ANEXA I.

Metoda referitoare la amprenta de mediu a produselor

Abrevieri 10

Definiții 12

Relația cu alte metode și standarde 22

1. Norme privind categoria de amprentă de mediu a produselor (PEFCR) 23

1.1. Abordare și exemple pentru aplicații potențiale 23

2. Considerații generale legate de studiile privind amprenta de mediu a produselor (PEF) 24

2.1. Modul de utilizare a prezentei metode 24

2.2. Principii pentru studiile privind amprenta de mediu a produselor 24

2.3. Etapele unui studiu privind amprenta de mediu a produselor 25

3. Definirea obiectivului (obiectivelor) și a domeniului de aplicare al studiului privind amprenta de mediu a produselor 26

3.1. Definirea obiectivului 26

3.2. Definirea domeniului de aplicare 27

3.2.1 Unitatea funcțională și fluxul de referință 27

3.2.2. Limitele sistemului 28

3.2.3. Categorii de impact al amprentei de mediu 28

3.2.4. Informații suplimentare care trebuie incluse în studiul PEF 30

3.2.5. Ipoteze/limitări 32

4. Inventarul ciclului de viață 32

4.1. Etapa de examinare 33

4.2 Etape ale ciclului de viață 33

4.2.1. Achiziția materiilor prime și operațiunile anterioare prelucrării acestora 33

4.2.2. Fabricare 34

4.2.3. Distribuție 34

4.2.4. Utilizare 34

4.2.5. Scoatere din uz (inclusiv valorificarea și reciclarea produselor) 35

4.3 Nomenclatura inventarului ciclului de viață 36

4.4. Cerințe privind modelarea 36

4.4.1 Producția agricolă 36

4.4.2 Consumul de energie electrică 40

4.4.3. Transport și logistică 44

4.4.4. Bunuri de capital – infrastructură și echipamente 48

4.4.5. Depozitare în centrul de distribuție sau la punctul de vânzare cu amănuntul 48

4.4.6. Procedura de eșantionare 49

4.4.7. Cerințe privind modelarea pentru etapa de utilizare 52

4.4.8. Modelarea conținutului reciclat și a scoaterii din uz 54

4.4.9. Durata prelungită de viață a produselor 63

4.4.10 Emisiile și absorbțiile de gaze cu efect de seră 66

4.4.11 Compensări 69

4.5 Abordarea proceselor multifuncționale 69

4.5.1 Alocarea în zootehnie 70

4.6 Cerințe privind colectarea datelor și cerințe în materie de calitate 78

4.6.1 Date specifice societății 78

4.6.2 Date secundare 79

4.6.3 Seturi de date care trebuie utilizate 79

4.6.4 Limitare 79

4.6.5 Cerințe de calitate a datelor 80

5. Evaluarea impactului amprentei de mediu 87

5.1. Clasificare și caracterizare 87

5.1.1 Clasificare 87

5.1.2 Caracterizare 87

5.2. Normalizare și ponderare 88

5.2.1 Normalizarea rezultatelor evaluării impactului amprentei de mediu 88

5.2.2 Ponderarea rezultatelor evaluării impactului amprentei de mediu 88

6. Interpretarea rezultatelor referitoare la amprenta de mediu a produselor 88

6.1. Introducere 88

6.2. Evaluarea solidității modelului de amprentă de mediu a produselor 88

6.3. Identificarea punctelor critice: cele mai relevante categorii de impact, etape ale ciclului de viață, procese și fluxuri elementare 89

6.3.1 Procedura de identificare a celor mai relevante categorii de impact 89

6.3.2 Procedura de identificare a celor mai relevante etape ale ciclului de viață 89

6.3.3 Procedura de identificare a celor mai relevante procese 90

6.3.4 Procedura de identificare a celor mai relevante fluxuri elementare 90

6.3.5 Abordarea numerelor negative 91

6.3.6 Sinteza cerințelor 91

6.3.7 Exemplu 91

6.4. Concluzii și recomandări 94

7. Rapoartele privind amprenta de mediu a produselor 94

7.1. Introducere 94

7.1.1. Sinteză 94

7.1.2. Set de date agregate conform cu EF 94

7.1.3. Raportul principal 94

7.1.4. Declarația de validare 95

7.1.5. Anexe 95

7.1.6. Raportul confidențial 95

8. Verificarea și validarea studiilor PEF, a rapoartelor și a mijloacelor de comunicare 95

8.1. Definirea domeniului de aplicare al verificării 95

8.2. Procedura de verificare 96

8.3. Verificatorul(ii) 96

8.3.1. Cerințe minime pentru verificator(i) 97

8.3.2. Rolul verificatorului principal în cadrul echipei de verificare 98

8.4. Cerințe în materie de verificare și de validare 98

8.4.1 Cerințe minime în materie de verificare și validare a studiului PEF 99

8.4.2 Tehnici de verificare și de validare 100

8.4.3 Confidențialitatea datelor 100

8.5 Rezultatele procesului de verificare/validare 101

8.5.1 Conținutul raportului de verificare și validare 101

8.5.2 Conținutul declarației de validare 101

8.5.3 Valabilitatea raportului de verificare și validare și a declarației de validare 102

Referințe 103

Lista figurilor 108

Lista tabelelor 109

Abrevieri

ADEME Agence de l'Environnement et de la Maîtrise de l'Energie B2B business to business (de la întreprinderi la întreprinderi) B2C business to consumer (de la întreprinderi la consumatori) BOC listă de componente BOM listă de materiale BP bune practici BSI Institutul Britanic de Standardizare CD centru de distribuție CE Comisia Europeană CFC clorofluorocarburi CFF formula amprentei circulare COVnm compuși organici volatili nemetanici CPA clasificarea produselor în funcție de domeniul de activitate DMI consum de substanță uscată DNM Matricea privind necesitățile în materie de date DQR Categoria de calitate a datelor ECV evaluarea ciclului de viață EF amprenta de mediu (Environmental Footprint) EI impactul asupra mediului EICV evaluarea impactului ciclului de viață EMAS Sistem de management de mediu și de audit EMS Sisteme de management de mediu EoL scoatere din uz EPD Declarație de mediu privind produsele FA factor de alocare FC factor de caracterizare FU unitate funcțională GE consum brut de energie GES gaz cu efect de seră GR reprezentativitate geografică GRI Inițiativa de Raportare Globală GWP potențialul de încălzire globală ICV inventarul ciclului de viață ILCD Sistemul internațional de date de referință privind ciclul de viață ILCD-EL Sistemul internațional de date de referință privind ciclul de viață – nivel de intrare IPCC Grupul interguvernamental privind schimbările climatice ISIC clasificarea internațională industrială tip a tuturor ramurilor de activitate ISO Organizația Internațională de Standardizare JRC Centrul Comun de Cercetare LCDN Rețeaua de date privind ciclul de viață LCT gândire bazată pe ciclul de viață LT durata de viață NACE Nomenclatorul statistic al activităților economice din Uniunea Europeană NDA acord de confidențialitate ONG organizație neguvernamentală OEFSR norme sectoriale privind amprenta de mediu a organizațiilor P precizie PAS specificație disponibilă publicului PCR norme privind categoriile de produse PEF amprenta de mediu a produselor PEFCR norme privind categoria de amprentă de mediu a produselor PEF-RP studiul PEF al produsului reprezentativ RA raport de alocare RF flux de referință RP produs reprezentativ SB limitele sistemului SMRS sistem de măsurare și raportare a sustenabilității SS studiu de fundamentare TeR reprezentativitate tehnologică TiR reprezentativitate temporală TS Secretariatul tehnic UICN Uniunea Internațională pentru Conservarea Naturii și a Resurselor Naturale UNEP Programul Organizației Națiunilor Unite pentru Mediu UUID Identificator universal unic WBCSD Consiliul Mondial de Afaceri pentru Dezvoltare Durabilă WRI Institutul Mondial al Resurselor

Terminologie: trebuie, ar trebui, poate/pot

Prezenta Anexă I utilizează o terminologie precisă pentru a indica cerințele, recomandările și opțiunile pe care le pot alege societățile.

Termenul „trebuie” indică ce este necesar pentru ca un studiu PEF să fie în conformitate cu această metodă.

Termenul „ar trebui” indică o recomandare, mai degrabă decât o cerință. Orice abatere de la o recomandare trebuie justificată de către conducătorul studiului și prezentată în mod transparent.

Termenul „poate” sau „pot” indică o opțiune permisă.

Definiții

Date de activitate – informații asociate proceselor la modelarea inventarelor ciclului de viață (ICV). Rezultatele agregate ale ICV pentru lanțurile de procese, care reprezintă activitățile unui proces, sunt înmulțite fiecare cu datele de activitate corespunzătoare (1), iar apoi combinate pentru a calcula amprenta de mediu asociată procesului respectiv.

Printre exemplele de date de activitate se numără cantitatea de kilowați-oră de electricitate utilizată, cantitatea de combustibil utilizat, rezultatele unui proces (de exemplu, deșeuri), numărul de ore de funcționare a echipamentului, distanța parcursă, suprafața unei clădiri etc.

Sinonim al „fluxului neelementar”.

Acidificare – categorie de impact al EF care abordează impacturile substanțelor acidifiante din mediu. Emisiile de NOx, NH3 și SOx duc la eliberarea de ioni de hidrogen (H+) atunci când gazele sunt mineralizate. Protonii contribuie la acidificarea solurilor și a apelor atunci când sunt eliberați în zone în care capacitatea de tamponare este scăzută, ceea ce duce la degradarea pădurilor și la acidificarea lacurilor.

Informații suplimentare referitoare la mediu – informații referitoare la mediu în afara categoriilor de impact al amprentei de mediu, care sunt calculate și comunicate pe lângă rezultatele PEF.

Informații tehnice suplimentare – informații care nu sunt legate de mediu, care sunt calculate și comunicate pe lângă rezultatele PEF.

Set de date agregate – ciclu de viață complet sau parțial al unui sistem-produs care – alături de fluxurile elementare (și, posibil, cantitățile nerelevante de fluxuri de deșeuri și deșeuri radioactive) – indică numai produsul (produsele) procesului ca flux (fluxuri) de referință în lista intrărilor/ieșirilor, dar nu și alte bunuri sau servicii.

Seturile de date agregate sunt denumite, de asemenea, seturi de date privind „rezultatele ICV”. Este posibil ca setul de date agregate să fi fost agregat pe orizontală și/sau verticală.

Alocare – o abordare pentru soluționarea problemelor legate de multifuncționalitate. Aceasta se referă la „distribuirea fluxurilor de intrare sau de ieșire ale unui proces sau sistem-produs între sistemul-produs aflat în studiu și unul sau mai multe alte sisteme-produs”.

Specific utilizării – aspect general al utilizării specifice în care este folosit un material. De exemplu, rata medie de reciclare a PET în sticle.

Atribuțional – modelarea bazată pe procese în scopul de a oferi o reprezentare statică a unor condiții medii, excluzând efectele influențate de piață.

Valori medii ale datelor – media ponderată cu producția a datelor specifice.

Proces de fundal (Background process) – se referă la acele procese din ciclul de viață al produsului în cazul cărora nu este posibil un acces direct la informații. De exemplu, majoritatea proceselor din amonte ale ciclului de viață și, în general, toate procesele din aval vor fi considerate parte a proceselor de fundal.

Valoare de referință – un standard sau un punct de referință în raport cu care se poate face o comparație. În contextul PEF, termenul „valoare de referință” se referă la performanța medie de mediu a produsului reprezentativ vândut pe piața UE.

Listă de materiale – o listă de materiale sau structuri ale produsului (uneori, listă de materiale, BOM sau listă asociată) este o listă a materiilor prime, a subansamblelor, a ansamblelor intermediare, a subcomponentelor și a pieselor, precum și a cantităților pentru fiecare dintre acestea, necesare pentru a fabrica produsul care face obiectul studiului PEF. În unele sectoare, aceasta este echivalentă cu lista de componente.

De la întreprinderi la întreprinderi (B2B) – descrie tranzacțiile dintre întreprinderi, cum ar fi între un producător și un comerciant cu ridicata sau între un comerciant cu ridicata și un comerciant cu amănuntul.

De la întreprinderi la consumatori (B2C) – descrie tranzacțiile între întreprinderi și consumatori, cum ar fi între comercianții cu amănuntul și consumatori.

Caracterizare – calcul al amplorii contribuției fiecărei intrări/ieșiri clasificate la categoriile lor respective de impact al EF și agregarea contribuțiilor în cadrul fiecărei categorii.

