DECIZIA DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) 2018/210 A COMISIEI

din 12 februarie 2018

privind adoptarea programului de lucru multianual LIFE pentru perioada 2018-2020

(Text cu relevanță pentru SEE)

COMISIA EUROPEANĂ,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1293/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 decembrie 2013 privind instituirea unui program pentru mediu și politici climatice (LIFE) și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 614/2007 (1), în special articolul 24 alineatul (1),

având în vedere Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului (2), în special articolul 84 alineatul (2),

după consultarea Comitetului pentru programul LIFE pentru mediu și politici climatice,

întrucât:

ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

Articolul 1

Programul de lucru multianual

Se adoptă programul de lucru multianual LIFE pentru perioada 2018-2020, prevăzut în anexă.

Articolul 2

Contribuția Uniunii la programul de lucru multianual

Contribuția maximă la programul de lucru multianual LIFE pentru perioada 2018-2020 este de 1 657 063 000 EUR și se utilizează pentru a finanța subprogramele și domeniile prioritare relevante, după cum urmează:

Articolul 3

Instrumente financiare

(1) Următorul instrument financiar descris în anexă beneficiază de contribuții în conformitate cu articolul 17 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1293/2013:

(2) Punerea în aplicare a contribuției la Instrumentul de finanțare privată pentru eficiență energetică și la Mecanismul de finanțare a capitalului natural se încredințează Băncii Europene de Investiții.

Articolul 4

Prezenta decizie se aplică de la 1 ianuarie 2018.

Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

(1) JO L 347, 20.12.2013, p. 185.

(2) JO L 298, 26.10.2012, p. 1.

ANEXĂ

1. INTRODUCERE

În conformitate cu articolul 3 din Regulamentul (UE) nr. 1293/2013 (denumit în continuare „Regulamentul LIFE”), programul LIFE urmărește atingerea următoarelor obiective generale:

— să contribuie la tranziția către o economie eficientă din punctul de vedere al utilizării resurselor, cu emisii scăzute de dioxid de carbon și rezistentă la schimbările climatice, și să contribuie la protejarea și îmbunătățirea calității mediului și la oprirea și inversarea tendinței de declin al biodiversității, inclusiv prin sprijinirea rețelei Natura 2000 și abordarea degradării ecosistemelor;

— să îmbunătățească dezvoltarea, punerea în aplicare și aplicarea politicii și legislației Uniunii în domeniul mediului și al climei, precum și să acționeze ca un catalizator și promotor al integrării obiectivelor de mediu și climatice în alte politici și în practica din sectoarele public și privat la nivelul Uniunii, inclusiv prin creșterea capacității acestor sectoare;

— să susțină o guvernanță mai bună în domeniul mediului și al climei la toate nivelurile, inclusiv o mai bună implicare a societății civile, a ONG-urilor și a actorilor locali; și

— să sprijine punerea în aplicare a celui de-al șaptelea program de acțiune pentru mediu.

Acest al doilea program de lucru multianual LIFE ține seama de experiența dobândită în perioada 2014-2017 și, în special, de recomandările formulate în evaluarea la jumătatea perioadei (1), care se referă în principal la:

1. simplificarea proceselor de depunere a solicitărilor și de raportare;

2. reproducerea rezultatelor proiectelor;

3. îmbunătățirea strategiei de comunicare.

Măsurile de simplificare a procesului de depunere a solicitărilor sunt parte integrantă a conținutului actualului program de lucru multianual LIFE (a se vedea secțiunea 5.1.1.1 de mai jos). Necesitatea continuării, a reproducerii și/sau a transferării rezultatelor proiectelor capătă o mai mare importanță în faza de atribuire (a se vedea secțiunea 5.1.1.2 de mai jos) și va primi mai mult sprijin prin intermediul achizițiilor. Simplificarea raportării va fi realizată prin proceduri de gestionare a proiectelor și prin asigurarea accesului beneficiarilor la o bază de date online prin care să se faciliteze colectarea datelor referitoare la indicatorii principali ai proiectelor. Îmbunătățirea strategiei de comunicare se realizează prin achiziții. Prin urmare, aceste măsuri nu sunt descrise detaliat în prezentul program de lucru multianual LIFE.

Prezentul program de lucru multianual LIFE se bazează și pe evoluțiile recente ale politicii UE, cum ar fi Planul de acțiune pentru economia circulară (2) și Planul de acțiune pentru natură, cetățeni și economie (3), și va realiza o punte către finanțarea viitoare a „durabilității”, astfel cum se prevede în Documentul de reflecție privind viitorul finanțelor UE (4). Au fost incluse următoarele modificări:

în ceea ce privește subprogramul pentru mediu:

— reducerea numărului de teme de proiect (de la 87 la 42) și punerea unui accent mai pronunțat pe orientarea solicitanților către prioritățile de politică ale UE, sporind totodată șansele proiectelor din anumite subdomenii precum biodiversitatea și economia circulară, dar și pe cele ale proiectelor cu impact puternic și direct asupra sănătății majorității cetățenilor europeni;

— reorientarea temelor de proiect referitoare la guvernanță și informare pentru a se axa mai mult pe probleme specifice de sensibilizare și de guvernanță;

în ceea ce privește ambele subprograme:

— o mai mare îmbunătățire a orientării către rezultate prin introducerea cerinței de a produce efecte măsurabile asupra mediului sau asupra schimbărilor climatice în toate domeniile prioritare;

— încurajarea implicării sporite a entităților private prin evidențierea avantajelor pe care le prezintă abordările apropiate de condițiile pieței, ca instrument de asigurare a durabilității pentru rezultatele proiectelor. Acțiuni de sprijin care să contribuie la dezvoltarea unor proiecte viabile din punct de vedere economic și ecologic, care să nu mai necesite decât investiția și care să mobilizeze resurse financiare publice și private suplimentare pentru extinderea și reproducerea rezultatelor;

— simplificarea procedurilor de gestionare a granturilor, în special prin testarea unei proceduri de depunere în două etape a solicitărilor pentru proiectele-pilot, demonstrative și de bune practici, precum și pentru proiectele de informare, sensibilizare și diseminare, astfel cum se propune în evaluarea la jumătatea perioadei a programului LIFE.

Necesitatea și importanța unor efecte măsurabile ale proiectelor în plan concret au fost confirmate atât în evaluarea la jumătatea perioadei a programului LIFE, cât și de către Parlamentul European (cu privire la cheltuielile UE) (5). Programul LIFE conține indicatori de performanță, iar programele de lucru multianuale conțin indicatori pentru rezultatele cantitative (adică de realizare) și pentru rezultatele calitative, în concordanță cu cei dintâi. Pentru a putea să raporteze acești indicatori la nivel de program, beneficiarii trebuie să prognozeze și să măsoare la nivel de proiect efectele asupra mediului, climei, guvernanței și informării, adică efectele societale, în raport cu indicatorii de realizare și de rezultat (6). Pentru ca aceste efecte să fie de durată, adică durabile în timp, beneficiarii trebuie să instituie și mecanisme solide prin care să se asigure că efectele proiectelor sunt extinse și reproduse astfel încât să depășească zona inițială a proiectului. Prin urmare, explicarea clară și coerentă a modului în care se va asigura continuarea, reproducerea și/sau transferul activităților și al efectelor proiectelor devine un criteriu de atribuire și mai decisiv în evaluarea propunerilor de proiecte. Prin natura lor, acele soluții la problemele legate de mediu și de schimbările climatice despre care s-a demonstrat cu succes că sunt apropiate de condițiile pieței au o șansă deosebit de mare de a fi continuate, reproduse și/sau transferate. Prin urmare, propunerile care prezintă în mod credibil și coerent o strategie care să le facă vandabile până la sfârșitul proiectului vor primi un punctaj mare la acest criteriu.

În evaluarea la jumătatea perioadei a fost analizată, în conformitate cu articolul 25 din Regulamentul LIFE, și a fost confirmată capacitatea programului LIFE de a promova sinergii în cadrul programului. Documentele de reflecție privind viitorul finanțelor UE (7) subliniază importanța dimensiunii sociale a politicilor europene. În cazul programului LIFE, acest lucru ar trebui să reprezinte un impuls pentru a căuta și mai multe sinergii între dimensiunea ecologică, cea economică și cea socială a dezvoltării durabile. Prin urmare, vor primi puncte suplimentare abordările cu scopuri multiple, bine concepute, care pe lângă obiectivele primare privind mediul sau politicile climatice urmăresc și obiective precum integrarea socială sau creșterea economică (8). De exemplu, activitățile de protecție a naturii și a biodiversității și activitățile care vizează consolidarea economiei circulare au potențialul de a contribui la construirea de comunități și la integrarea socială. Se pot întâmpina dificultăți în ceea ce privește demonstrarea viabilității economice a economiei circulare, în multe cazuri fiind important să se ia în considerare dimensiunea socială (de exemplu, prin integrarea pe piața muncii a persoanelor defavorizate).

Programul LIFE permite „alte proiecte” și „alte activități”. Această flexibilitate poate fi utilizată pentru a experimenta noi abordări, noi tipuri de proiecte și servicii de asistență pentru proiectele existente și/sau pentru implicarea unor părți interesate care nu sunt atrase de formatele tradiționale de proiecte. De exemplu, decalajul dintre aplicarea cu succes a soluțiilor în materie de mediu sau de politici climatice ale proiectelor LIFE și accesul efectiv al acestora pe piață ar putea fi eliminat în multe cazuri dacă cele mai promițătoare dintre proiectele LIFE ar beneficia de sprijin specific pentru accesul la piețe și la potențialii investitori. Sprijinul ar putea consta într-un proiect complementar care să se concentreze pe sprijinirea accesului la piață, pe gestionarea antreprenorială a fiecărui proiect și pe oferirea de îndrumări privind obținerea de fonduri, în sprijin pentru crearea de clustere ale economiei circulare și/sau pentru colaborarea în cadrul acestora sau în premii anuale pentru proiectele cu valoare adăugată pentru UE deosebit de mare. În cazul în care noul Regulament financiar va permite o mai mare flexibilitate în ceea ce privește atribuirea de sume forfetare pentru anumite rezultate, acest lucru ar putea fi utilizat și pentru consolidarea capacităților în vederea „atractivității financiare” a proiectelor de investiții și a accesului pe piață.

Programul LIFE este gestionat chiar de către serviciile Comisiei și de agenția executivă (AE) căreia i-a fost delegată această sarcină spre gestionare directă. Agenția executivă acționează în limitele delegării, în conformitate cu Decizia C(2013) 9414 a Comisiei sau cu orice decizie a Comisiei de înlocuire a acesteia și sub supravegherea serviciilor Comisiei. Responsabilitatea generală pentru program îi revine Comisiei. Pot fi contractați experți externi pentru a sprijini activitățile serviciilor Comisiei și/sau ale agenției executive.

În aplicarea principiului complementarității cu alte programe de finanțare europene, prevăzut în considerentele 5, 11 și 13 și la articolul 8 din Regulamentul LIFE, punerea în aplicare a planului de lucru multianual va asigura coerența și sinergiile și va evita în cea mai mare măsură posibilă suprapunerea cu alte politici și instrumente financiare ale Uniunii, urmărindu-se complementaritatea cu programul Orizont 2020 (9), cu programul de cercetare și inovare al Uniunii pentru perioada 2014-2020 și cu programele de lucru ale acestuia (10). Acest lucru se va realiza, în principal, prin criteriile de eligibilitate pentru diferitele tipuri de proiecte și prin orientările prevăzute în ghidurile solicitantului care însoțesc cererile de propuneri (11), urmărindu-se complementaritatea cu programul Orizont 2020. Dubla finanțare va fi evitată prin verificare încrucișată în cadrul etapei de selecție și prin verificări ex post. Proiectele axate pe cercetare sau pe construirea de infrastructură de anvergură care sunt cuprinse în domeniul de aplicare al altor programe ale UE sunt excluse de la finanțarea prin intermediul programului LIFE.

Structura planului de lucru multianual urmează structura prevăzută la articolul 24 alineatul (2) din Regulamentul LIFE și abordează separat numai subprogramele pentru mediu și politici climatice, în cazul în care este necesar.

Acesta se referă la perioada 1 ianuarie 2018-31 decembrie 2020.

1.1. Subprogramul pentru mediu

Subprogramul pentru mediu vizează domeniile prioritare„Mediu și utilizarea eficientă a resurselor”, „Natură și biodiversitate” și „Guvernanță și informare în domeniul mediului” (articolele 9-12 din Regulamentul LIFE). Fiecare dintre aceste domenii prioritare conține mai multe priorități tematice, enumerate în anexa III la Regulamentul LIFE.

