REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) 2022/927 AL COMISIEI

din 15 iunie 2022

de instituire a unei taxe compensatorii definitive la importurile de tuburi și țevi din fontă ductilă (cunoscută și sub denumirea de fontă cu grafit sferoidal) originare din India în urma unei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor în temeiul articolului 18 din Regulamentul (UE) 2016/1037 al Parlamentului European și al Consiliului

COMISIA EUROPEANĂ,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

având în vedere Regulamentul (UE) 2016/1037 al Parlamentului European și al Consiliului din 8 iunie 2016 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unor subvenții din partea țărilor care nu sunt membre ale Uniunii Europene (denumit în continuare „regulamentul de bază”) (1), în special articolul 18,

întrucât:

1. PROCEDURĂ

1.1. Anchetele precedente și măsurile în vigoare

(1) Prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2016/387 (2) (denumit în continuare „regulamentul inițial”), Comisia Europeană (denumită în continuare „Comisia”) a instituit o taxă compensatorie la importurile de tuburi și țevi din fontă ductilă (cunoscută și sub denumirea de fontă cu grafit sferoidal) originare din India (taxă denumită în continuare „măsurile inițiale”). Ancheta care a condus la instituirea măsurilor inițiale va fi denumită în continuare „ancheta inițială”.

(2) Taxa compensatorie instituită a variat între 8,7 % pentru Jindal Saw Limited și 9 % pentru Electrosteel Castings Ltd și pentru „toate celelalte societăți”.

(3) Prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2016/388 (3), Comisia a instituit, de asemenea, o taxă antidumping definitivă pentru același produs. Taxa antidumping instituită a variat între 0 % pentru Electrosteel Castings Ltd și 14,1 % pentru Jindal Saw Limited și pentru „toate celelalte societăți”.

(4) În urma hotărârilor Tribunalului în cauzele T-300/16 și T-301/16 (4), Comisia a corectat erorile constatate de Tribunal la calcularea taxei antidumping și a taxei compensatorii pentru Jindal Saw Limited. Prin Regulamentele de punere în aplicare (UE) 2020/526 (5) și (UE) 2020/527 (6), Comisia a reinstituit o nouă taxă antidumping definitivă și o nouă taxă compensatorie definitivă pentru Jindal Saw Limited, la un nivel de 3 % și, respectiv, de 6 %.

(5) Taxele compensatorii în vigoare în prezent sunt de 6 % pentru Jindal Saw Limited și de 9 % pentru Electrosteel Castings Ltd și pentru „toate celelalte societăți”. Taxele antidumping în vigoare în prezent variază între 0 % pentru Electrosteel Castings Ltd, 3 % pentru Jindal și 14,1 % pentru „toate celelalte societăți”.

1.2. Cererea de reexaminare în perspectiva expirării măsurilor

(6) În urma publicării unui aviz de expirare iminentă (7), Comisia a primit o cerere de reexaminare în temeiul articolului 18 din regulamentul de bază.

(7) Cererea de reexaminare în perspectiva expirării măsurilor a fost depusă la data de 21 decembrie 2020 de către Saint-Gobain PAM, Saint-Gobain PAM Deutschland GmbH și Saint-Gobain PAM España S.A. (denumiți în continuare „solicitanții”), în numele unor producători din Uniune care reprezintă peste 50 % din producția totală a Uniunii de tuburi și țevi din fontă ductilă. Cererea de reexaminare în perspectiva expirării măsurilor s-a bazat pe argumentul că expirarea măsurilor ar avea ca efect probabil continuarea sau reapariția subvenționării și continuarea sau reapariția prejudiciului pentru industria Uniunii.

(8) În conformitate cu articolul 10 alineatul (7) din regulamentul de bază, Comisia a notificat guvernului Indiei (denumit în continuare „GI”), înainte de deschiderea procedurii, faptul că a primit o cerere de reexaminare documentată corespunzător. Comisia a invitat India la consultări cu scopul de a clarifica situația privind conținutul cererii de reexaminare și de a ajunge la o soluție reciproc acceptată. GI a acceptat invitația la consultări și acestea s-au desfășurat ulterior, la 10 martie 2021. În cadrul consultărilor nu s-a putut ajunge la nicio soluție reciproc acceptată.

1.3. Deschiderea unei reexaminări în perspectiva expirării măsurilor

(9) Întrucât a stabilit, în urma consultării comitetului înființat în temeiul articolului 15 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2016/1036 al Parlamentului European și al Consiliului (8), că există suficiente elemente de probă pentru deschiderea unei reexaminări în perspectiva expirării măsurilor, Comisia a deschis, la 17 martie 2021, o reexaminare în perspectiva expirării măsurilor în privința importurilor în Uniune de tuburi și țevi din fontă ductilă originare din India (denumită în continuare „țara în cauză”), în temeiul articolului 18 alineatul (2) din regulamentul de bază. Comisia a publicat un aviz de deschidere în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (9) (denumit în continuare „avizul de deschidere”).

(10) La aceeași dată, Comisia a deschis o reexaminare în perspectiva expirării măsurilor antidumping în ceea ce privește importurile aceluiași produs (10).

1.4. Perioada anchetei de reexaminare și perioada examinată

(11) Ancheta privind continuarea sau reapariția subvenționării și a prejudiciului a vizat perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2020 și 31 decembrie 2020 („perioada anchetei de reexaminare”). Examinarea tendințelor relevante pentru evaluarea probabilității unei continuări sau reapariții a prejudiciului a vizat perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2017 și sfârșitul perioadei anchetei de reexaminare (denumită în continuare „perioada examinată”).

1.5. Părțile interesate

(12) În avizul de deschidere, Comisia a invitat părțile interesate să o contacteze pentru a participa la anchetă. În plus, Comisia a informat în mod specific producătorii din Uniune, producătorii cunoscuți din India și autoritățile din India, importatorii cunoscuți, utilizatorii, precum și asociațiile cunoscute ca fiind interesate cu privire la deschiderea reexaminării în perspectiva expirării măsurilor și i-a invitat să participe.

(13) Părțile interesate au avut ocazia de a prezenta observații cu privire la deschiderea reexaminării în perspectiva expirării măsurilor și de a solicita o audiere în fața Comisiei și/sau a consilierului-auditor pentru proceduri comerciale. Niciuna dintre părțile interesate nu a solicitat o audiere.

(a) Eșantionarea

(14) În avizul de deschidere, Comisia a afirmat că ar putea selecta un eșantion din rândul părților interesate, în conformitate cu articolul 27 din regulamentul de bază.

Eșantionarea producătorilor din Uniune

(15) În avizul de deschidere, Comisia a declarat că a selectat cu titlu provizoriu un eșantion de trei producători din Uniune. Acești producători din Uniune fac parte din același grup de societăți. Comisia a selectat eșantionul pe baza volumului producției și al vânzărilor produsului similar în Uniune în cursul perioadei anchetei de reexaminare, și anume între 1 ianuarie 2020 și 31 decembrie 2020. Eșantionul definitiv de producători din Uniune a reprezentat [70-85] % din producția totală estimată a Uniunii și, respectiv, [70-85] % din volumul total estimat al vânzărilor produsului similar în Uniune și a asigurat, de asemenea, o bună distribuție geografică.

(16) În conformitate cu articolul 27 alineatul (2) din regulamentul de bază, Comisia a invitat părțile interesate să prezinte observații cu privire la eșantionul provizoriu, dar nu a primit nicio observație. Eșantionul provizoriu a fost, prin urmare, confirmat și a fost considerat reprezentativ pentru industria Uniunii.

Eșantionarea importatorilor

(17) Pentru a decide dacă este necesară eșantionarea și, în caz afirmativ, pentru a selecta un eșantion, Comisia a solicitat importatorilor neafiliați să furnizeze informațiile specificate în avizul de deschidere. Cu toate acestea, întrucât niciun importator neafiliat nu s-a manifestat, eșantionarea nu a fost necesară.

Eșantionarea producătorilor din India

(18) Pentru a decide dacă eșantionarea este necesară și, în caz afirmativ, pentru a selecta un eșantion, Comisia a solicitat tuturor producătorilor cunoscuți din India să furnizeze informațiile specificate în avizul de deschidere. De asemenea, Comisia a solicitat guvernului din India să identifice și/sau să contacteze alți producători, dacă este cazul, care ar putea fi interesați să participe la anchetă.

(19) Întrucât numai trei producători au furnizat un răspuns privind eșantionarea în termenul prevăzut, Comisia a decis că eșantionarea nu era necesară.

(b) Chestionare

(20) Comisia a trimis chestionare către GI, grupului celor trei producători din Uniune incluși în eșantion și celor trei producători-exportatori care au furnizat un răspuns privind eșantionarea. Aceleași chestionare fuseseră puse la dispoziție online (11) în ziua deschiderii procedurii.

(21) Comisia a primit răspunsuri la chestionar de la cei trei producători din Uniune, de la GI și de la doar unul dintre producătorii din India, Tata Metaliks Limited (denumit în continuare „TML”). Deși au trimis răspunsuri privind eșantionarea, ceilalți doi producători din India nu au trimis ulterior un răspuns la chestionar și, prin urmare, nu au cooperat la anchetă.

(c) Verificarea

(22) Având în vedere pandemia de COVID-19 și măsurile de izolare puse în aplicare de diferite țări terțe, Comisia nu a putut efectua vizite de verificare în temeiul articolului 26 din regulamentul de bază la sediul producătorului-exportator și la sediul GI. În schimb, Comisia a efectuat, de la distanță, verificări încrucișate ale tuturor informațiilor considerate necesare pentru constatările sale, în conformitate cu avizul său privind consecințele pandemiei de COVID-19 asupra anchetelor antidumping și antisubvenții (12). Comisia a efectuat o verificare încrucișată la distanță a următorului producător-exportator: — Tata Metaliks Limited

(23) Comisia a căutat și a verificat toate informațiile pe care le-a considerat necesare pentru anchetă. Au fost efectuate vizite de verificare în temeiul articolului 16 din regulamentul de bază la sediile următorilor producători din Uniune și la sediul unei entități de vânzare afiliate din Italia: — Saint-Gobain PAM, Pont-à-Mousson, Franța — Saint-Gobain PAM Deutschland GmbH, Saarbrücken, Germania — Saint-Gobain PAM Italia S.P.A, Milano, Italia

(d) Procedura ulterioară

(24) La data de 18 martie 2022, Comisia a comunicat faptele și considerațiile esențiale pe baza cărora intenționa să mențină taxele antidumping în vigoare. Tuturor părților li s-a acordat o perioadă în care să poată prezenta observații în urma acestei comunicări.

(25) Doar Tata Metaliks Limited a transmis observații în termenul prevăzut. Observațiile prezentate de Tata Metaliks Limited au fost analizate de Comisie și au fost luate în considerare, după caz. De asemenea, GI a prezentat observații, dar acestea au fost transmise cu peste zece zile după expirarea termenului prevăzut pentru prezentarea observațiilor.

(26) În scopul finalizării anchetei în termenele obligatorii, punctul 7 din avizul de deschidere prevede că Comisia nu acceptă observațiile părților interesate după expirarea termenului de prezentare a observațiilor cu privire la comunicarea constatărilor finale. Prin urmare, Comisia nu a fost în măsură să țină seama de observațiile transmise de GI. Cu toate acestea, Comisia a remarcat faptul că observațiile respective nu au prezentat elemente noi pe care Comisia nu le-a luat în considerare în cursul anchetei. Niciuna dintre părți nu a solicitat să fie audiată.

1.6. Observații privind deschiderea anchetei

(27) Un utilizator, și anume Hydro Mat Benelux, și un producător-exportator, și anume Tata Metaliks Limited, au prezentat observații cu privire la deschiderea anchetei.

