situată în afara țării cumpărătorului/debitorului, se poate aplica clasificarea riscului de țară aferentă țării în care este situat garantul, cu îndeplinirea următoarelor criterii:

— garanția acoperă întreaga durată a creditului;

— garanția este irevocabilă, necondiționată și plătibilă la prima cerere;

— garanția este valabilă din punct de vedere juridic și poate fi pusă în executare sub incidența jurisdicției din țara garantului;

— garanția acoperă cele cinci riscuri de țară pe care le presupune țara cumpărătorului/debitorului;

— garantul este solvabil în raport cu valoarea datoriei garantate;

— garantul respectă reglementările privind controlul și transferul monetar din țara în care este situat;

— în cazul în care garantul este o filială/societate-mamă a entității garantate, participanții stabilesc, de la caz la caz, dacă: 1. având în vedere relația dintre filiala/societatea-mamă și gradul de dependență din punct de vedere legal al societății-mamă, filiala/societatea-mamă este independentă din punct de vedere juridic și financiar și și-ar putea îndeplini de sine stătător obligațiile de plată; 2. filiala/societatea-mamă ar putea fi afectată de evenimente/reglementări locale sau de intervenția statului; și 3. în caz de neplată, răspunderea ar fi asumată de sediul central.

Cazul 2: garanție limitată ca sumă

Atunci când o parte determinată din valoarea totală expusă la risc (respectiv principalul și dobânda) este garantată printr-o garanție emisă de o entitate situată în afara țării cumpărătorului/debitorului, se poate aplica clasificarea riscului de țară aferentă țării în care este situat garantul pentru partea din credit acoperită de garanție. În plus față de criteriile enumerate la cazul 1, clasificarea țării garantului poate fi aplicată doar dacă suma garantată (valoarea principalului plus dobânda aferentă) este fie: 1. mai mare sau egală cu 10 de procente din valoarea principalului plus dobânda aferentă; fie 2. cinci milioane DTS principal plus dobânda aferentă, în cazul în care tranzacția depășește 50 de milioane DTS.

Pentru partea negarantată, clasificarea riscului de țară aplicabilă este cea a țării cumpărătorului.

Clasificarea riscului de țară care corespunde unei instituții multilaterale sau regionale

Cazul 1: Garanție pentru valoarea totală expusă la risc

Atunci când valoarea totală expusă la risc (respectiv principalul și dobânda) este garantată printr-o garanție emisă de o instituție multilaterală sau regională clasificată, se poate aplica clasificarea riscului de țară aferentă instituției multilaterale sau regionale dacă sunt îndeplinite următoarele criterii:

— garanția acoperă întreaga durată a creditului;

— garanția este irevocabilă, necondiționată și plătibilă la prima cerere;

— garanția acoperă cele cinci riscuri de țară pe care le presupune țara cumpărătorului/debitorului;

— garantul este răspunzător din punct de vedere legal pentru valoarea totală a creditului;

— rambursările sunt efectuate direct către creditor.

Cazul 2: Garanție limitată ca sumă

Atunci când o parte determinată din valoarea totală expusă la risc (respectiv principalul și dobânda) este garantată printr-o garanție emisă de o instituție multilaterală sau regională clasificată. Se poate aplica clasificarea riscului de țară aferentă instituției multilaterale sau regionale pentru partea din credit acoperită de garanție. În plus față de criteriile enumerate la cazul 1, clasificarea instituției multilaterale sau regionale poate fi aplicată doar dacă suma garantată (valoarea principalului plus dobânda aferentă) este fie: 1. mai mare sau egală cu 10 de procente din principal plus dobânda aferentă); fie 2. cinci milioane DTS principal plus dobânda aferentă, în cazul în care tranzacția depășește 50 de milioane DTS.

Pentru partea negarantată, clasificarea riscului de țară aplicabilă este cea a țării cumpărătorului.

Cazul 3: instituție multilaterală sau regională în calitate de debitor

Atunci când debitor este o instituție multilaterală sau regională clasificată, clasificarea riscului de țară aplicabilă poate fi cea a instituției multilaterale sau regionale.

Clasificarea instituțiilor multilaterale sau regionale

Instituțiile multilaterale sau regionale sunt eligibile pentru clasificare dacă instituția este exclusă, în general, de la aplicarea reglementărilor privind controlul și transferul monetar din țara în care este situată. Astfel de instituții sunt clasificate în categoriile de risc de țară de la 0 la 7, de la caz la caz, în funcție de evaluarea riscului fiecăreia, în funcție de calitățile sale și analizând dacă:

— instituția este independentă din punct de vedere statutar și financiar;

— activele instituției nu pot face obiectul unei naționalizări sau confiscări;

— instituția are libertate deplină de transfer și de conversie a fondurilor;

— instituția nu face obiectul unei intervenții a guvernului din țara în care este situată;

— instituția beneficiază de imunitate fiscală; și

— există o obligație a tuturor țărilor sale membre de a furniza capital suplimentar pentru ca instituția să-și îndeplinească obligațiile asumate.

Evaluarea ar trebui să țină seama și de istoricul plăților în situații de nerambursare din cauza riscului de țară fie în țara în care este situată instituția, fie în țara cumpărătorului/debitorului și de orice alt factor care poate fi considerat relevant în procesul de evaluare.

Lista instituțiilor multilaterale și regionale nu este închisă; un participant poate nominaliza o instituție pentru analiză în conformitate cu considerațiile enumerate mai sus. Clasificările instituțiilor multilaterale și regionale trebuie făcute publice de către participanți.