Prezentul program de lucru multianual 2018-2020 definește temele de proiect care transpun în practică prioritățile tematice.

1.2. Subprogramul pentru politici climatice

Subprogramul pentru politici climatice vizează domeniile prioritare„atenuarea schimbărilor climatice”, „adaptarea la schimbările climatice” și „guvernanță și comunicare” (articolele 13-16 din Regulamentul LIFE). Fiecare domeniu prioritar conține o serie de domenii de politică stabilite în secțiunea 4 de mai jos, care sunt considerate de interes deosebit pe întreaga perioadă vizată de prezentul program de lucru multianual.

2. REPARTIZAREA FONDURILOR ÎNTRE DOMENIILE PRIORITARE ȘI ÎNTRE DIVERSELE TIPURI DE FINANȚARE – ARTICOLUL 24 ALINEATUL (2) LITERA (a)

În conformitate cu articolul 4 din Regulamentul LIFE, pachetul bugetar global pentru programul LIFE pentru perioada 2014-2020 este de 3 456 655 000 EUR, din care un procent de 75 % este alocat subprogramului pentru mediu (2 592 491 250 EUR) și un procent de 25 % este alocat subprogramului pentru politici climatice (864 163 750 EUR).

În anii 2014-2017 s-au alocat 1 349 de milioane EUR subprogramului pentru mediu și 446 de milioane EUR subprogramului pentru politici climatice. Pentru anii 2018-2020 rămân disponibile 1 657 de milioane EUR.

Regulamentul LIFE stabilește, de asemenea, procentul minim din bugetul total care urmează să fie rezervat pentru proiecte [81 %, articolul 17 alineatul (4) din Regulamentul LIFE] și procentul maxim al resurselor bugetare alocate proiectelor sprijinite prin granturi pentru acțiuni, care pot fi alocate proiectelor integrate [30 %, articolul 17 alineatul (5) din Regulamentul LIFE].

Articolul 4 din Regulamentul LIFE este în curs de revizuire pentru a include o contribuție de 4 500 000 EUR la Corpul european de solidaritate pentru proiectele care angajează tineri voluntari din întreaga UE în domeniul protecției mediului și al politicilor climatice (12).

Proiectele LIFE vor fi finanțate prin granturi pentru acțiuni sau, după caz, prin instrumente financiare [articolul 17 alineatul (4) din Regulamentul LIFE].

În conformitate cu articolul 24 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul LIFE, prezentul program de lucru multianual specifică sumele care urmează să fie alocate pe domenii prioritare și pe tipuri de finanțare.

Alocări globale pentru ambele subprograme, pe tipuri de finanțare

Buget 2018-2020 în milioane EUR Proiecte și granturi de funcționare Granturi pentru acțiuni 1 263,44 Granturi de funcționare 36,00 Instrumente financiare 75,00 Achiziții publice 252,70 Cheltuieli de sprijin 29,92 Total general 1 657,06





Alocări globale pe domenii prioritare 2018-2020

Domenii prioritare Mediu și utilizarea eficientă a resurselor Natură și biodiversitate Guvernanță și informare în domeniul mediului Corpul european de solidaritate Atenuarea schimbărilor climatice Adaptarea la schimbările climatice Guvernanță și informare în domeniul climei Total pe domeniu (în milioane EUR) 444,81 632,55 143,38 4,50 230,50 123,85 47,55 Subtotal 1 627,14 Cheltuieli de sprijin (ATA) 29,92 Total general 1 657,06

Alocările pe domenii prioritare și pe tipuri de finanțare au caracter orientativ. În cazul granturilor pentru acțiuni, alocarea finală va depinde de numărul efectiv al propunerilor de proiecte care pot să fie finanțate în cadrul fiecărui domeniu prioritar. Alocările bugetare pentru și între instrumentele financiare pot fi adaptate pe parcursul programului LIFE, ca răspuns la absorbția reală. În conformitate cu Regulamentul financiar (13), în limitele plafoanelor stabilite de Regulamentul LIFE, realocările între domeniile prioritare nu pot depăși 5 % din alocarea totală pentru domeniile prioritare în cauză.

2.1. Subprogramul pentru mediu

Pe durata prezentului program de lucru multianual, se alocă un buget de 1 243,81 milioane EUR (14) subprogramului pentru mediu.

Un anumit procent din resursele bugetare alocate proiectelor sprijinite prin granturi pentru acțiuni în cadrul subprogramului pentru mediu este alocat proiectelor care sprijină conservarea naturii și a biodiversității, inclusiv proiectelor de informare și guvernanță, de asistență tehnică și pregătitoare aferente [articolul 9 alineatul (3) din Regulamentul LIFE] (15). Restul bugetului alocat proiectelor va reveni unor proiecte din domeniile prioritare „Mediu și utilizarea eficientă a resurselor” și „Guvernanță și informare în domeniul mediului.”

Alocare orientativă pe tipuri de finanțare în cadrul subprogramului pentru mediu

Buget 2018-2020 în milioane EUR Granturi pentru acțiuni (*1) — Proiecte de consolidare a capacității 7,75 — Proiecte de asistență tehnică 2,95 — Alte granturi pentru acțiuni 992,37 Instrument financiar (*2) Mecanismul de finanțare a capitalului natural (MFCN) p.m. Granturi de funcționare 27,00 Achiziții publice 193,67 Cheltuieli de sprijin (*3) 20,07 Total general 1 243,81

Alocările pe domenii prioritare și pe tipuri de finanțare au caracter orientativ.

Alocările bugetare pentru și între instrumentele financiare pot fi adaptate pe parcursul programului LIFE, ca răspuns la absorbția reală. În limitele plafoanelor stabilite de Regulamentul LIFE, realocările între domeniile prioritare nu pot depăși 5 % din alocarea totală pentru domeniile prioritare în cauză.

2.2. Subprogramul pentru politici climatice

În cadrul prezentului program de lucru multianual, bugetul pentru subprogramul pentru politici climatice este de 413,25 milioane EUR. Alocarea pe domenii prioritare este orientativă și depinde de numărul efectiv al propunerilor de granturi pentru acțiuni din fiecare domeniu prioritar, precum și de absorbția pe piață în contextul instrumentelor financiare „Instrumentul de finanțare privată pentru eficiență energetică” (unic pentru acest subprogram) și „Mecanismul de finanțare a capitalului natural”.

Alocare orientativă pe tipuri de finanțare în cadrul subprogramului pentru politici climatice

Buget 2018-2020 în milioane EUR Granturi pentru acțiuni (*4) Proiecte de consolidare a capacității 3,00 Proiecte de asistență tehnică 0,78 Alte granturi pentru acțiuni 256,59 Instrumente financiare (*5) Instrumentul de finanțare privată pentru eficiență energetică IFPEE 75,0 Mecanismul de finanțare a capitalului natural (MFCN) p.m. Granturi de funcționare 9,00 Achiziții publice 59,03 Cheltuieli de sprijin (*6) 9,85 Total general 413,25

3. TEMELE DE PROIECT CARE TRANSPUN ÎN PRACTICĂ PRIORITĂȚILE TEMATICE STABILITE ÎN ANEXA III PENTRU SUBPROGRAMUL PENTRU MEDIU [ARTICOLUL 24 ALINEATUL (2) LITERA (b) DIN REGULAMENTUL LIFE]

În conformitate cu considerentul 36 și cu articolul 24 din Regulamentul LIFE, planul de lucru multianual conține o listă neexhaustivă de teme de proiect care transpun în practică prioritățile tematice, eforturile fiind axate pe priorități strategice și pe domenii de acțiune concrete în domeniul mediului și în domeniile conexe ale guvernanței și informării, în cadrul subprogramului pentru mediu. În conformitate cu considerentul 22 din Regulamentul LIFE, la evaluarea valorii adăugate pentru Uniune a proiectelor din cadrul subprogramului pentru mediu, Comisia ar trebui să acorde o atenție specială contribuției lor la prioritățile tematice puse în aplicare prin temele de proiect. Astfel, temele de proiect sunt un instrument prin care se acordă puncte suplimentare proiectelor care abordează domenii de politică importante din punct de vedere strategic, Comisia rămânând totodată deschisă propunerilor judicioase din alte domenii, precum și încorporării de idei noi pentru a reacționa la noile provocări.

Un anumit procent din resursele rezervate proiectelor sprijinite prin granturi pentru acțiuni va fi alocat pentru proiectele care sprijină conservarea naturii și a biodiversității (16). Creșterea alocării în comparație cu Regulamentul LIFE+ restrânge bugetul disponibil pentru proiectele aferente altor priorități tematice ale subprogramului pentru mediu, reprezentând deci un motiv în plus pentru o mai bună concentrare a utilizării fondurilor în domeniile respective.

Trebuie precizat că nu se exclude finanțarea proiectelor pe teme care nu sunt incluse în această listă. Proiectele de înaltă calitate care îndeplinesc criteriile de eligibilitate și de selecție aplicabile pot să obțină totuși finanțare. Prin urmare, întocmirea acestei liste pentru întreaga durată a programului de lucru multianual asigură atât flexibilitatea necesară pentru atingerea obiectivelor programului LIFE, cât și stabilitatea necesară pentru ca potențialii solicitanți să planifice, să pregătească și să înainteze propuneri.

3.1. Domeniul prioritar „mediu și utilizarea eficientă a resurselor”

În conformitate cu articolul 10 litera (a) din Regulamentul LIFE, temele de proiect corespunzătoare acestui domeniu prioritar și prioritățile tematice conexe enumerate în anexa III la Regulamentul LIFE trebuie să urmărească în special realizarea obiectivului specific „dezvoltarea, testarea și demonstrarea unor abordări politice sau de conducere, a celor mai bune practici și a unor soluții, inclusiv dezvoltarea și demonstrarea unor tehnologii inovatoare, la provocările legate de mediu care să poată fi reproduse, transferate sau integrate, inclusiv în ceea ce privește legătura dintre mediu și sănătate, precum și în sprijinul politicilor și legislației în materie de eficiența resurselor, inclusiv al Foii de parcurs pentru o Europă eficientă din punctul de vedere al utilizării resurselor”. Printre abordările de conducere inovatoare se numără în special realizarea de experimente comune de către actori publici, privați și ai societății civile în cadrul lanțurilor valorice de la care se așteaptă să se obțină impacturi pozitive directe și măsurabile asupra mediului. Toate proiectele aferente acestui domeniu prioritar trebuie să fie, prin urmare, fie proiecte-pilot, fie proiecte demonstrative în sensul articolului 18 literele (a) și (b) din Regulamentul LIFE, dar nu trebuie să se axeze pe cercetare. Este permisă într-o mică măsură doar cercetarea aplicată, ca parte a acțiunilor pregătitoare și/sau de monitorizare. În ceea ce privește proiectele demonstrative din acest domeniu prioritar care se încadrează la una dintre temele de proiect enumerate mai jos, se acordă prioritate proiectelor care pun în practică, testează, evaluează și diseminează acțiuni, metode sau abordări care sunt noi sau necunoscute la nivelul întregii Uniuni.

Performanța programului LIFE în ceea ce privește obiectivele sale din cadrul acestui domeniu prioritar legate de proiectele-pilot și demonstrative, în special contribuția sa la tranziția la o economie eficientă din punctul de vedere al utilizării resurselor și la protejarea și îmbunătățirea calității mediului, se măsoară în raport cu îmbunătățirile aduse mediului care pot fi atribuite proiectelor LIFE. Prin urmare, toate proiectele LIFE din acest domeniu prioritar trebuie să includă acțiuni care să aibă drept rezultat efecte directe și măsurabile asupra mediului pe toată durata proiectului.

Anexa III la Regulamentul LIFE (a) Priorități tematice din domeniul apei, inclusiv pentru mediul marin : activități pentru punerea în aplicare a obiectivelor specifice din domeniul apei, stabilite în Foaia de parcurs către o Europă eficientă din punctul de vedere al utilizării resurselor și al șaptelea program de acțiune pentru mediu, în special: (i) abordări integrate pentru punerea în aplicare a Directivei 2000/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului (17); (ii) activități pentru punerea în aplicare a Directivei 2007/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului (18); (iii) activitățile de punere în aplicare a programului de măsuri al Directivei 2008/56/CE a Parlamentului European și a Consiliului (19) în vederea obținerii unei stări ecologice bune a apelor marine; (iv) activități pentru a asigura utilizarea eficientă și în condiții de siguranță a resurselor de apă, îmbunătățind gestionarea cantitativă a apei, conservând un grad ridicat de calitate a apei și evitând utilizarea necorespunzătoare și deteriorarea resurselor de apă.