(28) Comisia a remarcat că Tata Metaliks Limited a transmis observațiile sale privind deschiderea anchetei la 17 februarie 2022, prin urmare la mai mult de nouă luni după termenul de 37 de zile de la data publicării avizului de deschidere stabilit la punctul 5.2 din avizul de deschidere. În consecință, Comisia nu a luat în considerare observațiile respective.

(29) Comisia a observat că, deși a prezentat observații cu privire la deschiderea anchetei, Hydro Mat Benelux nu a cooperat pe deplin la anchetă. Mai precis, societatea nu a completat chestionarul stabilit pentru utilizatori, care ar fi putut fi utilizat pentru verificarea încrucișată a unora dintre declarațiile enumerate mai jos, de exemplu, prețurile de vânzare ale producătorilor-exportatori sau documentele legate de achizițiile publice.

(30) În primul rând, Hydro Mat Benelux a susținut că procedura ar trebui încheiată deoarece cererea nu a fost depusă în termen de trei luni înainte de expirarea datei de depunere menționate în avizul de expirare iminentă (13).

(31) Comisia a clarificat faptul că data de depunere menționată în avizul de deschidere nu corespundea datei la care a fost depusă cererea. Astfel cum se poate observa în versiunea deschisă a cererii de reexaminare, disponibilă în dosarul neconfidențial începând cu 17 martie 2021 și accesibilă tuturor părților interesate, cererea a fost depusă corespunzător la 18 decembrie 2020, adică în termenul prevăzut la articolul 18 alineatul (4) din regulamentul de bază. Prin urmare, afirmația a fost respinsă.

(32) În al doilea rând, Hydro Mat Benelux a susținut că cererea utilizează excesiv confidențialitatea. Mai precis, industria Uniunii a indexat toți indicatorii referitori la performanța sa economică. Partea a făcut trimitere la Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2020/1336 (14), în care Comisia a comunicat datele microeconomice ale unui singur producător din Uniune.

(33) Comisia a observat că, în Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2020/1336, toți microindicatorii (prețurile și volumele de vânzare, costul unitar de producție, costurile cu forța de muncă, stocurile finale, profitabilitatea etc.) au fost furnizați sub formă de intervale sau indici.

(34) În plus, Comisia a considerat că versiunea cererii de reexaminare în perspectiva expirării măsurilor care a fost inclusă în dosarul destinat consultării de către părțile interesate conținea toate elementele de probă esențiale și rezumatele neconfidențiale ale datelor marcate ca fiind confidențiale pentru ca părțile interesate să facă observații semnificative și să își exercite dreptul la apărare pe tot parcursul procedurii.

(35) În acest sens, Comisia a reamintit, de asemenea, că articolul 29 din regulamentul de bază permite protecția informațiilor confidențiale în situații în care divulgarea lor ar avantaja în mod semnificativ un concurent sau ar avea un efect nefavorabil semnificativ pentru persoana care a furnizat informația sau pentru cea de la care a obținut-o. În consecință, aceste afirmații au fost respinse.

(36) În al treilea rând, Hydro Mat Benelux a susținut că prima jumătate a anului 2020 nu reflecta circumstanțele economice normale și a considerat că perioada respectivă nu era reprezentativă pentru efectuarea unei evaluări prospective a consecințelor expirării măsurilor în discuție. Hydro Mat Benelux a susținut că performanța negativă a industriei Uniunii din prima jumătate a anului 2020 a fost cauzată de efectele economice negative cauzate de pandemia de COVID-19 și de creșterea costului materiilor prime pe piețele mondiale, care nu a putut fi transferată consumatorilor din aval. În plus, acesta a susținut că, pentru perioada 2017-2019, principalii indicatori nu au demonstrat vulnerabilitatea, ci mai degrabă o industrie robustă a Uniunii, în special dacă se analizează producția, capacitatea de producție, stocurile, investițiile, prețurile de vânzare și profitabilitatea.

(37) Comisia a reamintit că articolul 18 din regulamentul de bază prevede că cererea de reexaminare în perspectiva expirării măsurilor trebuie să conțină suficiente elemente de probă care să ateste faptul că expirarea măsurilor ar avea ca efect probabil continuarea sau reapariția prejudiciului. În cazul de față, analiza specifică a prejudiciului din cererea de reexaminare în perspectiva expirării măsurilor a inclus elemente de probă care indică o pătrundere semnificativă pe piața Uniune a importurilor din India la prețuri care subcotează în mod semnificativ prețurile de vânzare și cele indicative ale industriei Uniunii. În consecință, Comisia a considerat că cererea de reexaminare în perspectiva expirării măsurilor conținea suficiente elemente de probă privind continuarea prejudiciului și a respins afirmația.

(38) În al patrulea rând, Hydro Mat Benelux a analizat perioada 2017-2020 și a susținut că datele disponibile privind importurile nu sprijină afirmația privind probabilitatea reapariției prejudiciului. În plus, Hydro Mat Benelux a susținut că prețurile exporturilor din India, marjele de subcotare a prețurilor de vânzare și a prețurilor indicative calculate de solicitant nu erau fiabile, deoarece prețurile de export reflectau prețul de transfer între părți afiliate, și anume producătorii indieni și filialele lor. În cele din urmă, Hydro Mat Benelux a susținut că producătorii indieni și-au mărit capacitatea de producție pentru a face față creșterii pieței interne indiene și că principalii producători-exportatori indieni nu intenționau să își extindă capacitatea de producție.

(39) Comisia a considerat că niciuna dintre afirmații nu infirmă concluzia potrivit căreia au existat elemente de probă suficiente pentru deschiderea unei anchete de reexaminare antisubvenție. Într-adevăr, cererea de reexaminare în perspectiva expirării măsurilor conținea suficiente elemente de probă conform cărora importurile care fac obiectul unor subvenții au avut un impact prejudiciabil semnificativ asupra situației industriei Uniunii. În special, solicitanții au furnizat calcule ale subcotării prețurilor nu numai la frontiera Uniunii, ci și la nivelul livrării la sediul clienților, care indicau o rată de subcotare de cel puțin 14,9 %. Analiza specifică a prejudiciului din cadrul cererii de reexaminare în perspectiva expirării măsurilor a relevat creșterea gradului de pătrundere pe piața Uniunii (atât în termeni absoluți, cât și în termeni relativi) a importurilor din India efectuate la prețuri care au subcotat în mod semnificativ prețurile industriei Uniunii. Aceasta pare să fi cauzat un prejudiciu industriei Uniunii, fapt ilustrat, de exemplu, de scăderea vânzărilor și a cotei de piață și de deteriorarea rezultatelor financiare. Prin urmare, afirmația a fost respinsă.

(40) În ceea ce privește afirmația potrivit căreia creșterea producției indiene va fi direcționată numai către piața indiană, Hydro Mat Benelux nu a furnizat niciun element de probă în acest sens. În consecință, afirmația a fost respinsă.

(41) În al cincilea rând, Hydro Mat Benelux a susținut că problemele generale de competitivitate nu ar trebui să justifice constatarea continuării sau reapariției prejudiciului. Hydro Mat Benelux a enumerat diverse elemente, cum ar fi faptul că, în urma crizei din zona euro, consumul în Uniune a scăzut, această scădere fiind însoțită de o scădere a cheltuielilor publice și, prin urmare, având un impact negativ asupra competitivității industriei Uniunii, concurența din partea țevilor din plastic, dificultatea de a atrage forță de muncă, menținerea poziției dominante și presiunea exercitată de importurile mai ieftine din China asupra procesului de licitație.

(42) Afirmația este examinată în considerentul 256 de mai jos.

(43) După comunicarea constatărilor, Tata Metaliks Limited a susținut că datele din cererea de reexaminare referitoare la datele industriei Uniunii și importurile au vizat perioada iulie 2019-iunie 2020. Cu toate acestea, avizul de deschidere a definit perioada anchetei de reexaminare ca fiind ianuarie 2020-decembrie 2020. În opinia societății, solicitanții ar fi trebuit să actualizeze cererea de reexaminare în perspectiva expirării măsurilor pe baza perioadei anchetei de reexaminare definite în avizul de deschidere, iar aceste date ar fi trebuit să fie puse la dispoziția părților. Prin faptul că nu a transmis părților o astfel de cerere de reexaminare actualizată, Comisia a încălcat, în opinia sa, articolul 12.1.2 și articolul 12.1.3 din Acordul OMC privind subvențiile și măsurile compensatorii (denumit în continuare „Acordul SMC”).

(44) În primul rând, practica comună a Comisiei este aceea de a-și baza constatările pe cele mai recente date disponibile. Este posibil ca aceste date să nu corespundă neapărat perioadei definite în cererea de reexaminare în perspectiva expirării măsurilor, deoarece este posibil ca acestea să nu fi fost disponibile la momentul depunerii cererii de reexaminare. Acordul SMC nu conține nicio dispoziție care să impună Comisiei să își bazeze constatările pe aceeași perioadă ca cea definită în cererea de reexaminare în perspectiva expirării măsurilor. În al doilea rând, toate părțile au avut posibilitatea de a prezenta observații cu privire la constatările și la elementele de probă referitoare la perioada anchetei de reexaminare definită în avizul de deschidere în cursul anchetei. Prin urmare, Comisia a considerat că nu a încălcat niciun drept procedural și nici Acordul SMC și a respins afirmația.

(45) Tata Metaliks Limited a făcut trimitere, de asemenea, la faptul că Comisia i-a respins observațiile cu privire la deschiderea anchetei, deoarece acestea au fost primite după termenul prevăzut în avizul de deschidere (a se vedea considerentul 28). În opinia sa, termenul s-ar aplica numai după primirea de către solicitanți a datelor revizuite care s-ar referi la perioada anchetei de reexaminare, astfel cum este definită în avizul de deschidere. Tata Metaliks Limited a susținut, de asemenea, că faptul că observațiile referitoare la chestiuni de drept pot fi adresate după expirarea termenelor reprezintă „un principiu consacrat al justiției naturale” și „o poziție de drept constantă în toate jurisdicțiile”.

(46) Astfel cum se explică în considerentul 44, perioada anchetei de reexaminare a vizat cea mai recentă perioadă pentru care au fost disponibile date, iar această perioadă nu corespunde întotdeauna evaluării preliminare a cererii de reexaminare. În plus, termenul prevăzut în avizul de deschidere s-a referit în mod explicit la data publicării avizului și nu la orice altă dată, cum ar fi transmiterea oricăror informații de către o parte. Termenul prevăzut în avizul de deschidere nu face distincție între aspectele de drept și cele de fapt și se aplică în mod egal ambelor. Prin urmare, Comisia a respins afirmația.

2. PRODUSUL ÎN CAUZĂ ȘI PRODUSUL SIMILAR

2.1. Produsul în cauză

(47) Produsul în cauză este același cu produsul din ancheta inițială, și anume tuburile și țevile din fontă ductilă (cunoscută și sub denumirea de fontă cu grafit sferoidal) („țevi ductile”), cu excepția tuburilor și țevilor din fontă ductilă necăptușite pe interior și pe exterior („țevi necăptușite”) originare din India, clasificate în prezent la codurile NC ex 7303 00 10 (codul TARIC 7303001010) și ex 7303 00 90 (codul TARIC 7303009010) (denumit în continuare „produsul în cauză”).

(48) Țevile din fontă ductilă sunt utilizate pentru alimentarea cu apă potabilă, eliminarea apelor uzate și irigarea terenurilor agricole. Transportul de apă prin țevi din fontă ductilă se poate efectua prin presiune sau doar prin acțiunea forțelor gravitaționale. Țevile au un diametru cuprins între 60 mm și 2 000 mm și au o lungime de 5,5, 6,7 sau 8 metri. Acestea sunt, în mod normal, căptușite cu ciment sau cu alte materiale și sunt acoperite cu zinc, vopsite sau înfășurate în bandă adezivă. Principalii utilizatori finali sunt societățile de utilități publice.