Aceasta necesită o multiplicare liniară a datelor de inventar cu factori de caracterizare pentru fiecare substanță și categorie de impact al EF în cauză. De exemplu, în ceea ce privește categoria de impact al EF „schimbări climatice”, CO2 este ales ca substanță de referință și unitatea de referință este kg echivalent CO2.

Factor de caracterizare – factor derivat dintr-un model de caracterizare care se aplică pentru a converti un rezultat al inventarului ciclului de viață atribuit în unitatea comună a indicatorului categoriei de impact al EF.

Clasificare – atribuirea pe categorii de impact al EF a intrărilor și ieșirilor de materiale/energie inventariate în inventarul ciclului de viață, în funcție de potențialul fiecărei substanțe de a contribui la fiecare dintre categoriile de impact al EF avute în vedere.

Schimbări climatice – categorie de impact al EF, luând în considerare toate intrările și ieșirile care generează emisii de gaze cu efect de seră (GES). Printre consecințe se numără creșterea temperaturilor globale medii și schimbările climatice regionale bruște.

Co-funcție – oricare dintre două sau mai multe funcții care rezultă din același proces unitar sau sistem-produs.

Entitatea care a comandat studiul EF – organizație (sau grup de organizații), cum ar fi o societate comercială sau o organizație non-profit, care finanțează studiul EF în conformitate cu metoda PEF și cu norma PEFCR relevantă, dacă există.

Date specifice societății – se referă la datele măsurate sau colectate direct de la una sau mai multe instalații (date specifice amplasamentului) care sunt reprezentative pentru activitățile societății (societatea este utilizată ca sinonim al organizației). Sunt sinonime cu „datele primare”. Pentru a determina nivelul de reprezentativitate, se poate aplica o procedură de eșantionare.

Set de date specifice societății – se referă la un set de date (dezagregat sau agregat) în care sunt compilate date specifice societății. În majoritatea cazurilor, datele privind activitatea sunt specifice societății, în timp ce subprocesele subiacente sunt seturi de date derivate din baze de date contextuale.

Afirmații comparative – afirmații legate de mediu privind superioritatea sau echivalența unui produs în raport cu un produs concurent care îndeplinește aceeași funcție (inclusiv valoarea de referință a categoriei de produse).

Comparație – o comparație, fără a include o afirmație comparativă (grafică sau de altă natură), a două sau mai multe produse bazată pe rezultatele unui studiu PEF și pe PEFCR-urile de sprijin.

Consumator – un membru al publicului larg care achiziționează sau folosește produse, proprietăți sau servicii în scopuri private.

Co-produs – oricare dintre două sau mai multe produse provenind din același proces unitar sau sistem-produs.

„Cradle to gate” („de la leagăn la poartă”) – o evaluare a unui lanț de aprovizionare parțial al unui produs, de la extracția materiilor prime („leagăn”) până la „poarta” producătorului. Etapele de distribuire, depozitare, utilizare și scoatere din uz ale lanțului de aprovizionare sunt omise.

„Cradle to grave” („de la leagăn la mormânt”) – o evaluare a ciclului de viață al unui produs care include etapele de extracție a materiilor prime, prelucrare, distribuire, depozitare, utilizare și eliminare sau reciclare. Sunt luate în considerate toate intrările și ieșirile relevante pentru toate etapele ciclului de viață.

Revizuire critică – proces destinat să asigure consecvența între o normă PEFCR și principiile și cerințele metodei PEF.

Calitatea datelor – caracteristici ale datelor care sunt legate de capacitatea acestora de a îndeplini cerințele stabilite. Calitatea datelor acoperă diverse aspecte, cum ar fi reprezentativitatea tehnologică, geografică și temporală, precum și integralitatea și precizia datelor de inventar.

Categoria de calitate a datelor (DQR) – evaluarea semicantitativă a criteriilor de calitate ale unui set de date, pe baza reprezentativității tehnologice, a reprezentativității geografice, a reprezentativității temporale și a preciziei. Calitatea datelor se consideră a fi calitatea setului de date, astfel cum este documentată.

Emisii întârziate – emisii eliberate în timp, de exemplu datorită unor etape lungi de utilizare sau de eliminare finală, spre deosebire de o singură emisie la momentul t.

Fluxuri elementare directe (denumite și fluxuri elementare) – toate emisiile de ieșire și utilizările resurselor de intrare care apar direct în contextul unui proces. Printre exemple se numără emisiile generate de un proces chimic sau emisiile fugitive provenite de la un cazan direct la fața locului.

Schimbarea directă a destinației terenurilor – transformarea dintr-un tip de destinație a terenului în altul, care are loc pe o suprafață de teren unică și care nu duce la schimbări într-un alt sistem.

Direct atribuibil(ă) – se referă la un proces, o activitate sau un impact care are loc în cadrul limitelor definite ale sistemului.

Dezagregare – proces care descompune un set de date agregate în seturi de date pentru prelucrarea unităților mai mici (orizontale sau verticale). Dezagregarea poate contribui la o mai mare specificitate a datelor. Procesul de dezagregare nu ar trebui să compromită sau să amenințe să compromită calitatea și coerența setului de date agregate inițial.

În aval – care are loc de-a lungul unui lanț de aprovizionare după punctul de referință.

Ecotoxicitate, apă dulce – categorie de impact al EF ce tratează impacturile toxice asupra unui ecosistem care aduc daune speciilor individuale și modifică structura și funcția ecosistemului. Ecotoxicitatea rezultă dintr-o varietate de mecanisme toxicologice diferite, cauzate de eliberarea de substanțe cu un efect direct asupra sănătății ecosistemului.

Mijloace de comunicare a EF – toate modalitățile posibile care pot fi utilizate pentru a comunica rezultatele studiului EF părților interesate (de exemplu, etichete, declarații de mediu pentru produse, etichetare cu mențiunea „ecologic”, site-uri web, grafice informative etc.).

Set de date conform cu EF – set de date elaborat în conformitate cu cerințele EF, actualizate periodic de DG JRC (2).

Monitorizarea energiei electrice (3) – procesul de repartizare a atributelor în materie de producere a energiei electrice consumului de energie electrică.

Fluxuri elementare – în inventarul ciclului de viață, fluxurile elementare cuprind „material sau energie care intră în sistemul aflat în studiu, care a fost extras din mediu fără a suferi o transformare printr-o acțiune umană anterioară, ori material sau energie care iese din sistemul aflat în studiu și care este eliberat în mediu fără a suferi o transformare printr-o acțiune umană ulterioară”.

Printre fluxurile elementare se numără, de exemplu, resursele luate din natură sau emisiile în aer, apă sau sol care sunt legate direct de factorii de caracterizare ai categoriilor de impact al EF.

Aspect de mediu – element al activităților, produselor sau serviciilor unei organizații care interacționează sau poate interacționa cu mediul.

Evaluarea impactului amprentei de mediu (EF) – etapă a analizei PEF care are ca scop înțelegerea și evaluarea amplorii și importanței impacturilor potențiale asupra mediului ale unui sistem-produs pe parcursul întregului ciclu de viață al produsului. Metodele de evaluare a impactului oferă factori de caracterizare a impactului pentru fluxuri elementare, în vederea agregării impactului pentru a obține un număr limitat de indicatori la punct intermediar.

Metoda de evaluare a impactului amprentei de mediu (EF) – protocol pentru conversia datelor privind inventarul ciclului de viață în contribuții cantitative la un impact asupra mediului avut în vedere.

Categorie de impact al amprentei de mediu (EF) – clasă de utilizare a resurselor sau de impact asupra mediului de care se leagă datele privind inventarul ciclului de viață.

Indicator al categoriei de impact al amprentei de mediu (EF) – reprezentare cuantificabilă a unei categorii de impact al EF.

Impact asupra mediului – orice schimbare adusă mediului, indiferent dacă este benefică sau dăunătoare, care rezultă integral sau parțial în urma activităților, produselor sau serviciilor unei organizații.

Mecanism de mediu – sistem de procese fizice, chimice și biologice pentru o anumită categorie de impact al EF care leagă rezultatele inventarului ciclului de viață de indicatorii de categorie EF.

Eutrofizare – categorie de impact al EF în legătură cu nutrienții (în principal azotul și fosforul) din apele uzate deversate și din terenurile agricole fertilizate, care accelerează dezvoltarea algelor și a altor forme de vegetație în apă.

Descompunerea materiilor organice consumă oxigen, ceea ce duce la deficiențe de oxigen și, în unele cazuri, la decesul populației piscicole. Eutrofizarea traduce cantitatea de substanțe emise într-o măsură comună exprimată ca oxigenul necesar pentru descompunerea biomasei moarte.

Pentru a evalua impacturile cauzate de eutrofizare, se utilizează trei categorii de impact al EF: eutrofizare – terestră; eutrofizare – apă dulce; eutrofizare – marină.

Comunicare externă – comunicare către orice parte interesată, alta decât entitatea care a comandat studiul sau responsabilul studiului.

Date extrapolate – datele dintr-un anumit proces care sunt folosite pentru a reprezenta un proces similar în cazul căruia nu sunt disponibile date, pornind de la premisa că acestea sunt suficient de reprezentative.

Diagramă flux – o reprezentare schematică a fluxurilor care apar într-una sau mai multe etape ale procesului în cadrul ciclului de viață al produsului evaluat.

Fluxuri elementare din prim-plan – fluxuri elementare directe (emisii și resurse) pentru care este disponibil accesul la date primare (sau informații specifice societății).

Proces din prim-plan (Foreground process) – acele procese din ciclul de viață al produsului pentru care este disponibil accesul direct la informații. De exemplu, amplasamentul producătorului și alte procese exploatate de producător sau de contractanții acestuia (de exemplu, transportul bunurilor, servicii pentru sediul central etc.).

Unitate funcțională – definește aspectele calitative și cantitative ale funcției (funcțiilor) și/sau serviciului (serviciilor) furnizate de produsul care face obiectul evaluării. Unitatea funcțională răspunde la întrebările „ce?”, „cât?”, „cât de bine?” și „cât timp?”.

„Gate to Gate” („din poartă în poartă”) – o evaluare a unui lanț de aprovizionare parțial al unui produs care include doar procesele efectuate cu privire la un produs din cadrul unei anumite organizații sau al unui anumit amplasament.

„Gate to Grave” („de la poartă la mormânt”) – o evaluare a unui lanț de aprovizionare parțial al unui produs care include doar etapele de distribuire, depozitare, utilizare și eliminare sau reciclare ale unui produs.

Potențial de încălzire globală (GWP) – un indice care măsoară forțarea radiativă a masei unitare a unei anumite substanțe, acumulată într-un orizont de timp ales. Este exprimată ca substanță de referință (de exemplu, unități echivalent CO2) și ca orizont de timp specificat (de exemplu, GWP 20, GWP 100, GWP 500 – pentru 20, 100 și, respectiv, 500 de ani).

Prin combinarea informațiilor privind atât forțarea radiativă (fluxul energetic cauzat de emisia substanței), cât și timpul rămas în atmosferă, GWP măsoară capacitatea unei substanțe de a influența temperatura medie globală a aerului la sol și, prin urmare, influențează ulterior diverși parametri climatici și efectele acestora, cum ar fi frecvența și intensitatea furtunilor, intensitatea precipitațiilor și frecvența inundațiilor etc.

Calcularea mediei orizontale – acțiunea de agregare a seturilor de date aferente proceselor cu unități multiple sau a seturilor de date pentru procese agregate în care fiecare furnizează același flux de referință, pentru a crea un nou set de date privind procesul.

Toxicitate pentru om – cancer – categorie de impact al EF care reprezintă efectele negative asupra sănătății ființelor umane provocate de absorbția de substanțe toxice prin inhalarea de aer, ingerarea de alimente/apă, penetrare cutanată – în măsura în care acestea sunt legate de cancer.

Toxicitate pentru om – alte efecte decât cancerul – categorie de impact al EF care reprezintă efectele negative asupra sănătății oamenilor provocate de absorbția de substanțe toxice prin inhalarea de aer, ingerarea de alimente/apă, penetrare cutanată – în măsura în care acestea sunt legate de alte efecte decât cancerul ce nu sunt cauzate de particule în suspensie/substanțe anorganice care afectează căile respiratorii sau de radiații ionizante.

Expert extern independent – persoană competentă care nu este angajată cu normă întreagă sau cu fracțiune de normă de către entitatea care a comandat studiul EF sau de utilizatorul metodei EF și care nu este implicată în definirea domeniului de aplicare sau în realizarea studiului EF.