Abordarea calității apei, a inundațiilor și a gestionării secetei într-un mod eficient din punctul de vedere al costurilor reprezintă o provocare majoră în cadrul UE. Pentru a răspunde provocărilor și oportunităților din sectorul apei, este necesară o abordare holistică în rândul mai multor actori. În concordanță cu punerea în aplicare a Directivei-cadru privind apa, a Directivei privind inundațiile și a priorităților Parteneriatului european pentru inovare în domeniul apei, proiectele ar trebui să se axeze pe conceperea și, mai ales, pe realizarea de acțiuni care să poată ajuta statele membre să se înscrie pe direcția unei gestionări cu adevărat integrate a resurselor de apă, promovând abordările ecosistemice acolo unde este cazul. În contextul acțiunilor care vizează punerea în aplicare a Directivei-cadru „Strategia pentru mediul marin”, ar trebui acordată o atenție specială presiunilor și impacturilor emergente, precum și promovării unui mai bun management integrat al zonelor costiere și a unei mai bune amenajări a spațiului maritim. În ceea ce privește industria apei, tehnologiile și procesele utilizate pentru a asigura furnizarea serviciilor legate de apă (producția de apă potabilă sau epurarea apelor uzate) sunt pe cale să ajungă la maturitate. În concordanță cu domeniile prioritare ale Parteneriatului european pentru inovare în domeniul apei, provocarea actuală este dublă: (i) asigurarea unei puneri în aplicare corespunzătoare, într-un mod care să conducă la rezultate eficiente din punctul de vedere al costurilor și al resurselor și conforme din punct de vedere juridic; și (ii) asigurarea capacității de remediere a problemelor care apar în acest domeniu.

Prin urmare, se va acorda prioritate următoarelor teme de proiect:

Apă, inundații și secetă – secțiunea A litera (a) punctele (i)-(ii) din anexa III

1. Realizarea unor acțiuni de gestionare a riscului de inundații și/sau de secetă prin aplicarea a cel puțin una dintre următoarele măsuri: — soluții bazate pe natură constând în măsuri de retenție naturală a apei care sporesc infiltrarea și stocarea apei și elimină poluanții prin procese naturale sau similare celor naturale, inclusiv prin renaturalizarea morfologiei râurilor, a lacurilor, a estuarelor și a coastelor și/sau prin recrearea habitatelor aferente, inclusiv a unor zone inundabile și mlăștinoase; — instrumente și tehnici de prevenire și de protecție pentru sprijinirea politicilor în domeniu, a amenajării teritoriului, a reducerii riscurilor, a rezilienței post-eveniment și a gestionării situațiilor de urgență; și/sau — abordări integrate de evaluare și gestionare a riscurilor, care iau în considerare vulnerabilitatea socială și vizează îmbunătățirea rezilienței, asigurând totodată acceptarea la nivel social.

2. Proiecte de soluționare a problemei presiunilor hidromorfologice identificate în planurile de management al bazinelor hidrografic și cauzate de utilizarea terenurilor sau a apei, în vederea atingerii unei stări bune a apelor sau a unui potențial hidrologic bun, astfel cum prevăd obiectivele Directivei-cadru privind apa.

3. Gestionarea integrată a nutrienților și a poluării organice de origine umană și/sau agricolă prin eliminarea directă a poluării. Acțiunile preconizate ar trebui să fie identificate în urma unei analize cuprinzătoare a decalajului (20), care să definească măsurile necesare la nivel de bazin hidrografic sau de zonă de captare pentru îndeplinirea cerințelor Directivei-cadru privind apa și ale Directivei-cadru „Strategia pentru mediul marin”, ținând seama de rezultatele obținute ca urmare a cerințelor Directivei privind tratarea apelor urbane reziduale (21), ale Directivei privind nitrații (22), ale Directivei privind apa pentru scăldat (23) și ale Directivei privind apele subterane (24).

4. Reducerea presiunilor exercitate de poluanții chimici în mediul acvatic prin reducerea la sursă a emisiilor de substanțe prioritare și de alte substanțe chimice identificate ca poluanți specifici bazinelor hidrografice, prin utilizarea de înlocuitori adecvați (25) sau de tehnologii alternative.

5. Punerea în aplicare a unor măsuri de economisire a apei în vederea reducerii presiunilor cantitative și calitative asupra corpurilor de apă din bazinele expuse stresului hidric identificate în planul de management al bazinului hidrografic relevant.

Gestionarea mediului marin și a zonelor costiere – secțiunea A litera (a) punctul (iii) din anexa III

1. Aplicarea unor instrumente, tehnologii sau practici prin care să se asigure sustenabilitatea activităților umane legate de mediul marin, inclusiv prin reducerea presiunii exercitate de activitățile umane asupra mediului marin și prin remedierea a cel puțin una dintre următoarele teme de interes major: — zgomotul subacvatic; — perturbarea fundului mării; — mineritul marin; — pescuitul; — agricultura; și/sau — navigația.

2. Proiecte care vizează prevenirea și reducerea deșeurilor sau a contaminanților marini, prin aplicarea de soluții la sursa terestră și/sau în largul mării.

Industria apei – secțiunea A litera (a) punctul (iv) din anexa III

1. Aplicarea unor tehnologii pentru apă potabilă și a unor sisteme de epurare a apelor uzate urbane care folosesc procese eficiente din punctul de vedere al utilizării resurselor pentru furnizarea serviciilor legate de apă (26), proceduri și/sau procese de control la fața locului pentru reducerea sau eliminarea deversărilor de poluanți și/sau agenți patogeni emergenți în cadrul efluenților proveniți de la epurarea apelor uzate.

2. Aplicarea unor instrumente care să asigure furnizarea serviciilor legate de apă într-un mod eficient din punctul de vedere al utilizării resurselor, în conformitate cu Directiva privind apa potabilă și cu Directiva privind tratarea apelor urbane reziduale, pentru populația care trăiește în zone rurale (27).

3. Îmbunătățirea eficienței și a eficacității soluțiilor și/sau a opțiunilor de epurare a apei reciclate/recuperate, prin punerea în aplicare a uneia sau a mai multora dintre următoarele măsuri: — concepte pentru alimentarea (alternativă) cu apă, epurarea apelor uzate, reutilizarea, recuperarea și reciclarea resurselor (28); — metode de controlare la sursă și tehnologii eficiente din punctul de vedere al costurilor aplicate la fața locului pentru evacuările de poluanți emergenți și de agenți patogeni în sistemul de epurare a apelor uzate; — centre de inovare în epurarea apelor în regiunile care în prezent duc lipsa unor sisteme de canalizare și a unor instalații de epurare și de salubrizare corespunzătoare, cu aplicarea de tehnologii inteligente și de sisteme descentralizate, cu accent pe sursele alternative de apă; — abordări sistematice pentru a evitarea pierderilor de apă, de energie și de resurse în producția industrială și în infrastructura pentru apă și ape uzate.

Anexa III la Regulamentul LIFE (b) Priorități tematice pentru deșeuri : activități pentru punerea în aplicare a obiectivelor specifice pentru deșeuri stabilite în Foaia de parcurs către o Europă eficientă din punctul de vedere al utilizării resurselor și al șaptelea program de acțiune pentru mediu, în special: (i) abordări integrate pentru punerea în aplicare a planurilor și programelor din domeniul deșeurilor; (ii) activități pentru punerea în aplicare și dezvoltarea legislației Uniunii în domeniul deșeurilor, acordând atenție îndeosebi primelor puncte ale ierarhiei Uniunii în domeniul deșeurilor (prevenire, reutilizare și reciclare); (iii) activități pentru asigurarea eficienței utilizării resurselor și cele privind impactul produselor pe durata întregului ciclu de viață, modelele de consum și dematerializarea economiei.

În cazul deșeurilor, Foaia de parcurs către o Europă eficientă din punct de vedere al utilizării resurselor și al șaptelea program de acțiune pentru mediu au ca scop atingerea următoarelor obiective generale până în 2020:

— reducerea cantității de deșeuri produse;

— maximizarea reciclării și a reutilizării;

— limitarea incinerării la materialele nereciclabile; și

— limitarea depozitării la gropile de gunoi la deșeurile nereciclabile și nerecuperabile.

Prin urmare, se va acorda prioritate următoarelor teme de proiect:

Punerea în aplicare a legislației în materie de deșeuri – secțiunea A litera (b) punctele (i)(ii) din anexa III

1. Punerea în aplicare a unor metode de gestionare (colectare separată, sortare și reciclare) a deșeurilor în regiunile ultraperiferice ale UE (29) sau pe insulele (30) cu o populație rezidentă de mai puțin de 250 000 de locuitori (31).

2. Punerea în aplicare a unor soluții inovatoare în vederea uneia dintre următoarele acțiuni: — colectarea separată și reciclarea deșeurilor de echipamente electrice și electronice (DEEE) și/sau a bateriilor și a acumulatorilor sau reciclarea DEEE și/sau a bateriilor și a acumulatorilor; — dezmembrarea și reciclarea vehiculelor scoase din uz (VSU); — demontarea selectivă a construcțiilor sau a clădirilor, cu obținerea de materiale sau produse reciclate cu valoare adăugată (32); — sortarea și reciclarea cu valoare adăugată a materialelor plastice (33); — colectarea separată și reciclarea deșeurilor biologice; și/sau — reciclarea materialelor compozite pentru recuperarea materiilor prime critice. Notă explicativă: În completarea acestor soluții inovatoare și a proiectului LIFE, în timpul și după perioada proiectului ar trebui urmărite și celelalte operațiuni relevante de gestionare a deșeurilor, în conformitate cu ierarhia deșeurilor.

3. Identificarea (34) și separarea substanțelor periculoase conținute în deșeuri, pentru a permite reciclarea cu valoare adăugată (35) a deșeurilor tratate și eliminarea în condiții de siguranță a substanțelor periculoase în cadrul proiectului.

Deșeurile și utilizarea eficientă a resurselor – secțiunea A litera (b) punctul (iii) din anexa III

1. Aplicarea unor noi modele de afaceri și/sau de consum și/sau a unor noi abordări pentru susținerea utilizării eficiente a resurselor în sectoarele industriale prioritare stabilite în Foaia de parcurs către o Europă eficientă din punct de vedere al utilizării resurselor (36) și în planul de acțiune al UE pentru economia circulară (37), cu accent pe durabilitatea, reutilizarea, repararea și reciclarea produselor și pe procesele alternative vânzării de produse. Aplicarea noilor modele de afaceri și a noilor abordări ar trebui să ducă la următoarele rezultate chiar din timpul derulării proiectului: — o reducere a utilizării resurselor (adică a consumului de materiale, de energie și/sau de apă, în funcție de principalele efecte); și — sprijinirea transformării în cadrul întreprinderilor mici și mijlocii (IMM-uri) (38); și/sau — integrarea dimensiunii sociale în modelul de afaceri. Notă explicativă: Procesele alternative cuprind, printre altele, utilizarea în comun sau închirierea, refabricarea, simbioza industrială, optimizarea lanțurilor alimentare, a transporturilor și a mobilității, sustenabilitatea clădirilor și a construcțiilor/demolărilor.

Anexa III la Regulamentul LIFE (c) Priorități tematice pentru eficiența utilizării resurselor, inclusiv a solurilor și a pădurilor, și economia verde și circulară : activități pentru punerea în aplicare a Foii de parcurs către o Europă eficientă din punctul de vedere al utilizării resurselor și a celui de-al șaptelea program de acțiune pentru mediu, care nu sunt acoperite de alte priorități tematice menționate în prezenta anexă, în special: (i) activități pentru simbioza industrială și transferul de cunoștințe și dezvoltarea de noi modele pentru trecerea spre o economie circulară și verde; (ii) activități pentru Strategia tematică pentru protecția solului (Comunicarea Comisiei din 22 septembrie 2006 intitulată „Strategia tematică pentru protecția solului”), acordând atenție îndeosebi atenuării și compensării impermeabilizării solurilor, precum și îmbunătățirii modalității de folosire a terenurilor; (iii) activități pentru sistemele de monitorizare a pădurilor și pentru sistemele de informare privind pădurile, precum și pentru prevenirea incendiilor forestiere.