2.2. Produsul similar

(49) Astfel cum s-a stabilit în ancheta inițială, prezenta anchetă de reexaminare în perspectiva expirării măsurilor a confirmat faptul că următoarele produse au aceleași caracteristici fizice, chimice și tehnice de bază, precum și aceleași utilizări principale: — produsul în cauză; — produsul fabricat și vândut pe piața internă a țării în cauză și — produsul fabricat și vândut în Uniune de către industria Uniunii.

(50) Aceste produse sunt, prin urmare, considerate produse similare în sensul articolului 1 alineatul (4) din regulamentul de bază.

3. PROBABILITATEA CONTINUĂRII SAU A REAPARIȚIEI SUBVENȚIONĂRII

(51) În conformitate cu articolul 18 din regulamentul de bază și astfel cum se menționează în avizul de deschidere, Comisia a examinat probabilitatea ca expirarea măsurilor existente să conducă la o continuare sau reapariție a subvenționării.

3.1. Evoluția importurilor după instituirea măsurilor

(52) În perioada anchetei inițiale (15), India a exportat către Uniune [80 000 - 100 000] de tone de produs în cauză (date la nivelul UE-27) (16). Între 2016 și 2018, după instituirea măsurilor definitive în martie 2016, importurile au scăzut și au fluctuat între 38 000 și 55 000 de tone pe an. În 2019, importurile din India au crescut din nou, până la [64 000 - 75 000] de tone.

(53) În cursul perioadei anchetei de reexaminare, importurile produsului în cauză au scăzut până la [44 000-52 000] de tone. După perioada anchetei de reexaminare, în 2021, importurile au crescut din nou până la nivelul din 2019.

(54) În ansamblu, importurile produsului în cauză din India au rămas, în perioada anchetei de reexaminare, la niveluri importante și au reprezentat aproximativ [10-14] % din piața Uniunii, în comparație cu cota de piață de [15-20] % deținută de importurile indiene în cursul perioadei anchetei inițiale.

3.2. Baza constatărilor

(55) O singură societate, Tata Metaliks Limited, a cooperat la anchetă (a se vedea secțiunea 1.5). Societatea a beneficiat de cele trei sisteme de export care au făcut obiectul unor măsuri compensatorii în cadrul anchetei inițiale, în principal pentru exporturile sale către țări terțe. Cu toate acestea, societatea a vândut în perioada anchetei de reexaminare cea mai mare parte a producției sale pe piața internă (17). Producătorii-exportatori indieni care au exportat către Uniune în cantități semnificative nu au cooperat. Prin urmare, Comisia a decis să nu se limiteze la utilizarea informațiilor furnizate de Tata Metaliks Limited pentru a stabili nivelul de subvenționare a producătorilor-exportatori de țevi din fontă ductilă din India și să se bazeze, în schimb, pe datele disponibile, în conformitate cu articolul 28 din regulamentul de bază.

(56) Având în vedere cele de mai sus, Comisia a utilizat pentru analiza sa toate datele de care dispunea, în special: — cererea de reexaminare în perspectiva expirării măsurilor, în conformitate cu articolul 28 din regulamentul de bază; — constatările anchetei inițiale; — informațiile furnizate de GI; — informațiile furnizate de Tata Metaliks Limited; — constatările din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2022/433 al Comisiei (18).

3.3. Sistemele de subvenții examinate în cadrul prezentei anchete

(57) Comisia a examinat dacă există o continuare a subvenționării analizând dacă subvențiile care au făcut obiectul unor măsuri compensatorii în cadrul anchetei inițiale au continuat să confere avantaje industriei producătoare de țevi și tuburi ductile din India. În cazul sistemelor de subvenții care s-au încheiat, Comisia a examinat, de asemenea, dacă aceste sisteme au fost înlocuite cu alte sisteme similare și dacă au fost create noi sisteme.

(58) Comisia a decis că, având în vedere constatările de la prezentul punct, care au confirmat existența continuării subvenționării în ceea ce privește subvențiile care au făcut obiectul unor măsuri compensatorii în cadrul anchetei inițiale, nu este necesară anchetarea tuturor celorlalte subvenții a căror existență o susține solicitantul. Odată ce Comisia stabilește că există dovezi ale continuării subvenționării peste nivelul de minimis în temeiul articolului 18 din regulamentul de bază, nu este necesar să se stabilească valoarea exactă a subvenționării în cadrul unei anchete de reexaminare în perspectiva expirării măsurilor.

(59) În cadrul anchetei inițiale, Comisia a aplicat măsuri compensatorii pentru următoarele sisteme: 1. Venituri publice la care se renunță sau care nu sunt colectate și care în mod normal sunt exigibile: — Scutiri de taxe vamale și sisteme de remitere a datoriei vamale (a) Sistemul „produs-țintă”, înlocuit cu un sistem denumit „Sistemul privind exporturile de mărfuri din India” (Merchandise Exports from India Scheme, denumit în continuare „MEIS”) în perioada 2015-2020; (b) Sistemul taxelor preferențiale la importul de bunuri de capital (Export Promotion Capital Goods Scheme, denumit în continuare „EPCGS”); (c) Sistemul de drawback al taxelor vamale (Duty Drawback Scheme, denumit în continuare „DDS”). 2. Furnizarea de bunuri sau de servicii contra unei remunerații mai mici decât cea adecvată — Furnizarea de minereu de fier contra unei remunerații mai mici decât ar fi adecvată.

3.3.1. Sistemul „produs-țintă” (Focus Product Scheme, denumit în continuare „FPS”) înlocuit de MEIS în perioada 2015-2020

3.3.1.1. Constatările anchetei inițiale

(60) În cadrul anchetei inițiale, Comisia a concluzionat că sistemul „produs-țintă” în vigoare în cursul perioadei anchetei inițiale prevedea subvenții în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) din regulamentul de bază. Acest sistem s-a bazat pe planul privind politica de comerț exterior („FTP”) pentru perioada 2009-2014.

(61) Nivelurile subvenției stabilite în ancheta inițială cu privire la sistemul FPS au variat între 3,11 % și 4,35 %.

(62) Cu toate acestea, după perioada anchetei inițiale, sistemul a încetat să fie aplicat și a fost înlocuit cu un nou sistem denumit „Sistemul privind exporturile de mărfuri din India” (MEIS). MEIS a înlocuit o serie de sisteme preexistente, inclusiv FPS. MEIS a prevăzut condiții similare cu cele ale FPS, care a făcut obiectul unor măsuri compensatorii în cadrul anchetei inițiale. Prin urmare, în ancheta inițială, Comisia a considerat că constatările cu privire la FPS s-ar aplica și în cazul MEIS.

3.3.1.2. Continuarea sistemului de subvenționare

(63) Sistemul MEIS a continuat să fie aplicat în perioada anchetei de reexaminare. Existența sistemului a fost, de asemenea, confirmată de GI în răspunsul la chestionar, precum și de producătorul-exportator cooperant Tata Metaliks Limited care a beneficiat, de asemenea, de sistem.

(a) Temeiul juridic

(64) MEIS se bazează pe Legea din 1992 privind dezvoltarea și reglementarea comerțului exterior (Legea nr. 22 din 1992), intrată în vigoare la 7 august 1992 (denumită în continuare „Legea privind comerțul exterior”). Legea privind comerțul exterior autorizează GI să emită notificări privind politica de export și import. Acestea sunt rezumate în documentele FTP, publicate în mod obișnuit o dată la cinci ani de Ministerul Comerțului și actualizate în mod periodic.

(65) MEIS este descris în planul cincinal privind politica de comerț exterior pentru perioada 2015-2020 (denumit în continuare „FTP 2015-2020”). Procedurile care reglementează FTP 2015-2020 sunt descrise în detaliu într-un „Manual de proceduri, 2015-2020” (denumit în continuare „HOP 2015-2020”).

(66) Descrierea detaliată a MEIS este cuprinsă în capitolul 3 din FTP 2015-2020, precum și în capitolul 3 din HOP 2015-2020.

(b) Eligibilitatea

(67) Orice producător-exportator sau comerciant-exportator este eligibil în cadrul acestui sistem.

(c) Aplicarea practică

(68) Societățile eligibile pot beneficia de MEIS dacă exportă produse specifice în țări specifice care se încadrează în grupul A („piețe tradiționale”, care includ toate statele membre ale Uniunii), grupul B („piețe emergente și piețe țintă”) și grupul C („alte piețe”). Țările care fac parte din fiecare grup și lista produselor cu rate corespunzătoare ale recompenselor sunt enumerate în apendicele 3B la HOP actualizat.

(69) Avantajul ia forma unui credit pentru taxe echivalent cu un procent din valoarea FOB a exportului. Rata MEIS în cursul perioadei anchetei de reexaminare a fost de 3 %.

(70) În conformitate cu punctul 3.06 din FTP 2015-2020, anumite tipuri de exporturi sunt excluse din sistem, de exemplu exporturile de bunuri importate sau de bunuri tranzitate, operațiunile asimilate exporturilor, exporturile de servicii și cifra de afaceri la export a unităților care funcționează în zone economice speciale/a unităților axate pe export.

(71) Creditele pentru taxe vamale acordate în temeiul MEIS sunt liber transferabile și valabile pentru o perioadă de 18 luni de la data emiterii, în timp ce creditele pentru taxe emise la 1 ianuarie 2016 sau ulterior acestei date sunt valabile pentru o perioadă de 24 de luni de la data emiterii, în conformitate cu punctul 3.13 din HOP 2015-2020 actualizat.

(72) Acestea pot fi utilizate pentru: (i) plata taxelor vamale aferente importurilor de mijloace de producție sau bunuri, inclusiv de bunuri de capital, (ii) plata accizelor aferente achizițiilor de pe piața națională de mijloace de producție sau bunuri, inclusiv bunuri de capital, (iii) plata impozitului pe servicii aferent achiziționării de servicii. Creditele pentru taxe pot fi vândute, de asemenea, pe piață.

(73) O cerere de acordare a beneficiilor în temeiul MEIS trebuie să fie depusă online, pe site-ul web al Direcției Generale Comerț Exterior. La cererea online trebuie atașate documentele relevante (avize de expediere, certificate bancare și dovezi ale debarcării). Autoritatea regională competentă din cadrul GI emite creditul pentru taxe după examinarea documentelor. Atât timp cât exportatorul prezintă documentele relevante, autoritatea regională nu poate interveni în ceea ce privește acordarea de credite pentru taxe.

(d) Contribuții și avantaje financiare

(74) În conformitate cu articolul 3 alineatul (2) și cu articolul 5 din regulamentul de bază, Comisia a stabilit că avantajul este conferit beneficiarului în momentul efectuării tranzacției de export în cadrul acestui sistem. În momentul respectiv, GI emite un credit pentru taxe care este înscris de producătorul-exportator drept creanță care poate fi compensată în orice moment de producătorul-exportator. Aceasta constituie o contribuție financiară în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) din regulamentul de bază. Odată ce autoritățile vamale eliberează un aviz de expediere pentru export, GI nu mai pot interveni în sensul acordării sau neacordării subvenției. Ținând seama de cele prezentate mai sus, Comisia consideră adecvat ca avantajul conferit în temeiul MEIS să fie calculat adunând sumele obținute pentru tranzacțiile la export realizate în cadrul acestui sistem în cursul PA.

(e) Specificitatea

(75) MEIS este condiționat în drept de rezultatele obținute la export și, prin urmare, este considerat specific în sensul articolului 4 alineatul (2) literele (a) și (b) din regulamentul de bază.