Schimbare indirectă a destinației terenurilor (ILUC) – schimbare care are loc atunci când cererea pentru o anumită destinație a terenurilor duce la schimbări în afara limitelor sistemului, și anume ale altor tipuri de destinație a terenurilor. Aceste efecte indirecte pot fi evaluate în principal prin modelarea economică a cererii de terenuri sau prin modelarea transferului de activități la scară mondială.

Fluxuri de intrare – flux de produse, materiale sau energie care intră într-un proces unitar. Produsele și materialele includ materii prime, produse intermediare și co-produse.

Produs intermediar – rezultatul unui proces unitar care reprezintă la rândul său o materie de intrare pentru alte procese unitare, necesitând prelucrări ulterioare în cadrul sistemului. Un produs intermediar este un produs care necesită prelucrare ulterioară înainte de a putea fi comercializat către consumatorul final.

Radiații ionizante, sănătate umană – categorie de impact al EF care reprezintă efectele negative asupra sănătății umane cauzate de eliberările radioactive.

Destinația terenurilor – categorie de impact al EF legată de utilizarea (ocuparea) și conversia (transformarea) suprafețelor de teren prin activități precum agricultura, activitățile forestiere, construcția de drumuri și de locuințe, minerit etc.

Ocuparea terenurilor ține seama de efectele destinației terenurilor, de suprafața implicată și de durata ocupării acesteia (variații de calitate a solului înmulțite cu suprafața și durata). Transformarea terenurilor ține seama de amploarea pe care o au modificările proprietăților terenului și de suprafața afectată (variații de calitate a solului înmulțite cu suprafața).

Verificator principal – persoană care face parte dintr-o echipă de verificare și care are responsabilități suplimentare, în comparație cu ceilalți verificatori din echipă.

Ciclu de viață – stadiile consecutive și interdependente ale unui sistem-produs, de la achiziția materiilor prime sau producția acestora din resurse naturale până la eliminarea finală.

Abordarea bazată pe ciclul de viață – ia în considerare spectrul fluxurilor de resurse și al intervențiilor de mediu asociate cu un produs dintr-o perspectivă a lanțului de aprovizionare, incluzând toate etapele, de la achiziția materiilor prime, trecând prin procesele de prelucrare, distribuție, utilizare și scoatere din uz, precum și toate impacturile de mediu conexe relevante (în loc să se concentreze pe un singur aspect din cadrul ciclului de viață).

Evaluarea ciclului de viață (ECV) – compilarea și evaluarea intrărilor, a ieșirilor și a impactului potențial asupra mediului ale unui sistem-produs pe parcursul întregului său ciclu de viață.

Evaluarea impactului ciclului de viață (EICV) – etapă a evaluării ciclului de viață care are ca obiectiv înțelegerea și evaluarea amplorii și importanței impacturilor potențiale asupra mediului ale unui sistem pe parcursul întregului ciclu de viață.

Metodele EICV utilizate oferă factori de caracterizare a impactului pentru fluxuri elementare, în vederea agregării impactului pentru a obține un număr limitat de indicatori la punct intermediar și/sau de daună.

Inventar al ciclului de viață (ICV) – setul combinat de schimburi de fluxuri elementare, de deșeuri și de produse dintr-un set de date ICV.

Set de date privind inventarul ciclului de viață (ICV) – un document sau un dosar cu informații privind ciclul de viață al unui anumit produs sau al unui alt tip de referință (de exemplu, amplasament, proces), care include metadate descriptive și inventarul cantitativ al ciclului de viață. Un set de date ICV ar putea fi un set de date privind procesul dintr-o unitate, agregat parțial sau integral.

Rata de încărcare – raportul dintre încărcătura reală și sarcina maximă sau capacitatea de transport a unui vehicul (adică masa sau volumul) per deplasare.

Specific materialului – un aspect generic al unui material. De exemplu, rata de reciclare a polietilentereftalatului (PET).

Multifuncționalitate – în cazul în care un proces sau o instalație are mai mult de o funcție, și anume furnizează mai multe bunuri și/sau servicii („co-produse”), acesta este „multifuncțional”. În aceste situații, toate intrările și emisiile legate de procesul în cauză trebuie împărțite între produsul vizat și celelalte co-produse, în conformitate cu proceduri clar definite.

Fluxuri neelementare (sau complexe) – în inventarul ciclului de viață, fluxurile neelementare includ toate intrările (de exemplu energie electrică, materiale, procese de transport) și ieșirile (de exemplu deșeuri, subproduse) din cadrul unui sistem care necesită activități suplimentare de modelare pentru a fi transformate în fluxuri elementare.

Sinonim cu „date de activitate”.

Normalizare – aflată după etapa de caracterizare, normalizarea este etapa în care rezultatele evaluării impactului ciclului de viață sunt împărțite la factori de normalizare care reprezintă inventarul general al unei unități de referință (de exemplu, țară întreagă sau cetățean mediu).

Rezultatele normalizate ale evaluării impactului ciclului de viață exprimă ponderile relative ale impacturilor pe care le are sistemul analizat sub forma contribuțiilor totale la fiecare categorie de impact per unitate de referință.

Atunci când rezultatele normalizate ale evaluării impactului ciclului de viață aferente diferitelor tipuri de impact se prezintă unele lângă altele, se arată care sunt categoriile de impact cel mai afectate și cel mai puțin afectate de sistemul analizat.

Rezultatele normalizate ale evaluării impactului ciclului de viață reflectă numai contribuția sistemului analizat la potențialul impactului total, nu gravitatea/relevanța impactului total respectiv. Rezultatele normalizate sunt adimensionale, dar nu se cumulează.

Norme sectoriale privind amprenta de mediu a organizațiilor (OEFSR) – norme specifice sectorului, bazate pe ciclul de viață, care completează orientările metodologice generale pentru studiile OEF, oferind specificații suplimentare la nivelul unui anumit sector.

Normele OEFSR contribuie la reorientarea studiului OEF către acele aspecte și acei parametri care contează cel mai mult și, prin urmare, contribuie la sporirea relevanței, a reproductibilității și a consecvenței rezultatelor prin reducerea costurilor, comparativ cu un studiu bazat pe cerințele cuprinzătoare ale metodei OEF. Numai normele OEFSR elaborate de Comisia Europeană sau în cooperare cu aceasta sau adoptate de Comisia Europeană sau ca acte ale UE sunt recunoscute ca fiind în conformitate cu această metodă.

Fluxuri de ieșire – flux de produse, materiale sau energie care iese dintr-un proces unitar. Produsele și materialele includ materii prime, produse intermediare, co-produse și eliberări. Fluxurile de ieșire sunt, de asemenea, luate în considerare pentru a acoperi fluxurile elementare.

Diminuarea stratului de ozon – categorie de impact al EF care reprezintă degradarea stratului de ozon stratosferic din cauza emisiilor de substanțe care diminuează stratul de ozon, de exemplu gazele care conțin brom și clor cu durata lungă de viață [de exemplu, clorofluorocarburi (CFC), hidroclorofluorocarburi (HCFC), haloni].

Set de date parțial dezagregat – un set de date cu un ICV care conține fluxuri elementare și date privind activitatea și care generează un set complet de date agregate privind ICV atunci când este combinat cu seturile de date subiacente care îl completează.

Set de date parțial dezagregat la nivelul -1 – un set de date parțial dezagregat la nivelul -1 conține fluxuri elementare și date privind activitatea pentru un nivel inferior în lanțul de aprovizionare, în timp ce toate seturile de date subiacente sunt în formă agregată.

