RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene L 107/1

REGULAMENTUL (UE) 2016/589 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI

din 13 aprilie 2016

privind o rețea europeană de servicii de ocupare a forței de muncă (EURES), accesul lucrătorilor la servicii de mobilitate și integrarea mai bună a piețelor forței de muncă și de modificare a Regulamentelor (UE) nr. 492/2011 și (UE) nr. 1296/2013

(Text cu relevanță pentru SEE)

PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 46,

având în vedere propunerea Comisiei Europene,

după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,

având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),

având în vedere avizul Comitetului Regiunilor (2),

hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (3),

întrucât:

(1) Libera circulație a lucrătorilor este una dintre libertățile fundamentale ale cetățenilor Uniunii și unul dintre pilonii pieței interne, consacrat prin articolul 45 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE). Punerea sa în aplicare este aprofundată în dreptul Uniunii care urmărește să garanteze exercitarea deplină a drepturilor conferite cetățenilor Uniunii și membrilor familiilor acestora.

(2) Libera circulație a lucrătorilor este unul dintre elementele esențiale în dezvoltarea unei piețe mai integrate a forței de muncă în Uniune, inclusiv în regiunile transfrontaliere, care permite creșterea mobilității lucrătorilor, sporind astfel diversitatea și contribuind la incluziunea socială la nivelul întregii Uniuni și la integrarea persoanelor excluse de pe piața forței de muncă. Aceasta contribuie, de asemenea, la găsirea competențelor adecvate pentru posturile vacante și la eliminarea blocajelor existente pe piața forței de muncă.

(3) Regulamentul (UE) nr. 492/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (4) a instituit mecanisme de compensare și de schimb de informații, iar Decizia de punere în aplicare 2012/733/UE a Comisiei (5) a stabilit dispoziții privind funcționarea unei rețele a serviciilor europene pentru ocuparea forței de muncă (rețeaua EURES), în conformitate cu regulamentul menționat. Cadrul de reglementare respectiv necesită o revizuire care să reflecte noile tipuri de mobilitate, cererile sporite de mobilitate în condiții echitabile, evoluția tehnologiei pentru schimbul de date privind locurile din muncă disponibile, utilizarea unei game variate de canale de recrutare de către lucrători și angajatori și rolul din ce în ce mai important al altor intermediari de pe piața forței de muncă, pe lângă serviciile publice pentru ocuparea forței de muncă (SPOFM), în furnizarea de servicii de recrutare.

(4) Pentru a ajuta lucrătorii care se bucură de dreptul de muncă în alt stat membru să își exercite în mod efectiv acest drept, se oferă asistență în conformitate cu prezentul regulament tuturor cetățenilor Uniunii care au dreptul de a desfășura o activitate în calitate de lucrător și membrilor familiilor acestora, în conformitate cu articolul 45 din TFUE. Statele membre ar trebui să acorde acces egal oricărui resortisant al unei țări terțe care beneficiază, în conformitate cu dreptul Uniunii sau cel național, de egalitate de tratament cu propriii resortisanți în respectivul domeniu. Prezentul regulament nu aduce atingere normelor privind accesul resortisanților din țările terțe la piețele naționale ale forței de muncă, astfel cum sunt prevăzute în dreptul Uniunii și în dreptul național.

(5) Interdependența în creștere dintre piețele forței de muncă impune o cooperare sporită între serviciile de ocupare a forței de muncă, inclusiv între cele din regiunile transfrontaliere, în vederea punerii în aplicare a liberei circulații a tuturor lucrătorilor prin mobilitate voluntară a forței de muncă în interiorul Uniunii în condiții echitabile și în conformitate cu dreptul Uniunii și cu dreptul și practicile naționale, în conformitate cu articolul 46 litera (a) din TFUE. Ar trebui să se instituie un cadru de cooperare privind mobilitatea forței de muncă în cadrul Uniunii între Comisie și statele membre. Respectivul cadru ar trebui să reunească locurile de muncă vacante din întreaga Uniune și posibilitatea de a candida pentru locurile vacante respective, să instituie modalități de furnizare a serviciilor de asistență conexe lucrătorilor și angajatorilor și să prevadă o abordare comună a schimburilor de informații necesare pentru a facilita o astfel de cooperare.

(6) Curtea de Justiție a Uniunii Europene (Curtea de Justiție) a considerat că noțiunea de „lucrător” de la articolul 45 din TFUE trebuie interpretată din perspectiva Uniunii și trebuie definită pe baza unor criterii obiective ce caracterizează raportul de muncă din perspectiva drepturilor și obligațiilor persoanelor interesate. Pentru a fi considerată lucrător, o persoană trebuie să desfășoare o activitate efectivă și reală, cu excepția activităților care sunt atât de nesemnificative, încât apar ca fiind pur marginale și auxiliare. Caracteristica esențială a raportului de muncă s-a considerat a fi faptul că o persoană îndeplinește, într-o anumită perioadă de timp, pentru o altă persoană și sub îndrumarea acesteia, servicii în schimbul cărora primește o remunerație (6). Noțiunea de lucrător a fost considerată ca incluzând, în anumite condiții, persoanele care au un contract de ucenicie (7) sau care efectuează un stagiu (8).

(7) Curtea de Justiție a susținut în mod constant faptul că libera circulație a lucrătorilor constituie unul dintre fundamentele Uniunii și că, prin urmare, dispozițiile referitoare la libertatea menționată trebuie să beneficieze de o interpretare în sens larg (9). Curtea de Justiție a hotărât că libertatea de circulație a lucrătorilor, prevăzută la articolul 45 din TFUE, presupune anumite drepturi și pentru resortisanții statelor membre care se deplasează în interiorul Uniunii în scopul căutării unui loc de muncă (10). Noțiunea de lucrător ar trebui, prin urmare, în sensul prezentului regulament, să fie înțeleasă ca incluzând persoanele în căutarea unui loc de muncă, indiferent dacă în prezent se află sau nu în cadrul unui raport de muncă.

(8) Pentru a facilita mobilitatea forței de muncă în interiorul Uniunii, Consiliul European a solicitat în cadrul „Pactului pentru creștere economică și locuri de muncă” să se exploreze posibilitatea de a extinde rețeaua EURES pentru a cuprinde și uceniciile și stagiile. Uceniciile și stagiile ar trebui să fie reglementate de prezentul regulament, cu condiția ca candidații selecționați să facă obiectul unui raport de muncă. Statele membre ar trebui să fie în măsură să excludă de la compensare anumite categorii de ucenicii și stagii, pentru a asigura coerența și funcționarea sistemelor lor educaționale, și să ia în considerare necesitatea de a-și concepe măsurile de politică active pentru piața forței de muncă pe baza nevoilor lucrătorilor vizați de măsurile respective. Ar trebui luată în considerare Recomandarea Consiliului din 10 martie 2014 privind un cadru de calitate pentru stagii (11), în vederea îmbunătățirii calității stagiilor, în special în ceea ce privește conținutul educațional și de formare, precum și condițiile de muncă, cu scopul de a facilita tranziția de la școală, șomaj sau inactivitate la muncă. În conformitate cu respectiva recomandare, ar trebui să se asigure respectarea drepturilor și condițiilor de muncă ale stagiarilor în temeiul dreptului Uniunii și al dreptului național în vigoare.

(9) Informațiile privind ofertele de ucenicii și stagii furnizate în temeiul prezentului regulament pot fi completate prin servicii și instrumente web dezvoltate de Comisie sau de alți actori, astfel încât să permită angajatorilor să comunice direct cu lucrătorii cu privire la oportunitățile de ucenicii și stagii în întreaga Uniune.

(10) De la lansarea sa în 1994, EURES reprezintă o rețea de cooperare între Comisie și SPOFM având drept scop să furnizeze informații, consiliere și servicii de recrutare/plasare pentru lucrători și angajatori, precum și tuturor cetățenilor Uniunii care doresc să beneficieze în practică de principiul dreptului la liberă circulație al lucrătorilor, prin intermediul rețelei sale umane și al instrumentelor online disponibile pe „Portalului mobilității europene pentru ocuparea forței de muncă” (portalul EURES). Este necesară o aplicare mai coerentă a compensării, a serviciilor de asistență, precum și a schimbului de informații privind mobilitatea forței de muncă în cadrul Uniunii. Prin urmare, în vederea unei consolidări suplimentare, rețeaua EURES ar trebui reinstituită și reorganizată ca parte a cadrului de reglementare revizuit. Ar trebui stabilite rolurile și responsabilitățile diferitelor organizații care participă la rețea.

(11) Componența rețelei EURES ar trebui să fie suficient de flexibilă, încât să se poată adapta la evoluțiile continue de pe piața serviciilor de recrutare. Apariția unei game variate de servicii de ocupare a forței de muncă indică necesitatea unui efort concertat al Comisiei și al statelor membre în vederea extinderii rețelei EURES ca principal instrument al Uniunii care asigură servicii de recrutare în Uniune. O extindere a componenței rețelei EURES ar aduce beneficii sociale, economice și financiare și ar putea contribui, de asemenea, la generarea unor forme inovatoare de învățare și de cooperare, inclusiv cu privire la standardele de calitate pentru locurile de muncă vacante și serviciile de asistență, la nivel național, regional, local și transfrontalier.

(12) Extinderea posibilității de a adera la rețeaua EURES ar îmbunătăți eficiența furnizării serviciilor prin facilitarea parteneriatelor și consolidarea complementarității și îmbunătățirea calității și ar crește cota de piață a rețelei EURES, în măsura în care noii participanți ar pune la dispoziție locuri de muncă vacante, cereri de locuri de muncă și curricula vitae (CV-uri) și ar oferi servicii de asistență pentru lucrători și angajatori.

(13) Ar trebui ca orice organizație, inclusiv servicii de ocupare a forței de muncă publice, private sau din sectorul terțiar, care se angajează să îndeplinească toate criteriile și întreaga gamă de sarcini stabilite în temeiul prezentului regulament să poată deveni membru EURES.

(14) Anumite organizații nu ar fi în măsură să îndeplinească gama completă de sarcini cerute membrilor EURES în temeiul prezentului regulament, dar au o contribuție potențială importantă la realizarea rețelei EURES. Prin urmare, este oportun să li se ofere posibilitatea de a deveni parteneri EURES în mod excepțional. O astfel de excepție ar trebui să fie acordată doar pentru motive întemeiate și ar putea fi justificată din motive legate de dimensiunile reduse ale solicitantului, de resursele financiare limitate ale acestuia, deoarece, în general, nu oferă întreaga gamă de sarcini cerute sau deoarece este o organizație nonprofit.

(15) Cooperarea transfrontalieră și transnațională și sprijinul pentru toți membrii și partenerii EURES care desfășoară activități în statele membre ar fi facilitate de o structură la nivel de Uniune („Biroul european de coordonare”). Biroul european de coordonare ar trebui să asigure informații, instrumente și orientări comune, activități de formare dezvoltate împreună cu statele membre și o funcție de asistență. Activitățile de formare și funcția de asistență ar trebui, în special, să asiste membrii personalului care își desfășoară activitatea în organizațiile care participă la rețeaua EURES și care sunt experți în furnizarea de activități de corelare între posturile vacante și candidații corespunzători, de plasare și de recrutare, precum și în furnizarea de informații, îndrumări și asistență pentru lucrători, angajatori și organizații interesate de aspectele de mobilitate transnațională și transfrontalieră și care se află în contact direct cu aceste grupuri-țintă în acest scop. Biroul european de coordonare ar trebui să fie responsabil, de asemenea, de operarea și dezvoltarea portalului EURES și a platformei IT comune. Pentru orientarea activității acesteia, ar trebui elaborate programe de lucru multianuale, în consultare cu statele membre.