(f) Concluzii privind MEIS

(76) Comisia a concluzionat că MEIS a acordat subvenții în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) și al articolului 3 alineatul (2) din regulamentul de bază. Creditul MEIS pentru taxe este o contribuție financiară din partea GI, deoarece creditul va fi utilizat în cele din urmă pentru compensarea taxelor la import plătite pentru bunurile de capital, diminuând astfel veniturile fiscale care ar fi obținute în mod normal de GI. În plus, creditul pentru taxe MEIS acordă un avantaj exportatorului care nu este supus plății respectivelor taxe la import. Pentru o societate care vinde creditele pentru taxe MEIS pe piață, sistemul prevede o contribuție financiară directă.

(77) Comisia a remarcat faptul că MEIS a expirat după perioada anchetei de reexaminare, la 1 ianuarie 2021. Cu toate acestea, până la sfârșitul anului 2021, societățile pot solicita în continuare creditele MEIS pentru tranzacțiile de export efectuate în 2020. În plus, societățile pot utiliza în continuare creditul MEIS obținut în 2021 pentru a echilibra taxele la import datorate, până la 15 septembrie 2023. Astfel, avantajele în temeiul acestui sistem au fost primite în cursul perioadei anchetei de reexaminare și vor continua chiar și după instituirea măsurilor.

(78) Comisia a observat, de asemenea, că, în august 2021, GI a publicat orientări privind un nou sistem denumit „Sistemul de remitere a taxelor și impozitelor pe produsele exportate” (Remission of Duties and Taxes on Exported Products Scheme, denumit în continuare „RoDTEP”), care înlocuiește MEIS. Sistemul RoDTEP este menționat ca un mecanism de rambursare a impozitelor/taxelor/cotizațiilor, la nivel central, de stat și local, care în prezent nu sunt rambursate în cadrul niciunui alt mecanism, dar care sunt plătite în procesul de fabricare și distribuție a produselor exportate (19). GI a anunțat rate de rambursare pentru diferitele sectoare. Aceste rate fac obiectul unei revizuiri în orice moment. Deși ratele pentru industria fierului și pentru produsul în cauză nu au fost anunțate la momentul anchetei, sectorul a solicitat să fie inclus în sistem, astfel cum a confirmat și producătorul cooperant, Tata Metaliks Limited, și o rată pentru industrie făcea încă obiectul discuțiilor (20).

3.3.1.3. Concluzie

(79) Având în vedere că situația juridică nu s-a schimbat substanțial, Comisia a considerat că, în perioada anchetei de reexaminare, MEIS a continuat să confere un avantaj industriei țevilor din fontă ductilă. Comisia a formulat aceleași constatări în Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2022/433.

(80) Din cauza lipsei de cooperare, nu a fost posibil să se calculeze nivelul exact de subvenționare aferent acestui sistem în cursul perioadei anchetei de reexaminare. În acest scop, Comisia a recurs la datele disponibile, în conformitate cu articolul 28 din regulamentul de bază. Nivelul de subvenționare din perioada anchetei inițiale în ceea ce privește FPS care a făcut obiectul unor măsuri compensatorii în cadrul anchetei inițiale și care a fost înlocuit cu MEIS (despre care s-a constatat că conferă avantaje similare) a variat între 3,11 % și 4,35 % (a se vedea considerentul 61).

(81) Întrucât rata MEIS s-a ridicat la 3 % FOB, comparativ cu 5 % FOB în cadrul FPS în perioada anchetei inițiale, avantajul de care a beneficiat în cadrul MEIS industria țevilor din fontă ductilă a scăzut în mod corespunzător în cursul PAR. În Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2022/433, avantajele constatate pentru producătorii de oțeluri inoxidabile laminate la rece au fost de 1,87 % și de 1,92 % pentru rata MEIS de 2 %. Comisia a considerat că avantajele pentru producătorii de țevi din fontă ductilă în cadrul MEIS s-ar ridica, în mod similar, la puțin sub 3 % și, prin urmare, nu ar fi neglijabile.

(82) După comunicarea constatărilor, Tata Metaliks Limited a susținut că MEIS prevedea rambursarea (a) impozitelor indirecte legate de producția și distribuția produselor exportate și (b) a impozitelor indirecte cumulate pe mijloacele de producție consumate pentru fabricarea produselor exportate. Societatea a susținut că, în temeiul Acordului SMC, rambursarea acestor categorii de taxe nu poate face obiectul unor măsuri compensatorii. De asemenea, aceasta a susținut că, chiar dacă MEIS ar fi considerat pasibil de măsuri compensatorii, acest program a fost încheiat la 31 decembrie 2020.

(83) Comisia a respins aceste afirmații. Astfel cum se explică în considerentele 60-81, societăților din India li se rambursează un procent fix din valoarea FOB a exporturilor sub forma unui credit pentru taxe. Condițiile sistemului nu impun ca valoarea creditului pentru taxe să corespundă cuantumului taxelor plătite de societăți, iar aceste cuantumuri nu sunt verificate. În ceea ce privește probabilitatea continuării sistemului de subvenții, astfel cum se menționează în considerentul 77, societățile sunt în continuare în măsură să utilizeze creditul MEIS obținut în 2021 pentru a echilibra taxele la import datorate, până la 15 septembrie 2023. Prin urmare, avantajele în temeiul acestui sistem vor continua cu mult după perioada anchetei de reexaminare.

(84) Tata Metaliks Limited a susținut, de asemenea, că RoDTEP nu a oferit avantaje la momentul transmiterii observațiilor (la 31 martie 2022) și, prin urmare, Comisia nu poate considera că avantajul a fost discutat ca fiind o posibilă subvenționare (viitoare) a produsului în cauză.

(85) În ceea ce privește sistemul RoDTEP, Comisia a observat că Tata Metaliks Limited a considerat ea însăși, în timpul verificării încrucișate la distanță, că urmează să fie negociată o nouă rată pentru industria țevilor din fontă ductilă. Faptul că rata nu era stabilită la momentul transmiterii observațiilor sale nu a pus sub semnul întrebării probabilitatea mare ca noua rată să fie stabilită și subvenționarea în cadrul acestui nou sistem să continue după 2023. Prin urmare, Comisia a respins această afirmație.

3.3.2. Sistemul taxelor preferențiale la importul de bunuri de capital

3.3.2.1. Constatările anchetei inițiale

(86) În cadrul anchetei inițiale, Comisia a stabilit că sistemul intitulat „Sistemul taxelor preferențiale la importul de bunuri de capital” (Export Promotion of Capital Goods, denumit în continuare „EPCGS”) oferea o subvenție care poate face obiectul unor măsuri compensatorii și constituia o contribuție financiară din partea GI. Acest sistem era încă aplicabil în cursul perioadei anchetei de reexaminare.

(a) Temeiul juridic

(87) Descrierea detaliată a EPCGS este cuprinsă în capitolul 5 din FTP 2015-2020, precum și în capitolul 5 din HOP 2015-2020.

(b) Eligibilitatea

(88) În cadrul acestei măsuri sunt eligibili producătorii-exportatori, comercianții-exportatori „asociați” producătorilor, precum și prestatorii de servicii.

(c) Aplicarea practică

(89) Sub rezerva unei obligații de export, o societate este autorizată să importe bunuri de capital (noi și uzate cu o vechime de cel mult 10 ani) cu o reducere de taxe. În acest scop, GI emite, la cerere și cu plata unei taxe, o licență EPCGS. Sistemul prevede un nivel redus al taxelor la import aplicabil tuturor bunurilor de capital importate în cadrul acestui sistem. Pentru a respecta obligația de export, bunurile de capital importate trebuie utilizate pentru a produce o anumită cantitate de bunuri considerate pentru export într-o perioadă dată. În temeiul FTP 2015-2020, bunurile de capital pot fi importate cu o rată a taxei de 0 % în cadrul EPCGS. Obligația de export, care se ridică la de șase ori taxa neplătită, trebuie să fie îndeplinită în termen de maximum șase ani.

(90) Titularul unei licențe EPCGS poate, de asemenea, să achiziționeze bunuri de capital pe piața internă. În acest caz, producătorul intern de bunuri de capital poate să beneficieze el însuși de acest avantaj și să importe fără taxe vamale componentele necesare pentru fabricarea bunurilor de capital în cauză. În mod alternativ, producătorul intern poate solicita să beneficieze de avantajul aferent operațiunilor asimilate exporturilor în ceea ce privește furnizarea de bunuri de capital unui titular de licență EPCGS.

(d) Concluzie privind EPCGS

(91) EPCGS acordă subvenții în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) și al articolului 3 alineatul (2) din regulamentul de bază. Reducerea taxei constituie o contribuție financiară din partea guvernului Indiei, deoarece această concesie diminuează veniturile din taxe ale guvernului Indiei, care ar fi exigibile în mod normal. În plus, reducerea taxei conferă exportatorului un avantaj, deoarece taxele neplătite la import îmbunătățesc lichiditățile societății.

(92) În plus, sistemul EPCGS este subordonat de drept rezultatelor la export, deoarece licențele nu pot fi obținute fără a încheia un angajament de export. Prin urmare, se consideră că sistemul este specific și poate face obiectul unor măsuri compensatorii în temeiul articolului 4 alineatul (4) primul paragraf litera (a) din regulamentul de bază.

(93) EPCGS nu poate fi considerat un sistem autorizat de drawback al taxelor vamale sau un sistem autorizat de drawback pentru inputurile de substituire în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) din regulamentul de bază. Bunurile de capital nu intră în domeniul de aplicare al unor astfel de sisteme autorizate, astfel cum se specifică la punctul (i) din anexa I la regulamentul de bază, întrucât acestea nu sunt consumate în procesul de fabricare a produselor exportate.

(94) În ancheta inițială, valoarea subvențiilor care pot face obiectul unor măsuri compensatorii a fost calculată, în conformitate cu articolul 7 alineatul (3) din regulamentul de bază, pe baza valorii taxelor vamale neachitate pentru bunurile de capital importate, repartizate pe o perioadă corespunzătoare duratei normale de amortizare a acestor bunuri de capital în industria în cauză. Valoarea astfel calculată, care poate fi atribuită PA, a fost ajustată prin adăugarea dobânzii corespunzătoare acestei perioade, astfel încât să se stabilească valoarea totală a avantajului de-a lungul timpului. Rata dobânzii comerciale în perioada de anchetă în India a fost considerată adecvată în acest scop. În conformitate cu articolul 7 alineatul (1) litera (a) din regulamentul de bază, comisioanele suportate de societăți pentru a obține subvenția au fost deduse din valoarea totală a subvenției, la cerere.

(95) În conformitate cu articolul 7 alineatele (2) și (3) din regulamentul de bază, valoarea subvenției a fost raportată la cifra de afaceri realizată la export în perioada de anchetă inițială (numitor), deoarece subvenția este condiționată de rezultatele obținute la export și nu a fost acordată în funcție de cantitățile fabricate, produse, exportate sau transportate.

(96) Nivelul subvenției stabilite în perioada anchetei inițiale cu privire la acest sistem a variat între 0,03 % și 0,38 %.

3.3.2.2. Continuarea sistemului de subvenționare

(97) În cererea de reexaminare și în anexele aferente, solicitantul a furnizat elemente de probă conform cărora producătorii de țevi din fontă ductilă din India au continuat să beneficieze de sistem. Existența sistemului a fost, de asemenea, confirmată de GI în răspunsul la chestionar. În plus, Comisia a stabilit că Tata Metaliks Limited a utilizat sistemul pentru a importa bunuri de capital utilizate la fabricarea produsului în cauză. Avantajul sistemului a putut fi atribuit produsului în cauză în cursul perioadei anchetei de reexaminare.

(98) În consecință, Comisia a concluzionat că există suficiente elemente de probă care arată că producătorii-exportatori au continuat să beneficieze, în perioada anchetei de reexaminare, de subvențiile acordate în temeiul sistemului EPCGS.