Figura 1

Exemplu de set de date parțial dezagregat la nivelul -1

L1442022RO110120211215RO0001.00012176Recomandarea (UE) 2021/2279 a Comisieidin 15 decembrie 2021privind utilizarea unor metode referitoare la amprenta de mediu pentru măsurarea și comunicarea performanței de mediu pe durata ciclului de viață a produselor și organizațiilorCOMISIA EUROPEANĂ,având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolele 191 și 292,întrucât:(1)Un element esențial pentru luarea de decizii în domeniul mediului de către o gamă largă de actori este reprezentat de măsurarea și informarea corectă și fiabilă privind performanța de mediu a produselor și organizațiilor.(2)Metoda privind amprenta de mediu a produselor și metoda privind amprenta de mediu a organizațiilor (denumite în continuare metodele privind amprenta de mediu) le permit societăților să măsoare și să comunice performanța lor de mediu și, prin urmare, să concureze pe piață pe baza unor informații fiabile referitoare la mediu. Acestea conțin instrucțiuni detaliate privind modelarea și calcularea impactului produselor și organizațiilor asupra mediului. Metodele privind amprenta de mediu se bazează pe practicile, indicatorii și normele existente, acceptate la nivel internațional.(3)În 2013, Comisia a adoptat Recomandarea 2013/179/UE a ComisieiRecomandarea 2013/179/UE a Comisiei din 9 aprilie 2013 privind utilizarea unor metode comune pentru măsurarea și comunicarea performanței de mediu pe durata ciclului de viață a produselor și organizațiilor (JO L 124, 4.5.2013, p. 1). pentru a promova utilizarea unor metode comune pentru măsurarea și comunicarea performanței de mediu pe durata ciclului de viață a produselor și organizațiilor. Aceasta recomandă utilizarea acestor metode pentru statele membre, întreprinderi, organizații private și comunitatea financiară și conține două anexe care stabilesc metodele propuse.(4)Comisia a stabilit un cadru pentru dezvoltarea în continuare a metodelor privind amprenta de mediu, cu participarea unei game largi de părți interesate, inclusiv a industriei și, în special, a IMM-urilor, prin intermediul unei faze pilot.(5)În faza-pilot, care s-a derulat în perioada 2013-2018, a fost testată elaborarea unor norme specifice produselor (norme privind categoria de amprentă de mediu a produselor, PEFCR) și a unor norme specifice sectorului (norme sectoriale privind amprenta de mediu a organizațiilor, OEFSR), cu participarea activă a părților interesate, ceea ce a dus la finalizarea a 19 PEFCR și a 2 OEFSR.(6)Metodele privind amprenta de mediu au fost, de asemenea, actualizate în raport cu o serie de aspecte tehnice, cum ar fi: (1) aplicarea principiului pragului de semnificație (acționează acolo unde contează); (2) definirea unei valori de referință, care corespunde profilului de amprentă de mediu al producției medii de pe piață, denumit, de asemenea, produs reprezentativ/organizație reprezentativă; (3) acorduri privind modelarea aspectelor-cheie referitoare la schimbările climatice, electricitate, transport, infrastructură și echipamente, ambalare, scoatere din uz și agricultură; (4) includerea normalizării și a ponderării; (5) orientări privind modalitatea de includere a biodiversității ca informație suplimentară referitoare la mediu; (6) îmbunătățirea unor metode de evaluare a impactului, acordând o atenție deosebită metodelor legate de toxicitate (toxicitate pentru om – cancer; toxicitate pentru om – alte efecte decât cancerul; ecotoxicitatea în apa dulce, utilizarea apei, destinația terenurilor, resursele și particulele în suspensie); (7) definirea factorilor de caracterizare pe baza datelor REACH; (8) și un ghid privind seturile de date conforme cu amprenta de mediu.(7)Rezultatele fazei-pilot au fost prezentate în documentul de lucru al serviciilor Comisiei din 2019 intitulat Produsele durabile într-o economie circulară – Către o contribuție a cadrului de politică al UE privind produsele la economia circularăSWD(2019) 91 final.. Același document de lucru al serviciilor Comisiei a indicat, de asemenea, posibile utilizări ale metodelor privind amprenta de mediu în elaborarea politicilor la nivelul UE. Începând din 2019 și în urma unei cereri de exprimare a interesului adresată industriei, Comisia a continuat elaborarea unor noi norme privind categoria de amprentă de mediu a produselor.(8)În concluziile sale din octombrie 2019https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-12791-2019-INIT/ro/pdf, Consiliul a salutat faza-pilot a metodologiei privind amprenta de mediu a UE și toate inițiativele de sprijinire a comunicării impactului asupra mediului pe baza fazei-pilot a proiectului privind amprenta de mediu.(9)Pactul verde europeanCOM(2019) 640 final. urmărește să mobilizeze industriile pentru o economie curată și circulară și subliniază că, pentru a le permite cumpărătorilor să ia decizii mai durabile și pentru a reduce riscul de dezinformare ecologică, sunt necesare informații fiabile, comparabile și verificabile.(10)În comunicarea sa Un nou Plan de acțiune privind economia circulară – Pentru o Europă mai curată și mai competitivăCOM(2020) 98 final, Comisia a recomandat în special ca întreprinderile să își justifice mențiunile ecologic utilizând metode privind amprenta de mediu a produselor și a organizațiilor și s-a angajat să testeze integrarea acestor metode în eticheta ecologică a UE.(11)În comunicarea Noua agendă privind consumatorii – Consolidarea rezilienței consumatorilor pentru o redresare durabilăCOM(2020) 696 final. se indică faptul că [î]n vederea încurajării mai multor acțiuni voluntare la nivelul întreprinderilor, Comisia are în vedere cooperarea cu operatorii economici pentru a încuraja angajamentele voluntare ale acestora de a oferi consumatorilor informații privind amprenta de mediu a întreprinderii, de a-și îmbunătăți sustenabilitatea și de a-și reduce impactul asupra mediului.(12)În Concluziile Consiliului din decembrie 2020 s-a luat act de faptul că metoda referitoare la amprenta de mediu a produselor are potențialul de a fi o metodologie subiacentă pentru diverse instrumente de politică în domeniul produselor în UE și cadrul pentru produse sustenabile, luând în considerare, în același timp, și alte metodologii adecvate.(13)Utilizarea metodelor privind amprenta de mediu este deja prevăzută în contextul politicilor și al legislației UE, cum ar fi Regulamentul privind taxonomiaRegulamentul (UE) 2020/852 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 iunie 2020 privind instituirea unui cadru care să faciliteze investițiile durabile și de modificare a Regulamentului (UE) 2019/2088 (JO L 198, 22.6.2020, p. 13)., Inițiativa privind bateriile sustenabileCOM(2020) 798 final. și Angajamentul privind consumul verdehttps://ec.europa.eu/info/sites/default/files/working_document_for_the_green_consumption_pledges_0.pdf.(14)Având în vedere aceste evoluții, Recomandarea 2013/179/UE a Comisiei ar trebui să fie actualizată pentru a integra evoluțiile tehnice din faza-pilot, în special dezvoltarea normelor privind categoriile și sectoarele, și, prin urmare, pentru a oferi o bază solidă pentru dezvoltarea și punerea în aplicare ulterioară a politicilor. Aceasta ar trebui să le permită societăților să își calculeze mai ușor performanța de mediu pe baza unor informații fiabile, verificabile și comparabile și, de asemenea, ar trebui să le permită altor actori (administrații publice, ONG-uri, parteneri de afaceri, de exemplu) să aibă acces la astfel de informații. De asemenea, ar trebui să îmbunătățească dezvoltarea unei baze de date privind amprenta de mediu a UE.(15)Este posibil ca unele IMM-uri să nu dispună de expertiza și resursele necesare pentru a răspunde solicitărilor de informații privind performanța de mediu pe durata ciclului de viață. Prin urmare, nu numai Comisia, ci și statele membre și asociațiile industriale ar trebui să acorde sprijin IMM-urilor.(16)Pe măsură ce apar abordări noi, convenite la nivel internațional, se preconizează că metodele privind amprenta de mediu vor fi actualizate pentru a integra noi indicatori sau noi norme de modelare. Aceste aspecte sunt discutate în cadrul grupului de experți al Comisiei privind Comitetul consultativ tehnic pentru amprenta de mediu. De exemplu, în prezent este examinat impactul legat de biodiversitate.(17)După cum s-a anunțat în noul Plan de acțiune privind economia circulară, Comisia va analiza dezvoltarea unui cadru de reglementare pentru certificarea absorbțiilor de carbon bazat pe o contabilizare solidă și transparentă a dioxidului de carbon, care să monitorizeze și să verifice autenticitatea eliminării carbonului. Acest cadru va fi dezvoltat în sinergie reciprocă și în concordanță cu metoda referitoare la amprenta de mediu și, atunci când va fi necesar, va fi reflectat în viitoarele actualizări ale prezentei recomandări.(18)Deși prezenta recomandare se axează pe impactul asupra mediului, în contextul global preocupările legate de impactul economic și social, inclusiv de practicile în domeniul muncii, joacă un rol din ce în ce mai important. Comisia va continua să urmărească îndeaproape aceste evoluții, precum și metodele de analiză a impactului asupra mediului, social și economic la nivelul lanțului de aprovizionare al produselor consumate în UE care au efecte de-a lungul lanțului de aprovizionare în țări terțe.(19)Prezenta recomandare ar trebui să înlocuiască Recomandarea 2013/179/UE a Comisiei,ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:1.SCOPUL ȘI DOMENIUL DE APLICARE1.1.Prezenta recomandare promovează utilizarea metodelor privind amprenta de mediu în cadrul politicilor și schemelor relevante referitoare la măsurarea și/sau comunicarea performanței de mediu a oricărui tip de produse (atât bunuri, cât și servicii) și a organizațiilor pe durata ciclului de viață.1.2.Prezenta recomandare se adresează statelor membre și organizațiilor publice și private care măsoară sau intenționează să măsoare performanța de mediu pe durata ciclului de viață a produsului sau a organizației lor și/sau comunică ori intenționează să comunice informații privind performanța de mediu pe durata ciclului de viață oricărei părți interesate din sectorul privat, din cel public și din societatea civilă din UE.1.3.Prezenta recomandare nu se aplică punerii în aplicare a legislației obligatorii a UE care prevede o metodologie specifică pentru calcularea performanței de mediu pe durata ciclului de viață a produselor sau organizațiilor. Cu toate acestea, se poate face trimitere la prezenta recomandare în legislația sau politicile UE ca metodă de calculare a performanței de mediu pe durata ciclului de viață a produselor sau organizațiilor.2.DEFINIȚIIÎn sensul prezentei recomandări, se aplică următoarele definiții:(a)metoda privind amprenta de mediu a produselor (denumită în continuare PEF): metodă generală de măsurare și comunicare a potențialului impact asupra mediului al unui produs pe durata ciclului de viață, cuprinsă în anexa I;(b)metoda privind amprenta de mediu a organizațiilor (denumită în continuare OEF): metodă generală de măsurare și comunicare a potențialului impact asupra mediului al unei organizații pe durata ciclului de viață, cuprinsă în anexa III;(c)amprenta de mediu a produselor: rezultatul unui studiu privind amprenta de mediu a produselor, realizat pe baza metodei referitoare la amprenta de mediu a produselor;(d)amprenta de mediu a organizației: rezultatul unui studiu privind amprenta de mediu a organizației, realizat pe baza metodei referitoare la amprenta de mediu a organizațiilor;(e)norme privind categoria de amprentă de mediu a produselor (denumite în continuare PEFCR): norme specifice categoriei de produse, bazate pe ciclul de viață, care completează orientările metodologice generale pentru studiile PEF, oferind specificații suplimentare la nivelul unei anumite categorii de produse; în cazul în care există o normă PEFCR, aceasta ar trebui să fie utilizată pentru calcularea amprentei de mediu a unui produs care aparține respectivei categorii de produse;(f)norme sectoriale privind amprenta de mediu a organizațiilor (denumite în continuare OEFSR): norme specifice sectorului, bazate pe ciclul de viață, care completează orientările metodologice generale pentru studiile OEF, oferind specificații suplimentare la nivelul unui anumit sector; în cazul în care există o normă OEFSR, aceasta ar trebui să fie utilizată pentru calcularea amprentei de mediu a unei organizații care aparține sectorului respectiv;(g)performanța de mediu pe durata ciclului de viață: măsurătoarea cuantificată a potențialelor efecte asupra mediului, care ține seama de toate etapele relevante ale ciclului de viață al unui produs sau al unei organizații, din perspectiva lanțului de aprovizionare;(h)comunicarea performanței de mediu pe durata ciclului de viață: orice comunicare a unor informații privind performanța de mediu pe durata ciclului de viață, inclusiv către parteneri de afaceri, investitori, organisme publice sau consumatori;(i)organizație: o societate, companie, firmă, întreprindere, autoritate sau instituție, ori o parte din sau o combinație a acestora, având sau nu personalitate juridică, de drept public sau privat, care are propria structură de funcționare și administrativă;(j)schemă: inițiativă cu scop lucrativ sau fără scop lucrativ, luată de societăți private sau de o asociație formată din societăți private, de un parteneriat public-privat, de organizații guvernamentale sau neguvernamentale, care impune măsurarea sau comunicarea performanței de mediu pe durata ciclului de viață;(k)asociație industrială: organizație care reprezintă societăți private ce sunt membre ale organizației sau societăți private ce aparțin unui sector la nivel local, regional, național sau internațional;(l)comunitate financiară: toți actorii care oferă servicii financiare (inclusiv consiliere financiară), incluzând băncile, investitorii și societățile de asigurare.3.UTILIZAREA METODELOR PEF ȘI OEF ÎN POLITICILE STATELOR MEMBREStatele membre ar trebui:3.1.să utilizeze metoda PEF sau metoda OEF, precum și normele PEFCR și OEFSR aferente, în cadrul unor politici cu caracter voluntar care implică măsurarea sau comunicarea performanței de mediu pe durata ciclului de viață a produselor sau a organizațiilor, după caz, asigurându-se în același timp că aceste politici nu creează obstacole în calea liberei circulații a mărfurilor în UE;3.2.să considere informațiile sau afirmațiile privind performanța de mediu pe durata ciclului de viață întemeiate pe utilizarea metodei PEF sau a metodei OEF, precum și a normelor PEFCR și OEFSR aferente, ca fiind valabile în cadrul schemelor naționale relevante care implică măsurarea sau comunicarea performanței de mediu pe durata ciclului de viață a produselor sau a organizațiilor;3.3.să depună eforturi pentru a spori disponibilitatea datelor de înaltă calitate privind ciclul de viață, instituind acțiuni pentru a crea, verifica și pune la dispoziție baze de date naționale și contribuind la popularea unor baze de date publice existente, pe baza cerințelor în materie de seturi de date conforme cu normele referitoare la amprenta de mediu. Ar trebui asigurată coerența între diferitele baze de date;3.4.să contribuie la eforturile Comisiei în domeniul disponibilității unor seturi de date de înaltă calitate conforme cu normele referitoare la amprenta de mediu;3.5.să furnizeze asistență și instrumente pentru IMM-uri, pentru a le ajuta să își măsoare, să își îmbunătățească și să își comunice performanța de mediu pe durata ciclului de viață a produselor sau a organizației lor, pe baza metodei PEF sau a metodei OEF, în contextul normelor PEFCR și OEFSR; în acest sens, autoritățile ar trebui să evite duplicarea instrumentelor existente, în cazul în care acestea sunt adecvate scopului;3.6.să încurajeze utilizarea metodei OEF și a normelor OEFSR aferente, dacă este cazul, pentru măsurarea sau comunicarea performanței de mediu pe durata ciclului de viață a organizațiilor publice;3.7.să promoveze și să sprijine utilizarea metodelor PEF și OEF la nivel internațional, inclusiv în cadrul forumurilor multilaterale sau în legătură cu schemele referitoare la măsurarea sau comunicarea performanței de mediu pe durata ciclului de viață; în acest sens, autoritățile ar trebui să aibă în vedere furnizarea de asistență și instrumente pentru IMM-urile din țările partenere ale UE pentru măsurarea și îmbunătățirea performanței de mediu pe durata ciclului de viață a oricăror bunuri intermediare sau produse semifinite pe care le produc.4.UTILIZAREA METODELOR PEF ȘI OEF DE CĂTRE SOCIETĂȚI ȘI ALTE ORGANIZAȚII PRIVATESocietățile și alte organizații private care decid să măsoare sau să comunice performanța de mediu pe durata ciclului de viață a produselor sau organizației lor ar trebui:4.1.să utilizeze metoda PEF și metoda OEF, precum și normele PEFCR și OEFSR aferente, pentru măsurarea sau comunicarea performanței de mediu pe durata ciclului de viață a produselor sau organizației lor;4.2.să contribuie la verificarea bazelor de date publice și la popularea acestora cu date de înaltă calitate privind ciclul de viață în conformitate cu cerințele în materie de seturi de date conforme cu normele referitoare la amprenta de mediu; să contribuie la eforturile Comisiei în domeniul disponibilității unor seturi de date de înaltă calitate conforme cu normele referitoare la amprenta de mediu;4.3.să aibă în vedere acordarea de sprijin societăților din cadrul lanțurilor lor de aprovizionare, în special IMM-urilor, pentru furnizarea de informații pe baza metodelor PEF și OEF sau a normelor PEFCR și OEFSR și pentru îmbunătățirea performanței de mediu pe durata ciclului de viață a organizațiilor și produselor lor.Asociațiile industriale ar trebui:4.4.să promoveze în rândul membrilor lor utilizarea metodei PEF și a metodei OEF, precum și a normelor PEFCR și OEFSR aferente;4.5.să contribuie la verificarea bazelor de date publice și la popularea acestora cu date de înaltă calitate privind ciclul de viață în conformitate cu cerințele în materie de seturi de date conforme cu normele referitoare la amprenta de mediu; să contribuie la eforturile Comisiei în domeniul disponibilității unor seturi de date de înaltă calitate conforme cu normele referitoare la amprenta de mediu;4.6.să ofere expertiză și instrumente de calcul simplificate pentru a ajuta membrii care sunt IMM-uri să calculeze performanța de mediu pe durata ciclului de viață a produselor sau organizației lor pe baza metodei PEF sau a metodei OEF, precum și pe baza normelor PEFCR și OEFSR aferente;4.7.să promoveze și să sprijine utilizarea metodelor PEF și OEF la nivel internațional, inclusiv în cadrul forumurilor multilaterale sau în legătură cu schemele referitoare la măsurarea sau comunicarea performanței de mediu pe durata ciclului de viață.5.UTILIZAREA METODELOR PEF ȘI OEF, PRECUM ȘI A NORMELOR PEFCR ȘI OEFSR AFERENTE, ÎN SCHEME REFERITOARE LA MĂSURAREA SAU COMUNICAREA PERFORMANȚEI DE MEDIU PE DURATA CICLULUI DE VIAȚĂ5.1.Schemele referitoare la măsurarea sau comunicarea performanței de mediu pe durata ciclului de viață ar trebui să utilizeze metoda PEF și metoda OEF, precum și normele PEFCR și OEFSR aferente, ca metodă de referință pentru măsurarea sau comunicarea performanței de mediu pe durata ciclului de viață a produselor și organizațiilor.6.UTILIZAREA METODELOR PEF ȘI OEF, PRECUM ȘI A NORMELOR PEFCR/OEFSR AFERENTE, DE CĂTRE COMUNITATEA FINANCIARĂMembrii comunității financiare ar trebui, dacă este cazul:6.1.să promoveze utilizarea, în cadrul evaluării riscului financiar legat de performanța de mediu pe durata ciclului de viață, a informațiilor privind performanța de mediu pe durata ciclului de viață calculate pe baza metodei PEF sau a metodei OEF, precum și pe baza normelor PEFCR și OEFSR aferente;6.2.să promoveze utilizarea de informații bazate pe studii OEF la evaluarea nivelurilor de performanță pentru componenta de mediu a indicilor de durabilitate;6.3.să promoveze și să sprijine utilizarea metodelor PEF și OEF la nivel internațional, inclusiv în cadrul forumurilor multilaterale sau în legătură cu schemele referitoare la măsurarea sau comunicarea performanței de mediu pe durata ciclului de viață.7.VERIFICARE7.1.În cazul în care studiile PEF și OEF sunt divulgate unor terțe părți, aceste studii ar trebui verificate în conformitate cu cerințele în materie de metode PEF și OEF, precum și cu orice indicații specifice prevăzute în normele PEFCR și OEFSR.8.RAPORTAREA CU PRIVIRE LA PUNEREA ÎN APLICARE A RECOMANDĂRII8.1.Statele membre sunt invitate să informeze anual Comisia cu privire la acțiunile întreprinse în temeiul prezentei recomandări. Prima transmitere a informațiilor ar trebui să aibă loc la un an de la data adoptării prezentei recomandări. Informațiile transmise ar trebui să includă:(a)modul în care metoda PEF și metoda OEF, precum și normele PEFCR/OEFSR aferente, sunt utilizate în cadrul inițiativei (inițiativelor) de politică;(b)numărul produselor și organizațiilor vizate de inițiativă;(c)stimulentele legate de performanța de mediu pe durata ciclului de viață;(d)inițiativele legate de obținerea unor date de înaltă calitate privind ciclul de viață;(e)asistența acordată IMM-urilor în ceea ce privește furnizarea de informații de mediu pe durata ciclului de viață și îmbunătățirea performanței lor de mediu pe durata ciclului de viață;(f)eventualele probleme sau blocaje identificate în ceea ce privește utilizarea metodelor.9.ABROGAREA RECOMANDĂRII ANTERIOARERecomandarea 2013/179/UE a Comisiei se abrogă. Trimiterile la recomandarea abrogată se interpretează ca trimiteri la prezenta recomandare.Adoptată la Bruxelles, 15 decembrie 2021.Pentru ComisieVirginijus SinkevičiusMembru al Comisiei