(16) Statele membre ar trebui să înființeze birouri naționale de coordonare (BNC) pentru a asigura transferul de date disponibile către portalul EURES și pentru a furniza sprijin general și asistență tuturor membrilor și partenerilor EURES pe teritoriul lor, inclusiv cu privire la modalitatea de a soluționa reclamațiile și problemele legate de locurile de muncă vacante, acolo unde este cazul în cooperare cu alte autorități publice relevante, cum ar fi inspectoratele de muncă. Statele membre ar trebui să sprijine cooperarea cu omologii lor din celelalte state membre, inclusiv la nivel transfrontalier, precum și cu Biroul european de coordonare. BNC-urile ar trebui să aibă de asemenea misiunea de a verifica respectarea regulilor în ceea ce privește standardele pentru calitatea intrinsecă și tehnică a datelor și protecția datelor. Pentru a facilita comunicarea cu Biroul european de coordonare și pentru a ajuta BNC-urile să promoveze respectarea standardelor respective de către toți membrii și partenerii EURES pe teritoriul lor, BNC-urile ar trebui să asigure un transfer coordonat de date către portalul EURES printr-un singur canal coordonat, după caz prin intermediul platformelor informatice naționale existente. Pentru a furniza servicii de calitate în timp util, statele membre ar trebui să se asigure că BNC-urile lor dispun de un număr suficient de membri ai personalului formați și de celelalte resurse necesare pentru îndeplinirea sarcinilor lor, astfel cum sunt prevăzute în prezentul regulament.

(17) Participarea partenerilor sociali în cadrul rețelei EURES contribuie, în special, la analizarea obstacolelor care stau în calea mobilității, precum și la promovarea mobilității în condiții echitabile și voluntare a forței de muncă în interiorul Uniunii, inclusiv în regiunile transfrontaliere. Reprezentanții partenerilor sociali la nivelul Uniunii ar trebui, prin urmare, să fie în măsură să asiste la reuniunile grupului de coordonare instituit în temeiul prezentului regulament și ar trebui să poarte un dialog periodic cu Biroul european de coordonare, în vreme ce organizațiile patronale și sindicatele naționale ar trebui să fie implicate în cooperarea cu rețeaua EURES, facilitată de BNC-uri prin intermediul unui dialog periodic cu partenerii sociali în conformitate cu dreptul și practicile naționale. Partenerii sociali ar trebui să aibă posibilitatea de a solicita să devină membru sau partener EURES după îndeplinirea obligațiilor relevante în temeiul prezentului regulament.

(18) Având în vedere statutul lor special, SPOFM ar trebui numite de statele membre ca membri EURES, fără a fi nevoie să facă obiectul procedurii de admitere. Statele membre ar trebui să se asigure că SPOFM respectă criteriile minime comune stabilite în anexa I (denumite în continuare „criterii minime comune”) și obligațiile prevăzute de prezentul regulament. În plus, statele membre pot delega propriilor SPOFM sarcini sau activități generale legate de organizarea activității prevăzute de prezentul regulament, inclusiv dezvoltarea și operarea sistemelor naționale pentru admiterea membrilor și partenerilor EURES. În vederea îndeplinirii obligațiilor care le revin în temeiul prezentului regulament, fiecare SPOFM ar trebui să dispună de capacități, asistență tehnică și resurse umane și financiare suficiente.

(19) În conformitate cu competențele lor privind organizarea piețelor forței de muncă, statele membre ar trebui să fie responsabile cu admiterea organizațiilor ca membri și parteneri EURES, pe teritoriul lor. O astfel de admitere ar trebui să fie condiționată de setul minim de criterii comune și de un număr limitat de norme de bază cu privire la procesul de admitere, pentru a garanta transparența și egalitatea de șanse în momentul aderării la rețeaua EURES, permițând în același timp flexibilitatea necesară pentru a ține seama de diferitele modele naționale și forme de cooperare dintre SPOFM și alți actori de pe piața forței de muncă din statele membre. Statele membre ar trebui să aibă posibilitatea de a revoca o astfel de admitere în cazul în care o organizație nu mai îndeplinește criteriile sau cerințele aplicabile pe baza cărora a fost admisă.

(20) Scopul stabilirii criteriilor minime comune pentru a deveni membru sau partener EURES este de a asigura respectarea standardelor minime de calitate. Cererile de admitere ar trebui, prin urmare, să fie evaluate cel puțin pe baza criteriilor minime comune.

(21) Unul dintre obiectivele rețelei EURES este de a sprijini mobilitatea echitabilă și voluntară a forței de muncă în cadrul Uniunii și, prin urmare, criteriile minime comune pentru admiterea organizațiilor în cadrul rețelei EURES ar trebui să includă și obligația ca aceste organizații să se angajeze să respecte pe deplin standardele de muncă și cerințele legale aplicabile, inclusiv principiul nediscriminării. Prin urmare, statele membre ar trebui să aibă posibilitatea de a refuza sau de a retrage admiterea organizațiilor care încalcă standardele de muncă sau cerințele legale, în special cele ce se referă la remunerare și condiții de muncă. În cazul unui refuz al admiterii sau al unei revocări întemeiate pe nerespectarea standardelor sau a cerințelor respective, BNC-ul relevant ar trebui să informeze Biroul european de coordonare, care ar trebui să transmită ulterior aceste informații celorlalte BNC-uri. BNC-urile pot lua măsuri adecvate față de organizațiile care își desfășoară activitatea pe teritoriul lor, în conformitate cu legislația și practicile naționale.

(22) Activitățile organizațiilor admise în rețeaua EURES ar trebui să fie monitorizate de către statele membre pentru a asigura că organizațiile aplică dispozițiile prezentului regulament în mod corect. Statele membre ar trebui să ia măsurile corespunzătoare pentru a asigura o conformitate optimă. Monitorizarea ar trebui să se bazeze în principal pe datele furnizate de organizațiile respective BNC-urilor în conformitate cu prezentul regulament, dar ar putea, de asemenea, să genereze, după caz, măsuri de control și audit, cum ar fi controale aleatorii. Aceasta ar trebui să includă monitorizarea respectării cerințelor aplicabile privind accesibilitatea.

(23) Ar trebui instituit un grup de coordonare pentru a exercita un rol de coordonare în ceea ce privește activitățile și funcționarea rețelei EURES. Acesta ar trebui să servească drept platformă pentru schimbul de informații și pentru punerea în comun a bunelor practici, în special în ceea ce privește dezvoltarea și diseminarea la nivelul întregii rețele EURES a informațiilor și îndrumărilor adecvate pentru lucrători, inclusiv lucrătorii frontalieri, și angajatori. Acesta ar trebui, de asemenea, să fie consultat în cadrul procesului de elaborare a modelelor și a standardelor și formatelor tehnice, precum și în ceea ce privește definirea specificațiilor detaliate uniforme pentru colectarea și analiza datelor. Partenerii sociali ar trebui să aibă posibilitatea de a participa la discuțiile grupului de coordonare, în special în ceea ce privește planificarea strategică, dezvoltarea, punerea în aplicare, monitorizarea și evaluarea serviciilor și activităților menționate în prezentul regulament. În vederea realizării unor sinergii între activitățile rețelei EURES și ale rețelei SPOFM, instituită prin Decizia nr. 573/2014/UE a Parlamentului European și a Consiliului (12), grupul de coordonare ar trebui să coopereze cu Consiliul de administrație al rețelei SPOFM. O astfel de cooperare ar putea implica schimbul de bune practici și informarea comitetului în legătură cu activitățile actuale și planificate ale rețelei EURES.

(24) Marca de servicii EURES, precum și logoul care o caracterizează sunt înregistrate ca marcă a Uniunii Europene la Oficiul Uniunii Europene pentru proprietate intelectuală. Biroul european de coordonare este singura autoritate care poate acorda terților permisiunea de a utiliza logoul EURES, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului (13). Biroul european de coordonare ar trebui să informeze în acest sens organizațiile în cauză.

(25) Pentru a putea comunica informații de încredere și actualizate lucrătorilor și angajatorilor cu privire la diferitele aspecte ale mobilității forței de muncă și ale protecției sociale în interiorul Uniunii, rețeaua EURES ar trebui să coopereze cu alte organisme, servicii și rețele ale Uniunii care facilitează mobilitatea și informează cetățenii Uniunii cu privire la drepturile lor în temeiul dreptului Uniunii, cum ar fi rețeaua europeană a organismelor de promovare a egalității (Equinet), portalul Europa ta, Portalul european pentru tineret și SOLVIT, organizațiile care lucrează în domeniul cooperării transfrontaliere și organizațiile responsabile cu recunoașterea calificărilor profesionale și organismele de promovare, analiză, monitorizare și susținere a egalității de tratament a lucrătorilor, desemnate în conformitate cu Directiva 2014/54/UE a Parlamentului European și a Consiliului (14). În vederea realizării sinergiilor, rețeaua EURES ar trebui, de asemenea, să coopereze cu organismele relevante care se ocupă de coordonarea sistemelor de securitate socială.

(26) Exercitarea dreptului la libera circulație a lucrătorilor ar fi facilitată prin instituirea mijloacelor pentru a sprijini compensarea, astfel încât piața forței de muncă să devină pe deplin accesibilă atât lucrătorilor, cât și angajatorilor. Prin urmare, ar trebui dezvoltată în continuare o platformă IT comună la nivelul Uniunii, care să fie gestionată de către Comisie. Asigurarea respectivului drept înseamnă ca lucrătorilor să li se asigure accesul la oportunitățile de angajare pe întreg teritoriul Uniunii.

(27) Pentru o utilizare digitală, cererile de locuri de muncă și datele din CV-uri ar putea fi exprimate sub forma unor profiluri de persoane aflate în căutarea unui loc de muncă.

(28) Platforma IT comună care reunește locurile de muncă vacante și posibilitatea de a candida pentru posturile vacante respective, permițând în același timp lucrătorilor și angajatorilor să coreleze datele automat, în funcție de diverse criterii și la diferite niveluri, ar trebui să faciliteze atingerea echilibrului pe piețele forței de muncă din Uniune, contribuind astfel la creșterea gradului de ocupare a forței de muncă în Uniune.

(29) Pentru a promova libera circulație a lucrătorilor, toate locurile de muncă vacante puse la dispoziția publicului prin SPOFM și prin alți membri EURES sau, după caz, parteneri EURES ar trebui să fie publicate pe portalul EURES. Cu toate acestea, în anumite circumstanțe și ținând seama de obiectivul de a asigura faptul că portalul EURES conține numai informații relevante pentru mobilitate pe teritoriul Uniunii, statele membre ar trebui să fie autorizate să ofere angajatorilor posibilitatea să nu publice un loc de muncă vacant pe portalul EURES în urma unei evaluări obiective de către angajator a cerințelor legate de locul de muncă în cauză, și anume a aptitudinilor și competențelor specifice necesare pentru a efectua în mod adecvat sarcinile locului de muncă, pe baza cărora angajatorul justifică nepublicarea unui post vacant exclusiv din aceste motive.

(30) Lucrătorii ar trebui să aibă posibilitatea de a-și retrage în orice moment acordul și de a solicita eliminarea sau modificarea oricăror date sau a tuturor datelor puse la dispoziție. Lucrătorii ar trebui să aibă posibilitatea de a alege dintre mai multe opțiuni de restricționare a accesului la datele lor sau la anumite atribute.

(31) Răspunderea juridică pentru asigurarea calității intrinsece și tehnice a informațiilor puse la dispoziția platformei IT comune, în special în ceea ce privește datele privind locurile de muncă vacante, le revine organizațiilor care pun la dispoziție informațiile în conformitate cu legislația și în standardele stabilite de către statele membre. Biroul european de coordonare ar trebui să faciliteze cooperarea, în vederea detectării oricărei fraude sau abuz legat de schimbul de informații la nivelul Uniunii. Toate părțile implicate ar trebui să asigure furnizarea unor date de calitate.

(32) Pentru a permite personalului membrilor și partenerilor EURES, cum ar fi responsabilii de caz, să efectueze activități rapide și adecvate de căutare și corelare, este important să nu existe bariere cu caracter tehnic în organizațiile respective, de natură să împiedice utilizarea datelor disponibile public din cadrul portalului EURES, astfel încât astfel de date să poată fi prelucrate ca parte a serviciilor de recrutare și plasare oferite.