Proiectele din cadrul priorităților tematice pentru eficiența utilizării resurselor, inclusiv a solurilor și pădurilor, și economia verde și circulară se vor axa pe punerea în aplicare a Foii de parcurs către o Europă eficientă din punct de vedere al utilizării resurselor, a planului de acțiune al UE pentru economia circulară (39), a Strategiei tematice pentru protecția solului (40) și a Strategiei forestiere a UE pentru 2013 (41).

În ceea ce privește simbioza industrială, transferul de cunoștințe și tranziția către o economie circulară și verde, ar trebui acordată o atenție deosebită performanței ecologice și circulare/eficiente din punctul de vedere al resurselor a întreprinderilor, politicii de protecție a consumatorilor, noilor modele de afaceri și de consum și lanțurilor valorice. Sprijinul public pentru economia circulară s-a îndreptat până acum cu predilecție către „reciclare”, în timp ce proiectele care vizează reutilizarea, repararea și refabricarea sunt subreprezentate (42). Dacă se va aplica de-a lungul lanțurilor valorice (locale), economia circulară are un mare potențial de a crea efecte sociale pozitive, de exemplu în ceea ce privește integrarea pe piața muncii a persoanelor defavorizate și formalizarea activităților din economia subterană. Proiectele care vizează economia circulară sunt invitate să ia în considerare și aceste aspecte alături de impactul măsurabil direct asupra mediului. Aceste lanțuri valorice vor aborda sectoarele prioritare, promovând astfel și punerea în aplicare a viitoarei „Strategii privind materialele plastice în economia circulară” (43).

În ceea ce privește protecția solului, este necesară o mai bună gestionare a solurilor și, în special, limitarea și atenuarea impermeabilizării acestora. Datele privind solul colectate în cadrul proiectului ar trebui să fie transmise bazelor de date relevante de la nivel regional, național și/sau al UE.

Este de așteptat ca proiectele care vizează pădurile să contribuie la monitorizarea pădurilor prin transmiterea tuturor datelor relevante pe care le pot genera sistemelor informatice forestiere europene actuale sau viitoare. Pe de altă parte, este necesar să se găsească abordări silvicole alternative la plantarea de arborete echiene din aceeași specie, care să fie eficiente din punctul de vedere al costurilor și apropiate de natură sau similare, pentru a stimula mai puternic biodiversitatea și reziliența. Ar trebui depuse eforturi deosebite pentru a preveni izbucnirea incendiilor forestiere, pentru a reduce la minimum condițiile de răspândire a acestora și pentru a spori reziliența generală a pădurilor, în special în zonele protejate, cum ar fi siturile Natura 2000 care cuprind o mare pondere a pădurilor și care reprezintă coloana vertebrală a acțiunilor UE de protejare a naturii.

Prin urmare, se va acorda prioritate următoarelor teme de proiect:

Eficiența utilizării resurselor, economia verde și circulară – secțiunea A litera (c) punctul (i) din anexa III

Punerea în aplicare a conceptului de economie circulară cu vizarea a cel puțin unul dintre sectoarele prioritare ale planului de acțiune al UE pentru economia circulară (44) și cu asigurarea utilizării de resurse secundare, rebuturi și/sau deșeuri de calitate superioară în cadrul unui lanț valoric sau al unor lanțuri valorice diferite. Realizarea economiei circulare ar trebui să ducă la următoarele rezultate chiar din timpul derulării proiectului:

— sprijinirea transformării în cadrul întreprinderilor mici și mijlocii (IMM-uri); și/sau

— integrarea dimensiunii sociale în lanțul (lanțurile) valoric(e).

Solul – secțiunea A litera (c) punctul (ii) din anexa III

1. Realizarea de acțiuni în concordanță cu Orientările privind impermeabilizarea solurilor (45), cu o eficiență sporită comparativ cu soluțiile pieței, în vederea obținerii unei dezvoltări spațiale la nivel regional sau național fără ocuparea altor terenuri și fără intensificarea impermeabilizării solurilor. Aceste acțiuni trebuie să constea în cel puțin una dintre următoarele măsuri: — acțiuni de limitare și/sau alte acțiuni de decontaminare axate pe siturile contaminate; — atenuarea impermeabilizării solurilor; și/sau — compensarea impermeabilizării solurilor.

2. Aplicarea unor practici sustenabile integrate de gestionare a solurilor, în concordanță cu documentul „Voluntary Guidelines for Soil Sustainable Management” (Orientări voluntare pentru gestionarea durabilă a solurilor) (46), prin intermediul rețelelor sau al organizațiilor regionale, naționale sau transnaționale.

Pădurile – secțiunea A litera (c) punctul (iii) din anexa III

Pe lângă datele privind indicatorii care se referă la habitatele și ecosistemele forestiere și la serviciile acestora, proiectele LIFE care vizează pădurile ar trebui să ofere și date privind indicatorii relevanți din cadrul criteriilor 1, 2, 4 și 5 din documentul „Updated Pan-European Indicators for Sustainable Forest Management” („Indicatori paneuropeni actualizați pentru gestionarea durabilă a pădurilor”) (47).

1. Aplicarea eficace și eficientă a unor instrumente, metodologii, tehnici, tehnologii și echipamente pentru aplicarea unor metode de gestionare a pădurilor apropiate de natură și a unor alternative silvicole similare (48) în locul gestionării mai intensive (49) a pădurilor și/sau al metodelor de gestionare bazate pe plantarea de arborete echiene din aceeași specie, cu o rentabilitate comparabilă cu cea a operațiunilor la scară medie sau largă utilizate într-un context de gestionare a pădurilor echivalent, dar mai intensiv și/sau care implică arborete echiene din aceeași specie (50). Notă explicativă: „Gestionarea apropiată de natură a pădurilor” (denumită uneori și „silvicultură ecologică” sau „silvicultură prin regenerare sub adăpost”) se caracterizează prin practici care încearcă să imite procesele naturale și care urmăresc să îmbine exploatarea economică a pădurilor cu conservarea naturii. Rezultatul constă în păduri gestionate în mod activ, dar mixte, bogate și multietajate, relativ apropiate de pădurile naturale. Acest concept include gestionarea activă a pădurilor cu recoltare de lemn și, prin urmare, nu trebuie să fie confundat cu abordările care intenționează în mod explicit să păstreze procesele naturale, de exemplu în zonele cu viață sălbatică. Practicile utilizate în mod obișnuit pot să varieze ușor de la o țară la alta, dar este de așteptat să cuprindă următoarele elemente: utilizarea de specii de arbori native sau adaptate zonei, regenerare naturală, folosire redusă a utilajelor, includerea de măsuri de conservare a naturii, excluderea utilizării de îngrășăminte sau pesticide, un ciclu lung de rotație și recoltare de trunchiuri individuale sau de grupuri (51).

2. Metode de testare și de punere în aplicare (52) pentru transformarea pădurilor care sunt în prezent foarte predispuse la incendii în arborete mai reziliente, cu un risc mai scăzut de acumulare a combustibilului și de răspândire a incendiilor, pe baza unor practici silvicole și de gestionare a terenurilor care să favorizeze pădurile seminaturale de foioase sau mixte, să excludă exploatarea excesivă a corpurilor de apă aferente și/sau să asigure o utilizare sustenabilă a terenurilor, reducând riscul de incendiu și/sau intensitatea incendiilor.

Anexa III la Regulamentul LIFE (d) Priorități tematice pentru mediu și sănătate, inclusiv produsele chimice și zgomotul ambiental : activități de sprijin pentru punerea în aplicare a obiectivelor specifice din domeniul mediului și al sănătății stabilite în al șaptelea program de acțiune pentru mediu, în special: (i) activități de sprijin pentru punerea în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului (53) (REACH) și a Regulamentului (UE) nr. 528/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (54) (Regulamentul privind produsele biocide) pentru a asigura o utilizare mai sustenabilă, mai economică și în condiții mai bune de siguranță a produselor chimice (inclusiv a nanomaterialelor); (ii) activități de sprijin pentru facilitarea punerii în aplicare a Directivei 2002/49/CE a Parlamentului European și a Consiliului (55) (Directiva privind zgomotul ambiental) pentru a atinge niveluri ale zgomotului ambiental care să nu aibă efecte negative semnificative asupra sănătății umane și care să nu prezinte riscuri semnificative pentru aceasta; (iii) activități de sprijin pentru evitarea accidentelor majore, facilitând în special punerea în aplicare a Directivei 2012/18/UE a Parlamentului European și a Consiliului (56) (Directiva Seveso III).

În ceea ce privește mediul și sănătatea, ar trebui studiate noi metode de reducere a impactului produselor chimice, al zgomotului ambiental și al accidentelor industriale asupra mediului și sănătății umane.

Prin urmare, se va acorda prioritate următoarelor teme de proiect:

Produsele chimice – secțiunea A litera (d) punctul (i) din anexa III

Reducerea impactului pe care îl are asupra mediului sau asupra sănătății umane cel puțin una dintre următoarele categorii:

— substanțele identificate ca periculoase pentru sănătatea umană sau pentru mediu în baza Regulamentului privind clasificarea, etichetarea și ambalarea substanțelor și a amestecurilor (CLP) (57);

— efectele combinării substanțelor chimice, inclusiv ale perturbatorilor endocrini;

— nanomaterialele;

— produsele biocide și/sau pesticidele.

Acest lucru trebuie să se realizeze prin una sau mai multe dintre următoarele acțiuni:

— o utilizare mai sigură sau mai sustenabilă;

— reducerea la minimum a expunerii la substanțele chimice toxice din produse sau din mediu; și/sau

— înlocuirea lor cu substanțe mai sigure sau cu soluții nechimice.

Zgomotul ambiental – secțiunea A litera (d) punctul (ii) din anexa III

La această rubrică se va acorda prioritate proiectelor din zonele urbane, în vederea îmbunătățirii situației pentru un număr maxim de persoane.

Reducerea zgomotului generat de drumurile din zone urbane dens populate, prin utilizarea de suprafețe și/sau anvelope cu nivel de zgomot redus, ale căror costuri pe ciclul de viață sunt comparabile cu cele ale suprafețelor și/sau ale anvelopelor standard și care asigură totodată o reducere semnificativă a zgomotului ambiental.

Accidentele industriale – secțiunea A litera (e) punctul (iii) din anexa III

Facilitarea punerii în aplicare a Directivei Seveso III (Directiva 2012/18/UE) privind controlul pericolelor de accidente majore care implică substanțe periculoase, prin introducerea unor instrumente metodologice deosebit de eficiente din punctul de vedere al costurilor în vederea cartografierii riscurilor pentru sănătatea umană și pentru mediu și a eliminării efectelor de domino. Proiectele trebuie să prevadă aplicarea demonstrativă a acestor instrumente de către diverse părți responsabile și să aplice măsuri de prevenire sau de reducere a riscurilor pe baza acestora.

Anexa III la Regulamentul LIFE (e) Priorități tematice pentru calitatea aerului și emisii, inclusiv pentru mediul urban : activități de sprijin pentru punerea în aplicare a obiectivelor specifice pentru aer și emisii stabilite în Foaia de parcurs către o Europă eficientă din punctul de vedere al utilizării resurselor și al șaptelea program de acțiune pentru mediu, în special: (i) abordări integrate pentru punerea în aplicare a legislației privind calitatea aerului; (ii) activități de sprijin pentru facilitarea respectării normelor Uniunii privind calitatea aerului și a normelor conexe privind emisiile atmosferice, inclusiv a Directivei 2001/81/CE a Parlamentului European și a Consiliului (58) (Directiva privind plafoanele naționale de emisie); (iii) activități de sprijin pentru o mai bună punere în aplicare a Directivei 2010/75/UE a Parlamentului European și a Consiliului (59) (Directiva privind emisiile industriale), punând accentul în special pe îmbunătățirea procesului de definire și punere în aplicare a celor mai bune tehnici disponibile, asigurând accesul ușor al publicului la informații și îmbunătățind contribuția Directivei privind emisiile industriale la inovare.

