7.

Articolul 9 se modifică după cum urmează: (a) alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text: „(1) Contrapărțile și CPC-urile se asigură că informațiile referitoare la orice contract derivat pe care l-au încheiat și la orice modificare sau încetare a contractului sunt raportate în conformitate cu alineatele (1a)-(1f) din prezentul articol către un registru central de tranzacții înregistrat în conformitate cu articolul 55 sau recunoscut în conformitate cu articolul 77. Aceste informații se transmit cel târziu în ziua lucrătoare următoare încheierii, modificării sau încetării contractului. Obligația de raportare se aplică în cazul contractelor derivate care: (a) au fost încheiate înainte de 12 februarie 2014 și care sunt în derulare la data respectivă; (b) au fost încheiate la 12 februarie 2014 sau după această dată. În pofida articolului 3, obligația de raportare nu se aplică în cazul contractelor derivate extrabursiere din cadrul aceluiași grup în cazul în care cel puțin una dintre contrapărți este o contraparte nefinanciară sau ar fi considerată o contraparte nefinanciară dacă ar fi stabilită în Uniune, cu condiția ca: (a) ambele contrapărți să fie incluse integral în aceeași consolidare; (b) ambele contrapărți să facă obiectul unor proceduri centralizate corespunzătoare de evaluare, măsurare și control al riscurilor; și (c) societatea-mamă să nu fie o contraparte financiară. Contrapărțile notifică autorităților lor competente intenția lor de a aplica excepția menționată la al treilea paragraf. Excepția este valabilă numai dacă autoritățile competente notificate constată, în termen de trei luni de la data notificării, că sunt îndeplinite condițiile menționate la al treilea paragraf.”; (b) se introduc următoarele alineate: „(1a) Contrapărților financiare le revine răspunderea individuală, inclusiv răspunderea juridică, atât pentru raportarea în numele ambelor contrapărți a informațiilor referitoare la contractele derivate extrabursiere încheiate cu o contraparte nefinanciară care nu îndeplinește condițiile menționate la articolul 10 alineatul (1) al doilea paragraf, cât și pentru corectitudinea informațiilor raportate. Pentru a asigura faptul că contrapartea financiară dispune de toate datele necesare pentru a-și îndeplini obligația de raportare, contrapartea nefinanciară îi transmite informațiile privind contractele derivate extrabursiere încheiate cu ea pe care nu se poate prezuma în mod normal că le-ar avea contrapartea financiară. Contrapartea nefinanciară are responsabilitatea de a asigura corectitudinea informațiilor respective. În pofida primului paragraf, contrapărțile nefinanciare care au investit deja într-un sistem de raportare pot decide să raporteze informațiile privind contractele lor derivate extrabursiere cu contrapărți financiare către un registru central de tranzacții. În acest caz, contrapărțile nefinanciare informează contrapărțile financiare cu care au încheiat contracte derivate extrabursiere cu privire la decizia luată înainte de a raporta respectivele informații. În această situație, contrapărților nefinanciare le revine răspunderea, inclusiv răspunderea juridică, pentru raportarea și pentru corectitudinea informațiilor respective. Unei contrapărți nefinanciare care nu îndeplinește condițiile menționate la articolul 10 alineatul (1) al doilea paragraf și care încheie un contract derivat extrabursier cu o entitate stabilită într-o țară terță, nu îi revine obligația de raportare în temeiul prezentului articol și nici răspunderea juridică pentru raportare sau pentru corectitudinea informațiilor privind astfel de contracte derivate extrabursiere, dacă: (a) respectiva entitate din țara terță ar fi calificată drept o contraparte financiară dacă ar fi stabilită în Uniune; (b) regimul juridic de raportare din respectiva țară terță a fost declarat echivalent în temeiul articolului 13; și (c) contrapartea financiară din țara terță a raportat aceste informații, în temeiul respectivului regim juridic de raportare din țara sa terță, unui registru central de tranzacții supus obligației juridice efective și executorii de a acorda entităților menționate la articolul 81 alineatul (3) acces direct și imediat la datele în cauză. (1b) Societății de administrare a unui OPCVM îi revine răspunderea, inclusiv răspunderea juridică, atât pentru raportarea informațiilor referitoare la contractele derivate extrabursiere la care acel OPCVM este contraparte, cât și pentru corectitudinea informațiilor raportate. (1c) AFIA îi revine răspunderea, inclusiv răspunderea juridică, atât pentru raportarea informațiilor referitoare la contractele derivate extrabursiere la care FIA în cauză este contraparte, cât și pentru corectitudinea informațiilor raportate. (1d) Entitatea autorizată responsabilă de administrarea unui IORP, care nu are personalitate juridică în conformitate cu dreptul intern, acționând în numele acestuia, răspunde, inclusiv juridic, atât pentru raportarea informațiilor privind contractele derivate extrabursiere la care respectivul IOPR este contraparte, cât și pentru corectitudinea informațiilor raportate. (1e) Contrapărțile și CPC-urile care au obligația de a raporta informațiile referitoare la contractele derivate se asigură că aceste informații sunt raportate corect și fără să apară suprapuneri. (1f) Contrapărțile și CPC-urile care sunt supuse obligației de raportare menționate la alineatul (1) pot delega această obligație.”; (c) alineatul (6) se înlocuiește cu următorul text: „(6) Pentru a se asigura condiții uniforme de aplicare a alineatelor (1) și (3), ESMA, în strânsă cooperare cu SEBC, elaborează proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare pentru a specifica: (a) standardele în materie de date și formatele aplicabile informațiilor care trebuie raportate, care includ cel puțin următoarele: (i) identificatorii internaționali ai entităților juridice (LEI); (ii) numerele internaționale de identificare a valorilor mobiliare (ISIN); (iii) identificatorii unici ai tranzacțiilor (UTI); (b) metodele și modalitățile de raportare; (c) frecvența rapoartelor; (d) data până la care trebuie raportate contractele derivate. La elaborarea respectivelor proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare, ESMA ține seama de evoluțiile internaționale și de standardele convenite la nivelul Uniunii sau la nivel mondial, precum și de consecvența acestora cu cerințele de raportare prevăzute la articolul 4 din Regulamentul (UE) 2015/2365 (*6) și la articolul 26 din Regulamentul (UE) nr. 600/2014. ESMA prezintă Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare până la 18 iunie 2020. Se conferă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010. (*6) Regulamentul (UE) 2015/2365 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 noiembrie 2015 privind transparența operațiunilor de finanțare prin instrumente financiare și transparența reutilizării și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 648/2012 (JO L 337, 23.12.2015, p. 1).”"