(33) Comisia elaborează în prezent o clasificare europeană a aptitudinilor/competențelor, calificărilor și ocupațiilor (denumită în continuare „clasificarea europeană”). Clasificarea europeană este o terminologie standard pentru ocupații, aptitudini, competențe și calificări care urmărește să faciliteze candidatura online pentru un post pe teritoriul Uniunii. Este adecvat să se dezvolte cooperarea dintre Comisie și statele membre în ceea ce privește interoperabilitatea și corelarea automată a locurilor de muncă vacante cu candidaturile și CV-urile (denumită în continuare „corelare automată”), inclusiv la nivel transfrontalier, prin intermediul platformei IT comune. O astfel de cooperare ar trebui să includă asigurarea corelației dintre lista de aptitudini/competențe și ocupații a clasificării europene și sistemele de clasificare naționale. Statele membre ar trebui să fie informate cu privire la dezvoltarea clasificării europene.

(34) Datele elaborate de statele membre în contextul Cadrului european al calificărilor (CEC) ar putea servi drept contribuție la clasificarea europeană în ceea ce privește calificările. Bunele practici și experiențele dobândite în cadrul CEC ar putea contribui la o dezvoltare suplimentară a relației dintre seturile de date din cadrul CEC și clasificarea europeană.

(35) Stabilirea unui inventar pentru a asigura o corelație între clasificările naționale și lista de aptitudini/competențe și ocupații a clasificării europene sau, alternativ, înlocuirea clasificărilor naționale cu clasificarea europeană ar putea genera costuri pentru statele membre. Astfel de costuri ar diferi de la un stat membru la altul. Comisia ar trebui să ofere sprijin tehnic și, unde este posibil, financiar în temeiul normelor aplicabile pentru instrumentele de finanțare disponibile relevante, cum ar fi Regulamentul (UE) nr. 1296/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (15).

(36) Membrii EURES și, după caz, partenerii EURES ar trebui să asigure accesul la servicii de asistență pentru toți lucrătorii și angajatorii care le solicită asistența. Ar trebui să fie stabilită o abordare comună în ceea ce privește respectivele servicii și ar trebui asigurat, pe măsura posibilităților, principiul egalității de tratament pentru lucrătorii și angajatorii care solicită asistență cu privire la mobilitatea forței de muncă în interiorul Uniunii, indiferent de locul în care se află în Uniune. Prin urmare, ar trebui instituite principii și norme în ceea ce privește disponibilitatea serviciilor de asistență pe teritoriul fiecărui stat membru.

(37) Atunci când sunt furnizate servicii în temeiul prezentului regulament, situațiile similare nu ar trebui să fie tratate în mod diferit, iar situațiile diferite nu ar trebui să fie tratate în același mod, cu excepția cazului în care un astfel de tratament se justifică în mod obiectiv. Nu ar trebui să existe nicio formă de discriminare exercitată pe motiv de cetățenie, sex, rasă sau etnie, religie sau convingeri, handicap, vârstă sau orientare sexuală în ceea ce privește furnizarea unor astfel de servicii.

(38) Posibilitatea de a alege dintr-o gamă mai largă și mai cuprinzătoare de tipuri de asistență privind oportunitățile oferite de mobilitatea forței de muncă în interiorul Uniunii este în beneficiul lucrătorilor. Serviciile de asistență vor contribui la reducerea obstacolelor cu care se confruntă lucrătorii atunci când își exercită drepturile în conformitate cu dreptul Uniunii, precum și la exploatarea mai eficientă a tuturor oportunităților de angajare, asigurând-se astfel perspective de angajare individuale mai bune și oportunități profesionale pentru lucrători, inclusiv pentru cei din grupurile vulnerabile. Toți lucrătorii interesați ar trebui, prin urmare, să aibă acces la informații generale cu privire la oportunitățile de angajare și la condițiile de viață și de muncă din alt stat membru, precum și la asistență de bază pentru redactarea CV-urilor. În urma unei cereri rezonabile, lucrătorii interesați ar trebui, de asemenea, să poată beneficia de o asistență mai personalizată, ținând seama de practicile naționale. Printre serviciile de asistență în căutarea unui loc de muncă și alte servicii suplimentare s-ar mai putea număra servicii precum selectarea posturilor vacante adecvate, asistență în redactarea cererilor de locuri de muncă și a CV-urilor și obținerea de clarificări cu privire la anumite locuri de muncă vacante în alte state membre.

(39) Serviciile de asistență ar trebui, de asemenea, să faciliteze găsirea unui candidat potrivit într-un alt stat membru pentru acei angajatori care sunt doritori să recruteze din interiorul Uniunii. Toți angajatorii interesați ar trebui să poată obține informații cu privire la normele și factorii specifici referitori la recrutarea dintr-un alt stat membru, precum și asistență de bază în legătură cu redactarea ofertelor de locuri de muncă vacante. În cazul în care recrutarea este considerată probabilă, angajatorii interesați ar trebui, de asemenea, să poată beneficia de o asistență mai personalizată, ținând seama de practicile naționale. Asistența suplimentară ar putea include preselectarea candidaților, facilitarea contactelor directe între angajatori și candidați prin intermediul unor instrumente online specifice sau al unor evenimente, precum târguri de locuri de muncă, și sprijin administrativ pe parcursul procesului de recrutare, în special pentru întreprinderile mici și mijlocii (IMM).

(40) Atunci când oferă lucrătorilor și angajatorilor informații de bază cu privire la portalul EURES și la rețeaua EURES, membrii și, după caz, partenerii EURES ar trebui să asigure accesul efectiv la serviciile de asistență în temeiul prezentului regulament, nu numai garantând disponibilitatea acestor servicii la cererea explicită a unui lucrător sau angajator, dar și, după caz, furnizând din proprie inițiativă informații despre EURES lucrătorilor și angajatorilor cu ocazia primului contact („integrarea EURES”), precum și oferind asistență în mod proactiv în acest domeniu pe toată perioada procesului de recrutare.

(41) O înțelegere profundă a cererii de forță de muncă din perspectiva ocupațiilor, sectoarelor și nevoilor angajatorilor ar susține dreptul de liberă circulație al lucrătorilor în interiorul Uniunii. Serviciile de asistență ar trebui să includă asistența de bună calitate pentru angajatori, în special pentru IMM-uri. Relațiile profesionale strânse dintre serviciile de ocupare a forței de muncă și angajatori sunt menite să mărească oferta de locuri de muncă vacante și să îmbunătățească corelarea dintre posturile vacante și candidații corespunzători, precum și informațiile privind piața forței de muncă în general.

(42) Serviciile de asistență pentru lucrători sunt legate de exercitarea libertății fundamentale de circulație a lucrătorilor, în conformitate cu dreptul Uniunii, și ar trebui să fie gratuite. Cu toate acestea, serviciile de asistență pentru angajatori pot fi supuse unei taxe, în conformitate cu dreptul și practicile naționale.

(43) Pentru a permite organizațiilor care solicită admiterea și urmăresc să furnizeze informații și asistență prin canale online să participe la rețeaua EURES, este necesar să se prevadă posibilitatea ca acestea să ofere serviciile de asistență menționate în prezentul regulament sub formă de servicii electronice. Luând în considerare faptul că competențele digitale variază considerabil de la un stat membru la altul, cel puțin SPOFM ar trebui să fie în măsură să ofere servicii de asistență și prin canale offline, acolo unde este necesar. Statele membre ar trebui să ia măsuri corespunzătoare, astfel încât să asigure calitatea informațiilor online și a sprijinului oferit de membrii și partenerii EURES. Acestea ar putea încredința BNC-urilor proprii sarcina de a monitoriza informațiile online și asistența.

(44) Ar trebui acordată o atenție specială facilitării mobilității în regiunile transfrontaliere și furnizării de servicii pentru lucrătorii frontalieri care fac obiectul unor practici naționale și sisteme juridice diferite și cu obstacole administrative, juridice sau fiscale specifice în calea mobilității. Statele membre pot alege să instituie structuri de asistență specifice, cum ar fi parteneriatele transfrontaliere, pentru a facilita acest tip de mobilitate. Astfel de structuri ar trebui, în cadrul rețelei EURES, să abordeze nevoile specifice de informare și îndrumare ale lucrătorilor frontalieri, precum și să furnizeze servicii de recrutare și plasare și să coordoneze cooperarea între organizațiile participante.

(45) Este important ca membrii și partenerii EURES să aibă posibilitatea de a coopera în ceea ce privește furnizarea de servicii specifice pentru lucrătorii frontalieri cu organizații din afara rețelei EURES, fără a conferi drepturi sau a impune obligații în temeiul prezentului regulament acestor organizații.

(46) Măsurile active pentru piața forței de muncă care oferă asistență pentru căutarea unui loc de muncă din fiecare stat membru ar trebui să fie accesibile și pentru cetățenii Uniunii care sunt în căutare de oportunități de angajare în alte state membre. Prezentul regulament nu ar trebui să aducă atingere competențelor statelor membre de a stabili norme de procedură și de a aplica condiții generale de intrare pentru a asigura o utilizare corespunzătoare a resurselor publice disponibile. Prezentul regulament nu ar trebui să aducă atingere Regulamentului (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului (16) și nu ar trebui să constituie o obligație pentru statele membre de a exporta măsuri active pentru piața forței de muncă pe teritoriul unui alt stat membru în cazul în care cetățeanul locuiește deja acolo.

(47) Transparența piețelor forței de muncă și capacitatea de corelare adecvată, inclusiv adaptarea competențelor și a calificărilor la necesitățile pieței muncii, sunt condiții prealabile importante pentru mobilitatea forței de muncă în cadrul Uniunii. Un echilibru mai bun între cererea și oferta de forță de muncă printr-o mai bună corelare între competențe și locurile de muncă poate fi atins printr-un sistem eficient, la nivelul Uniunii, de schimb de informații cu privire la cererea și oferta de forță de muncă la nivel național, regional și sectorial. Un astfel de sistem ar trebui instituit între Comisie și statele membre și utilizat ca bază de statele membre pentru a consolida cooperarea practică în cadrul rețelei EURES. Respectivul schimb de informații ar trebui să țină seama de fluxurile și modelele de mobilitate a forței de muncă în interiorul Uniunii, monitorizate de către Comisie și statele membre.

(48) Ar trebui astfel instituit un ciclu de programare pentru a sprijini coordonarea acțiunilor în domeniul mobilității în interiorul Uniunii. Programarea programelor naționale de lucru ale statelor membre ar trebui să țină seama de datele cu privire la fluxurile și modelele de mobilitate, de analiza datelor privind deficitul și surplusurile de forță de muncă actuale și prognozate și de experiențele și practicile de recrutare în cadrul rețelei EURES. Programarea ar trebui să includă revizuirea resurselor și instrumentelor de care dispun organizațiile din fiecare stat membru pentru facilitarea mobilității forței de muncă în interiorul Uniunii.

(49) Schimbul de proiecte de programe naționale de lucru în cadrul ciclului de programare între statele membre ar trebui să permită BNC-urilor și Biroului european de coordonare să direcționeze resursele rețelei EURES către acțiuni și proiecte adecvate și, în felul acesta, să ghideze dezvoltarea rețelei EURES ca instrument mai orientat spre rezultate, receptiv la nevoile lucrătorilor și ale angajatorilor în funcție de dinamica piețelor forței de muncă. Acest demers ar putea fi sprijinit de schimburi de bune practici la nivelul Uniunii, inclusiv prin intermediul rapoartelor privind activitatea EURES.