Particule în suspensie – categorie de impact al EF care reprezintă efectele negative asupra sănătății umane cauzate de emisiile de particule în suspensie (PM) și de precursori ai acestora (NOx, SOx, NH3).

Studiu de fundamentare PEFCR – studiu PEF bazat pe un proiect de normă PEFCR. Acesta este utilizat pentru a confirma deciziile adoptate în cadrul proiectului de normă PEFCR înaintea publicării normei finale PEFCR.

Profil PEF – rezultatele cuantificate ale unui studiu PEF. Aceasta include cuantificarea impacturilor pentru diferitele categorii de impact și informațiile suplimentare referitoare la mediu considerate necesare pentru raportare.

Raport PEF – document care sintetizează rezultatele studiului PEF.

Studiu PEF al produsului reprezentativ (PEF-RP) – studiu PEF efectuat în raport cu produsul (produsele) reprezentativ(e) și care vizează identificarea celor mai relevante etape ale ciclului de viață, procese, fluxuri elementare, categorii de impact și orice alte cerințe majore necesare pentru definirea valorii de referință pentru categoria/subcategoriile de produse din domeniul de aplicare al PEFCR.

Studiu PEF – termen utilizat pentru identificarea tuturor acțiunilor necesare calculării rezultatelor PEF. Acesta include modelarea, colectarea datelor și analiza rezultatelor. Rezultatele studiului PEF stau la baza elaborării rapoartelor PEF.

Formarea fotochimică a ozonului – categorie de impact al EF care reprezintă formarea de ozon la nivelul la sol al troposferei cauzată de oxidarea fotochimică a compușilor organici volatili (COV) și a monoxidului de carbon (CO) în prezența oxizilor de azot (NOx) și a luminii solare.

Prin reacție cu materii organice, concentrațiile mari de ozon troposferic la nivelul solului dăunează vegetației, căilor respiratorii umane și materialelor fabricate de om.

Populație – orice agregare finită sau infinită a indivizilor, nu neapărat animată, care face obiectul unui studiu statistic.

Date primare – date provenite din procese specifice din cadrul lanțului de aprovizionare al utilizatorului metodei PEF sau al utilizatorului PEFCR.

Aceste date pot lua forma unor date privind activitatea sau a unor fluxuri elementare din prim-plan (inventarul ciclului de viață). Datele primare sunt specifice amplasamentului, specifice societății (dacă există mai multe amplasamente pentru același produs) sau specifice lanțului de aprovizionare.

Datele primare pot fi obținute prin citirea contoarelor, înregistrări ale achizițiilor, facturi de utilități, modele de inginerie, monitorizare directă, bilanțuri materiale/produse, stoichiometrie sau alte metode de obținere a datelor din procese specifice din cadrul lanțului valoric al utilizatorului metodei PEF sau al utilizatorului PEFCR.

În cadrul acestei metode, date primare sunt sinonime cu „date specifice societății” sau cu „date specifice lanțului de aprovizionare”.

Produs – orice bunuri sau servicii.

Categorie de produse – grup de produse (sau servicii) care pot îndeplini funcții echivalente.

Norme privind categoriile de produse (PCR) – un set de norme, cerințe și orientări specifice pentru elaborarea declarațiilor de mediu de tip III pentru una sau mai multe categorii de produse.

Norme privind categoria de amprentă de mediu a produselor (PEFCR) – norme specifice categoriei de produse, bazate pe ciclul de viață, care completează orientările metodologice generale pentru studiile PEF, oferind specificații suplimentare pentru o anumită categorie de produse.

Normele PEFCR contribuie la reorientarea studiului PEF către acele aspecte și acei parametri care contează cel mai mult și, prin urmare, sporesc relevanța, reproductibilitatea și consecvența rezultatelor prin reducerea costurilor, comparativ cu un studiu bazat pe cerințele cuprinzătoare ale metodei PEF.

Numai normele PEFCR elaborate de Comisia Europeană sau în cooperare cu aceasta sau adoptate de Comisie sau ca acte ale UE sunt recunoscute ca fiind în conformitate cu această metodă.

Flux de produse – produse care intră într-un sistem-produs sau care ies către alt sistem-produs.

Sistem-produs – ansamblu de procese unitare cu fluxuri elementare și de produs, care îndeplinesc una sau mai multe funcții definite și care modelează ciclul de viață al unui produs.

Materie primă – material primar sau secundar utilizat la fabricarea unui produs.

Flux de referință – măsură a elementelor care ies din procesele unui anumit sistem-produs, necesare pentru a îndeplini funcția exprimată de unitatea funcțională.

Recondiționare – procesul de readucere a componentelor la o stare funcțională și/sau satisfăcătoare în comparație cu specificația inițială (care asigură aceeași funcție), utilizând metode precum reînnoirea, revopsirea etc. Este posibil ca produsele recondiționate să fi fost testate și verificate pentru a funcționa în mod corespunzător.

Eliberări – emisii în aer și deversări în apă și în sol.

Produs (model) reprezentativ – acesta poate fi un produs real sau virtual (inexistent). Produsul virtual ar trebui calculat pe baza caracteristicilor medii ponderate ale vânzărilor de pe piața europeană pentru toate tehnologiile/materialele existente incluse în categoria sau subcategoria de produse.

Pot fi utilizate și alte seturi de ponderare, dacă acest lucru este justificat – de exemplu, media ponderată pe baza masei (tone de material) sau media ponderată pe baza unităților de produs (bucăți).

Eșantion reprezentativ – un eșantion reprezentativ pentru una sau mai multe variabile este un eșantion în care distribuția acestor variabile este exact aceeași (sau similară) ca și în cazul populației din care eșantionul este o subdiviziune.

Utilizarea resurselor, fosili – categoria de impact al EF care abordează utilizarea resurselor naturale fosile neregenerabile (de exemplu, gaze naturale, cărbune, petrol).

Utilizarea resurselor, minerale și metale – categoria de impact al EF care abordează utilizarea resurselor naturale abiotice neregenerabile (minerale și metale).

Revizuire – procedură menită să asigure că procesul de elaborare sau de revizuire a unei norme PEFCR s-a realizat în conformitate cu cerințele prevăzute în metoda PEF și în partea A din anexa II.

Raport de revizuire – o documentație a procesului de revizuire care include declarația de revizuire, toate informațiile relevante cu privire la procesul de revizuire, observațiile detaliate ale revizorului (revizorilor) și răspunsurile corespunzătoare, precum și rezultatul. Documentul poartă semnătura electronică sau olografă a revizorului (sau a revizorului principal, în cazul în care este implicat un grup de revizori).

Grup de revizuire – echipă de experți (revizori) care va revizui PEFCR.

Revizor – expert extern independent care efectuează revizuirea PEFCR și, eventual, face parte dintr-un grup de revizori.

Eșantion – o subdiviziune care cuprinde caracteristicile unei populații mai mari. Eșantioanele sunt utilizate în testarea statistică atunci când dimensiunea populației este prea mare pentru ca testul să includă toți membrii sau observațiile posibile. Un eșantion trebuie să reprezinte întreaga populație și să nu reflecte favorizarea unui atribut specific.

Date secundare – date care nu provin dintr-un proces specific din lanțul de aprovizionare al societății care efectuează studiul PEF.

Acestea se referă la datele care nu sunt colectate, măsurate sau estimate direct de către întreprindere, ci provin mai degrabă dintr-o bază de date ICV a unui terț sau din alte surse.

Datele secundare includ datele medii din industrie (provenite, de exemplu, din datele de producție publicate, din statisticile guvernamentale și de la asociațiile industriale), studiile de specialitate, studiile de inginerie și brevetele, se pot baza, de asemenea, pe datele financiare și pot conține date indirecte și alte date generice.

Datele primare care trec printr-o etapă de agregare orizontală sunt considerate date secundare.

Analiză de senzitivitate – proceduri sistematice pentru estimarea efectelor opțiunilor alese în ceea ce privește metodele și datele asupra rezultatelor unui studiu PEF.

Date specifice amplasamentului – date măsurate sau colectate direct de la o instalație (sit de producție).

Sinonim cu „date primare”.