Prioritatea tematică intitulată „calitatea aerului și emisii, inclusiv pentru mediul urban” se axează pe punerea în aplicare a legislației privind calitatea aerului și pe o abordare cuprinzătoare a problemelor de mediu urbane. Poluarea atmosferică rămâne cea mai gravă problemă de sănătate a mediului în Europa, cu o rată a mortalității de peste 10 ori mai mare decât cea cauzată de accidentele rutiere și având totodată un impact semnificativ asupra ecosistemelor (de exemplu, 70 % dintre siturile Natura 2000 suferă de eutrofizare din cauza poluării atmosferice). Această problemă ar trebui abordată în conformitate cu viitoarea Strategie a UE privind calitatea aerului pentru perioada până în 2030. Proiectele trebuie să se refere la particulele în suspensie și/sau la NO2, nu la CO2. Dacă obiectivul principal este reducerea emisiilor de CO2, proiectul trebuie să fie depus în cadrul subprogramului pentru politici climatice.

Directiva privind emisiile industriale (DEI) reprezintă un instrument esențial pentru prevenirea și controlul poluării din sursele punctuale de mari dimensiuni. Experiența legată de punerea în aplicare a DEI (și a directivei anterioare, Directiva privind prevenirea și controlul integrat al poluării) a permis identificarea unor nevoi suplimentare în ceea ce privește informarea publicului și introducerea de tehnici emergente.

Prin urmare, se va acorda prioritate următoarelor teme de proiect:

Legislația privind calitatea aerului și Directiva privind plafoanele naționale de emisie – secțiunea A litera (e) punctele (i)-(ii) din anexa III

Sub rezerva existenței unei dispoziții explicite contrare, în general proiectele privind calitatea aerului ar trebui să se axeze pe zonele urbane, pentru a viza un număr cât mai mare de persoane.

1. Îmbunătățirea calității aerului și reducerea emisiilor de particule în suspensie în zonele cu consum ridicat de combustibil solid precum biomasa, cărbunele și turba pentru încălzirea locuințelor. Aceste proiecte trebuie să aplice una sau mai multe dintre următoarele categorii de soluții: — tehnice (60); — de gestionare; — de reglementare; și/sau — bazate pe stimulente (61).

2. Mobilitate durabilă a transportului rutier, cu vizarea emisiilor de poluanți atmosferici, a căror reducere este esențială pentru a contribui la respectarea standardelor privind calitatea aerului, și cu accent pe unul sau mai multe dintre următoarele rezultate: — condiții reale de conducere mai puțin poluante; — utilizarea de vehicule electrice sau mai puțin poluante pe două sau trei roți și/sau analiza nevoilor de infrastructură conexe și realizarea acestei infrastructuri la scară de testare; — utilizarea de vehicule electrice sau cu emisii foarte scăzute (62); — utilizarea de combustibili alternativi; — programe inovatoare de modernizare a vehiculelor (63); — tehnologii alternative de transmisie (64); — sisteme cu impact ridicat asupra accesului la trafic (cum ar fi zonele cu emisii scăzute și sistemele de tarifare rutieră) bazate pe criterii de acces avansate și/sau pe etichete; și/sau — utilizarea de platforme logistice inovatoare (65).

3. Mobilitatea sustenabilă a aviației și a echipamentelor mobile fără destinație rutieră, cu vizarea reducerii emisiilor, în special a celor generate de echipamentele mobile fără destinație rutieră existente care nu fac (încă) obiectul Regulamentului (UE) 2016/1628 al Parlamentului European și al Consiliului (66).

4. Reducerea emisiilor de amoniac, de metan și de particule în suspensie din agricultură pentru a sprijini punerea în aplicare a Codului de bune practici actualizat al CEE-ONU pentru reducerea emisiilor din agricultură (67).

Directiva privind emisiile industriale – secțiunea A litera (e) punctul (iii) din anexa III

Aplicarea tehnicilor de prevenire și reducere a poluării menționate în Directiva privind emisiile industriale drept tehnici emergente.

Mediul urban – secțiunea A litera (e) din anexa III

Aplicarea unor politici urbane integrate și a unor abordări integrate în materie de reglementare pentru planificarea și proiectarea sustenabilă și/sau pentru sprijinirea soluțiilor tehnice inovatoare, în vederea îmbunătățirii a cel puțin unul dintre următoarele aspecte:

— transportul public urban și mobilitatea;

— eficiența energetică sau a utilizării resurselor sau soluții (68) pentru materiale sau energie din surse regenerabile fără emisii sau cu emisii scăzute (69);

— producția locală de alimente; și/sau

— starea ecosistemelor urbane și a serviciilor acestora (70).

3.2. Domeniul prioritar „natură și biodiversitate”

În conformitate cu articolul 11 litera (a) din Regulamentul LIFE, temele de proiect corespunzătoare acestui domeniu prioritar și prioritățile tematice conexe enumerate în anexa III la Regulamentul LIFE trebuie să urmărească realizarea obiectivului specific „contribuția la dezvoltarea și punerea în aplicare a politicii și a legislației Uniunii Europene în domeniul naturii și biodiversității, inclusiv a Strategiei Uniunii în domeniul biodiversității pentru 2020, a Directivei 92/43/CEE a Consiliului (71) și a Directivei 2009/147/CE a Parlamentului European a Consiliului (72), prin aplicarea, dezvoltarea, testarea și demonstrarea de abordări, bune practici și soluții”.

Programul LIFE a fost un instrument esențial de sprijinire a punerii în aplicare a Directivei privind păsările și a Directivei privind habitatele în ultimii 25 de ani, fiind esențial și, în unele cazuri, de importanță crucială pentru asigurarea instituirii rețelei Natura 2000. Verificarea adecvării directivelor privind natura (73) și planul de acțiune pentru natură, cetățeni și economie (74) subliniază necesitatea unei majorări a finanțării pentru acest domeniu prioritar, lucru realizat prin regulamentul delegat prin care s-a modificat articolul 9 alineatul (4) din Regulamentul LIFE. Domeniul prioritar „natură și biodiversitate” al programului LIFE va continua să își concentreze resursele financiare asupra siturilor Natura 2000 pentru a asigura îndeplinirea integrală a angajamentelor referitoare la obiectivul 1 din Strategia în domeniul biodiversității și, în același timp, va promova proiectele care vizează obiectivele 2, 3, 4 și 5 din Strategia în domeniul biodiversității pentru 2020.

Proiectele LIFE natură și LIFE biodiversitate sunt menite să se completeze reciproc și, dacă este cazul, să vină în completarea altor priorități tematice legate de natură și de biodiversitate; de exemplu, un proiect care vizează Natura 2000 ar trebui să abordeze și problema speciilor alogene invazive dacă este cazul. Astfel, pentru a evita inconsecvențele, principiile care se aplică în cadrul uneia dintre prioritățile tematice se vor aplica și în cadrul celei complementare. Dacă proiectele care pun în aplicare obiectivele specifice 2, 3, 4 și/sau 5 din Strategia în domeniul biodiversității pentru 2020 se desfășoară (chiar și parțial) în situri Natura 2000, măsurile propuse trebuie să fie în conformitate cu obiectivele de conservare a sitului, cu planul de management al sitului sau cu instrumentele echivalente și/sau cu actul de desemnare a ariilor speciale de conservare. În plus, proiectele LIFE care vizează pădurile ar trebui să ofere și date privind indicatorii relevanți din cadrul criteriilor 1, 2, 4 și 5 din documentul „Updated Pan-European Indicators for Sustainable Forest Management” („Indicatori paneuropeni actualizați pentru gestionarea durabilă a pădurilor”) (75).

Anexa III la Regulamentul LIFE (a) Priorități tematice pentru natură : activități pentru punerea în aplicare a Directivelor 92/43/CEE și 2009/147/CE, în special: (i) activități care urmăresc îmbunătățirea stadiului de conservare al habitatelor și al speciilor, inclusiv al speciilor și habitatelor marine, și a speciilor de păsări care prezintă interes pentru Uniune; (ii) activități în sprijinul seminariilor biogeografice ale rețelei Natura 2000; (iii) abordări integrate pentru punerea în aplicare a cadrelor de acțiune prioritară.

Următoarele teme de proiect care contribuie la obiectivul 1 al Strategiei în domeniul biodiversității pentru 2020, în vederea punerii depline în aplicare a Directivei privind păsările și a Directivei privind habitatele, sunt considerate prioritare:

1. Îmbunătățirea stadiului de conservare al tipurilor de habitate sau al speciilor de interes comunitar (76), în conformitate cu Directiva UE privind păsările și cu Directiva UE privind habitatele, fiind vizate situri Natura 2000 propuse sau desemnate pentru aceste tipuri de habitate sau de specii (77).

2. Proiectele menite să îmbunătățească stadiul de conservare al tipurilor de habitate sau al speciilor de interes comunitar, cu condiția ca stadiul acestora să nu fie „favorabil/sigur și nu se află în declin” sau „necunoscut” conform celor mai recente evaluări generale prezentate de statele membre la nivelul geografic relevant, în conformitate cu articolul 17 din Directiva privind habitatele, sau celor mai recente evaluări efectuate în conformitate cu articolul 12 din Directiva privind păsările și conform evaluărilor privind păsările efectuate la nivelul UE.

3. Punerea în aplicare a componentei marine a Directivei privind habitatele și a Directivei privind păsările și a dispozițiilor conexe în conformitate cu descriptorul 1 din Directiva-cadru „Strategia pentru mediul marin”, în cazul în care aceste proiecte se axează pe una sau mai multe dintre următoarele acțiuni: — completarea și finalizarea inventarelor naționale pentru înființarea rețelei de situri marine offshore Natura 2000; — refacerea și gestionarea siturilor marine Natura 2000, inclusiv întocmirea și punerea în aplicare a planurilor de management al siturilor; — acțiuni de soluționare a conflictelor legate de specii, de habitate sau de situri dintre conservarea mediului marin și pescari sau alți „utilizatori marini”, precum și acțiuni care combină măsurile de conservare cu o utilizare sustenabilă a siturilor Natura 2000; și/sau — abordări demonstrative sau inovatoare pentru evaluarea sau monitorizarea impactului activităților umane asupra habitatelor și a speciilor marine critice și aplicarea acestora ca instrument de orientare a măsurilor concrete de conservare.

Anexa III la Regulamentul LIFE (b) Priorități tematice pentru biodiversitate : activități pentru punerea în aplicare a strategiei Uniunii în domeniul biodiversității pentru 2020, în special: (i) activități care urmăresc să contribuie la atingerea obiectivului specific 2; (ii) activități care urmăresc să contribuie la atingerea obiectivelor specifice 3, 4 și 5.

Următoarele teme de proiect se axează pe punerea în aplicare a obiectivelor 2, 3, 4 și 5 din Strategia în domeniul biodiversității pentru 2020, cu condiția să vizeze în principal obiectivele generale și specifice prevăzute la articolele 3 și 11 din Regulamentul LIFE și, deci, să poată fi finanțate prin programul LIFE.

Se va acorda prioritate temelor de proiect enumerate mai jos:

1. Elaborarea și punerea în practică a unor planuri de infrastructură ecologică (78) și a unor acțiuni care să îmbunătățească starea ecosistemelor și serviciile pe care le furnizează acestea (79) și/sau conectivitatea între siturile Natura 2000 și/sau alte zone protejate. Elaborarea și aplicarea unor metode și/sau tehnici conexe infrastructurii ecologice care să fie reproductibile pe scară largă și care să atenueze în mod real impacturile negative ale infrastructurii energetice sau de transport asupra biodiversității, prin îmbunătățirea conectivității. Aceste tehnici și/sau metode ar trebui să fie mai eficiente din punctul de vedere al costurilor decât soluțiile echivalente din punct de vedere calitativ care sunt deja oferite pe piață și, după caz, să conducă la soluții diseminate în mod gratuit sau la elaborarea de standarde tehnice.

2. Elaborarea și aplicarea unor instrumente care să vizeze integrarea biodiversității în deciziile financiare și de afaceri astfel încât să se asigure, prin conservarea și restabilirea biodiversității realizate în cursul proiectului, că nu se produce un declin net al biodiversității și/sau că se furnizează servicii ecosistemice care generează venituri mai mari (80).

3. Vizarea unor specii sau habitate periclitate care nu sunt incluse în anexele la Directiva privind habitatele, dar au statutul de „pe cale de dispariție” sau un statut mai defavorabil în Lista roșie europeană a speciilor (81) sau a habitatelor (82) sau în Lista roșie a IUCN pentru speciile care nu sunt cuprinse în Listele roșii europene (83).