(50) Pentru a obține informații adecvate pentru evaluarea performanței rețelei EURES, prezentul regulament stabilește datele minime care trebuie colectate în statele membre. În vederea monitorizării rețelei EURES la nivelul Uniunii, ar trebui colectate date cantitative și calitative comparabile la nivel național de către statele membre. Prin urmare, prezentul regulament stabilește un cadru procedural pentru stabilirea specificațiilor detaliate uniforme privind colectarea și analiza datelor. Aceste specificații ar trebui să contribuie la evaluarea progreselor înregistrate în raport cu obiectivele stabilite pentru rețeaua EURES în conformitate cu prezentul regulament și să se bazeze pe practicile existente în cadrul SPOFM. În ceea ce privește faptul că, în lipsa unor obligații de raportare pentru lucrători și angajatori, ar putea fi dificil să se obțină rezultate directe privind recrutarea și plasarea forței de muncă, organizațiile care participă la rețeaua EURES ar trebui să utilizeze alte informații disponibile, cum ar fi numărul de locuri de muncă vacante mediate și ocupate, atunci când aceasta poate servi drept indicație plauzibilă pentru aceste rezultate. Responsabilii de caz din aceste organizații ar trebui să raporteze periodic cu privire la contactele acestora și dosarele tratate de aceștia, astfel încât să asigure o bază constantă și sigură pentru colectarea datelor.

(51) Atunci când măsurile prevăzute de prezentul regulament presupun prelucrarea de date cu caracter personal, prelucrarea trebuie efectuată în conformitate cu dreptul Uniunii privind protecția datelor cu caracter personal, în special Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului (17) și Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului (18), precum și cu măsurile naționale de punere în aplicare a acestora. În respectivul context, ar trebui acordată o atenție deosebită aspectelor legate de păstrarea datelor cu caracter personal.

(52) Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor a fost consultată în conformitate cu articolul 28 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 45/2001 și a emis un aviz la 3 aprilie 2014 (19).

(53) Prezentul regulament respectă drepturile fundamentale și principiile recunoscute în special de Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, astfel cum se menționează la articolul 6 din Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE).

(54) Întrucât obiectivul prezentului regulament, și anume acela de a stabili un cadru comun de cooperare între statele membre pentru a reuni locurile de muncă vacante și posibilitatea de a candida pentru locurile de muncă vacante respective și de a facilita realizarea unui echilibru între cererea și oferta de locuri de muncă, nu poate fi realizat în mod satisfăcător de către statele membre, dar poate fi realizat mai bine la nivelul Uniunii, Uniunea poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din TUE. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat la articolul respectiv, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea acestui obiectiv.

(55) În vederea modificării domeniilor de activitate ale EURES pentru care colectarea de date este considerată necesară de către statele membre sau în vederea adăugării altor domenii de activitate ale EURES întreprinse la nivel național în cadrul prezentului regulament la domeniile de activitate pentru care colectarea de date este necesară pentru a ține seama de necesitățile în schimbare ale pieței muncii, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din TFUE ar trebui să fie delegată Comisiei. Este deosebit de important ca, în timpul lucrărilor pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate cu experți, inclusiv cu experți din statele membre. La pregătirea și redactarea actelor delegate, Comisia ar trebui să asigure transmiterea simultană, la timp și corespunzătoare a documentelor relevante către Parlamentul European și către Consiliu.

(56) În vederea asigurării unor condiții uniforme pentru punerea în aplicare a standardelor și formatelor tehnice aplicabile pentru operațiunile de compensare și corelare automată, a modelelor și procedurilor pentru schimbul de informații între statele membre, precum și a specificațiilor detaliate uniforme pentru colectarea și analiza datelor și în vederea adoptării listei de aptitudini/competențe și ocupații a clasificării europene, ar trebui să i se confere Comisiei competențe de executare. Aceste competențe ar trebui să fie exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (20).

(57) Pentru a stabili componența rețelei EURES pentru o perioadă de tranziție și pentru a asigura continuitatea operațională cu rețeaua EURES, astfel cum a fost instituită în cadrul Regulamentului (UE) nr. 492/2011, organizațiile desemnate ca parteneri EURES sau ca parteneri EURES asociați în temeiul Deciziei de punere în aplicare 2012/733/UE la momentul intrării în vigoare a prezentului regulament ar trebui să fie în continuare autorizate ca membri sau parteneri EURES pentru o perioadă de tranziție. În cazul în care doresc să rămână în rețeaua EURES după expirarea perioadei de tranziție, ar trebui ca, odată ce sistemul aplicabil pentru admiterea membrilor și partenerilor EURES va fi instituit în conformitate cu prezentul regulament, aceste organizații să depună o cerere în acest sens.

(58) Prin urmare, Regulamentele (UE) nr. 492/2011 și (UE) nr. 1296/2013 ar trebui să fie modificate în mod corespunzător,

ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:

CAPITOLUL I

DISPOZIȚII GENERALE

Articolul 1

Obiectul

Prezentul regulament stabilește un cadru de cooperare pentru a facilita exercitarea libertății de circulație a lucrătorilor în cadrul Uniunii, în conformitate cu articolul 45 din TFUE, prin stabilirea principiilor și normelor privind:

(a) organizarea rețelei EURES dintre Comisie și statele membre;

(b) cooperarea dintre statele membre și Comisie cu privire la schimbul de date relevante și disponibile privind locurile de muncă vacante, cererile de locuri de muncă și CV-urile;

(c) măsurile adoptate de către și între statele membre pentru a realiza un echilibru între cerere și ofertă pe piața forței de muncă, în vederea atingerii unui nivel ridicat de ocupare a forței de muncă de calitate;

(d) funcționarea rețelei EURES, inclusiv cooperarea cu partenerii sociali și implicarea altor actori;

(e) serviciile de asistență pentru mobilitate legate de funcționarea rețelei EURES care sunt furnizate lucrătorilor și angajatorilor, promovând astfel și mobilitatea în condiții echitabile;

(f) promovarea rețelei EURES la nivelul Uniunii prin măsuri de comunicare eficientă întreprinse de Comisie și de statele membre.

Articolul 2

Domeniul de aplicare

Prezentul regulament se aplică statelor membre și cetățenilor Uniunii, fără a aduce atingere articolelor 2 și 3 din Regulamentul (UE) nr. 492/2011.

Articolul 3

Definiții

În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții:

1. „servicii publice de ocupare a forței de muncă” sau „SPOFM” înseamnă organizații ale statelor membre, în cadrul ministerelor, organismelor sau societăților publice relevante, care intră sub incidența dreptului public și sunt responsabile pentru punerea în aplicare a politicilor active pentru piața forței de muncă și care furnizează servicii de ocupare a forței de muncă de calitate în interes public;

2. „servicii de ocupare a forței de muncă” înseamnă o persoană juridică care își desfășoară activitatea în mod legal într-un stat membru și care oferă servicii lucrătorilor în căutarea unui loc de muncă și angajatorilor care doresc să recruteze lucrători;

3. „loc de muncă vacant” înseamnă o ofertă de loc de muncă care ar permite candidatului selecționat să intre într-un raport de muncă care ar califica candidatul respectiv drept lucrător în sensul articolului 45 din TFUE;

4. „compensare” înseamnă schimbul de informații privind locurile de muncă, cererile de locuri de muncă și CV-urile și prelucrarea acestor informații;

5. „platforma IT comună” înseamnă infrastructura informatică și platformele aferente înființate la nivelul Uniunii în scopul transparenței și compensării în conformitate cu prezentul regulament;

6. „lucrător frontalier” înseamnă o persoană care desfășoară o activitate salariată într-un stat membru și care este rezidentă în alt stat membru, în care lucrătorul se întoarce de regulă zilnic sau cel puțin o dată pe săptămână;

7. „parteneriat transfrontalier EURES” înseamnă o grupare de membri sau parteneri EURES și, după caz, alte părți interesate din afara rețelei EURES, cu intenția cooperării pe termen lung în structuri regionale, instituite în regiuni transfrontaliere între serviciile de ocupare a forței de muncă la nivel regional, local și, după caz, la nivel național, partenerii sociali și, după caz, alte părți interesate din cel puțin două state membre sau un stat membru și o altă țară care participă la instrumentele Uniunii menite să sprijine rețeaua EURES.

Articolul 4

Accesibilitatea

(1) Serviciile în temeiul prezentului regulament sunt disponibile tuturor lucrătorilor și angajatorilor din întreaga Uniune și respectă principiul egalității de tratament.

(2) Persoanelor cu handicap le este asigurată accesibilitatea informațiilor furnizate pe portalul EURES și a serviciilor de asistență disponibile la nivel național. Comisia și membrii și partenerii EURES stabilesc mijloacele de a asigura acest lucru în raport cu obligațiile care le revin.

CAPITOLUL II

REINSTITUIREA REȚELEI EURES

Articolul 5

Reinstituirea rețelei EURES

(1) Prin prezentul regulament se reinstituie rețeaua EURES.

(2) Prezentul regulament înlocuiește cadrul de reglementare privind EURES, astfel cum figurează în capitolul II din Regulamentul (UE) nr. 492/2011, precum și Decizia de punere în aplicare 2012/733/UE adoptată în temeiul articolului 38 din regulamentul menționat.

Articolul 6

Obiectivele rețelei EURES

Rețeaua EURES contribuie la realizarea următoarelor obiective, în domeniile sale de activitate:

(a) facilitarea exercitării drepturilor conferite prin articolul 45 din TFUE și Regulamentul (UE) nr. 492/2011;

(b) punerea în aplicare a strategiei coordonate privind ocuparea forței de muncă și, în special, pentru promovarea unei forțe de muncă competente, bine instruite și adaptabile, menționate la articolul 145 din TFUE;

(c) îmbunătățirea funcționării, coeziunii și integrării piețelor forței de muncă din Uniune, inclusiv la nivel transfrontalier;

(d) promovarea mobilității geografice și ocupaționale voluntare în Uniune, inclusiv în regiunile transfrontaliere, în condiții echitabile și în conformitate cu dreptul și practicile Uniunii și cu dreptul și practicile naționale;

(e) sprijinirea tranzițiilor la piața forței de muncă, promovând astfel obiectivele sociale și de ocupare a forței de muncă menționate la articolul 3 din TUE.

Articolul 7

Componența rețelei EURES

(1) Rețeaua EURES cuprinde următoarele categorii de organizații:

(a) un „Birou european de coordonare”, instituit în cadrul Comisiei și care este responsabil cu sprijinirea rețelei EURES în desfășurarea activităților sale;

(b) „birourile naționale de coordonare” (BNC) responsabile cu aplicarea prezentului regulament în statul membru respectiv, care sunt desemnate de către statele membre și pot fi SPOFM pentru acestea;

(c) membrii EURES, și anume: (i) SPOFM desemnate de către statele membre în conformitate cu articolul 10; și (ii) organizațiile admise, în conformitate cu articolul 11, sau, pentru o perioadă de tranziție, în conformitate cu articolul 40, să furnizeze, la nivel național, regional sau local, inclusiv la nivel transfrontalier, sprijin pentru compensare și servicii de asistență lucrătorilor și angajatorilor;

(d) partenerii EURES, care sunt organizațiile admise în conformitate cu articolul 11 și, în special, cu alineatele (2) și (4) din acesta, sau, pentru o perioadă de tranziție, în conformitate cu articolul 40, să furnizeze, la nivel național, regional sau local, inclusiv la nivel transfrontalier, sprijin pentru compensare sau servicii de asistență lucrătorilor și angajatorilor.

(2) Organizațiile partenerilor sociali pot deveni parte a rețelei EURES ca membri sau parteneri EURES în conformitate cu articolul 11.

Articolul 8

Responsabilitățile Biroului european de coordonare

(1) Biroul european de coordonare sprijină rețeaua EURES în desfășurarea activităților sale, în special prin dezvoltarea și desfășurarea, în strânsă cooperare cu BNC, a următoarelor activități:

(a) elaborarea unui cadru coerent și furnizarea unor activități de asistență orizontală în beneficiul rețelei EURES, inclusiv: (i) punerea în funcțiune și dezvoltarea portalului EURES și a serviciilor informatice aferente, care să includă sisteme și proceduri pentru schimbul de locuri de muncă vacante, cereri de locuri de muncă, CV-uri și documente justificative, precum și alte informații, în cooperare cu alte inițiative, servicii sau rețele de informare și consiliere relevante ale Uniunii; (ii) activități de informare și comunicare privind rețeaua EURES; (iii) un program de formare comun și dezvoltarea profesională continuă a personalului membrilor și partenerilor EURES și al BNC-urilor, care să asigure competențele necesare; (iv) funcția de asistență pentru sprijinirea personalului membrilor și partenerilor EURES și al BNC-urilor, în special a personalului care intră în contact direct cu lucrătorii și angajatorii; (v) facilitarea colaborărilor în rețea, schimbul de bune practici și învățarea reciprocă în cadrul rețelei EURES;

(b) analiza mobilității geografice și ocupaționale, ținând seama de diferitele situații din statele membre;

(c) crearea unei structuri adecvate de cooperare și de compensare în interiorul Uniunii pentru ucenicii și stagii, în conformitate cu prezentul regulament.