Punctaj global unic – suma rezultatelor ponderate ale EF pentru toate categoriile de impact asupra mediului.

Date specifice – date măsurate sau colectate direct care sunt reprezentative pentru activitățile dintr-o anumită instalație sau dintr-un anumit ansamblu de instalații.

Sinonim cu „date primare”.

Subdivizare – subdivizarea se referă la dezagregarea proceselor sau instalațiilor multifuncționale pentru a izola fluxurile de intrare direct asociate cu fiecare ieșire din proces sau din instalație. Procesul este analizat pentru a se stabili dacă poate fi subdivizat. În cazul în care subdivizarea este posibilă, ar trebui colectate date de inventar numai pentru acele procese unitare care sunt direct atribuibile produselor/serviciilor în cauză.

Subpopulație – orice agregare finită sau infinită a indivizilor, nu neapărat animată, care face obiectul unui studiu statistic ce constituie o subdiviziune omogenă a întregii populații.

Sinonim cu „strat”.

Subprocese – procese utilizate pentru a reprezenta activitățile proceselor de nivel 1 (= elemente componente). Subprocesele pot fi prezentate sub formă agregată (parțială) (a se vedea figura 1).

Subeșantion – un eșantion dintr-o subpopulație.

Lanț de aprovizionare – toate activitățile din amonte și din aval asociate cu operațiunile utilizatorului metodei PEF, inclusiv utilizarea produselor vândute de consumatori și tratarea la scoaterea din uz a produselor vândute după utilizarea de către consumatori.

Specific lanțului de aprovizionare – se referă la un aspect specific al lanțului de aprovizionare specific unei societăți. De exemplu, conținutul reciclat de aluminiu produs de o anumită societate.

Limitele sistemului – definirea aspectelor incluse sau excluse din studiu. De exemplu, pentru o analiză a amprentei de mediu „cradle-to-grave”, limita sistemului include toate activitățile de la extracția materiilor prime, trecând prin etapele de prelucrare, distribuție, depozitare și utilizare și ajungând la etapele de eliminare sau reciclare.

Diagrama limitelor sistemului – reprezentare grafică a limitelor sistemului definite pentru studiul PEF.

Stocarea temporară a carbonului – are loc atunci când un produs reduce GES din atmosferă sau creează emisii negative, prin absorbția și stocarea carbonului pentru o perioadă limitată de timp.

Declarație de mediu de tip III – o declarație de mediu care furnizează date de mediu cuantificate utilizând parametri prestabiliți și, atunci când este cazul, informații suplimentare referitoare la mediu.

Analiză de incertitudine – procedură de evaluare a marjei de incertitudine în ceea ce privește rezultatele unui studiu PEF din cauza variabilității datelor și a incertitudinii legate de opțiuni.

Proces unitar – cel mai mic element luat în considerare în cadrul ICV pentru care se cuantifică date de intrare și de ieșire.

Proces unitar, cutie neagră – lanț de prelucrare sau proces unitar la nivel de instalație. Acesta vizează procesele unitare calculate orizontal ca medie între diverse amplasamente. De asemenea, vizează procesele unitare multifuncționale în care diversele coproduse trec prin diferite etape de prelucrare în cutia neagră, cauzând astfel probleme de alocare pentru acest set de date (4).

Proces unitar, operațiune unică – proces unitar de tip operațiune unitară, care nu poate fi subdivizat în continuare. Vizează procesele multifuncționale ale tipului de operațiune unitară (5).

În amonte – care apare de-a lungul lanțului de aprovizionare al bunurilor/serviciilor achiziționate înainte ca acestea să intre în limitele sistemului.

Utilizator al normelor PEFCR – parte interesată care realizează un studiu PEF pe baza normelor PEFCR.

Utilizator al metodei PEF – parte interesată care realizează un studiu PEF pe baza metodei PEF.

Utilizator al rezultatelor PEF – parte interesată care utilizează rezultatele PEF pentru orice scop intern sau extern.

Validare – confirmare – din partea verificatorului amprentei de mediu –, potrivit căreia informațiile și datele incluse în studiul PEF, în raportul PEF și în mijloacele de comunicare sunt fiabile, credibile și corecte.

Declarație de validare – document concludent care reunește concluziile verificatorilor sau ale echipei de verificare cu privire la studiul EF. Acest document este obligatoriu și poartă semnătura electronică sau olografă a verificatorului sau a verificatorului principal (în cazul în care este implicat un grup de verificare).

Verificare – procedură de evaluare a conformității efectuată de un verificator al amprentei de mediu pentru a demonstra efectuarea studiului PEF în conformitate cu anexa I.

Raport de verificare – documentare a procesului de verificare și a constatărilor, inclusiv observații detaliate din partea verificatorului (verificatorilor), precum și răspunsurile corespunzătoare. Acest document are caracter obligatoriu, dar poate fi confidențial. Documentul poartă semnătura electronică sau olografă a verificatorului sau a verificatorului principal (în cazul în care este implicat un grup de verificare).

Echipă de verificare – echipă de verificatori care va verifica studiul EF, raportul EF și mijloacele de comunicare a EF.

Verificator – expert extern independent care efectuează o verificare a studiului EF și, eventual, face parte dintr-o echipă de verificare.

Agregare verticală – agregarea tehnică sau bazată pe inginerie se referă la agregarea verticală a proceselor unitare care sunt legate direct în cadrul unei instalații unice sau al unei linii de proces. Agregarea verticală implică combinarea seturilor de date ale proceselor unitare (sau a seturilor de date ale proceselor agregate), legate printr-un flux.

Deșeu – substanțe sau obiecte pe care deținătorul intenționează (sau este obligat) să le elimine.

Utilizarea apei – categoria de impact al EF care reprezintă cantitatea relativă de apă disponibilă rămasă pe suprafață într-un bazin hidrografic, după satisfacerea cererii din partea oamenilor și a ecosistemelor acvatice. Aceasta evaluează potențialul de privare de apă, atât pentru oameni, cât și pentru ecosisteme, pe baza ipotezei următoare: cu cât cantitatea de apă rămasă disponibilă este mai mică pe suprafață, cu atât este mai probabil ca un alt utilizator să fie privat de aceasta.

Ponderare – o etapă care sprijină interpretarea și comunicarea rezultatelor analizei. Rezultatele PEF sunt înmulțite cu un set de factori de ponderare (în %), care reflectă importanța relativă percepută a categoriilor de impact luate în considerare. Rezultatele ponderate ale amprentei de mediu pot fi comparate direct la nivelul categoriilor de impact și, de asemenea, adunate la nivelul tuturor categoriilor de impact pentru a obține un punctaj global unic.

Relația cu alte metode și standarde

Fiecare cerință menționată în metoda PEF a fost elaborată luând în considerare recomandările unor metode și documente orientative similare, recunoscute la scară largă în materie de contabilitate de mediu a produselor.

Mai precis, ghidurile metodologice luate în calcul au fost următoarele:

standarde ISO, în special:

(a) EN ISO 14040:2006 Management de mediu – Evaluarea ciclului de viață – Principii și cadru de lucru;

(b) EN ISO 14044:2006 Management de mediu – Evaluarea ciclului de viață – Cerințe și linii directoare;

(c) EN ISO 14067:2018 Gaze cu efect de seră – Amprenta de carbon a produselor – Cerințe și linii directoare pentru cuantificare;

(d) EN ISO 14046:2014 Management de mediu – Amprenta de apă – Principii, cerințe și linii directoare;

(e) EN ISO 14020:2001 Etichete și declarații de mediu – Principii generale;

(f) EN ISO 14021:2016 Etichete și declarații de mediu – Declarații de mediu pe proprie răspundere (Eco-etichetare de tipul II)

(g) EN ISO 14025:2010 Etichete și declarații de mediu – Declarații de mediu de tip III – Principii și proceduri;

(h) ISO 14050:2020 Management de mediu – Vocabular;

(i) CEN ISO/TS 14071:2016 Management de mediu – Evaluarea ciclului de viață – Proceduri de revizuire critică și competențele revizorului: Cerințe și linii directoare suplimentare la EN ISO 14044:2006;

(j) ISO 17024:2012 Evaluarea conformității – Cerințe generale pentru organisme care efectuează certificarea persoanelor.

(k) Ghidul PEF, anexa la Recomandarea 2013/179/UE a Comisiei privind utilizarea unor metode comune pentru măsurarea și comunicarea performanței de mediu pe durata ciclului de viață a produselor și organizațiilor (aprilie 2013);

(l) Manualul ILCD (Sistemul internațional de date de referință privind ciclul de viață – International Reference Life Cycle Data System) (6) elaborat de Centrul Comun de Cercetare al CE;

(m) Standardele privind amprenta ecologică (7);

(n) Greenhouse Gas Protocol – Product Life Cycle Accounting and Reporting Standard (Protocolul privind gazele cu efect de seră – Standardul de contabilizare și raportare pe ciclul de viață al produsului) (8) [World Resources Institute – WRI (Institutul Mondial al Resurselor)/World Business Council for Sustainable Development – WBCSD (Consiliul Mondial de Afaceri pentru Dezvoltare Durabilă)];

(o) BP X30-323-0:2015 Principiile generale pentru o comunicare de mediu cu privire la produsele de larg consum (Agence de la transition écologique, ADEME) (9);

(p) PAS 2050:2011 Specificație pentru evaluarea emisiilor de gaze cu efect de seră pe durata ciclului de viață al bunurilor și serviciilor (Specification for the assessment of the life cycle greenhouse gas emissions of goods and services) (Institutul Britanic de Standardizare – BSI);

(q) Protocolul ENVIFOOD (10).

(r) FAO:2016. Performanța de mediu a lanțurilor de aprovizionare cu hrană pentru animale: orientări pentru evaluare. Parteneriatul LEAP.

O descriere detaliată a majorității metodelor analizate și a rezultatelor analizei poate fi găsită în „Analiza metodologiilor existente în materie de amprentă de mediu pentru produse și organizații: recomandări, argumente și aliniere” (11).

1. Norme privind categoria de amprentă de mediu a produselor (PEFCR)

Obiectivul principal al unei norme PEFCR este de a stabili un set coerent și specific de norme pentru calcularea informațiilor relevante referitoare la mediu pentru produsele care aparțin categoriei de produse vizate. Un obiectiv important este concentrarea asupra a ceea ce contează cel mai mult pentru o anumită categorie de produse, în vederea facilitării, accelerării și diminuării costurilor corespunzătoare studiilor PEF.

Un obiectiv la fel de important este de a permite comparații și afirmații comparative în toate cazurile în care acest lucru este fezabil, relevant și adecvat. Comparațiile și afirmațiile comparative sunt permise numai dacă studiile PEF sunt efectuate în conformitate cu o normă PEFCR. Toate studiile PEF se efectuează în conformitate cu o normă PEFCR, în cazul în care este disponibilă o normă PEFCR pentru produsul care face obiectul domeniului de aplicare.

Cerințele pentru elaborarea normelor PEFCR sunt specificate în partea A din anexa II. O normă PEFCR poate specifica mai în detaliu cerințele prevăzute în metoda PEF și poate adăuga noi cerințe, în cazul în care metoda PEF prevede mai multe opțiuni. Obiectivul este de a asigura faptul că normele PEFCR sunt elaborate în conformitate cu metoda PEF și că acestea oferă specificațiile necesare pentru realizarea comparabilității, a reproductibilității sporite, a consecvenței, relevanței, focalizării și eficienței studiilor PEF.

În măsura în care este posibil și recunoscând diferitele contexte de utilizare, normele PEFCR ar trebui să fie în conformitate cu normele privind categoriile de produse (PCR) relevante existente la nivel internațional. În cazul în care sunt disponibile și alte norme PCR din alte programe, acestea trebuie să fie enumerate și evaluate. Ele pot fi utilizate ca bază pentru elaborarea unei norme PEFCR, în conformitate cu cerințele prevăzute în anexa II.

1.1. Abordare și exemple pentru aplicații potențiale

Normele prevăzute în metoda PEF permit practicienilor să efectueze studii PEF mai reproductibile, mai coerente, mai solide, mai verificabile și mai comparabile. Rezultatele studiilor PEF stau la baza furnizării de informații privind EF și pot fi utilizate într-un număr variat de domenii potențiale de aplicare.