4. Soluționarea problemei speciilor alogene invazive (84) prin testarea și punerea în aplicare a următoarelor trei etape pe o scară spațială adecvată, într-un cadru cuprinzător: — prevenirea introducerii de specii alogene invazive, în special prin blocarea căilor prioritare de introducere a acestora; — instituirea unui sistem de detectare timpurie și de eradicare rapidă; și — eradicarea, controlarea sau limitarea răspândirii speciilor alogene invazive stabilite. Proiectele ar trebui să fie concepute pentru a îmbunătăți cadrele tehnice, administrative și/sau juridice existente la nivelul relevant – sau pentru a introduce cadre noi –, în special în ceea ce privește speciile incluse pe lista speciilor alogene invazive de interes pentru Uniune în temeiul articolului 4 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1143/2014 al Parlamentului European și al Consiliului (85), dar fără a se limita la acestea. Notă explicativă: În cazul în care una dintre etape a fost deja realizată independent de proiect sau dacă nu poate fi realizată în contextul proiectului, acțiunile proiectului trebuie să fie cel puțin plasate în mod clar într-un cadru mai larg care să lege toate cele trei etape.

3.3. Domeniul prioritar „guvernanță și informare în domeniul mediului”

În conformitate cu articolul 12 litera (a) din Regulamentul LIFE, temele de proiect corespunzătoare acestui domeniu prioritar și prioritățile tematice conexe enumerate în anexa III la Regulamentul LIFE trebuie să urmărească realizarea obiectivului specific „promovarea sensibilizării publicului în probleme de mediu, inclusiv atragerea de sprijin din partea publicului și a părților interesate pentru elaborarea politicii Uniunii în domeniul mediului și promovarea cunoștințelor privind dezvoltarea durabilă și de noi modele de consum sustenabil”.

Anexa III la Regulamentul LIFE Domeniul prioritar „Guvernanță și informare în domeniul mediului”: (a) campanii de informare, comunicare și sensibilizare în conformitate cu prioritățile celui de-al șaptelea program de acțiune pentru mediu; (b) activități care să sprijine asigurarea unui proces de controlare eficient, precum și măsuri de promovare a respectării reglementărilor în contextul legislației Uniunii în domeniul mediului, precum și în sprijinul unor sisteme și instrumente de informare privind punerea în aplicare a legislației Uniunii în domeniul mediului.

Campanii de informare, comunicare și sensibilizare – secțiunea C litera (a) din anexa III

La evaluarea valorii adăugate europene a proiectelor propuse se va lua în considerare întinderea geografică a campaniilor de informare, comunicare și sensibilizare.

Sensibilizarea publicului țintă relevant cu privire la problemele de mediu, la politicile, instrumentele și/sau legislația UE în domeniul mediului, cu scopul de a schimba percepțiile și de a încuraja adoptarea unor comportamente și practici ecologice și/sau implicarea directă a cetățenilor. Solicitanții trebuie să furnizeze dovezi substanțiale ale faptului că schimbarea gradului de conștientizare (86) în domeniul (domeniile) vizat(e) de proiect reprezintă un factor esențial în sprijinul aplicării corecte și/sau al dezvoltării viitoare a politicilor, a instrumentelor și/sau a legislației UE în domeniul mediului. Activitățile de sensibilizare ar trebui să aibă cea mai mare întindere relevantă pentru problema specifică vizată (87). Problemele de mediu, politicile, instrumentele și/sau legislația UE în domeniul mediului care sunt vizate ar trebui să prezinte legătură directă cu una sau mai multe dintre temele enumerate la următoarele trei priorități (88):

Creștere verde: — consumul sustenabil, cu accent pe prevenirea deșeurilor, în special a celor din plastic, a celor alimentare și a celor marine; — tranziția către economia circulară, în special prin aplicarea unor modele de afaceri sustenabile și prin sustenabilitatea producției, a produselor și a serviciilor (89).

Conectarea cu cetățenii: — Natura 2000 și beneficiile punerii în aplicare a legislației europene în domeniul naturii, în conformitate cu planul de acțiune pentru natură, cetățeni și economie (90); — speciile alogene invazive; — utilizarea în siguranță a produselor chimice; — beneficiile oferite de natură, inclusiv infrastructura ecologică și serviciile ecosistemice conexe.

Realizarea obiectivelor: — calitatea aerului în zonele urbane și efectele sale asupra sănătății; și/sau — beneficiile punerii în aplicare a legislației în domeniul apei.

Activități care să sprijine asigurarea unui proces de controlare eficient, precum și măsuri de promovare a respectării reglementărilor — secțiunea C litera (b) din anexa III

Sisteme de informare, calitatea administrației publice și abordări voluntare

1. Îmbunătățirea sistemelor de informare în domeniul mediului utilizate de autoritățile publice pentru colectarea, prelucrarea, stocarea și diseminarea electronică a informațiilor de mediu, prin dezvoltarea și furnizarea de sisteme noi sau îmbunătățirea celor existente, dacă sunt disponibile. Proiectele ar trebui să îmbunătățească punerea în aplicare a politicii UE în domeniul mediului și să respecte obligațiile de raportare ale UE. Notă explicativă: Îmbunătățirile pot lua forma unei reduceri a sarcinii administrative, a unui schimb mai bun de informații în cadrul autorităților și între acestea, a unor utilizări finale mai bune ale informațiilor despre mediu, inclusiv a raportării, și a unor servicii mai bune pentru utilizatorii finali, inclusiv pentru public. În ceea ce privește datele de monitorizare chimică, proiectele ar trebui să îmbunătățească disponibilitatea datelor și accesibilitatea datelor de monitorizare chimică pentru procesele de reglementare prin utilizarea Platformei de informații pentru monitorizarea chimică (IPCHEM), conectând și corelând datele de monitorizare chimică cu datele privind sănătatea umană și a mediului.

2. Îmbunătățirea capacității și a calității administrației publice în ceea ce privește planurile, programele, analizele, studiile și evaluările și/sau autorizările, derogările și alte decizii referitoare la anumite activități, inclusiv în parteneriat cu entități private dacă este cazul, în vederea reducerii sarcinii administrative, optimizând totodată rezultatele de mediu și integrând, după caz, conservarea naturii. Trebuie să fie vizate una sau mai multe dintre următoarele: Planuri, programe, analize, studii și evaluări — planuri privind calitatea aerului (91); — programe naționale de control al poluării atmosferice (92); — planuri de management al bazinelor hidrografice (93) împreună cu programele de măsuri, analizele și studiile aferente; — planuri de amenajare a spațiului maritim împreună cu programele de măsuri aferente, precum și strategii pentru mediul marin în vederea asigurării unor sinergii cu planurile de management al siturilor Natura 2000 și al bazinelor hidrografice; — planuri de gestionare a riscurilor de inundații (94); — planuri de acțiune împotriva nitraților (95); — planuri de gestionare a deșeurilor (96); — planuri de management al siturilor Natura 2000 (97); — planuri de gestionare a pădurilor impuse de Regulamentul privind dezvoltarea rurală, pentru a asigura păduri cu o biodiversitate mai mare; — planuri de amenajare a teritoriului și alte planuri care necesită o evaluare strategică de mediu (98), în vederea unei mai bune luări în considerare a ecosistemelor (99) și a serviciilor acestora (100); — evaluări ale serviciilor ecosistemice și activități conexe (101); și/sau Decizii referitoare la: — emisiile industriale; — gestionarea deșeurilor; — poluarea și captarea apei (102); — protejarea naturii (103). Notă explicativă: În cazul planurilor, al programelor sau al altor măsuri vizate, îmbunătățirea capacității și a calității administrației publice poate consta în una sau mai multe dintre următoarele acțiuni: implicarea și sprijinirea părților interesate; consultarea publicului; optimizarea conținutului documentelor; monitorizarea punerii în aplicare a măsurilor vizate și respectarea acestora, schimbul de bune practici și utilizarea unor metode eficace de întocmire, revizuire și evaluare de mediu a măsurilor vizate. Creșterea capacității de monitorizare, de exemplu prin tehnici de monitorizare în timp real și foarte dispersate, stabilite în mod coerent în mai multe localități, mărește baza de informații și posibilitățile nu doar de evaluare a planurilor, ci și de creare a unor planuri noi și dinamice. În ceea ce privește planurile de management al siturilor Natura 2000 și deciziile legate de protecția naturii, ar trebui să se țină seama de recomandările formulate în cadrul seminarelor biogeografice Natura 2000. În ceea ce privește deciziile legate de protecția naturii, acestea se referă la cerințele de autorizare în temeiul articolului 6 alineatele (3) și (4) din Directiva privind habitatele și la normele de protecție a speciilor în temeiul articolelor 12 și 16 din Directiva privind habitatele și al articolelor 5 și 9 din Directiva privind păsările. Evaluarea include măsurarea și modelarea, precum și stabilirea de inventare ale emisiilor și/sau îmbunătățirea celor existente. Deciziile sunt decizii ale autorităților competente pentru asigurarea respectării legislației relevante a UE în domeniul mediului.

3. Dezvoltarea, promovarea, punerea în aplicare și/sau armonizarea uneia sau a mai multora dintre următoarele abordări voluntare și a utilizării acestora de către entitățile care urmăresc reducerea impactului activităților, al produselor și al serviciilor lor asupra mediului: — verificarea de către terți a performanței tehnologiilor inovatoare atunci când acestea sunt gata să fie lansate pe piață, de exemplu prin verificarea tehnologiilor de mediu (VTM) (104); — norme privind categoriile de amprentă de mediu a produsului (PEFCR) și/sau norme sectoriale privind amprenta de mediu a organizațiilor (OEFSR) la nivel european pentru produsele și sectoarele care încă nu intră sub incidența PEFCR/OEFSR existente și baze de date conexe de înaltă calitate, pe baza metodologiei europene de stabilire a amprentei de mediu (105) și a celor mai recente orientări disponibile (106); — acțiuni, servicii, rețele și noi modele de afaceri pentru promovarea utilizării produselor refabricate, reparate, recondiționate și/sau reutilizate, legate și de durabilitatea și de uzura planificată a produselor, și/sau pentru promovarea utilizării etichetelor ecologice recunoscute oficial, cum ar fi eticheta ecologică a UE; — caiete de sarcini și/sau instrumente de monitorizare a gradului de adoptare comune pentru autoritățile publice cu nevoi similare de achiziții, pentru a încuraja adoptarea achizițiilor publice verzi și circulare; — corelarea stimulentelor normative, financiare sau care țin de reputație cu performanța de mediu prin utilizarea EMAS; — evaluarea performanței de mediu a clădirilor prin utilizarea cadrului de indicatori de bază pentru clădiri (107).

Asigurarea respectării legislației în domeniul mediului și accesul la justiție

1. Sprijin pentru asigurarea respectării legislației în domeniul mediului prin elaborarea și aplicarea de strategii transfrontaliere, naționale sau regionale bazate pe riscuri, sau prin punerea în aplicare a celor existente, pentru promovarea, verificarea și asigurarea respectării legislației prin intermediul unei combinații între dreptul administrativ, dreptul penal și răspunderea pentru daune aduse mediului cu privire la una sau mai multe dintre următoarele: — infracțiuni și contravenții în materie de deșeuri; — trafic cu specii sălbatice de faună și floră; — infracțiuni și contravenții împotriva naturii și a speciilor sălbatice, inclusiv exploatarea forestieră ilegală; — poluare din surse difuze sau punctuale a apei și/sau captare ilegală a apei; — surse punctuale și mobile de poluare atmosferică. Notă explicativă: Termenul „bazate pe riscuri” se referă la evaluarea, în primul rând, a probabilității ca anumite categorii de persoane să comită infracțiuni și, în al doilea rând, a gravității preconizate a impactului asupra mediului și asupra sănătății umane. Cu cât este mai mare probabilitatea comiterii de infracțiuni și cu cât este mai mare impactul preconizat, cu atât mai presantă este necesitatea de a interveni. Tipul de intervenție ar trebui să reflecte natura riscurilor și să vizeze diminuarea acestora pe cât posibil.