(2) Biroul european de coordonare este administrat de Comisie. Biroul european de coordonare stabilește un dialog periodic cu reprezentanții partenerilor sociali de la nivelul Uniunii.

(3) Biroul european de coordonare, în consultare cu grupul de coordonare menționat la articolul 14, își elaborează programele de lucru multianuale.

Articolul 9

Responsabilitățile BNC-urilor

(1) Statele membre desemnează BNC-urile în conformitate cu articolul 7 alineatul (1) litera (b). Statele membre informează Biroul european de coordonare cu privire la respectivele desemnări.

(2) Fiecare BNC este responsabil de:

(a) organizarea activității legate de rețeaua EURES în statul membru, inclusiv asigurarea unui transfer coordonat către portalul EURES a informațiilor privind locurile de muncă vacante, cererile de locuri de muncă și CV-urile, în conformitate cu articolul 17, printr-un singur canal coordonat;

(b) cooperarea cu Comisia și cu statele membre cu privire la compensare, în cadrul stabilit în capitolul III;

(c) transmiterea către Biroul european de coordonare a oricăror informații disponibile cu privire la discrepanțele dintre numărul de locuri de muncă vacante notificate și numărul total de locuri de muncă vacante la nivel național;

(d) coordonarea acțiunilor din statul membru în cauză și împreună cu alte state membre în conformitate cu capitolul V.

(3) Fiecare BNC organizează punerea în aplicare la nivel național a activităților de asistență orizontală furnizate de Biroul european de coordonare, astfel cum sunt menționate la articolul 8, dacă este cazul, în strânsă colaborare cu Biroul european de coordonare și cu alte BNC-uri. Activitățile de asistență orizontală includ, în special:

(a) în scopul publicării, în special pe portalul EURES, colectarea și validarea informațiilor actualizate privind membrii și partenerii EURES care operează pe teritoriul național al BNC-ului, activitățile acestora și tipurile de servicii de asistență pe care le oferă lucrătorilor și angajatorilor;

(b) activități de preformare legate de activitatea EURES și selecția personalului pentru participarea la programul comun de formare și la activități de învățare reciprocă;

(c) colectarea și analiza datelor menționate la articolele 31 și 32.

(4) În scopul publicării, în special pe portalul EURES, în interesul lucrătorilor și al angajatorilor, fiecare BNC pune la dispoziție, actualizează în mod regulat și diseminează în timp util informațiile și orientările disponibile la nivel național cu privire la situația în statul membru referitoare la:

(a) condițiile de viață și de muncă, inclusiv informații generale privind securitatea socială și plata impozitelor;

(b) procedurile administrative relevante în ceea ce privește ocuparea forței de muncă și normele aplicabile lucrătorilor la angajare;

(c) cadrul de reglementare național al acestuia pentru programe de ucenicie și stagii, precum și referitoare la normele și instrumentele existente ale Uniunii;

(d) fără a aduce atingere articolului 17 alineatul (2) litera (b), accesul la învățământul profesional și tehnic;

(e) situația lucrătorilor frontalieri, în special în regiunile transfrontaliere;

(f) asistența după recrutare în general și informații privind posibilitatea de a obține astfel de asistență în interiorul și, în cazul în care aceste informații sunt disponibile, în afara rețelei EURES.

Dacă este cazul, BNC-urile pot pune la dispoziție și disemina informațiile în colaborare cu alte servicii și rețele de informare și consiliere și cu organismele corespunzătoare la nivel național, inclusiv cele menționate la articolul 4 din Directiva 2014/54/UE.

(5) BNC-urile fac schimb de informații în ceea ce privește mecanismele și standardele menționate la articolul 17 alineatul (5), precum și cu privire la standardele privind securitatea și protecția datelor cu relevanță pentru platforma IT comună. BNC-urile cooperează între ele și cu Biroul european de coordonare, în special cu privire la reclamații și în cazul în care se consideră că locurile de muncă vacante nu sunt conforme cu aceste standarde în temeiul dreptului național.

(6) Fiecare BNC oferă asistență generală membrilor și partenerilor EURES în legătură cu colaborarea cu omologii lor EURES din alte state membre, inclusiv consiliere pentru membrii și partenerii EURES cu privire la modalitatea de a trata reclamații referitoare la locurile de muncă vacante și la recrutările efectuate prin EURES, precum și cu privire la cooperarea cu autoritățile publice competente. Rezultatul procedurilor de soluționare a reclamațiilor este transmis Biroului european de coordonare în cazul în care BNC dispune de informația respectivă.

(7) BNC promovează colaborarea cu părțile interesate, precum partenerii sociali, serviciile de orientare profesională, instituțiile de formare profesională și cele de învățământ superior, camerele de comerț, serviciile sociale și organizațiile care reprezintă grupurile vulnerabile pe piața muncii, precum și organizațiile implicate în programe de ucenicie și stagii.

Articolul 10

Desemnarea SPOFM ca membri EURES

(1) Statele membre desemnează SPOFM relevante pentru activitățile din cadrul rețelei EURES ca membri EURES. Statele membre informează Biroul european de coordonare cu privire la desemnările respective. Pe baza acestei desemnări, SPOFM se bucură de un statut privilegiat în rețeaua EURES.

(2) Statele membre se asigură că, în calitate de membri ai EURES, SPOFM îndeplinesc toate obligațiile prevăzute de prezentul regulament și îndeplinesc cel puțin criteriile minime comune stabilite în anexa I.

(3) SPOFM își pot îndeplini obligațiile care le revin în calitate de membri ai EURES prin intermediul organizațiilor care acționează sub responsabilitatea SPOFM, pe bază de delegare, externalizare sau acorduri specifice.

Articolul 11

Admiterea în calitate de membri EURES (care nu sunt SPOFM) și de parteneri EURES

(1) Fiecare stat membru instituie, fără întârzieri nejustificate, dar cel târziu până la 13 mai 2018, un sistem de admitere a organizațiilor pentru a deveni membri și parteneri EURES, de monitorizare a activităților acestora și a conformării lor la legislația aplicabilă în aplicarea prezentului regulament și, în cazul în care este necesar, de revocare a admiterii acestora. Sistemul respectiv trebuie să fie transparent și proporțional, să respecte principiul egalității de tratament pentru organizațiile solicitante și garanțiile procedurale și să prevadă căile de atac necesare pentru a asigura o protecție jurisdicțională efectivă.

(2) În scopuri legate de sistemul prevăzut la alineatul (1), statele membre stabilesc cerințele și criteriile pentru admiterea membrilor și a partenerilor EURES. Respectivele cerințe și criterii conțin cel puțin criteriile minime comune stabilite în anexa I. Statele membre pot stabili cerințe sau criterii suplimentare care sunt necesare în scopul unei aplicări corecte a normelor aplicabile activităților serviciilor de ocupare a forței de muncă și al gestionării eficace a politicilor în domeniul pieței forței de muncă pe teritoriul lor.

(3) Organizațiile care funcționează legal într-un stat membru pot solicita să devină membri EURES, cu respectarea condițiilor prevăzute de prezentul regulament și a sistemului menționat la alineatul (1). O organizație care solicită să devină membru EURES se angajează, în cererea sa, să îndeplinească toate obligațiile care le revin membrilor în temeiul prezentului regulament, inclusiv de a îndeplini toate sarcinile menționate la articolul 12 alineatul (2) literele (a), (b) și (c).

(4) O organizație care funcționează legal într-un stat membru poate solicita să devină partener EURES, cu respectarea condițiilor prevăzute în prezentul regulament și a sistemului menționat la alineatul (1), cu condiția să justifice în mod corespunzător că poate îndeplini maximum două dintre sarcinile menționate la articolul 12 alineatul (2) literele (a), (b) și (c), din motive legate de dimensiune, de resursele financiare, de natura serviciilor furnizate în mod normal de organizație sau de structura organizațională, inclusiv din motivul că este o organizație nonprofit. O organizație care solicită să devină partener EURES se angajează, în cererea sa, să îndeplinească toate cerințele care le revin partenerilor EURES în temeiul prezentului regulament și cel puțin una dintre sarcinile menționate la articolul 12 alineatul (2) literele (a), (b) și (c).

(5) Statele membre acceptă cererile organizațiilor de a deveni membri sau parteneri EURES în cazul în care acestea îndeplinesc criteriile și cerințele aplicabile menționate la alineatele (2), (3) și (4).

(6) BNC-urile informează Biroul european de coordonare în legătură cu sistemele lor naționale menționate la alineatul (1), inclusiv în legătură cu criteriile și cerințele suplimentare menționate la alineatul (2), în legătură cu membrii și partenerii EURES admiși în temeiul acestui sistem, precum și în legătură cu orice refuz de admitere pe motiv de neconformitate cu secțiunea 1 punctul 1 din anexa I. Biroul european de coordonare transmite aceste informații celorlalte BNC-uri.

(7) Statele membre revocă admiterea membrilor și partenerilor EURES în cazul în care aceștia nu mai îndeplinesc criteriile sau cerințele aplicabile menționate la alineatele (2), (3) și (4). BNC-urile informează Biroul european de coordonare cu privire la orice astfel de revocare și la motivele acesteia. Biroul european de coordonare distribuie respectivele informații celorlalte BNC-uri.

(8) Comisia poate, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, să adopte un model de descriere a sistemului național și a procedurilor pentru schimbul de informații între statele membre cu privire la sistemele menționate la alineatul (1). Actele de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de consultare menționată la articolul 37 alineatul (2).

Articolul 12

Responsabilitățile membrilor și partenerilor EURES

(1) Membrii și partenerii EURES contribuie la rețeaua EURES în legătură cu sarcinile pentru care sunt desemnați în conformitate cu articolul 10 sau pentru care sunt admiși în conformitate cu articolul 11 alineatele (3) și (4), sau, pentru o perioadă de tranziție, în conformitate cu articolul 40, și își îndeplinesc celelalte obligații care le revin în temeiul prezentului regulament.

(2) Membrii EURES participă la rețeaua EURES, inclusiv prin îndeplinirea tuturor sarcinilor următoare, iar partenerii EURES participă la rețeaua EURES, inclusiv prin îndeplinirea a cel puțin uneia dintre următoarele sarcini:

(a) să contribuie la oferta de locuri de muncă vacante în conformitate cu articolul 17 alineatul (1) litera (a);

(b) să contribuie la oferta de cereri de locuri de muncă și de CV-uri în conformitate cu articolul 17 alineatul (1) litera (b);

(c) să furnizeze servicii de asistență lucrătorilor și angajatorilor în conformitate cu articolul 23, articolul 24, articolul 25 alineatul (1), articolul 26 și, după caz, articolul 27.

(3) Membrii EURES și, după caz, partenerii EURES furnizează, pentru scopurile portalului EURES, toate locurile de muncă vacante puse la dispoziția publicului prin intermediul lor, precum și toate cererile de locuri de muncă și CV-urile, în cazul în care lucrătorul și-a dat consimțământul ca informațiile să fie disponibile, de asemenea, pe portalul EURES, în conformitate cu articolul 17 alineatul (3). Articolul 17 alineatul (1) al doilea paragraf și articolul 17 alineatul (2) se aplică în cazul locurilor de muncă vacante puse la dispoziția publicului prin intermediul membrilor EURES și, după caz, al partenerilor EURES.