(99) Din cauza lipsei de cooperare, nu a fost posibil să se calculeze nivelul exact de subvenționare aferent acestui sistem în cursul perioadei anchetei de reexaminare. În acest scop, Comisia a recurs la datele disponibile, în conformitate cu articolul 28 din regulamentul de bază. Nivelul subvenției stabilite în perioada anchetei inițiale cu privire la acest sistem a variat între 0,03 % și 0,38 % (a se vedea considerentul 96).

(100) Pe baza celor de mai sus, Comisia a concluzionat că nivelul de subvenționare conferit de acest sistem în perioada anchetei de reexaminare nu a fost neglijabil și, în orice caz, nu a fost mai mic decât nivelurile constatate în ancheta inițială.

(101) În urma comunicării constatărilor, Tata Metaliks Limited a susținut că sistemul EPCGS a constituit o subvenție autorizată, deoarece el prevedea scutirea de taxe a produselor exportate destinate consumului intern și, prin urmare, nu putea face obiectul unor măsuri compensatorii.

(102) Astfel cum s-a reamintit în considerentul 93, bunurile de capital nu intră în domeniul de aplicare al unor astfel de sisteme autorizate, astfel cum se specifică la punctul (i) din anexa I la regulamentul de bază, întrucât acestea nu sunt consumate în procesul de fabricare a produselor exportate. Prin urmare, Comisia a respins această afirmație.

3.3.3. Sistemul de drawback al taxelor vamale

3.3.3.1. Constatările anchetei inițiale

(103) În cadrul anchetei inițiale, Comisia a constatat că producătorii-exportatori ai produsului în cauză au beneficiat de un sistem de drawback al taxelor vamale care prevede rambursarea unui anumit procent din valoarea FOB a exporturilor (denumit în continuare „rata DDS”). Rata DDS pentru produsul în cauză în cursul perioadei anchetei inițiale a fost de 1,9 % din valoarea FOB. Sistemul DDS era încă aplicabil în cursul perioadei anchetei de reexaminare.

(a) Temeiul juridic

(104) Temeiul juridic aplicabil în cursul perioadei anchetei de reexaminare a constat în Normele din 1995 în materie de drawback pentru taxele vamale și accizele percepute la nivel central (denumite în continuare „Normele DDS din 1995”), astfel cum au fost modificate în 2006 și înlocuite ulterior cu Normele în materie de drawback pentru taxele vamale și accizele percepute la nivel central din 2017 (denumite în continuare „Normele din 2017”), care au intrat în vigoare la 1 octombrie 2017. Metoda de calcul a acestui sistem de drawback al taxelor este descrisă la articolul 3 alineatul (2) din Normele DDS din 1995. Articolul 12 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) din normele DDS menționate reglementează declarația pe care producătorii-exportatori trebuie să o depună pentru a beneficia de acest sistem. Aceste norme au rămas identice în Normele DDS din 2017 și corespund articolului 3 alineatul (2) și, respectiv, articolului 13 alineatul (1) litera (a) punctul (ii).

(105) În plus, Circulara nr. 24/2001 conține instrucțiuni specifice privind modul de punere în aplicare a articolului 3 alineatul (2) și declarația pe care exportatorii trebuie să o prezinte în conformitate cu articolul 12 alineatul (1) litera (a) punctul (ii).

(106) Articolul 4 din Normele DDS din 1995 prevede că administrația publică centrală poate revizui cuantumul sau ratele stabilite în conformitate cu articolul 3. GI a efectuat o serie de modificări, ultimele modificări care revizuiesc ratele fiind Notificarea nr. 95/2018 – CUSTOMS și Notificarea nr. 07/2020 – CUSTOMS.

(107) Rata DDS pentru produsul în cauză în cursul perioadei anchetei inițiale a fost de 1,9 % din valoarea FOB.

(b) Eligibilitatea

(108) Orice producător-exportator sau comerciant-exportator este eligibil în cadrul acestui sistem.

(c) Aplicarea practică

(109) În cadrul acestui sistem, orice societate care exportă produse eligibile are dreptul să primească un cuantum corespunzător unui procent din valoarea FOB declarată a produsului exportat. Articolul 3 alineatul (2) din Normele în materie de drawback pentru accizele vamale și accizele percepute la nivel central specifică modul în care se calculează valoarea subvenției. Cuantumul rambursabil se stabilește pe baza valorilor medii la nivel de industrie ale taxelor vamale percepute pentru materiile prime importate și pe baza ratei medii de consum a industriei colectate de la ceea ce GI consideră a fi producători reprezentativi ai produselor pentru export eligibile (așa numita „rată pentru întreaga industrie” sau „RII”). GI exprimă ulterior cuantumul care trebuie restituit ca procent din valoarea medie la export a produselor exportate eligibile.

(110) GI utilizează acest procent pentru a calcula cuantumul de drawback al taxelor la care au dreptul toți exportatorii eligibili. Rata pentru acest sistem este stabilită de către GI pentru fiecare produs în parte.

(111) Potrivit GI, drawback-ul taxelor vamale poate fi determinat, de asemenea, pe baza incidenței reale a taxelor, în cazul produselor care nu sunt eligibile pentru „RII” sau în cazul societăților care constată că „RII” reduce cu mai puțin de 80 % incidența efectivă a taxei/impozitelor.

(112) Pentru a putea beneficia de acest sistem, o societate trebuie să exporte. Atunci când datele privind expedierea sunt introduse în serverul autorității vamale, se indică faptul că exportul are loc în temeiul DDS și că valoarea DDS este stabilită în mod irevocabil. După expediere și după ce societatea a completat declarația generală de export (Export General Manifest – „EGM”), iar biroul vamal a verificat documentul respectiv în raport cu datele din avizul de expediere, sunt îndeplinite toate condițiile pentru a autoriza plata cuantumului de drawback, fie prin plată directă în contul bancar al exportatorului, fie prin mandat de plată.

(113) De asemenea, exportatorul trebuie să furnizeze dovezi ale realizării veniturilor obținute din export, prin intermediul unui certificat bancar (Bank Realisation Certificate – „BRC”). Acest document poate fi furnizat după plata cuantumului de drawback. GI recuperează cuantumul plătit, în cazul în care exportatorul nu prezintă BRC într-un anumit termen-limită.

(114) Cuantumul de drawback poate fi utilizat în orice scop și, în conformitate cu standardele de contabilitate din India, poate fi înscris ca venituri în conturile comerciale, pe baza principiilor contabilității de angajamente, odată ce obligația de export a fost îndeplinită.

(d) Concluzie privind DDS

(115) În ancheta inițială, Comisia a constatat că DDS acordă subvenții în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (i) și al articolului 3 alineatul (2) din regulamentul de bază. Așa-numitul cuantum de drawback al taxelor este o contribuție financiară acordată de GI, luând forma unui transfer direct de fonduri de către acesta din urmă. Nu există restricții în ceea ce privește utilizarea acestor fonduri. De asemenea, cuantumul de drawback al taxelor conferă un beneficiu exportatorului, întrucât acesta îi îmbunătățește lichiditățile.

(116) Rata de drawback al taxelor vamale pentru exporturi este stabilită de către GI pentru fiecare produs în parte. Cu toate acestea, deși se face referire la subvenție ca drawback al taxelor, sistemul nu prezintă toate caracteristicile unui sistem autorizat de drawback al taxelor sau ale unui sistem autorizat de drawback pentru inputurile de substituire, în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) din regulamentul de bază. Acesta nu respectă nici normele enunțate în anexa I litera (i), în anexa II (definiția și normele privind sistemele de drawback) și în anexa III (definiția și normele privind sistemele de drawback pentru inputuri) din regulamentul de bază. Plata în numerar către exportator nu este legată neapărat de plata efectivă a taxelor de import asupra materiilor prime și nu reprezintă un credit pentru taxe utilizat pentru compensarea taxelor la import corespunzătoare unor importuri de materii prime trecute sau viitoare. În plus, nu există un sistem sau o procedură care să confirme mijloacele de producție care sunt consumate în procesul de fabricare a produselor exportate și cantitățile acestora. În plus, GI nu a efectuat o examinare ulterioară pe baza mijloacelor de producție efective implicate, ceea ce ar fi normal să facă în absența unui sistem de verificare aplicat în mod efectiv (anexa II punctul 5 și anexa III partea II punctul 3 din regulamentul de bază).

(117) Plata de către GI în urma exporturilor efectuate de exportatori este condiționată de rezultatele la export, prin urmare, se consideră că acest sistem este specific și poate face obiectul unor măsuri compensatorii în temeiul articolului 4 alineatul (4) litera (a) din regulamentul de bază.

(118) Ținând cont de cele de mai sus, Comisia concluzionează că DDS poate face obiectul unor măsuri compensatorii.

(e) Calcularea valorii subvenției

(119) În conformitate cu articolul 3 alineatul (2) și articolul 5 din regulamentul de bază, Comisia a calculat în ancheta inițială valoarea subvențiilor care pot face obiectul unor măsuri compensatorii în funcție de avantajul conferit beneficiarului (care este cuantumul primit cu titlu de drawback al taxelor), constatat pe perioada anchetei inițiale. În această privință, Comisia a stabilit că avantajul este conferit beneficiarului în momentul efectuării tranzacției de export în cadrul acestui sistem. În momentul respectiv, GI trebuie să plătească cuantumul de drawback, care constituie o contribuție financiară în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (i) din regulamentul de bază. După ce autoritățile vamale emit un aviz de expediere la export care indică, printre altele, cuantumul de drawback care trebuie acordat pentru tranzacția la export respectivă, GI nu mai poate interveni în sensul acordării sau neacordării subvenției.

(120) Având în vedere lipsa de cooperare a principalilor producători-exportatori, astfel cum se menționează în considerentul 55, Comisia nu a fost în măsură să verifice dacă aceștia plătesc efectiv taxe de import pentru materiile prime utilizate la fabricarea produsului în cauză. În cazul în care această afirmație ar fi fost confirmată, în pofida absenței unui sistem sau a unei proceduri care să confirme care sunt mijloacele de producție consumate în procesul de fabricare a produselor exportate și în ce cantități, Comisia ar fi efectuat o verificare a taxelor vamale plătite pentru calcularea remiterii în exces, în conformitate cu anexa II punctul 5 din regulamentul de bază.

(121) Ținând cont de cele prezentate mai sus, Comisia a considerat adecvat ca avantajul conferit în temeiul DDS să fie calculat adunând cuantumurile de drawback obținute pentru tranzacțiile la export realizate în cadrul acestui sistem în cursul perioadei anchetei inițiale.

(122) În conformitate cu articolul 7 alineatul (2) din regulamentul de bază, Comisia a acordat aceste subvenții pe baza cifrei de afaceri totale realizate la export de societate pe perioada anchetei inițiale ca numitor corespunzător, deoarece subvenția este condiționată de rezultatele obținute la export și nu a fost acordată în funcție de cantitățile fabricate, produse, exportate sau transportate.

(123) Nivelurile subvenției stabilite cu privire la acest sistem în cursul perioadei anchetei inițiale a variat între 1,37 % și 1,66 %.

3.3.3.2. Continuarea sistemului de subvenționare

(124) În cererea de reexaminare și în anexele aferente, solicitantul a furnizat elemente de probă conform cărora industria țevilor din fontă ductilă a continuat să beneficieze de DDS în cursul perioadei anchetei de reexaminare. De asemenea, GI a confirmat continuarea DDS în răspunsul la chestionar. În plus, producătorul cooperant, Tata Metaliks Limited, a beneficiat, de asemenea, de acest sistem în cursul perioadei anchetei de reexaminare, în principal pentru exporturile sale către țări terțe.