2. Sprijin pentru asigurarea respectării legislației în domeniul mediului prin crearea sau, dacă există, prin întărirea rețelelor transfrontaliere, naționale sau regionale de practicieni sau de experți în materie de asigurare a respectării legislației în domeniul mediului și/sau prin crearea sau, dacă există, prin îmbunătățirea calificărilor și a formării profesionale (108) pentru a îmbunătăți respectarea instrumentelor obligatorii ale UE în domeniul mediului, utilizându-se o combinație de drept administrativ, drept penal și răspundere pentru daune aduse mediului pentru promovarea, verificarea și asigurarea respectării legislației. Notă explicativă: Printre practicienii în materie de asigurare a respectării legislației în domeniul mediului se pot număra cei care lucrează pentru autorități și organisme cu responsabilități de asigurare a respectării legislației, cum ar fi autoritățile locale, regionale, polițienești și vamale, agențiile și inspectoratele de mediu, organele supreme de audit public și organele judiciare. Printre ei se pot regăsi și organizații neguvernamentale, cadre universitare și cercetători specializați în unul sau mai multe aspecte ale asigurării respectării legislației. În ceea ce privește calificările și formarea profesională, proiectele ar trebui să asigure acreditările academice și să maximizeze potențialul tehnologiei informației prin mijloace precum webinare și cursuri online deschise și în masă (MOOC), pentru ca învățământul la distanță să devină accesibil cât mai multor practicieni într-un mod cât mai eficient din punctul de vedere al costurilor.

3. Dezvoltarea și utilizarea de instrumente și acțiuni inovatoare pentru promovarea, monitorizarea și asigurarea respectării legislației prin crearea și utilizarea de noi instrumente și a acțiuni încadrate în una sau mai multe dintre categoriile de mai jos sau, în cazul în care există deja, prin îmbunătățirea celor existente: — sisteme și tehnici bazate pe riscuri menite să promoveze respectarea legislației; — sisteme și tehnici bazate pe riscuri pentru monitorizarea eficace a respectării instrumentelor obligatorii ale UE în domeniul mediului și pentru obținerea de dovezi și analize ale problemelor de conformitate pe care să se poată baza în mod temeinic acțiunile subsecvente; — sisteme și tehnici bazate pe riscuri pentru acțiuni subsecvente eficace și pentru asigurarea efectivă a aplicării legislației ca răspuns la nerespectarea sau la respectarea deficitară a instrumentelor obligatorii ale UE în domeniul mediului, cu utilizarea dreptului administrativ, a dreptului penal și a răspunderii pentru daune aduse mediului. Notă explicativă Sistemele și tehnicile bazate pe riscuri urmăresc să înțeleagă cât de bine trebuie să respecte proprietarii de terenuri, industria, IMM-urile, utilitățile publice sau alte entități („părțile responsabile”) obligațiile care le revin în temeiul instrumentelor obligatorii ale UE în domeniul mediului și care este impactul nerespectării acestora asupra sănătății umane și a mediului. Pe baza acestei înțelegeri, sistemele și tehnicile respective urmăresc încurajarea respectării legislației și descurajarea nerespectării acesteia, prin acțiuni de promovare, de monitorizare și de punere în aplicare. Sistemele și tehnicile de promovare ar putea să implice utilizarea de orientări, servicii de consiliere, campanii de sensibilizare, acorduri de parteneriat sau sisteme de automonitorizare care să ajute părțile responsabile să respecte legislația. Sistemele și tehnicile de monitorizare ar putea să presupună verificări la fața locului, supraveghere (inclusiv prin folosirea de sateliți și drone), controale prin sondaj, culegere de informații, analize ale industriei, anchete polițienești, analize ale datelor și audituri de mediu. Tehnicile de monitorizare ulterioară și de punere în aplicare pot avea o acoperire la fel de largă.

4. Îmbunătățirea gestionării de către autoritățile publice a plângerilor și a mesajelor pe teme de mediu primite din partea publicului, inclusiv în parteneriat cu entități private dacă este cazul, prin elaborarea și furnizarea de noi sisteme și tehnici de gestionare a plângerilor și a mesajelor primite din partea publicului sau, dacă există deja, prin îmbunătățirea celor existente, cu scopul de a optimiza acuratețea informațiilor furnizate, de a ușura interacțiunea între autorități și public, de a reduce la minimum sarcina administrativă și de a contribui la punerea în aplicare cu succes a instrumentelor obligatorii ale UE în domeniul mediului. Notă explicativă: Printre sistemele și tehnicile de gestionare a plângerilor și a comunicărilor se pot număra sisteme electronice de gestionare a plângerilor, linii telefonice de urgență, observatoare cetățenești și alte platforme științifice cetățenești. Platformele științifice cetățenești pot, printre altele, să permită autorităților naționale, regionale și locale competente să implice cetățenii în monitorizarea stării mediului și în alte forme de monitorizare, generând totodată date mai armonizate și mai ușor de folosit.

5. Promovarea accesului la justiție în probleme de mediu și/sau la mediere în rândul publicului larg, al ONG-urilor, al juriștilor, al organelor judiciare, al administrațiilor publice sau al altor părți interesate, în vederea îmbunătățirii cunoașterii, a înțelegerii și a aplicării acestor mijloace de soluționare a litigiilor în domeniul mediului, cu un accent deosebit pe: — protejarea sănătății și a bunăstării oamenilor prin cerințele instrumentelor UE în materie de aer, apă și deșeuri vizate de prioritățile tematice LIFE; — protejarea naturii, a biodiversității și a calității apei prin intermediul instrumentelor privind natura, biodiversitatea și apa vizate de prioritățile tematice LIFE; — aplicarea efectivă a Directivei privind răspunderea pentru mediul înconjurător (109). Proiectele ar trebui să valorifice know-how-ul și modulele de formare existente în domeniul dreptului mediului, elaborate de către Comisie (110).

4. CORELAREA OBIECTIVELOR GENERALE CU GRANTURILE PENTRU ACȚIUNI DIN CADRUL SUBPROGRAMULUI PENTRU POLITICI CLIMATICE

În concordanță cu obiectivele generale ale Regulamentului LIFE și pentru a asigura valoarea adăugată pentru UE, punerea în aplicare a granturilor pentru acțiuni va fi corelată cu cele trei domenii prioritare pentru politici climatice menționate la articolul 13 din Regulamentul LIFE: atenuarea schimbărilor climatice, adaptarea la schimbările climatice și guvernanța și informarea în domeniul climei, precum și cu obiectivele specifice prevăzute la articolele 14, 15 și 16 din Regulamentul LIFE. Nu sunt prevăzute priorități tematice și teme de proiect pentru granturile pentru acțiuni puse în aplicare în cadrul subprogramului pentru politici climatice; mai jos se enumeră însă domeniile de politică relevante pentru politicile climatice, iar cererile anuale de propuneri conțin, de asemenea, domenii de activitate mai detaliate în legătură cu domeniile de politică de mai jos.

Programul LIFE va contribui la transformarea Uniunii într-o societate cu emisii scăzute de dioxid de carbon și rezilientă la schimbările climatice, sprijinind punerea în aplicare a politicii UE privind clima și pregătind Uniunea Europeană pentru provocările în domeniul politicilor climatice care vor surveni în următorii ani și în următoarele decenii. În această privință, prioritățile sunt următoarele: punerea în aplicare a cadrului de politici privind clima și energia pentru 2030 și a obiectivelor Foii de parcurs pentru 2050, precum și a Acordului de la Paris și a politicii de adaptare. Se vor facilita tehnologiile emergente de atenuare a schimbărilor climatice, prin bune practici, demonstrații și proiecte-pilot, în vederea unei finanțări succesive în cazurile adecvate. Politica UE privind clima va fi strâns legată de bunele practici și inițiativele locale și va evidenția exemple de abordări noi și îmbunătățite menite să realizeze tranziția către o societate cu emisii scăzute de dioxid de carbon și rezilientă la schimbările climatice. Pentru a reuși, ar trebui să fie examinate și tehnologiile/soluțiile existente cu emisii scăzute de dioxid de carbon, pentru a se identifica obstacolele netehnologice care împiedică pătrunderea pe piață. De asemenea, LIFE va sprijini punerea în aplicare a strategiei UE de adaptare la schimbările climatice, pentru a contribui la o Uniune mai rezilientă la schimbările climatice (111).

În ceea ce privește atenuarea schimbărilor climatice, proiectele ar trebui să demonstreze la nivel național, regional sau subregional punerea în aplicare a unor strategii sau a unor planuri de gestionare a amenajării teritoriului cu emisii scăzute de dioxid de carbon. Se încadrează aici și integrarea la nivel intersectorial a măsurilor de reducere a emisiilor și de utilizare eficientă a resurselor, precum și promovarea unor instrumente de stimulare a schimbării comportamentului. Se va acorda sprijin și pentru lansarea de noi abordări (orașe și regiuni-model), după caz prin intermediul Convenției globale a primarilor pentru climă și energie (112), legate de producția, consumul și guvernarea cu impact transformațional.

În ceea ce privește domeniul prioritar al adaptării, ar trebui să se acorde sprijin pentru punerea în aplicare a unor strategii de adaptare, punându-se accentul pe o serie de domenii esențiale cu valoare adăugată pentru UE, inclusiv pe proiecte la nivel regional sau transfrontalier și, după caz, printr-o adaptare ecosistemică. Proiectele vor avea potențialul de a fi demonstrative și transferabile și ar trebui să vizeze promovarea unor soluții de adaptare inovatoare, în special prin mobilizarea sectorului privat și, după caz, prin intermediul Convenției globale a primarilor. De asemenea, proiectele ar trebui să promoveze sinergii între adaptarea la schimbările climatice și atenuarea acestora, precum și politici de reducere a riscului de dezastre.

Politica actuală și viitoare a UE privind clima ar putea fi sprijinită prin depunerea de solicitări în următoarele domenii ale acesteia:

(a) Atenuarea schimbărilor climatice — eforturile statelor membre și ale autorităților regionale/locale de reducere a emisiilor de gaze cu efect de seră în sectoare care nu sunt incluse în schema UE de comercializare a certificatelor de emisii [Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului (113) privind „EU ETS”] și în Decizia privind repartizarea eforturilor [Decizia 406/2009/CE a Parlamentului European și a Consiliului (114)]: transporturi și combustibili, agricultură, construcții (de exemplu, eficiența energetică a clădirilor), exploatarea terenurilor, schimbarea destinației terenurilor și silvicultura; — elaborarea și punerea în practică a contabilizării gazelor cu efect de seră și a atenuării schimbărilor climatice în sectorul exploatării terenurilor; — dezvoltarea unor practici de gestionare a terenurilor care să aibă impact asupra emisiilor și asupra eliminării emisiilor, de exemplu ca măsuri suplimentare celor sprijinite prin fondurile structurale și de investiții europene (fondurile ESI); Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (115); — acțiuni care îmbunătățesc funcționarea schemei de comercializare a certificatelor de emisii și au impact asupra producției industriale energointensive și care generează gaze cu efect de seră; — gazele fluorurate cu efect de seră și substanțele care diminuează stratul de ozon, în special proiecte care să contribuie la punerea în aplicare a Protocolului de la Montreal și a amendamentului său de la Kigali, precum și a Regulamentului UE privind gazele fluorurate cu efect de seră; și/sau — monitorizarea gazelor cu efect de seră și raportarea realizată în domeniu de către autorități.

(b) Adaptarea la schimbările climatice — adaptare urbană și amenajare a teritoriului care să limiteze impacturile schimbărilor climatice; — reziliența infrastructurii, inclusiv introducerea infrastructurii albastre-verzi și a metodelor de adaptare ecosistemice; — gospodărirea sustenabilă a apelor în zonele predispuse la secetă, gestionarea inundațiilor și managementul zonelor costiere; — reziliența sectorului agricol, a silviculturii și a turismului, inclusiv în zonele insulare și montane; și/sau — sprijin pentru regiunile ultraperiferice ale UE: pregătire pentru fenomene meteorologice extreme, în special în zonele costiere.

(c) Guvernanță și informare în domeniul climei — elaborarea și punerea în aplicare a unor strategii naționale privind clima și energia pentru 2030 și/sau a unor strategii naționale până la jumătatea secolului; — oferirea de stimulente pentru schimbarea comportamentului, integrarea acțiunilor de reducere a emisiilor și de eficientizare a utilizării resurselor în diverse sectoare; — evaluarea de către autorități a funcționării EU ETS; — consolidarea capacităților, sensibilizarea utilizatorilor finali și a lanțului de distribuție a echipamentelor cu privire la gazele fluorurate cu efect de seră; — monitorizarea, evaluarea și evaluarea ex post a politicii privind clima; și/sau — bune practici și activități de sensibilizare care să răspundă nevoilor de adaptare.