(4) Membrii și partenerii EURES desemnează unul sau mai multe puncte de contact, cum ar fi birouri de plasare și recrutare, centre de apel și instrumente de autoservire în conformitate cu criteriile naționale, prin care lucrătorii și angajatorii pot obține asistență pentru compensare, acces la serviciile de asistență, sau ambele, în conformitate cu prezentul regulament. Punctele de contact pot, de asemenea, să se bazeze pe programele de schimb de personal, pe detașare de ofițeri de legătură sau pot implica agenții de plasare comune.

(5) Membrii EURES și, dacă este cazul, partenerii EURES se asigură că punctele de contact pe care le-au desemnat indică în mod clar domeniul de aplicare al serviciilor de asistență furnizate lucrătorilor și angajatorilor.

(6) În conformitate cu principiul proporționalității, statele membre, prin intermediul propriului BNC, pot solicita membrilor și partenerilor EURES să contribuie la:

(a) colectarea informațiilor și a orientărilor care urmează să fie publicate pe portalul EURES, menționate la articolul 9 alineatul (4);

(b) schimbul de informații prevăzut la articolul 30;

(c) ciclul de programare menționat la articolul 31;

(d) colectarea de date în conformitate cu articolul 32.

Articolul 13

Responsabilități comune

În conformitate cu rolurile și responsabilitățile fiecăreia, toate organizațiile participante la rețeaua EURES urmăresc să promoveze în mod activ, în strânsă colaborare, oportunitățile oferite de mobilitatea forței de muncă în interiorul Uniunii și urmăresc să consolideze modalitățile și mijloacele pentru ca lucrătorii și angajatorii să beneficieze de mobilitate în condiții echitabile și să poată profita de respectivele oportunități la nivelul Uniunii, precum și la nivel național, regional și local, inclusiv la nivel transfrontalier.

Articolul 14

Grupul de coordonare

(1) Grupul de coordonare este alcătuit din reprezentanți la nivel corespunzător ai Biroului european de coordonare și ai BNC-urilor.

(2) Grupul de coordonare sprijină punerea în aplicare a prezentului regulament prin schimburi de informații și prin elaborarea de orientări. În special, acesta oferă consultanță Comisiei cu privire la modelele menționate la articolul 11 alineatul (8) și la articolul 31 alineatul (5), la proiectele de standarde și formate tehnice menționate la articolul 17 alineatul (8) și la articolul 19 alineatul (6), precum și la specificațiile detaliate uniforme pentru colectarea și analiza datelor menționate la articolul 32 alineatul (3).

(3) Grupul de coordonare poate, printre altele, să organizeze schimburi de cele mai bune practici cu privire la sistemele naționale de admitere menționate la articolul 11 alineatul (1) și cu privire la serviciile de asistență menționate la articolele 23-27.

(4) Biroul european de coordonare organizează lucrările grupului de coordonare și prezidează reuniunile acestuia. Acesta informează alte organisme sau rețele relevante cu privire la lucrările grupului de coordonare.

Reprezentanții partenerilor sociali la nivelul Uniunii au dreptul de a participa la reuniunile grupului de coordonare.

(5) Grupul de coordonare cooperează cu Consiliul de administrație al rețelei SPOFM, în special informându-l cu privire la activitățile rețelei EURES și făcând schimb de bune practici.

Articolul 15

Identitatea comună și marca

(1) Denumirea „EURES” este utilizată exclusiv pentru activitățile din cadrul rețelei EURES, în conformitate cu prezentul regulament. Aceasta este ilustrată printr-un logo standard, a cărui utilizare este stabilită printr-o reprezentare grafică adoptată de Biroul european de coordonare.

(2) Marca de servicii și logoul EURES sunt utilizate de către toate organizațiile participante la rețeaua EURES menționate la articolul 7 în toate activitățile lor legate de rețeaua EURES pentru a asigura o identitate vizuală comună.

(3) Organizațiile care participă la rețeaua EURES se asigură că informațiile și materialele promoționale pe care le furnizează sunt coerente cu ansamblul activităților de comunicare și cu standardele de calitate comune ale rețelei EURES, precum și cu informațiile venite de la Biroul european de coordonare.

(4) Organizațiile care participă la rețeaua EURES informează Biroul european de coordonare fără întârziere cu privire la orice utilizare abuzivă a mărcii de servicii sau a logoului EURES de către o parte terță sau de către țări terțe de care au cunoștință.

Articolul 16

Cooperare și alte măsuri

(1) Biroul european de coordonare facilitează cooperarea rețelei EURES cu alte servicii și rețele de informare și consiliere ale Uniunii.

(2) BNC cooperează cu serviciile și rețelele menționate la alineatul (1) la nivelul Uniunii, național, regional și local, pentru realizarea de sinergii și evitarea suprapunerilor, și, după caz, implică membrii și partenerii EURES.

(3) BNC-urile facilitează cooperarea rețelei EURES cu partenerii sociali la nivel național, prin asigurarea unui dialog periodic cu partenerii sociali, în conformitate cu dreptul și practicile naționale.

(4) Statele membre încurajează o cooperare strânsă, la nivel transfrontalier, între actorii regionali, locali și, dacă este cazul, naționali, de exemplu prin intermediul practicilor și al serviciilor furnizate în cadrul parteneriatelor transfrontaliere EURES.

(5) Statele membre caută să dezvolte soluții de tip ghișeu unic pentru comunicarea, inclusiv comunicarea online, cu lucrătorii și angajatorii cu privire la domenii de activitate comune ale EURES și la serviciile și rețelele menționate la alineatul (1).

(6) Statele membre examinează împreună cu Comisia toate posibilitățile de a acorda prioritate cetățenilor Uniunii la ocuparea locurilor de muncă vacante, în vederea realizării unui echilibru între cererea și oferta de locuri de muncă în cadrul Uniunii. Statele membre pot adopta toate măsurile necesare în acest scop.

CAPITOLUL III

PLATFORMA IT COMUNĂ

Articolul 17

Organizarea platformei IT comune

(1) Pentru a permite corelarea locurilor de muncă vacante cu cererile de locuri de muncă, fiecare stat membru pune la dispoziția portalului EURES:

(a) toate locurile de muncă vacante disponibile prin intermediul SPOFM, precum și cele furnizate de membrii EURES și, dacă este cazul, de partenerii EURES, în conformitate cu articolul 12 alineatul (3);

(b) toate cererile de locuri de muncă și CV-urile disponibile prin intermediul SPOFM, precum și cele furnizate de ceilalți membri EURES și, dacă este cazul, de partenerii EURES, în conformitate cu articolul 12 alineatul (3), cu condiția ca lucrătorii în cauză să își fi dat acordul cu privire la punerea acestor informații la dispoziția portalului EURES, în condițiile definite la alineatul (3) din prezentul articol.

În ceea ce privește litera (a) de la primul paragraf, statele membre pot introduce un mecanism care să le permită angajatorilor opțiunea de a nu publica un loc de muncă vacant pe portalul EURES dacă cererea este motivată corespunzător, pe baza cerințelor privind aptitudinile și competențele legate de locul de muncă.

(2) Atunci când pun la dispoziție datele privind locurile de muncă vacante către portalul EURES, statele membre pot exclude:

(a) locurile de muncă vacante care, din cauza naturii lor sau a normelor naționale, sunt deschise numai pentru cetățenii unei anumite țări;

(b) locurile de muncă vacante legate de categorii de ucenicii și stagii care, având în principal o componentă de învățare, fac parte din sistemele naționale de învățământ sau care sunt finanțate public, în cadrul politicilor active pentru piața forței de muncă ale statelor membre;

(c) alte locuri de muncă vacante care fac parte din politicile active pentru piața forței de muncă ale statelor membre.

(3) Acordul lucrătorilor la care se face referire la alineatul (1) litera (b) este explicit, lipsit de ambiguități, exprimat în mod liber, specific și în cunoștință de cauză. Lucrătorii au posibilitatea de a-și retrage în orice moment acordul și de a solicita eliminarea sau modificarea oricăror date sau a tuturor datelor puse la dispoziție. Lucrătorii au posibilitatea de a alege dintre mai multe opțiuni de restricționare a accesului la datele lor sau la anumite atribute.

(4) În ceea ce privește lucrătorii minori, acordul lor este consemnat alături de acordul părinților sau al tutorilor săi legali.

(5) Statele membre dispun de mecanismele și standardele adecvate, necesare pentru asigurarea calității intrinsece și tehnice a datelor privind locurile de muncă vacante, cererile de locuri de muncă și CV-urile.

(6) Statele membre garantează că sursele datelor pot fi urmărite în scopul monitorizării calității datelor respective.

(7) Pentru a permite realizarea corelării locurilor de muncă vacante cu cererile de locuri de muncă și CV-urile, fiecare stat membru se asigură că informațiile menționate la alineatul (1) sunt furnizate conform unui sistem uniform și în mod transparent.

(8) Comisia adoptă, prin intermediul actelor de punere în aplicare, standardele și formatele tehnice necesare pentru instituirea sistemului uniform menționat la alineatul (7). Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 37 alineatul (3).

Articolul 18

Accesul la nivel național la platforma IT comună

(1) Membrii și partenerii EURES se asigură că toate portalurile de căutare de locuri de muncă pe care le administrează la nivel central, regional sau local menționează în mod clar portalul EURES și permit o căutare ușoară a acestuia, precum și că portalurile respective fac trimitere la portalul EURES.

(2) SPOFM se asigură că organizațiile care acționează sub răspunderea lor conțin o trimitere clară la portalul EURES pe toate portalurile web pe care le administrează.

(3) Membrii și partenerii EURES se asigură că toate locurile de muncă vacante, cererile de locuri de muncă și CV-urile puse la dispoziție prin portalul EURES sunt ușor accesibile pentru personalul lor implicat în rețeaua EURES.

(4) Statele membre se asigură că transferul de informații privind locurile de muncă vacante, cererile de locuri de muncă și CV-urile menționate la articolul 9 alineatul (2) litera (a) se efectuează prin intermediul unui singur canal coordonat.

Articolul 19

Corelarea automată prin intermediul platformei IT comune

(1) Statele membre cooperează între ele și cu Comisia în ceea ce privește interoperabilitatea dintre sistemele naționale și clasificarea europeană dezvoltată de Comisie. Comisia informează statele membre cu privire la evoluția clasificării europene.

(2) Comisia adoptă și actualizează, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, lista aptitudinilor/competențelor și ocupațiilor din cadrul clasificării europene. Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 37 alineatul (3). În cazul în care comitetul nu emite niciun aviz, Comisia nu adoptă proiectul de act de punere în aplicare și se aplică articolul 5 alineatul (4) al treilea paragraf din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.

(3) În scopul corelării automate prin intermediul platformei IT comune, fiecare stat membru întocmește, fără întârzieri nejustificate, însă în termen de cel mult trei ani de la adoptarea listei menționate la alineatul (2), un inventar inițial pentru a stabili corespondența dintre clasificările sale naționale, regionale și sectoriale și lista respectivă și, în urma introducerii utilizării inventarului, cu ajutorul unei aplicații puse la dispoziție de către Biroul european de coordonare, actualizează în mod periodic inventarul ținând cont de evoluția serviciilor de recrutare.

(4) Statele membre pot alege să își înlocuiască clasificările naționale cu clasificarea europeană, odată ce aceasta va fi finalizată, sau să își păstreze sistemele naționale de clasificare interoperabile.

(5) Comisia furnizează sprijin tehnic și, atunci când este posibil, sprijin financiar statelor membre atunci când întocmesc inventarul conform alineatului (3), precum și statelor membre care aleg să înlocuiască clasificările naționale cu clasificarea europeană.

(6) Comisia adoptă, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, standardele și formatele tehnice necesare pentru funcționarea corelării automate prin intermediul platformei IT comune, utilizând clasificarea europeană și interoperabilitatea între sistemele naționale și clasificarea europeană. Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 37 alineatul (3).

Articolul 20

Mecanismul de facilitare a accesului pentru lucrători și angajatori

(1) Membrii și partenerii EURES asistă, la cerere, lucrătorii și angajatorii care utilizează serviciile lor la înregistrarea pe portalul EURES. Asistența respectivă este gratuită.