(125) În răspunsurile lor la chestionar, atât Tata Metaliks Limited, cât și GI au susținut că DDS nu constituia o subvenție care poate face obiectul măsurilor compensatorii. GI a susținut, de asemenea, că, pentru a constitui o subvenție, drawback-ul impozitelor indirecte sau al taxelor la import trebuie să depășească valoarea unor astfel de taxe sau impozite percepute efectiv cu privire la mijloacele de producție consumate pentru fabricarea produsului exportat. Chiar și în astfel de cazuri, în opinia GI, numai drawback-ul excedentar ar putea face obiectul unor măsuri compensatorii. În sprijinul cererii, GI a făcut trimitere la raportul grupului special European Union – Countervailing Measures on Certain Polyethylene Terephthalate from Pakistan (Uniunea Europeană – măsuri compensatorii privind anumite tipuri de polietilentereftalat din Pakistan), WT/DS486/R.

(126) GI a susținut în plus că eligibilitatea în temeiul sistemului nu era condiționată de rezultatele la export și nici limitată la vreun sector, o industrie și/sau o regiune. În opinia sa, drawback-ul neutralizează taxele vamale și accizele centrale plătite, calculate pe baza cantităților medii de mijloacele de producție relevante (importate și interne), despre care se observă că sunt utilizate în mod obișnuit la fabricarea categoriei de produse exportate. Modul diferit de aprovizionare cu mijloace de producție al exportatorilor individuali este luat în considerare și echilibrat în medii. Prin urmare, GI a considerat că DDS era o reducere a impozitelor/taxelor și nu o subvenție.

(127) Astfel cum s-a detaliat în considerentele 115-118, Comisia a considerat în ancheta inițială că DDS nu prezenta toate caracteristicile unui sistem autorizat de drawback al taxelor sau ale unui sistem autorizat de drawback pentru inputurile de substituire în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) din regulamentul de bază. Contrar declarațiilor GI, avantajele primite de societăți în temeiul DDS nu au nicio legătură directă cu taxele datorate pentru importurile de materii prime utilizate de societate în produsele exportate. O societate exportatoare primește plăți în numerar, care sunt legate numai de valoarea FOB a exporturilor sale. Societățile nu sunt obligate să importe deloc materii prime.

(128) Prin urmare, întrucât mecanismul sistemului nu prevede evaluarea, pentru fiecare societate, a impozitelor/taxelor plătite pentru mijloacele de producție consumate, Comisia nu poate considera întreaga valoare a drawback-ului taxelor în temeiul DDS ca o simplă compensație pentru impozitele/taxele plătite de societăți pentru materiile prime consumate în producția produsului în cauză. În cele din urmă, având în vedere lipsa de cooperare a principalilor producători-exportatori, Comisia nu a fost în măsură să verifice legăturile specifice fiecărui caz între avantajul conferit de DDS și taxele potențiale plătite la importul de materii prime utilizate la fabricarea produsului în cauză.

(129) Prin urmare, Comisia a concluzionat că, în perioada anchetei de reexaminare, DDS a continuat să ofere avantaje producătorilor-exportatori de țevi din fontă ductilă din India. În plus, în lipsa cooperării unui producător-exportator cu un volum reprezentativ de exporturi către Uniune în perioada anchetei de reexaminare, Comisia nu a dispus de informații specifice societății pe baza cărora să se calculeze cuantumul subvenției acordate în cursul perioadei anchetei de reexaminare. Cu toate acestea, având în vedere constatarea continuării subvenționării la care s-a ajuns în contextul actualei reexaminări în perspectiva expirării măsurilor, Comisia nu a considerat că este necesar să calculeze acest cuantum. În plus, cu toate că, de la perioada anchetei inițiale, rata de drawback al taxelor pentru produsul în cauză a scăzut ușor (de la 1,9 % la 1,8 % și apoi la 1,6 % în perioada anchetei de reexaminare), normele DDS au rămas neschimbate. Chiar dacă scăderea (de 16 %) a ratei DDS s-a tradus printr-o scădere proporțională a nivelurilor de subvenționare în comparație cu nivelurile constatate în ancheta inițială (de la 1,37 % la 1,66 %), Comisia a considerat că acest nivel de subvenționare în cadrul sistemului rămânea, în continuare, deloc neglijabil.

(130) Prin urmare, Comisia a concluzionat că, în perioada anchetei de reexaminare, sistemul DDS a continuat să acorde subvenții producătorilor de țevi din fontă ductilă.

(131) După comunicarea constatărilor, Tata Metaliks Limited a susținut că există o legătură adecvată între ratele de drawback al taxelor vamale și taxele plătite pentru materialele consumate în procesul de fabricație a produsului în cauză. Societatea a menționat, în special, că, pentru a beneficia de drawback-ul taxelor, exportatorii trebuie să prezinte avizul de expediere, menționând cererea de drawback al taxelor vamale aplicabilă produsului. Autoritățile vamale indiene generează numai după verificare un aviz de expediere care menționează cuantumul de drawback al taxelor vamale. Prin urmare, în opinia sa, drawback-ul taxelor vamale nu constituia o remitere excesivă.

(132) Astfel cum s-a explicat deja în detaliu în considerentul 109, Comisia a considerat că cererea de drawback al taxelor vamale se referă la un procent fix dintr-un cuantum care urmează să fie rambursat. Ea a observat că un astfel de cuantum nu corespundea neapărat unui cuantum al taxelor pe care o societate l-ar plăti pentru mijloacele de producție consumate în procesul de producție. În plus, astfel cum s-a menționat în considerentul 128, lipsa de cooperare a producătorilor-exportatori a făcut imposibilă verificarea faptului dacă aceștia plătesc efectiv taxe de import pentru materiile prime utilizate pentru fabricarea produsului în cauză. Prin urmare, Comisia a respins afirmația.

3.3.4. Furnizarea de minereu de fier contra unei remunerații mai mici decât ar fi adecvată

3.3.4.1. Constatările anchetei inițiale

(133) În ancheta inițială, Comisia a considerat că, printr-un set de măsuri, GI a însărcinat societățile de exploatare minieră a minereului de fier să furnizeze minereu de fier contra unei remunerații mai mici decât cea adecvată. Această furnizare de bunuri a constituit un avantaj financiar pentru beneficiari și a fost considerată specifică și, prin urmare, poate face obiectul unor măsuri compensatorii (21).

(134) În primul rând, începând din martie 2007, GI a instituit taxe la export pentru minereul de fier, inițial la o rată de 300 INR pe tonă (ceea ce corespunde unui procent cuprins între 12 % și 15 %). În martie 2011, rata a fost majorată la 20 %, iar în decembrie 2011 ea a crescut din nou, până la 30 %. O astfel de limitare a exporturilor prin intermediul taxelor la export viza protejarea și promovarea industriilor din aval prin furnizarea de materii prime și mijloace de producție ieftine industriilor interne din aval.

(135) În al doilea rând, în mai 2008, Ministerul Căilor Ferate a introdus o „politică de dublă taxare a transportului feroviar de marfă” (Dual-Freight Policy, denumită în continuare „DFP”), care prevede o diferență de taxare a transportului de minereu de fier pentru consumul intern și, respectiv, pentru export. Știind că transportul feroviar de marfă reprezintă o parte foarte importantă din costul total al minereului de fier, diferența medie dintre transportul minereului de fier pentru consumul intern și cel pentru export a fost triplă.

(136) Prin urmare, aceste două măsuri care au vizat descurajarea exporturilor de minereu de fier, constituind astfel un sistem de „restricții specifice la export”, au fost, în principiu, instituite în 2007/2008 și extinse în continuare în martie și decembrie 2011, odată cu creșterea ratei taxei la export pentru minereul de fier.

(137) Pentru a stabili dacă primul element a fost îndeplinit, și anume dacă a existat o însărcinare sau un ordin din partea GI către societățile de exploatare minieră a minereului de fier, Comisia a analizat dacă sprijinul acordat de GI industriei țevilor din fontă ductilă (în special prin distorsiunile de preț constatate pentru minereul de fier) a fost efectiv un „obiectiv” al unei politici guvernamentale (spre deosebire de un simplu „efect secundar” al exercitării competențelor generale de reglementare). Comisia a luat notă de faptul că o serie de documente i-au susținut concluzia conform căreia GI a urmărit în mod explicit ca obiectiv de politică sprijinirea industriei țevilor din fontă ductilă. În special, în raportul Dang din 2005 se menționa în mod explicit obiectivul de politică privind sprijinirea producătorilor de oțel din India („acces garantat la rezerve interne de minereu de fier la un preț redus față de prețurile practicate la nivel mondial”), precum și faptul că acest avantaj trebuia păstrat și stimulat. Comisia a observat că, în conformitate cu obiectivele de politică stabilite în raportul respectiv, GI a luat anumite măsuri pentru a sprijini în mod expres industria țevilor din fontă ductilă.

(138) Diverse documente oficiale au arătat legătura dintre obiectivele de politică de sprijinire a industriei țevilor din fontă ductilă și măsurile aferente luate cu succes de GI pentru atingerea acestor obiective, cum ar fi, în special, raportul Grupului de lucru pentru industria siderurgică pentru cel de-al 12-lea plan cincinal, publicat în noiembrie 2011.

(139) Comisia a constatat că, prin impunerea unor astfel de limitări specifice ale exporturilor (în special, prin taxele la export și politica de dublă taxare a transportului feroviar de marfă), GI a pus societățile de exploatare minieră a minereului de fier din India într-o situație irațională din punct de vedere economic, care le-a determinat să își vândă bunurile la un preț mai mic decât ar putea obține în lipsa acestei politici. Într-adevăr, măsurile luate de GI au limitat libertatea de acțiune a societăților de exploatare minieră a minereului de fier, limitând, în practică, decizia lor comercială în ceea ce privește locul în care să își vândă produsul și prețul de vânzare, orientându-le astfel să furnizeze minereu de fier pe piața internă contra unei remunerații mai mici decât cea adecvată.

(140) De asemenea, Comisia a constatat că GI „se aștepta” ca societățile de exploatare minieră a minereului de fier să nu reducă în mod dramatic producția internă (având în vedere măsurile restrictive în vigoare privind exporturile), ci să mențină o aprovizionare stabilă cu minereu de fier intern. Într-adevăr, Comisia a observat că era ușor să se prevadă ex ante că societățile de exploatare minieră a minereului de fier nu vor împiedica investițiile inițiale semnificative și costurile fixe ridicate prin scăderea producției doar pentru a evita oferta excedentară și presiunea descendentă ulterioară asupra prețurilor interne ca urmare a măsurilor GI. Cu alte cuvinte, în momentul aplicării limitărilor specifice ale exporturilor, GI știa cum vor reacționa la această măsură producătorii de minereu de fier și ce consecințe vor rezulta pentru aceștia. Având în vedere operațiunile lor comerciale și structura costurilor, cu toate că acești producători își pot reduce într-o mică proporție producția internă pentru a face față restricțiilor la export, aceștia nu o vor stopa sau reduce la un nivel foarte scăzut și, într-adevăr, datele au arătat efectele scontate. În perioada 2012-2013, vânzările la export au scăzut cu mai mult de 60 % comparativ cu perioada 2011-2012 și au continuat să scadă considerabil, ajungând la o scădere de 84 % în 2014-2015 comparativ cu 2011-2012. În același timp, producția a scăzut doar cu 24 % între 2011-2012 și 2014-2015. În acest sens, Comisia a constatat că producătorilor de mijloace de producție li s-a „ordonat” sau au fost „însărcinați” de guvern să furnizeze bunuri utilizatorilor interni de minereu de fier, și anume fabricanților de oțel, inclusiv producătorilor de țevi din fontă ductilă, contra unei remunerații mai mici decât cea adecvată. Societăților de exploatare minieră a minereului de fier li s-a atribuit responsabilitatea de a crea în India o piață internă artificială, compartimentată, cu prețuri scăzute și, în acest sens, ele au acționat drept intermediar al GI în vederea executării politicii acestuia de furnizare a minereului de fier pentru industria țevilor din fontă ductilă contra unei remunerații mai mici decât cea adecvată.