Utilizările studiilor PEF fără o normă PEFCR existentă pentru produsul (produsele) care intră în domeniul de aplicare vor include:

1) utilizări interne: a) optimizarea proceselor de-a lungul ciclului de viață al unui produs; b) sprijinirea managementului de mediu; c) identificarea punctelor critice de mediu; d) sprijinirea proiectării produsului care să reducă la minimum impactul asupra mediului de-a lungul ciclului de viață; e) îmbunătățirea și urmărirea performanței de mediu;

2) utilizări externe: [de exemplu, business-to-business (B2B), business-to-consumer (B2C)]: a) aplicarea sau respectarea politicilor referitoare la PEF; b) oferirea de răspunsuri la cererile clienților și ale consumatorilor; c) comercializarea; d) cooperarea de-a lungul lanțurilor de aprovizionare pentru optimizarea produsului de-a lungul ciclului de viață; e) participarea la scheme ale părților terțe legate de declarațiile de mediu sau care oferă vizibilitate produselor pentru care se calculează și se comunică performanța de mediu pe durata ciclului de viață. Utilizările studiilor PEF efectuate în conformitate cu o normă PEFCR existentă pentru produsul care intră în domeniul de aplicare, în plus față de cele enumerate mai sus, vor include: — comparații și afirmații comparative [și anume, declarațiile privind superioritatea sau echivalența globală a performanțelor de mediu ale unui produs în comparație cu altul (pe baza EN ISO 14040:2006)] pe baza studiilor PEF; — comparații și afirmații comparative în raport cu valoarea de referință a categoriei de produse, urmate de o clasificare a altor produse, în funcție de performanțele lor în raport cu valoarea de referință; — identificarea impacturilor semnificative asupra mediului, comune unui grup de produse; — schemele bazate pe reputație ce oferă vizibilitate produselor pentru care se calculează performanța de mediu pe durata ciclului de viață; — achiziții publice verzi (publice și corporative).

2. Considerații generale legate de studiile privind amprenta de mediu a produselor (PEF)

2.1. Modul de utilizare a prezentei metode

Această metodă prevede normele necesare pentru efectuarea unui studiu PEF și este prezentată în mod succesiv, în ordinea etapelor metodologice care trebuie parcurse atunci când se calculează PEF.

Acolo unde este cazul, secțiunile încep cu o descriere generală a fazei metodologice, împreună cu o privire de ansamblu asupra considerațiilor și exemplelor justificative necesare.

În cazul în care sunt specificate cerințe suplimentare pentru crearea normelor PEFCR, acestea sunt disponibile în anexa II.

2.2. Principii pentru studiile privind amprenta de mediu a produselor

Pentru a efectua un studiu PEF, trebuie îndeplinite următoarele două cerințe:

i) lista de materiale (BOM) trebuie să fie specifică produsului care intră în domeniul de aplicare;

ii) modelarea proceselor de fabricație se bazează pe date specifice societății (de exemplu, energia necesară pentru asamblarea materialelor/componentelor produsului care intră în domeniul de aplicare).

Notă : în cazul societăților care fabrică mai mult de un produs, datele privind activitatea utilizate (inclusiv BOM) trebuie să fie specifice produsului care face obiectul studiului.

Pentru a produce studii PEF fiabile, reproductibile și verificabile, trebuie respectat un nucleu de principii analitice. Aceste principii oferă orientări generale privind aplicarea metodei PEF. Ele trebuie luate în considerare în fiecare etapă a studiilor PEF, de la definirea obiectivelor și a domeniului de aplicare, la culegerea datelor, evaluarea impactului, raportarea și verificarea rezultatelor studiului.

Utilizatorii acestei metode trebuie să respecte următoarele principii la efectuarea unui studiu PEF:

(1) Relevanță

Toate metodele utilizate și datele colectate în scopul cuantificării PEF trebuie să fie cât mai relevante posibil pentru studiu.

(2) Integralitate

Cuantificarea PEF trebuie să includă toate fluxurile de materiale/de energie relevante din punctul de vedere al mediului, precum și alte intervenții de mediu necesare pentru aderarea la limita definită a sistemului, cerințele referitoare la date și metodele de evaluare a impactului utilizate.

(3) Consecvență

În toate etapele procesului de elaborare a studiului PEF trebuie asigurată o conformitate strictă cu această metodă pentru a asigura consecvența internă și comparabilitatea.

(4) Acuratețe

Trebuie depuse toate eforturile rezonabile pentru a reduce incertitudinile, atât în ceea ce privește modelarea sistemului-produs, cât și raportarea rezultatelor.

(5) Transparență

Informațiile referitoare la PEF trebuie prezentate în așa fel încât să furnizeze utilizatorilor vizați baza necesară pentru luarea deciziilor și să permită părților interesate să îi evalueze fiabilitatea și soliditatea.

2.3. Etapele unui studiu privind amprenta de mediu a produselor

Pentru realizarea unui studiu PEF în conformitate cu această metodă trebuie parcurse o serie de etape, și anume definirea obiectivului, definirea domeniului de aplicare, inventarul ciclului de viață (ICV), evaluarea impactului ciclului de viață (EICV), interpretarea rezultatelor PEF și raportarea PEF , a se vedea Figura 2.