(2) Membrii și partenerii EURES se asigură că lucrătorii și angajatorii care utilizează serviciile lor au acces la informații generale privind modul, momentul și locul din care își pot actualiza, revizui și retrage datele în cauză.

CAPITOLUL IV

SERVICIILE DE ASISTENȚĂ

Articolul 21

Principii

(1) Statele membre se asigură că lucrătorii și angajatorii au posibilitatea de a obține acces, fără întârzieri nejustificate, fie online, fie offline, la servicii de asistență la nivel național.

(2) Statele membre sprijină elaborarea unei abordări coordonate la nivel național pentru serviciile de asistență.

Nevoile regionale și locale specifice sunt luate în considerare.

(3) Serviciile de asistență pentru lucrători și angajatori menționate la articolul 22, la articolul 25 alineatul (1), la articolul 26 și, după caz, la articolul 27 sunt gratuite.

Serviciile de asistență pentru lucrători menționate la articolul 23 sunt gratuite.

Serviciile de asistență pentru angajatori menționate la articolul 24 pot face obiectul unei taxe.

(4) Orice taxă percepută pentru serviciile pe care membrii EURES și, după caz, partenerii EURES le oferă în temeiul prezentului capitol nu poate fi mai mare decât taxele aplicabile altor servicii comparabile furnizate de către membrii și partenerii EURES. După caz, membrii și partenerii EURES informează lucrătorii și angajatorii cu privire la eventualele costuri implicate într-o manieră clară și precisă.

(5) Membrii și partenerii EURES în cauză indică în mod clar lucrătorilor și angajatorilor gama de servicii de asistență pe care le oferă, locul și modul în care aceste servicii sunt accesibile și condițiile în care se asigură accesul la acestea, prin canalele de informare proprii. Aceste informații se publică pe portalul EURES.

(6) Fără a aduce atingere articolului 11 alineatul (2), membrii EURES menționați la articolul 7 alineatul (1) litera (c) punctul (ii) și partenerii EURES își pot oferi serviciile exclusiv online.

Articolul 22

Accesul la informații de bază

(1) Membrii EURES și, după caz, partenerii EURES oferă lucrătorilor și angajatorilor informații de bază privind portalul EURES, inclusiv baza de date cuprinzând cererile de locuri de muncă și CV-urile, precum și privind rețeaua EURES, inclusiv datele de contact ale membrilor și partenerilor EURES relevanți la nivel național, informații privind canalele de recrutare pe care le utilizează (servicii electronice, servicii personalizate, amplasarea punctelor de contact) și linkurile internet relevante, într-un mod ușor accesibil și ușor de utilizat.

Membrii EURES și, după caz, partenerii EURES îndrumă, dacă este cazul, lucrătorii și angajatorii către un alt membru sau partener EURES.

(2) Biroul european de coordonare sprijină elaborarea informațiilor de bază conform prezentului articol și oferă asistență statelor membre în asigurarea acoperirii lingvistice adecvate, ținând seama de cerințele piețelor forței de muncă din statele membre.

Articolul 23

Servicii de asistență pentru lucrători

(1) Membrii EURES și, după caz, partenerii EURES oferă lucrătorilor în căutarea unui loc de muncă, fără întârzieri nejustificate, posibilitatea de a avea acces la serviciile menționate la alineatele (2) și (3).

(2) La cererea unui lucrător, membrii EURES și, după caz, partenerii EURES furnizează informații și îndrumări cu privire la oportunitățile de angajare individuale și, în special, îi oferă lucrătorului următoarele servicii:

(a) îi furnizează sau îl îndrumă către informații generale privind condițiile de viață și de muncă din țara de destinație;

(b) îi oferă asistență și îndrumări cu privire la obținerea informațiilor menționate la articolul 9 alineatul (4);

(c) după caz, îi oferă asistență la redactarea cererilor de locuri de muncă și a CV-urilor pentru a asigura conformitatea cu standardele și formatele tehnice europene menționate la articolul 17 alineatul (8) și la articolul 19 alineatul (6), precum și la încărcarea unor astfel de cereri de locuri de muncă și CV-uri pe portalul EURES;

(d) după caz, au în vedere posibilitatea unui plasament în interiorul Uniunii, ca parte a unui plan de acțiune individual sau pentru a sprijini elaborarea unui plan de mobilitate individual ca mijloc de a obține un plasament în cadrul Uniunii;

(e) după caz, îndrumă lucrătorul către un alt membru sau partener EURES.

(3) La cererea rezonabilă a unui lucrător, membrii EURES și, după caz, partenerii EURES oferă asistență suplimentară în căutarea unui loc de muncă și alte servicii suplimentare, ținând seama de nevoile lucrătorului.

Articolul 24

Servicii de asistență pentru angajatori

(1) Membrii EURES și, după caz, partenerii EURES oferă angajatorilor interesați de recrutarea unor lucrători din alte state membre, fără întârzieri nejustificate, posibilitatea de a avea acces la serviciile menționate la alineatele (2) și (3).

(2) La cererea unui angajator, membrii EURES și, după caz, partenerii EURES furnizează informații și îndrumări cu privire la oportunitățile de recrutare și, în special, îi oferă următoarele servicii:

(a) îi furnizează informații cu privire la normele specifice referitoare la recrutarea dintr-un alt stat membru și cu privire la factorii care pot facilita o astfel de recrutare;

(b) după caz, îi oferă informații și asistență la formularea fișei postului pentru locurile de muncă vacante și pentru a asigura conformitatea acesteia cu standardele și formatele tehnice europene menționate la articolul 17 alineatul (8) și la articolul 19 alineatul (6).

(3) În cazul în care un angajator solicită asistență suplimentară și există o probabilitate rezonabilă de recrutare în interiorul Uniunii, membrii EURES sau, după caz, partenerii EURES oferă asistență suplimentară și servicii suplimentare, ținând seama de nevoile angajatorului.

În cazul în care li se solicită acest lucru, membrii EURES sau, după caz, partenerii EURES asigură îndrumare individuală cu privire la formularea cerințelor postului pentru locurile de muncă vacante.

Articolul 25

Asistență după recrutare

(1) La cererea unui lucrător sau a unui angajator, membrii EURES și, după caz, partenerii EURES furnizează:

(a) informații generale cu privire la asistența după recrutare, cum ar fi formare în domeniul comunicării interculturale, cursuri de limbă și sprijin pentru integrare, inclusiv informații generale despre oportunitățile de angajare pentru membrii familiei lucrătorului;

(b) dacă este posibil, coordonatele de contact ale organizațiilor care pot oferi asistență după recrutare.

(2) Fără a aduce atingere articolului 21 alineatul (4), membrii și partenerii EURES care furnizează în mod direct asistență după recrutare lucrătorilor sau angajatorilor pot face acest lucru, contra unei taxe.

Articolul 26

Facilitarea accesului la informații privind regimul de impozitare, chestiuni legate de contractul de muncă, dreptul de pensie, asigurarea de sănătate, securitatea socială și măsuri active pentru piața forței de muncă

(1) La cererea unui lucrător sau a unui angajator, membrii EURES și, după caz, partenerii EURES transmit solicitările de informații specifice privind drepturile legate de securitatea socială, măsurile active pentru piața forței de muncă, regimul de impozitare, chestiuni legate de contractul de muncă, dreptul de pensie și asigurarea de sănătate autorităților naționale competente și, dacă este cazul, altor organisme adecvate de la nivel național care sprijină lucrătorii care își exercită drepturile în cadrul libertății de circulație, inclusiv cele menționate la articolul 4 din Directiva 2014/54/UE.

(2) În sensul alineatului (1), BNC-urile cooperează cu autoritățile competente de la nivel național menționate la alineatul (1).

Articolul 27

Servicii de asistență în regiunile transfrontaliere

(1) În situația în care, în regiunile transfrontaliere, membrii sau partenerii EURES participă la structuri specifice de cooperare și de servicii, cum ar fi parteneriatele transfrontaliere, aceștia furnizează lucrătorilor și angajatorilor frontalieri informații referitoare la situația specifică a lucrătorilor frontalieri și informații de interes pentru angajatorii din astfel de regiuni.

(2) Sarcinile parteneriatelor transfrontaliere pot include servicii de recrutare și de plasare, coordonarea cooperării dintre organizațiile participante și desfășurarea de activități relevante pentru mobilitatea transfrontalieră, inclusiv oferirea de informații și îndrumări lucrătorilor frontalieri, cu un accent specific pe serviciile multilingve.

(3) Organizațiile, altele decât membrii și partenerii EURES, care participă la structurile menționate la alineatul (1) nu se consideră ca făcând parte din rețeaua EURES din motive ce țin de participarea acestora la structurile respective.

(4) În regiunile transfrontaliere menționate la alineatul (1), statele membre urmăresc să elaboreze soluții de tip ghișeu unic pentru informarea lucrătorilor și a angajatorilor frontalieri.

Articolul 28

Accesul la măsurile active pentru piața forței de muncă

Un stat membru nu limitează accesul la măsurile active pentru piața forței de muncă de la nivel național prin care le oferă lucrătorilor asistență în căutarea unui loc de muncă doar pe motiv că un lucrător solicită asistența respectivă pentru a-și găsi un loc de muncă pe teritoriul altui stat membru.

CAPITOLUL V

SCHIMBUL DE INFORMAȚII ȘI CICLUL DE PROGRAMARE

Articolul 29

Schimbul de informații privind fluxurile și modelele

Comisia și statele membre monitorizează și fac publice fluxurile și modelele de mobilitate a forței de muncă în interiorul Uniunii pe baza statisticilor Eurostat și a datelor naționale disponibile.

Articolul 30

Schimbul de informații între statele membre

(1) Fiecare stat membru colectează și analizează în special informații defalcate în funcție de gen privind:

(a) deficitele și surplusurile de forță de muncă pe piețele forței de muncă naționale și sectoriale, acordând o atenție deosebită grupurilor celor mai vulnerabile de pe piața forței de muncă și regiunilor celor mai afectate de șomaj;

(b) activitățile EURES la nivel național și, după caz, la nivel transfrontalier.

(2) BNC-urile sunt responsabile cu partajarea informațiilor disponibile în cadrul rețelei EURES și cu participarea la analiza comună.

(3) Statele membre efectuează programarea menționată la articolul 31, ținând seama de schimbul de informații și de analiza comună menționate la alineatele (1) și (2) de la prezentul articol.

(4) Biroul european de coordonare stabilește modalități practice menite să faciliteze schimbul de informații între BNC-uri și elaborarea analizelor comune.

Articolul 31

Programarea

(1) BNC-urile elaborează programe naționale de lucru anuale pentru activitățile rețelei EURES în statele lor membre.

(2) Programele naționale anuale de lucru precizează:

(a) principalele activități care urmează a fi desfășurate în cadrul rețelei EURES, la nivel național în ansamblu și, după caz, la nivel transfrontalier;

(b) resursele umane și financiare globale alocate pentru punerea lor în aplicare;

(c) modalitățile de monitorizare și de evaluare a activităților planificate și, dacă este cazul, de actualizare a acestora.

(3) BNC-urilor și Biroului european de coordonare le este acordată posibilitatea de a revizui împreună toate proiectele de programe naționale de lucru. La finalizarea acestei revizuiri, programele naționale de lucru se adoptă de către BNC-urile respective.

(4) Reprezentanților partenerilor sociali la nivelul Uniunii care participă la grupul de coordonare li se acordă posibilitatea de a formula observații cu privire la proiectele de programe naționale de lucru.

(5) Comisia stabilește, prin intermediul actelor de punere în aplicare, modelele și procedurile necesare pentru schimbul de informații referitoare la programele naționale de lucru la nivelul Uniunii. Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de consultare menționată la articolul 37 alineatul (2).