(141) În cele din urmă, Comisia a găsit, de asemenea, elemente de probă care arată că GI însuși a recunoscut succesul politicii sale de restricționare a exporturilor specifice, arătând că rezultatul a fost premeditat, și nu doar un efect secundar al măsurilor de reglementare.

(142) În concluzie, Comisia a constatat că GI a însărcinat societățile de exploatare minieră să îi execute politica de creare a unei piețe interne compartimentate și de furnizare a minereului de fier pentru industria internă a fierului și oțelului contra unei remunerații mai mici decât ar fi adecvată. Departe de a fi simple măsuri de creștere a veniturilor, taxa de export și DFP au reprezentat în mod clar acțiunile pozitive întreprinse de GI pentru a determina societățile de exploatare minieră a minereului de fier să îndeplinească obiectivul de politică declarat de a sprijini industriile siderurgice și în special, industria țevilor din fontă ductilă.

(143) Comisia a evaluat apoi al doilea element, și anume dacă societățile de exploatare minieră a minereului de fier din India sunt „organisme private” însărcinate de GI în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (iv) din regulamentul antisubvenție de bază. În acest sens, Comisia a constatat că cei doi producători-exportatori indieni achiziționau majoritatea covârșitoare a minereului de fier de la întreprinderi private, cu excepția unei cantități mici de minereu de fier achiziționat de la National Mineral Development Corporation (denumită în continuare „NMDC”), o societate deținută de stat. Indiferent de natura publică a NMDC (și eventuala sa caracterizare ca „organism public”), Comisia a considerat toți acești furnizori drept „organisme private” care au primit sarcini sau ordine din partea GI în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (iv) din regulamentul antisubvenție de bază să furnizeze minereu de fier contra unei remunerații mai mici decât cea adecvată.

(144) În următoarea etapă, Comisia a verificat cel de-al treilea element, și anume dacă societățile de exploatare minieră a minereului de fier au executat efectiv politica publică menționată anterior de furnizare de minereu de fier contra unei remunerații mai mici decât ar fi adecvată. În acest sens, Comisia a observat că restricțiile specifice la export au atins obiectivul urmărit de GI de a descuraja exporturile și de a menține minereul de fier disponibil la prețuri mai scăzute pentru industria internă din aval. În pofida unei reduceri a producției de minereu de fier ca urmare a închiderii unor mine din motive legate de mediu, piața indiană a prezentat o supracapacitate constantă și irațională în comparație cu suma consumului intern și a exporturilor minus importurile. Această situație a condus la o ofertă excedentară de minereu de fier pe piața internă, obiectiv recunoscut și urmărit de GI, având în vedere imposibilitatea efectivă ca societățile miniere să-și adapteze rapid producția la restricțiile la export.

(145) Comisia a analizat apoi impactul ofertei excesive de minereu de fier datorate limitărilor exporturilor de către GI asupra prețului intern al minereului de fier din India. Considerând prețul de import al minereului de fier în China (China fiind cel mai mare importator de minereu de fier), precum și un preț FOB australian ajustat (pentru a elimina costurile transportului internațional de marfă) ca substituenții cei mai apropiați pentru un preț intern indian nedistorsionat, Comisia a constatat că intervențiile GI privind minereul de fier (care au condus la o reducere drastică a exporturilor de minereu de fier și la o ofertă excedentară în India) au avut, de asemenea, un impact asupra prețurilor interne ale minereului de fier. În primul rând, începând din 2008, prețurile interne ale minereului de fier din India au fost în mod constant mai mici decât prețurile internaționale și, în al doilea rând, în timp ce prețurile internaționale au înregistrat o creștere semnificativă în perioada 2008-2011, care coincide cu cele două momente în care restricțiile la export au fost introduse (2007/2008) și, respectiv, extinse (2011), tendința prețurilor interne ale minereului de fier din India a fost destul de constantă, ca și cum ar fi fost separată și neafectată de situația din restul lumii. Prin urmare, conform Comisiei, limitările specifice ale exporturilor impuse de GI au contribuit la atingerea obiectivului de asigurare a disponibilității minereului de fier pentru industriile interne la prețuri mai mici, păstrând constant prețul intern din India, deși prețurile minereului de fier creșteau semnificativ pe piață la nivel mondial. Comisia a concluzionat că nu exista niciun alt motiv pentru care prețurile indiene să nu urmeze tendințele prețurilor internaționale, în afara sistemului de restricții specifice ale exporturilor instituit de GI. Producătorii de minereu de fier din India ar fi beneficiat de vânzări mai profitabile la prețurile internaționale mai mari, în lipsa limitărilor specifice ale exporturilor. În schimb, ei au fost determinați să continue producția și să furnizeze minereu de fier la nivel local, la prețuri mai mici, pentru a pune în aplicare obiectivele de politică ale GI.

(146) În cele din urmă, Comisia a examinat ultimele două elemente, și anume dacă sarcina de a furniza minereul de fier contra unei remunerații mai mici decât cea adecvată ar reveni în mod normal GI și dacă o astfel de practică nu este diferită realmente de practicile urmate în mod normal de GI. Comisia a constatat că furnizarea de minereu de fier situat în solul indian industriei siderurgice indiene era o sarcină care revine în mod normal GI, întrucât GI a decis, prin reglementările sale, modul în care să furnizeze materii prime situate în India în exercitarea suveranității sale asupra resurselor naturale proprii. În ceea ce privește criteriul de a nu fi „diferită realmente”, Comisia a observat că acest criteriu necesită o constatare afirmativă a faptului că furnizarea de bunuri de către organismele private însărcinate nu diferă, realmente, de ipoteza conform căreia guvernul ar fi furnizat el însuși astfel de bunuri. În acest sens, Comisia a constatat că nu a existat nicio diferență reală între intervenția directă pe piață prin furnizarea de minereu de fier în cadrul unui sistem de schimbare constantă a prețurilor publice și însărcinarea societăților de exploatare minieră a minereului de fier cu responsabilitatea de a furniza minereu de fier contra unei remunerații mai mici decât cea adecvată.

(147) Așadar, Comisia a concluzionat că, prin limitările specifice ale exporturilor, GI a determinat societățile interne de exploatare minieră a minereului de fier să vândă minereu de fier la nivel local și le-a însărcinat sau le-a ordonat să furnizeze această materie primă în India contra unei remunerații mai mici decât ar fi adecvată. Măsurile în cauză au contribuit la obținerea efectului dorit de denaturare a pieței interne a minereului de fier din India și de scădere în mod artificial a prețului la un nivel mic în avantajul industriei din aval. Sarcina de a furniza minereu de fier contra unei remunerații mai mici decât cea adecvată incumbă în mod normal guvernului, iar practica guvernului nu este diferită realmente de practica normală a autorităților publice. Prin urmare, Comisia a concluzionat că GI a oferit o contribuție financiară indirectă în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctele (iv) și (iii) din regulamentul antisubvenție de bază, interpretat și aplicat în conformitate cu standardul OMC relevant în temeiul articolului 1.1 litera (a) punctele (iv) și (iii) din Acordul SMC.

3.3.4.2. Continuarea sistemului de subvenționare

(148) Atât Tata Metaliks Limited, cât și GI, au susținut că una dintre cele două restricții specifice la export identificate de Comisie în cadrul anchetei inițiale, și anume DFP, a încetat să fie aplicată la 10 mai 2016. Acestea au susținut că, de la acea dată, transportul minereului de fier atât pentru consumul intern, cât și pentru export, face obiectul acelorași condiții și costuri.

(149) Comisia a evaluat toate elementele de probă conținute în cererea de reexaminare și în anexele corespunzătoare privind continuarea măsurii, precum și elementele de probă colectate în cursul anchetei. Ancheta a arătat că, în pofida întreruperii DFP în mai 2016, prin însărcinarea societăților de exploatare minieră a minereului de fier, în perioada anchetei de reexaminare, GI a continuat să furnizeze minereu de fier producătorilor indieni ai produsului în cauză contra unei remunerații mai mici decât cea adecvată.

(150) În primul rând, în perioada anchetei de reexaminare, taxa de export de 30 % pentru minereul de fier de calitate superioară era încă în vigoare. GI a confirmat că ultima modificare a taxelor de export a fost efectuată prin notificarea nr. 15/2016-Customs din data de 1 martie 2016, prin care minereurile de fier de calitate inferioară (cu un conținut de fier sub 58 %) au fost scutite de taxa la export (minereul de fier de calitate inferioară nu este utilizat de societățile producătoare de țevi din fontă ductilă).

(151) În al doilea rând, Comisia a observat că, la 15 ianuarie 2021, GI a adoptat o nouă politică privind traficul de minereu de fier (22). Politica (denumită „Politica privind minereul de fier, 2021”) stabilește prioritățile legate de încărcarea și descărcarea minereului de fier pe baza diferitelor categorii de clienți, transportul intern al minereului de fier având prioritate față de transportul în vederea exportului. După cum s-a menționat în mod explicit, scopul noii politici este de a „promova producția internă de oțel”. Prin urmare, la fel ca în cazul DFP anterior, această nouă politică constituie, de asemenea, în mod clar, o măsură suplimentară în favoarea industriei siderurgice interne, pusă în aplicare de GI, care demonstrează obiectivul deliberat al acestuia de a obține un preț mai mic al minereului de fier în beneficiul său.

(152) În al treilea rând, pe lângă această nouă politică 2021 privind minereul de fier, o serie de alte documente de politică au demonstrat, în opinia Comisiei, că GI a continuat eforturile de a furniza industriei interne materii prime mai ieftine de la ancheta inițială și în perioada anchetei de reexaminare.

(153) De exemplu, obiectivul de politică de sprijinire a industriei siderurgice interne a fost confirmat de politica națională siderurgică din 2017, care se aplică în continuare în prezent (23). Această politică subliniază importanța minereului de fier disponibil pe piața internă la prețuri competitive: „Disponibilitatea materiilor prime la prețuri competitive este imperativă pentru creșterea industriei siderurgice” (24). „Avantajul competitiv al Indiei în producția de oțel este determinat, în mare măsură, de disponibilitatea pe plan intern a minereului de fier de calitate superioară și a cărbunelui necocsificabil – cele două mijloace esențiale de producție a oțelului” (25). „Misiune: (…) Producția rentabilă și disponibilitatea internă a minereului de fier, a cărbunelui cocsificabil și a gazelor naturale” (26). „(…) Disponibilitatea materiilor prime va fi asigurată prin facilitarea licitării cărbunelui care nu este cocsificabil exclusiv pentru sectorul oțelului/fierului spongios și prin creșterea disponibilității minereului de fier pe piața internă” (27).

(154) Declarația privind politica de comerț exterior pentru perioada 2015-2020 confirmă politica Indiei de a asigura, pe plan intern, minereu de fier ieftin în aval pentru a exporta produse ieftine în amonte: „Recenta eliminare a interdicției de exploatare minieră a minereului de fier în unele state va debloca activitatea de extracție a minereului de fier. În același timp, India se angajează într-un program de producție pentru care ar fi necesar minereu de fier la nivel național” (28).

(155) Politica națională privind mineralele din 2019 recunoaște, de asemenea, importanța disponibilității de minerale ieftine pentru industriile din aval: „Asigurarea accesului la o aprovizionare suficientă, fiabilă, la prețuri accesibile și durabilă cu minerale devine din ce în ce mai mult un factor important pentru funcționarea industriilor din aval și a economiei în ansamblu” (29).