Figura 2

Etapele unui studiu privind amprenta de mediu a produselor

L1442022RO110120211215RO0001.00012176Recomandarea (UE) 2021/2279 a Comisieidin 15 decembrie 2021privind utilizarea unor metode referitoare la amprenta de mediu pentru măsurarea și comunicarea performanței de mediu pe durata ciclului de viață a produselor și organizațiilorCOMISIA EUROPEANĂ,având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolele 191 și 292,întrucât:(1)Un element esențial pentru luarea de decizii în domeniul mediului de către o gamă largă de actori este reprezentat de măsurarea și informarea corectă și fiabilă privind performanța de mediu a produselor și organizațiilor.(2)Metoda privind amprenta de mediu a produselor și metoda privind amprenta de mediu a organizațiilor (denumite în continuare metodele privind amprenta de mediu) le permit societăților să măsoare și să comunice performanța lor de mediu și, prin urmare, să concureze pe piață pe baza unor informații fiabile referitoare la mediu. Acestea conțin instrucțiuni detaliate privind modelarea și calcularea impactului produselor și organizațiilor asupra mediului. Metodele privind amprenta de mediu se bazează pe practicile, indicatorii și normele existente, acceptate la nivel internațional.(3)În 2013, Comisia a adoptat Recomandarea 2013/179/UE a ComisieiRecomandarea 2013/179/UE a Comisiei din 9 aprilie 2013 privind utilizarea unor metode comune pentru măsurarea și comunicarea performanței de mediu pe durata ciclului de viață a produselor și organizațiilor (JO L 124, 4.5.2013, p. 1). pentru a promova utilizarea unor metode comune pentru măsurarea și comunicarea performanței de mediu pe durata ciclului de viață a produselor și organizațiilor. Aceasta recomandă utilizarea acestor metode pentru statele membre, întreprinderi, organizații private și comunitatea financiară și conține două anexe care stabilesc metodele propuse.(4)Comisia a stabilit un cadru pentru dezvoltarea în continuare a metodelor privind amprenta de mediu, cu participarea unei game largi de părți interesate, inclusiv a industriei și, în special, a IMM-urilor, prin intermediul unei faze pilot.(5)În faza-pilot, care s-a derulat în perioada 2013-2018, a fost testată elaborarea unor norme specifice produselor (norme privind categoria de amprentă de mediu a produselor, PEFCR) și a unor norme specifice sectorului (norme sectoriale privind amprenta de mediu a organizațiilor, OEFSR), cu participarea activă a părților interesate, ceea ce a dus la finalizarea a 19 PEFCR și a 2 OEFSR.(6)Metodele privind amprenta de mediu au fost, de asemenea, actualizate în raport cu o serie de aspecte tehnice, cum ar fi: (1) aplicarea principiului pragului de semnificație (acționează acolo unde contează); (2) definirea unei valori de referință, care corespunde profilului de amprentă de mediu al producției medii de pe piață, denumit, de asemenea, produs reprezentativ/organizație reprezentativă; (3) acorduri privind modelarea aspectelor-cheie referitoare la schimbările climatice, electricitate, transport, infrastructură și echipamente, ambalare, scoatere din uz și agricultură; (4) includerea normalizării și a ponderării; (5) orientări privind modalitatea de includere a biodiversității ca informație suplimentară referitoare la mediu; (6) îmbunătățirea unor metode de evaluare a impactului, acordând o atenție deosebită metodelor legate de toxicitate (toxicitate pentru om – cancer; toxicitate pentru om – alte efecte decât cancerul; ecotoxicitatea în apa dulce, utilizarea apei, destinația terenurilor, resursele și particulele în suspensie); (7) definirea factorilor de caracterizare pe baza datelor REACH; (8) și un ghid privind seturile de date conforme cu amprenta de mediu.(7)Rezultatele fazei-pilot au fost prezentate în documentul de lucru al serviciilor Comisiei din 2019 intitulat Produsele durabile într-o economie circulară – Către o contribuție a cadrului de politică al UE privind produsele la economia circularăSWD(2019) 91 final.. Același document de lucru al serviciilor Comisiei a indicat, de asemenea, posibile utilizări ale metodelor privind amprenta de mediu în elaborarea politicilor la nivelul UE. Începând din 2019 și în urma unei cereri de exprimare a interesului adresată industriei, Comisia a continuat elaborarea unor noi norme privind categoria de amprentă de mediu a produselor.(8)În concluziile sale din octombrie 2019https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-12791-2019-INIT/ro/pdf, Consiliul a salutat faza-pilot a metodologiei privind amprenta de mediu a UE și toate inițiativele de sprijinire a comunicării impactului asupra mediului pe baza fazei-pilot a proiectului privind amprenta de mediu.(9)Pactul verde europeanCOM(2019) 640 final. urmărește să mobilizeze industriile pentru o economie curată și circulară și subliniază că, pentru a le permite cumpărătorilor să ia decizii mai durabile și pentru a reduce riscul de dezinformare ecologică, sunt necesare informații fiabile, comparabile și verificabile.(10)În comunicarea sa Un nou Plan de acțiune privind economia circulară – Pentru o Europă mai curată și mai competitivăCOM(2020) 98 final, Comisia a recomandat în special ca întreprinderile să își justifice mențiunile ecologic utilizând metode privind amprenta de mediu a produselor și a organizațiilor și s-a angajat să testeze integrarea acestor metode în eticheta ecologică a UE.(11)În comunicarea Noua agendă privind consumatorii – Consolidarea rezilienței consumatorilor pentru o redresare durabilăCOM(2020) 696 final. se indică faptul că [î]n vederea încurajării mai multor acțiuni voluntare la nivelul întreprinderilor, Comisia are în vedere cooperarea cu operatorii economici pentru a încuraja angajamentele voluntare ale acestora de a oferi consumatorilor informații privind amprenta de mediu a întreprinderii, de a-și îmbunătăți sustenabilitatea și de a-și reduce impactul asupra mediului.(12)În Concluziile Consiliului din decembrie 2020 s-a luat act de faptul că metoda referitoare la amprenta de mediu a produselor are potențialul de a fi o metodologie subiacentă pentru diverse instrumente de politică în domeniul produselor în UE și cadrul pentru produse sustenabile, luând în considerare, în același timp, și alte metodologii adecvate.(13)Utilizarea metodelor privind amprenta de mediu este deja prevăzută în contextul politicilor și al legislației UE, cum ar fi Regulamentul privind taxonomiaRegulamentul (UE) 2020/852 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 iunie 2020 privind instituirea unui cadru care să faciliteze investițiile durabile și de modificare a Regulamentului (UE) 2019/2088 (JO L 198, 22.6.2020, p. 13)., Inițiativa privind bateriile sustenabileCOM(2020) 798 final. și Angajamentul privind consumul verdehttps://ec.europa.eu/info/sites/default/files/working_document_for_the_green_consumption_pledges_0.pdf.(14)Având în vedere aceste evoluții, Recomandarea 2013/179/UE a Comisiei ar trebui să fie actualizată pentru a integra evoluțiile tehnice din faza-pilot, în special dezvoltarea normelor privind categoriile și sectoarele, și, prin urmare, pentru a oferi o bază solidă pentru dezvoltarea și punerea în aplicare ulterioară a politicilor. Aceasta ar trebui să le permită societăților să își calculeze mai ușor performanța de mediu pe baza unor informații fiabile, verificabile și comparabile și, de asemenea, ar trebui să le permită altor actori (administrații publice, ONG-uri, parteneri de afaceri, de exemplu) să aibă acces la astfel de informații. De asemenea, ar trebui să îmbunătățească dezvoltarea unei baze de date privind amprenta de mediu a UE.(15)Este posibil ca unele IMM-uri să nu dispună de expertiza și resursele necesare pentru a răspunde solicitărilor de informații privind performanța de mediu pe durata ciclului de viață. Prin urmare, nu numai Comisia, ci și statele membre și asociațiile industriale ar trebui să acorde sprijin IMM-urilor.(16)Pe măsură ce apar abordări noi, convenite la nivel internațional, se preconizează că metodele privind amprenta de mediu vor fi actualizate pentru a integra noi indicatori sau noi norme de modelare. Aceste aspecte sunt discutate în cadrul grupului de experți al Comisiei privind Comitetul consultativ tehnic pentru amprenta de mediu. De exemplu, în prezent este examinat impactul legat de biodiversitate.(17)După cum s-a anunțat în noul Plan de acțiune privind economia circulară, Comisia va analiza dezvoltarea unui cadru de reglementare pentru certificarea absorbțiilor de carbon bazat pe o contabilizare solidă și transparentă a dioxidului de carbon, care să monitorizeze și să verifice autenticitatea eliminării carbonului. Acest cadru va fi dezvoltat în sinergie reciprocă și în concordanță cu metoda referitoare la amprenta de mediu și, atunci când va fi necesar, va fi reflectat în viitoarele actualizări ale prezentei recomandări.(18)Deși prezenta recomandare se axează pe impactul asupra mediului, în contextul global preocupările legate de impactul economic și social, inclusiv de practicile în domeniul muncii, joacă un rol din ce în ce mai important. Comisia va continua să urmărească îndeaproape aceste evoluții, precum și metodele de analiză a impactului asupra mediului, social și economic la nivelul lanțului de aprovizionare al produselor consumate în UE care au efecte de-a lungul lanțului de aprovizionare în țări terțe.(19)Prezenta recomandare ar trebui să înlocuiască Recomandarea 2013/179/UE a Comisiei,ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:1.SCOPUL ȘI DOMENIUL DE APLICARE1.1.Prezenta recomandare promovează utilizarea metodelor privind amprenta de mediu în cadrul politicilor și schemelor relevante referitoare la măsurarea și/sau comunicarea performanței de mediu a oricărui tip de produse (atât bunuri, cât și servicii) și a organizațiilor pe durata ciclului de viață.1.2.Prezenta recomandare se adresează statelor membre și organizațiilor publice și private care măsoară sau intenționează să măsoare performanța de mediu pe durata ciclului de viață a produsului sau a organizației lor și/sau comunică ori intenționează să comunice informații privind performanța de mediu pe durata ciclului de viață oricărei părți interesate din sectorul privat, din cel public și din societatea civilă din UE.1.3.Prezenta recomandare nu se aplică punerii în aplicare a legislației obligatorii a UE care prevede o metodologie specifică pentru calcularea performanței de mediu pe durata ciclului de viață a produselor sau organizațiilor. Cu toate acestea, se poate face trimitere la prezenta recomandare în legislația sau politicile UE ca metodă de calculare a performanței de mediu pe durata ciclului de viață a produselor sau organizațiilor.2.DEFINIȚIIÎn sensul prezentei recomandări, se aplică următoarele definiții:(a)metoda privind amprenta de mediu a produselor (denumită în continuare PEF): metodă generală de măsurare și comunicare a potențialului impact asupra mediului al unui produs pe durata ciclului de viață, cuprinsă în anexa I;(b)metoda privind amprenta de mediu a organizațiilor (denumită în continuare OEF): metodă generală de măsurare și comunicare a potențialului impact asupra mediului al unei organizații pe durata ciclului de viață, cuprinsă în anexa III;(c)amprenta de mediu a produselor: rezultatul unui studiu privind amprenta de mediu a produselor, realizat pe baza metodei referitoare la amprenta de mediu a produselor;(d)amprenta de mediu a organizației: rezultatul unui studiu privind amprenta de mediu a organizației, realizat pe baza metodei referitoare la amprenta de mediu a organizațiilor;(e)norme privind categoria de amprentă de mediu a produselor (denumite în continuare PEFCR): norme specifice categoriei de produse, bazate pe ciclul de viață, care completează orientările metodologice generale pentru studiile PEF, oferind specificații suplimentare la nivelul unei anumite categorii de produse; în cazul în care există o normă PEFCR, aceasta ar trebui să fie utilizată pentru calcularea amprentei de mediu a unui produs care aparține respectivei categorii de produse;(f)norme sectoriale privind amprenta de mediu a organizațiilor (denumite în continuare OEFSR): norme specifice sectorului, bazate pe ciclul de viață, care completează orientările metodologice generale pentru studiile OEF, oferind specificații suplimentare la nivelul unui anumit sector; în cazul în care există o normă OEFSR, aceasta ar trebui să fie utilizată pentru calcularea amprentei de mediu a unei organizații care aparține sectorului respectiv;(g)performanța de mediu pe durata ciclului de viață: măsurătoarea cuantificată a potențialelor efecte asupra mediului, care ține seama de toate etapele relevante ale ciclului de viață al unui produs sau al unei organizații, din perspectiva lanțului de aprovizionare;(h)comunicarea performanței de mediu pe durata ciclului de viață: orice comunicare a unor informații privind performanța de mediu pe durata ciclului de viață, inclusiv către parteneri de afaceri, investitori, organisme publice sau consumatori;(i)organizație: o societate, companie, firmă, întreprindere, autoritate sau instituție, ori o parte din sau o combinație a acestora, având sau nu personalitate juridică, de drept public sau privat, care are propria structură de funcționare și administrativă;(j)schemă: inițiativă cu scop lucrativ sau fără scop lucrativ, luată de societăți private sau de o asociație formată din societăți private, de un parteneriat public-privat, de organizații guvernamentale sau neguvernamentale, care impune măsurarea sau comunicarea performanței de mediu pe durata ciclului de viață;(k)asociație industrială: organizație care reprezintă societăți private ce sunt membre ale organizației sau societăți private ce aparțin unui sector la nivel local, regional, național sau internațional;(l)comunitate financiară: toți actorii care oferă servicii financiare (inclusiv consiliere financiară), incluzând băncile, investitorii și societățile de asigurare.3.UTILIZAREA METODELOR PEF ȘI OEF ÎN POLITICILE STATELOR MEMBREStatele membre ar trebui:3.1.să utilizeze metoda PEF sau metoda OEF, precum și normele PEFCR și OEFSR aferente, în cadrul unor politici cu caracter voluntar care implică măsurarea sau comunicarea performanței de mediu pe durata ciclului de viață a produselor sau a organizațiilor, după caz, asigurându-se în același timp că aceste politici nu creează obstacole în calea liberei circulații a mărfurilor în UE;3.2.să considere informațiile sau afirmațiile privind performanța de mediu pe durata ciclului de viață întemeiate pe utilizarea metodei PEF sau a metodei OEF, precum și a normelor PEFCR și OEFSR aferente, ca fiind valabile în cadrul schemelor naționale relevante care implică măsurarea sau comunicarea performanței de mediu pe durata ciclului de viață a produselor sau a organizațiilor;3.3.să depună eforturi pentru a spori disponibilitatea datelor de înaltă calitate privind ciclul de viață, instituind acțiuni pentru a crea, verifica și pune la dispoziție baze de date naționale și contribuind la popularea unor baze de date publice existente, pe baza cerințelor în materie de seturi de date conforme cu normele referitoare la amprenta de mediu. Ar trebui asigurată coerența între diferitele baze de date;3.4.să contribuie la eforturile Comisiei în domeniul disponibilității unor seturi de date de înaltă calitate conforme cu normele referitoare la amprenta de mediu;3.5.să furnizeze asistență și instrumente pentru IMM-uri, pentru a le ajuta să își măsoare, să își îmbunătățească și să își comunice performanța de mediu pe durata ciclului de viață a produselor sau a organizației lor, pe baza metodei PEF sau a metodei OEF, în contextul normelor PEFCR și OEFSR; în acest sens, autoritățile ar trebui să evite duplicarea instrumentelor existente, în cazul în care acestea sunt adecvate scopului;3.6.să încurajeze utilizarea metodei OEF și a normelor OEFSR aferente, dacă este cazul, pentru măsurarea sau comunicarea performanței de mediu pe durata ciclului de viață a organizațiilor publice;3.7.să promoveze și să sprijine utilizarea metodelor PEF și OEF la nivel internațional, inclusiv în cadrul forumurilor multilaterale sau în legătură cu schemele referitoare la măsurarea sau comunicarea performanței de mediu pe durata ciclului de viață; în acest sens, autoritățile ar trebui să aibă în vedere furnizarea de asistență și instrumente pentru IMM-urile din țările partenere ale UE pentru măsurarea și îmbunătățirea performanței de mediu pe durata ciclului de viață a oricăror bunuri intermediare sau produse semifinite pe care le produc.4.UTILIZAREA METODELOR PEF ȘI OEF DE CĂTRE SOCIETĂȚI ȘI ALTE ORGANIZAȚII PRIVATESocietățile și alte organizații private care decid să măsoare sau să comunice performanța de mediu pe durata ciclului de viață a produselor sau organizației lor ar trebui:4.1.să utilizeze metoda PEF și metoda OEF, precum și normele PEFCR și OEFSR aferente, pentru măsurarea sau comunicarea performanței de mediu pe durata ciclului de viață a produselor sau organizației lor;4.2.să contribuie la verificarea bazelor de date publice și la popularea acestora cu date de înaltă calitate privind ciclul de viață în conformitate cu cerințele în materie de seturi de date conforme cu normele referitoare la amprenta de mediu; să contribuie la eforturile Comisiei în domeniul disponibilității unor seturi de date de înaltă calitate conforme cu normele referitoare la amprenta de mediu;4.3.să aibă în vedere acordarea de sprijin societăților din cadrul lanțurilor lor de aprovizionare, în special IMM-urilor, pentru furnizarea de informații pe baza metodelor PEF și OEF sau a normelor PEFCR și OEFSR și pentru îmbunătățirea performanței de mediu pe durata ciclului de viață a organizațiilor și produselor lor.Asociațiile industriale ar trebui:4.4.să promoveze în rândul membrilor lor utilizarea metodei PEF și a metodei OEF, precum și a normelor PEFCR și OEFSR aferente;4.5.să contribuie la verificarea bazelor de date publice și la popularea acestora cu date de înaltă calitate privind ciclul de viață în conformitate cu cerințele în materie de seturi de date conforme cu normele referitoare la amprenta de mediu; să contribuie la eforturile Comisiei în domeniul disponibilității unor seturi de date de înaltă calitate conforme cu normele referitoare la amprenta de mediu;4.6.să ofere expertiză și instrumente de calcul simplificate pentru a ajuta membrii care sunt IMM-uri să calculeze performanța de mediu pe durata ciclului de viață a produselor sau organizației lor pe baza metodei PEF sau a metodei OEF, precum și pe baza normelor PEFCR și OEFSR aferente;4.7.să promoveze și să sprijine utilizarea metodelor PEF și OEF la nivel internațional, inclusiv în cadrul forumurilor multilaterale sau în legătură cu schemele referitoare la măsurarea sau comunicarea performanței de mediu pe durata ciclului de viață.5.UTILIZAREA METODELOR PEF ȘI OEF, PRECUM ȘI A NORMELOR PEFCR ȘI OEFSR AFERENTE, ÎN SCHEME REFERITOARE LA MĂSURAREA SAU COMUNICAREA PERFORMANȚEI DE MEDIU PE DURATA CICLULUI DE VIAȚĂ5.1.Schemele referitoare la măsurarea sau comunicarea performanței de mediu pe durata ciclului de viață ar trebui să utilizeze metoda PEF și metoda OEF, precum și normele PEFCR și OEFSR aferente, ca metodă de referință pentru măsurarea sau comunicarea performanței de mediu pe durata ciclului de viață a produselor și organizațiilor.6.UTILIZAREA METODELOR PEF ȘI OEF, PRECUM ȘI A NORMELOR PEFCR/OEFSR AFERENTE, DE CĂTRE COMUNITATEA FINANCIARĂMembrii comunității financiare ar trebui, dacă este cazul:6.1.să promoveze utilizarea, în cadrul evaluării riscului financiar legat de performanța de mediu pe durata ciclului de viață, a informațiilor privind performanța de mediu pe durata ciclului de viață calculate pe baza metodei PEF sau a metodei OEF, precum și pe baza normelor PEFCR și OEFSR aferente;6.2.să promoveze utilizarea de informații bazate pe studii OEF la evaluarea nivelurilor de performanță pentru componenta de mediu a indicilor de durabilitate;6.3.să promoveze și să sprijine utilizarea metodelor PEF și OEF la nivel internațional, inclusiv în cadrul forumurilo