5. METODOLOGIA TEHNICĂ PENTRU PROCEDURA DE SELECȚIE A PROIECTELOR ȘI CRITERIILE DE SELECȚIE ȘI DE ATRIBUIRE A GRANTURILOR [ARTICOLUL 24 ALINEATUL (2) LITERA (d) DIN REGULAMENTUL LIFE]

În continuare sunt descrise metodologia tehnică a procedurii de selecție a proiectelor și, în cazul granturilor, principalele criterii specifice de eligibilitate (116) și de atribuire, în conformitate cu articolele 2 și 19 din Regulamentul LIFE. Întrucât metodologia și criteriile sunt, în esență, aceleași pentru tipurile identice de proiecte din cadrul celor două subprograme, se face referire explicită la unul dintre subprograme numai în cazul în care există diferențe.

Pentru toate tipurile de granturi, în cadrul criteriului de atribuire „valoarea adăugată pentru UE: sinergii” vor fi evaluate și luate în considerare complementaritatea și utilizarea optimă a finanțării UE, inclusiv a finanțării pentru activități complementare din partea altor instrumente financiare ale Uniunii, astfel cum se prevede la articolul 8 din Regulamentul LIFE. Pentru a evita suprapunerile nedorite, solicitanții trebuie să prezinte motivele pentru care au ales să solicite finanțare LIFE și nu alte finanțări din partea Uniunii, în cazul în care există astfel de alte finanțări care ar putea de asemenea să sprijine proiecte sau acțiuni similare.

Proiectele finanțate într-un domeniu prioritar trebuie să evite subminarea obiectivelor de mediu sau climatice dintr-un alt domeniu prioritar, cu excepția cazului în care acest impact este explicat și justificat în mod clar în propunere, iar posibilele alternative și măsuri de atenuare și de adaptare au fost corect planificate, după caz.

Se vor furniza detalii suplimentare în ghidurile privind depunerea și evaluarea solicitărilor, care vor fi publicate odată cu cererile de propuneri corespunzătoare. În cadrul prezentului program de lucru multianual LIFE și al Regulamentului LIFE, selecția proiectelor poate fi adaptată și simplificată în cadrul fiecărei cereri anuale de propuneri.

5.1. Granturi pentru acțiuni

Nu vor fi selectate propunerile solicitanților care urmează să fie excluși sau care nu îndeplinesc criteriile generale de eligibilitate prevăzute la articolul 131 din Regulamentul financiar.

În plus, propunerile trebuie să îndeplinească cerințele de admisibilitate (de exemplu, depunerea solicitării exclusiv în format digital pentru unele proiecte) și criteriile de eligibilitate (de exemplu, respectarea Orientărilor privind eligibilitatea entităților israeliene și a activităților acestora în teritoriile ocupate de Israel începând cu iunie 1967 pentru granturi, premii și instrumente financiare finanțate de UE începând cu 2014 (117)) aplicabile tuturor granturilor LIFE pentru acțiuni, care vor fi menționate în mod explicit și în ghidurile respective ale solicitanților.

Criteriile de eligibilitate aplicabile diferitelor tipuri de proiecte sunt menționate în secțiunea relevantă de mai jos. Criteriile care se aplică în același mod unor tipuri de proiecte diferite sunt menționate în secțiunea 5.1.1 [Proiecte în sensul articolului 18 literele (a), (b), (c) și (h) din Regulamentul LIFE].

În conformitate cu articolul 6 alineatul (2) din Regulamentul LIFE, persoanele juridice stabilite în afara Uniunii pot să participe la proiectele menționate la articolul 18 din Regulamentul LIFE cu condiția ca beneficiarul care coordonează proiectul să aibă sediul în Uniune și ca activitatea ce urmează a fi desfășurată în afara Uniunii să îndeplinească cerințele prevăzute la articolul 6 alineatul (1) din Regulamentul LIFE. Prin urmare, aceste activități trebuie să fie necesare pentru atingerea obiectivelor de mediu și climatice ale Uniunii și pentru a asigura eficacitatea acțiunilor („intervențiilor”) prevăzute de proiecte și care se derulează în statele membre în care se aplică tratatele.

În conformitate cu articolul 7 din Regulamentul LIFE, cooperarea cu organizațiile internaționale relevante, precum și cu instituțiile și cu organismele acestora este posibilă în cursul punerii în aplicare a programului LIFE în cazul în care este necesară pentru atingerea obiectivelor generale menționate la articolul 3 din Regulamentul LIFE.

În plus, propunerile vor fi selectate numai în cazul în care, pe baza unor documente justificative specifice privind performanța lor în anii precedenți, solicitanții pot să demonstreze:

— capacitate operațională – solicitantul trebuie să aibă competențele și calificările profesionale necesare pentru finalizarea proiectului; și

— capacitate financiară – solicitantul trebuie să dețină surse de finanțare stabile și suficiente pentru a menține activitatea pe toată durata proiectului și pentru a contribui la finanțarea acestuia.

Pentru selectarea organismelor publice și a organizațiilor internaționale în funcție de capacitatea financiară a acestora se aplică Articolul 131 din Regulamentul financiar.

5.1.1 Proiecte în sensul articolului 18 literele (a), (b), (c) și (h) din Regulamentul LIFE

Selectarea proiectelor-pilot, a proiectelor demonstrative, a proiectelor de bune practici și a proiectelor de informare, sensibilizare și diseminare în sensul articolului 18 literele (a), (b), (c) și (h) din Regulamentul LIFE urmează aceeași metodologie tehnică de selectare a proiectelor și este supusă unor criterii de eligibilitate și de atribuire similare, astfel cum se prezintă în continuare.

5.1.1.1 Metodologia tehnică de depunere a proiectelor și procedura de selecție

Având în vedere propunerea formulată în evaluarea la jumătatea perioadei și experiența pozitivă a procedurilor în două etape din cadrul altor programe ale UE, prezentul program de lucru multianual LIFE introduce o procedură în două etape pentru acele domenii prioritare în care până acum potențialii solicitanți cu idei de proiecte de mare valoare adăugată pentru UE și fără experiență în privința programului LIFE par să fi fost descurajați de nivelul de detaliere necesar pentru evaluarea unei propuneri complete de proiect, având în vedere șansele relativ mici de succes. În cadrul procedurii în două etape, li se va cere să prezinte o propunere completă numai solicitanților ale căror propuneri prezintă o probabilitate ridicată de a fi selectate [a se vedea secțiunea 5.1.1.2 litera (b)].

Prin urmare, în prezentul program LIFE sunt prevăzute două proceduri:

— o procedură în două etape, care constă în prezentarea unei note explicative, urmată de propunerea completă;

— o procedură cu o singură etapă, care constă doar în prezentarea propunerii complete.

Alegerea uneia dintre aceste două proceduri va fi făcută de către agenția executivă, în acord cu Comisia (Direcția Generală Mediu și Direcția Generală Politici Climatice), ținând seama de constrângerile de natură organizațională și operațională ale fiecărei cereri de propuneri.

În cazul cererii de propuneri 2018, pentru subprogramul pentru mediu se va utiliza procedura în două etape. Pe baza feedbackului primit de la beneficiari, această procedură poate fi extinsă în următorii ani și la subprogramul pentru politici climatice.

Evaluarea propunerilor complete în cadrul procedurii cu o singură etapă este descrisă în secțiunile 5.1.1.2 și 5.1.1.3.

Procedura în două etape va fi organizată după cum urmează:

(a) Procedura în două etape

Etapa 1

— Cererea de propuneri

— Depunerea unei note explicative Solicitantul depune o notă explicativă de maximum 10 pagini, care cuprinde următoarele: — formulare administrative cu privire la beneficiarii participanți la proiect; — o prezentare a conținutului proiectului, care include o descriere a principalului aspect de mediu vizat de proiect, parteneriatul avut în vedere, dificultățile care ar putea apărea și planul de intervenție pentru soluționarea acestora, precum și strategia aleasă pentru a asigura rezultate durabile, care să depășească durata proiectului; și — bugetul proiectului pe categorii de costuri.

— Evaluarea și clasificarea notelor explicative Criterii de eligibilitate pentru notele explicative Pe baza notei explicative, agenția executivă identifică propunerile care îndeplinesc criteriile de eligibilitate [a se vedea secțiunea 5.1.1.2 litera (a)]. Criterii de atribuire pentru notele explicative Propunerile vor fi clasificate în funcție de merit, adică în funcție de punctajul obținut pe baza criteriilor de atribuire „calitatea generală a propunerii” și „valoarea adăugată globală pentru UE”. Propunerile care nu ating pragul minim în privința unuia sau a ambelor criterii vor fi excluse. În cazul propunerilor cu punctaj egal la criteriul de atribuire „calitatea generală a propunerii”, se va acorda prioritate celor care obțin un scor mai mare la criteriul „valoarea adăugată globală pentru UE”. În cazul în care vor exista propuneri cu punctaj egal la ambele criterii, departajarea finală va fi decisă de către comisia de evaluare.

— Lista proiectelor selectate Lista lungă a deponenților de note explicative care vor fi invitați să prezinte o propunere completă va cuprinde propunerile cel mai bine clasate pentru care contribuțiile solicitate din partea UE însumează de 2 până la 2,5 ori bugetul disponibil. Agenția executivă va stabili acest factor pe baza rezultatelor clasificării, ținând seama de amploarea propunerilor și de experiența acumulată în privința procedurii în două etape. Lista lungă va cuprinde câte o sublistă pentru fiecare domeniu prioritar. În cazul în care cererea din cadrul unui domeniu prioritar va fi insuficientă, listele corespunzătoare celorlalte domenii prioritare pot fi extinse.

Etapa 2

— Depunerea propunerii complete Solicitanții care au prezentat note explicative eligibile clasificate drept propuneri care pot fi luate în considerare în vederea finanțării sunt invitați să depună o propunere completă. În privința acțiunilor, a parteneriatului și a bugetului este permisă o anumită flexibilitate între nota explicativă și propunerea completă. Însă această flexibilitate nu poate duce la schimbări în ceea ce privește natura propunerii cuprinse în nota explicativă. Bugetul se poate abate de la cel din nota explicativă cu cel mult 10 %.

— Evaluarea și clasificarea propunerilor complete Propunerile vor fi evaluate și clasificate pe baza criteriilor de atribuire descrise în secțiunea 5.1.1.2.

— Elaborarea listei finale a proiectelor care urmează să fie finanțate și a listei de rezervă După o etapă de revizuire, proiectele selectate vor fi propuse pentru finanțare, în limita bugetului disponibil. Se va alcătui o listă de rezervă cu proiectele care ocupă primele locuri în rândul celor care nu pot fi finanțate din bugetul disponibil. Lista de rezervă va cuprinde suplimentar încă 20 % din bugetul disponibil al programului LIFE.

— Semnarea acordului de grant

(b) Procedura cu o singură etapă

— Cererea de propuneri

— Depunerea propunerii complete Solicitanții depun o propunere completă.

— Evaluarea și clasificarea propunerilor complete Propunerile vor fi evaluate și clasificate în raport cu criteriile de eligibilitate și de atribuire și vor fi clasificate conform celor descrise în secțiunea 5.1.1.2.

— Elaborarea listei finale a proiectelor care urmează să fie finanțate și a listei de rezervă După o etapă de revizuire, proiectele selectate vor fi propuse pentru finanțare, în limita bugetului disponibil. Se va alcătui o listă de rezervă cu proiectele care ocupă primele locuri în rândul celor care nu pot fi finanțate din bugetul disponibil. Lista de rezervă va cuprinde suplimentar încă 20 % din bugetul disponibil al programului LIFE.

— Semnarea acordului de grant

5.1.1.2 Criterii de eligibilitate și de atribuire

Criteriile de eligibilitate (a) se vor aplica notelor explicative, în cazul procedurii în două etape, și propunerilor complete, în cazul procedurii cu o singură etapă.

Criteriile de atribuire (b) se vor aplica conform celor descrise în secțiunea 5.1.1.1 de mai sus:

(a) Criterii de eligibilitate

O notă explicativă sau o propunere completă pentru un proiect în sensul articolului 18 literele (a), (b), (c) sau (h) din Regulamentul LIFE nu va fi selectată pentru evaluarea meritului dacă propunerea de proiect nu demonstrează că proiectul:

— contribuie la realizarea unuia sau a mai multora dintre obiectivele generale prevăzute la articolul 3 din Regulamentul LIFE și dintre obiectivele specifice aplicabile prevăzute la articolele 10, 11, 12 și 14, 15, 16 din Regulamentul LIFE;

— se încadrează în domeniul prioritar al subprogramului LIFE, prevăzut la articolul 9 sau la articolul 1