Articolul 32

Colectarea și analiza datelor

(1) Statele membre se asigură că sunt instituite proceduri pentru colectarea de date privind următoarele domenii de activitate ale EURES desfășurate la nivel național:

(a) oferirea de informații și îndrumări de către rețeaua EURES, pe baza numărului de contacte pe care le au responsabilii de caz ai membrilor sau partenerilor EURES cu lucrătorii și angajatorii;

(b) performanța în ocuparea forței de muncă, inclusiv plasările și recrutările care rezultă din activitatea EURES, pe baza numărului de locuri de muncă vacante, de cereri de locuri de muncă, de CV-uri tratate și prelucrate de responsabilii de caz ai membrilor și partenerilor EURES și pe baza numărului de lucrători recrutați într-un alt stat membru în consecință, după cum au cunoștință responsabilii de caz respectivi, sau, în cazul în care acestea sunt disponibile, pe baza unor sondaje;

(c) satisfacția clienților în raport cu rețeaua EURES, măsurată, printre altele, prin utilizarea de sondaje.

(2) Biroul european de coordonare este responsabil de colectarea datelor referitoare la portalul EURES și de dezvoltarea cooperării în domeniul compensării, în temeiul prezentului regulament.

(3) Pe baza informațiilor menționate la alineatul (1) și în domeniile de activitate ale EURES specificate la respectivul alineat, Comisia adoptă, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, specificațiile detaliate uniforme pentru colectarea și analiza datelor cu scopul de a monitoriza și a evalua funcționarea rețelei EURES. Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 37 alineatul (3).

(4) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu procedura menționată la articolul 36 pentru modificarea domeniilor prevăzute la alineatul (1) de la prezentul articol sau pentru adăugarea la alineatul respectiv a altor domenii de activitate ale EURES întreprinse la nivel național în cadrul prezentului regulament.

Articolul 33

Rapoartele privind activitatea EURES

Ținând seama de informațiile colectate menționate în prezentul capitol, Comisia prezintă, la fiecare doi ani, un raport privind activitatea EURES Parlamentului European, Consiliului, Comitetului Economic și Social European și Comitetului Regiunilor.

Până la prezentarea raportului menționat la articolul 35, raportul menționat la primul paragraf din prezentul articol conține o descriere cu privire la stadiul punerii în aplicare a prezentului regulament.

CAPITOLUL VI

DISPOZIȚII FINALE

Articolul 34

Protecția datelor cu caracter personal

Măsurile prevăzute în prezentul regulament se aplică în conformitate cu dreptul Uniunii privind protecția datelor cu caracter personal, în special Directiva 95/46/CE și măsurile naționale de punere în aplicare a acesteia, precum și Regulamentul (CE) nr. 45/2001.

Articolul 35

Evaluarea ex-post

Până la 13 mai 2021, Comisia prezintă Parlamentului European, Consiliului, Comitetului Economic și Social European și Comitetului Regiunilor un raport de evaluare ex-post cu privire la funcționarea și efectele prezentului regulament.

Raportul respectiv poate fi însoțit de propuneri legislative de modificare a prezentului regulament.

Articolul 36

Exercitarea delegării de competențe

(1) Competența de a adopta acte delegate este conferită Comisiei în condițiile prevăzute la prezentul articol. Este deosebit de important ca, înainte de adoptarea acestor acte delegate, Comisia să își urmeze practica uzuală și să organizeze consultări cu experți, inclusiv experți ai statelor membre.

(2) Competența de a adopta acte delegate menționată la articolul 32 alineatul (4) este conferită Comisiei pe o perioadă de cinci ani de la 12 mai 2016. Comisia prezintă un raport privind delegarea de competențe cel târziu cu nouă luni înainte de încheierea perioadei de cinci ani. Delegarea de competențe se prelungește tacit pentru perioade identice, cu excepția cazului în care Parlamentul European sau Consiliul se opune unei astfel de prelungiri cel târziu cu trei luni înainte de încheierea fiecărei perioade.

(3) Delegarea competenței menționate la articolul 32 alineatul (4) poate fi revocată în orice moment de către Parlamentul European sau de către Consiliu. O decizie de revocare pune capăt delegării competenței specificate în decizia respectivă. Decizia produce efecte din ziua care urmează datei publicării acesteia în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau de la o dată ulterioară menționată în decizie. Decizia nu aduce atingere validității actelor delegate care sunt deja în vigoare.

(4) De îndată ce adoptă un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului.

(5) Un act delegat adoptat în conformitate cu articolul 32 alineatul (4) intră în vigoare numai în cazul în care nici Parlamentul European, nici Consiliul nu au exprimat obiecții în termen de două luni de la notificarea actului respectiv către Parlamentul European și Consiliu sau în cazul în care, înainte de expirarea acestei perioade, Parlamentul European și Consiliul au informat Comisia cu privire la faptul că nu vor formula obiecții. Termenul respectiv se prelungește cu două luni la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.

Articolul 37

Procedura comitetului

(1) Comisia este asistată de comitetul „EURES” instituit prin prezentul regulament. Comitetul respectiv este un comitet în sensul Regulamentului (UE) nr. 182/2011.

(2) În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 4 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.

(3) În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.

Articolul 38

Modificarea Regulamentului (UE) nr. 1296/2013

(1) Regulamentul (UE) nr. 1296/2013 se modifică după cum urmează:

(a) articolul 23 se elimină;

(b) la articolul 24, alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text: (1)„(2) Accesul la axa EURES este deschis tuturor organismelor, actorilor și instituțiilor, desemnate de un stat membru sau de Comisie, care îndeplinesc condițiile de participare la EURES, în conformitate cu Regulamentul (UE) 2016/589 al Parlamentului European și al Consiliului (*). Astfel de organisme, actori și instituții includ, în special: (a) autoritățile naționale, regionale și locale; (b) serviciile de ocupare a forței de muncă; (c) organizațiile partenerilor sociali și alte părți interesate. (*) Regulamentul (UE) 2016/589 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 aprilie 2016 privind o rețea europeană de servicii de ocupare a forței de muncă (EURES), accesul lucrătorilor la servicii de mobilitate și integrarea mai bună a piețelor forței de muncă și de modificare a Regulamentelor (UE) nr. 492/2011 și (UE) nr. 1296/2013 (JO L 107, 22.4.2016, p. 1).”"

(2) Trimiterile la dispozițiile eliminate menționate la alineatul (1) litera (a) se interpretează ca trimiteri la articolul 29 din prezentul regulament.

(3) Alineatul (1) litera (b) de la prezentul articol nu aduce atingere cererilor de finanțare depuse în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1296/2013 înainte de 12 mai 2016.

Articolul 39

Modificări la Regulamentul (UE) nr. 492/2011

(1) Regulamentul (UE) nr. 492/2011 se modifică după cum urmează:

(a) articolele 11 și 12, articolul 13 alineatul (2), articolele 14-20 și articolul 38 se elimină;

(b) articolul 13 alineatul (1) se elimină începând cu 13 mai 2018.

(2) Trimiterile la dispozițiile eliminate se interpretează ca trimiteri la prezentul regulament și se citesc în conformitate cu tabelul de corespondență din anexa II.

Articolul 40

Dispoziții tranzitorii

Organizațiile care sunt desemnate ca „parteneri EURES” în conformitate cu articolul 3 litera (c) din Decizia de punere în aplicare 2012/733/UE sau care oferă servicii limitate în calitate de „parteneri EURES asociați”, în conformitate cu articolul 3 litera (d) din respectiva decizie, la 12 mai 2016 pot, prin derogare de la articolul 11 din prezentul regulament, să participe în calitate de membri EURES, menționați la articolul 7 alineatul (1) litera (c) punctul (ii) din prezentul regulament, sau ca parteneri EURES, menționați la articolul 7 alineatul (1) litera (d) din prezentul regulament, până la 13 mai 2019, cu condiția ca aceștia să se angajeze să îndeplinească obligațiile relevante prevăzute în prezentul regulament. În cazul în care una dintre aceste organizații dorește să participe în calitate de partener EURES, aceasta comunică BNC sarcinile pe care le va efectua din rândul celor menționate la articolul 11 alineatul (4) din prezentul regulament. BNC competent informează Biroul european de coordonare în acest sens. După expirarea perioadei de tranziție, pentru a rămâne în cadrul rețelei EURES, organizațiile interesate pot depune o cerere în acest sens în conformitate cu articolul 11 din prezentul regulament.

Articolul 41

Intrarea în vigoare

(1) Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

(2) Articolul 12 alineatul (3) și articolul 17 alineatele (1)-(7) se aplică de la 13 mai 2018.

Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre. Adoptat la Strasbourg, 13 aprilie 2016. Pentru Parlamentul European Președintele M. SCHULZ Pentru Consiliu Președintele J.A. HENNIS-PLASSCHAERT

(1) JO C 424, 26.11.2014, p. 27.

(2) JO C 271, 19.8.2014, p. 70.

(3) Poziția Parlamentului European din 25 februarie 2016 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial) și Decizia Consiliului din 15 martie 2016.

(4) Regulamentul (UE) nr. 492/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 5 aprilie 2011 privind libera circulație a lucrătorilor în cadrul Uniunii (JO L 141, 27.5.2011, p. 1).

(5) Decizia de punere în aplicare 2012/733/UE a Comisiei din 26 noiembrie 2012 de punere în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 492/2011 al Parlamentului European și al Consiliului cu privire la compensarea ofertelor și a cererilor de locuri de muncă și reinstituirea EURES (JO L 328, 28.11.2012, p. 21).

(6) A se vedea în special Hotărârea Curții de Justiție din 3 iulie 1986, Deborah Lawrie-Blum/Land Baden-Württemberg, C- 66/85, ECLI:EU:C:1986:284, punctele 16 și 17; Hotărârea Curții de Justiție din 21 iunie 1988, Steven Malcolm Brown/The Secretary of State for Scotland, C-197/86, ECLI:EU:C:1988:323, punctul 21, și Hotărârea Curții de Justiție din 31 mai 1989, I. Bettray Staatssecretaris van Justitie, C-344/87, ECLI:EU:C:1989:226, punctele 15 și 16.

(7) Hotărârea Curții de Justiție din 19 noiembrie 2002, Bülent Kurz, né Yüce/Land Baden-Württemberg, C-188/00, ECLI:EU:C:2002:694.

(8) Hotărârea Curții de Justiție din 26 februarie 1992. M. J. E. Bernini/Minister van Onderwijs en Wetenschappe, C-3/90, ECLI:EU:C:1992:89, și Hotărârea Curții de Justiție din 17 martie 2005, Karl Robert Kranemann/Land Nordrhein-Westfalen, C-109/04, ECLI:EU:C:2005:187.

(9) A se vedea, în special, Hotărârea Curții de Justiție din 3 iunie 1986, R. H. Kempf/Staatssecretaris van Justitie, C-139/85, ECLI:EU:C:1986:223, punctul 13.

(10) Hotărârea Curții de Justiție din 26 februarie 1991, The Queen/Immigration Appeal Tribunal, ex parte Gustaff Desiderius Antonissen, C-292/89, ECLI:EU:C:1991:80.

(11) JO C 88, 27.3.2014, p. 1.

(12) Decizia nr. 573/2014/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 mai 2014 privind cooperarea consolidată între serviciile publice de ocupare a forței de muncă (SPOFM) (JO L 159, 28.5.2014, p. 32).

(13) Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca Uniunii Europene (JO L 78, 24.3.2009, p. 1).

(14) Directiva 2014/54/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 aprilie 2014 privind măsurile de facilitare a exercitării drepturilor conferite lucrătorilor în contextul liberei circulații a lucrătorilor (JO L 128, 30.4.2014, p. 8).

(15) Regulamentul (UE) nr. 1296/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 decembrie 2013 privind Programul Uniunii Europene pentru ocuparea forței de muncă și inovare socială („EaSI”) și de modificare a Deciziei nr. 283/2010/UE de instituire a unui instrument european de microfinanțare Progress pentru ocuparea forței de muncă și incluziune socială (JO L 347, 20.12.2013, p. 238).

(16) Regulamentului (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială (JO L 166, 30.4.2004, p. 1).

(17) Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 1995 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a acestor date (JO L 281, 23.11.1995, p. 31).

(18) Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter persona