(156) Prin urmare, datele de care dispune Comisia și noile elemente din dosar au arătat că constatările anchetei inițiale sunt încă valabile și că, printr-un set de măsuri, printre care un sistem de restricții la export, GI a continuat să însărcineze, în perioada anchetei de reexaminare, societățile de exploatare minieră a minereului de fier să furnizeze minereu de fier pentru o remunerație mai mică decât cea adecvată. Prin urmare, Comisia a concluzionat că, în perioada anchetei de reexaminare, GI a continuat să ofere o contribuție financiară indirectă în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctele (iv) și (iii) din regulamentul de bază, interpretat și aplicat în conformitate cu standardul OMC relevant în temeiul articolului 1.1 litera (a) punctele (iv) și (iii) din Acordul SMC.

(157) Din cauza lipsei de cooperare, nu a fost posibil să se calculeze nivelul exact de subvenționare a acestui sistem în cursul perioadei anchetei de reexaminare, iar Comisia a recurs la datele disponibile în conformitate cu articolul 28 din regulamentul de bază și, în special, la cererea de reexaminare care conține elemente de probă conform cărora prețurile minereului de fier din India au rămas în perioada anchetei de reexaminare sub nivelul prețurilor internaționale.

(158) Pe această bază, Comisia a concluzionat că nivelul de subvenționare conferit de acest sistem în perioada anchetei de reexaminare nu a fost neglijabil și, în orice caz, nu a fost mai mic decât nivelurile constatate în ancheta inițială.

(159) După comunicarea constatărilor, Tata Metaliks Limited a susținut că, în conformitate cu legislația OMC, taxele de export nu pot face obiectul unor măsuri compensatorii. În plus, societatea a considerat că obiectivul noii Politici privind minereul de fier 2020 a fost doar de a facilita transportul rapid și eficient al minereului de fier în întreaga țară și că această politică nu prevede niciun avantaj financiar. Prin urmare, ea a considerat că concluziile Comisiei cu privire la sistem erau eronate.

(160) Comisia a reiterat faptul că, astfel cum se menționează în considerentul 151, noua politică privind minereul de fier are ca obiectiv promovarea producției interne de oțel. În opinia sa, noua politică a constituit în mod clar o măsură suplimentară în favoarea industriei siderurgice interne, pusă în aplicare de GI. Deși măsura nu a prevăzut o subvenție financiară directă, faptul că transportul intern al minereului de fier are prioritate față de transportul pentru export a arătat în mod clar că a existat un obiectiv deliberat de a aduce avantaje industriei țevilor din fontă ductilă din India.

(161) Având în vedere constatările detaliate mai sus în considerentele 148-158, Comisia a susținut că, în pofida întreruperii DFP în mai 2016, taxele la export împreună cu noua politică privind minereul de fier au constituit un sistem de „restricții specifice la export”, prin care GI a continuat să furnizeze o contribuție financiară indirectă în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctele (iv) și (iii) din regulamentul de bază, astfel cum a fost interpretat și aplicat în conformitate cu standardul OMC relevant în conformitate cu articolul 1.1 litera (a) punctele (iv) și (iii) din Acordul SMC.

3.4. Concluzie privind continuarea subvenționării

(162) Având în vedere considerațiile de mai sus, Comisia a concluzionat că industria țevilor și tuburilor din fontă ductilă din India a continuat să beneficieze de subvenții care pot face obiectul unor măsuri compensatorii în cursul perioadei anchetei de reexaminare. În pofida scăderii ratelor MEIS și DDS, ancheta nu a evidențiat niciun indiciu care să ateste faptul că nivelul de subvenționare a scăzut substanțial în comparație cu ancheta inițială. Elementele de probă din cererea de reexaminare și furnizate de producătorul indian cooperant au confirmat mai degrabă că avantajele obținute în temeiul subvențiilor respective ar fi în continuare semnificative, în orice caz mult peste nivelul de minimis.

(163) Prin urmare, Comisia a concluzionat că, în cursul perioadei anchetei de reexaminare, producătorii-exportatori indieni au continuat să exporte către Uniune produsul în cauză la prețuri subvenționate.

3.5. Probabilitatea continuării subvenționării în eventualitatea expirării măsurilor

(164) Ca urmare a constatării existenței unei subvenționări continue în perioada anchetei de reexaminare, în conformitate cu articolul 18 din regulamentul de bază, Comisia a examinat probabilitatea continuării subvenționării, în eventualitatea expirării măsurilor.

(165) Astfel cum se precizează în considerentul 162, s-a constatat că, în perioada anchetei de reexaminare, exportatorii indieni ai produsului în cauză au beneficiat în continuare de subvenții care pot face obiectul unor măsuri compensatorii, acordate de autoritățile publice.

(166) Programele de subvenții conferă beneficii recurente și nu există niciun indiciu că acestea urmează să fie eliminate într-un viitor previzibil, chiar dacă sistemele sunt ușor modificate. De asemenea, orice exportator este eligibil pentru mai multe subvenții.

(167) S-a examinat, de asemenea, dacă retragerea măsurilor ar determina un volum important de exporturi către Uniune. Comisia a analizat în special următoarele elemente: capacitatea de producție și capacitatea neutilizată din India, prețurile practicate de India față de țări terțe și atractivitatea pieței Uniunii în ceea ce privește dimensiunea pieței și prețurile.

3.5.1. Capacitatea de producție, capacitatea neutilizată din India și prețurile practicate de India față de țări terțe

(168) În perioada anchetei de reexaminare, producția totală estimată a producătorilor indieni de produs în cauză a fost de aproximativ 2 milioane de tone pe an. Capacitatea de producție estimată s-a ridicat la aproximativ 2,5 milioane de tone. Prin urmare, capacitatea neutilizată a reprezentat aproximativ 500 000 de tone pe an, ceea ce depășește consumul produsului în cauză pe piața Uniunii în perioada anchetei de reexaminare, care s-a ridicat la [388 000-454 000] de tone.

(169) Pe baza elementelor de probă prezentate de solicitant și confirmate de informațiile furnizate de producătorul cooperant, Tata Metaliks Limited, o serie de producători indieni, printre care Tata Metaliks Limited (30), intenționează să investească în creșteri suplimentare ale capacității (31). Capacitățile suplimentare totale care urmează să fie instalate în următorii ani sunt estimate la aproximativ 1,5 milioane de tone.

(170) Creșterea preconizată a capacităților corespunde creșterii estimate a cererii pe piața indiană. Cu toate acestea, principalii producători cunoscuți intenționează, de asemenea, să se concentreze pe piețele de export (32). De exemplu, societatea ESL Steel Limited (care face parte din grupul Vedanta) a menționat în mod explicit, într-un studiu de fezabilitate, că noua sa instalație se află în apropierea unui port, ceea ce îi sporește șansele de export. Raportul menționa în special un mare potențial al exporturilor către Europa de Est (33). Planurile de extindere viitoare pe piața Uniunii au fost, de asemenea, menționate de societatea cooperantă, Tata Metaliks Limited, în timpul verificării încrucișate de la distanță a răspunsului său la chestionar.

(171) În plus, potrivit unuia dintre principalii actori, societatea Srikalahasthi Pipes Limited, pe termen mediu și lung (7-10 ani), deoarece proiectele privind apele reziduale și apa vor fi finalizate, va exista un excedent al ofertei în raport cu cererea pe piața indiană. În consecință, acest lucru va reprezenta un stimulent suplimentar pentru producătorii indieni de a se concentra din ce în ce mai mult pe piețele de export.

(172) Pe baza celor de mai sus, Comisia a concluzionat că producătorii-exportatori indieni dispun de o capacitate neutilizată semnificativă, pe care aceștia ar putea să o utilizeze pentru a fabrica produsul în cauză în vederea exportului către piața Uniunii în cazul în care s-ar permite expirarea măsurilor, și că se preconizează că această capacitate neutilizată va crește în continuare.

(173) În ceea ce privește prețurile practicate de India față de țări terțe, Comisia le-a examinat pe baza statisticilor de export din Global Trade Atlas („GTA”) la nivelul codului NC, și anume 7303 00 30. Pe baza acestor statistici, Comisia a stabilit că piața Uniunii rămâne atractivă în ceea ce privește dimensiunea și prețurile sale, deoarece este de departe cea mai importantă piață de export pentru producătorii indieni de țevi din fontă ductilă, reprezentând 40 % din exporturile lor totale. În plus, exporturile către Uniune sunt de 25 de ori mai mari decât exporturile către a doua piață de export din India, Qatar. Aceasta din urmă reprezintă doar 2 % din totalul exporturilor indiene. În cele din urmă, prețurile de import ale producătorilor-exportatori indieni pe piața Uniunii au fost ușor mai ridicate decât cele practicate față de alte țări în cursul perioadei anchetei de reexaminare. În consecință, în cazul în care s-ar permite expirarea măsurilor, producătorii-exportatori ar fi stimulați să își sporească și mai mult exporturile către Uniune.

3.5.2. Atractivitatea pieței Uniunii și prețurile de pe piața Uniunii

(174) Piața țevilor din fontă ductilă din Uniune este importantă: [388 000-454 000] de tone, a se vedea considerentul 168. Solicitanții se așteaptă ca piața să crească în continuare în următorii cinci ani (34).

(175) În perioada anchetei de reexaminare, prețul mediu pe tonă pe piața Uniunii a fost de [1 020-1 200] EUR. În aceeași perioadă, prețul de pe piața internă indiană a fost de 595 EUR pe tonă (franco fabrică). Prin urmare, prețurile de pe piața Uniunii au fost de aproximativ două ori mai mari decât prețurile importurilor din India.

(176) Prin urmare, în ceea ce privește dimensiunea și prețurile, piața Uniunii a rămas o piață atractivă pentru producătorii-exportatori indieni. Acest lucru este susținut, de asemenea, de faptul că, în cursul perioadei anchetei de reexaminare, cota de piață a producătorilor-exportatori indieni în perioada anchetei de reexaminare a rămas importantă (a se vedea tabelul 2) și că, astfel cum s-a explicat în considerentul 173 de mai sus, piața Uniunii a reprezentat 40 % din totalul exporturilor din India ale produsului în cauză.

3.6. Concluzie generală privind probabilitatea continuării subvenționării

(177) Ancheta a indicat că importurile din India au continuat să intre pe piața Uniunii la prețuri subvenționate în cursul perioadei anchetei de reexaminare.

(178) De asemenea, Comisia a identificat probe potrivit cărora subvenționarea este susceptibilă să continue în cazul expirării măsurilor. Capacitatea neutilizată din India a fost considerabilă în comparație cu consumul la nivelul Uniunii în cursul perioadei anchetei de reexaminare. În plus, atractivitatea pieței Uniunii din perspectiva prețurilor și a dimensiunii a susținut probabilitatea ca exporturile din India și capacitatea neutilizată să fie direcționate către piața Uniunii, în cazul în care s-ar permite expirarea măsurilor. În consecință, Comisia a concluzionat că există o mare probabilitate ca expirarea măsurilor compensatorii să conducă la o redirecționare către piața Uniunii a importurilor subvenționate de produs în cauză. În lumina celor de mai sus, Comisia a concluzionat că expirarea măsurilor compensatorii ar putea determina continuarea subvenționării.

4. PREJUDICIUL

4.1. Definiția industriei Uniunii și a producției Uniunii

(179) În cadrul Uniunii, cinci societăți fabrică produsul în cauză. Trei dintre aceste societăți fac parte din același grup. Pe baza informațiilor disponibile în cerere, în Uniune nu există alți producători de produs în cauză. Prin urmare, aceștia constituie „industria Uniunii”, în sensul articolului 9 alineatul (1) din regulamentul de bază.

(180) Întrucât datele referitoare la evaluarea prejudiciului au fost obținute în principal de la același grup de producători, astfel cum se menționează în considerentul 15, cifrele pentru analiza prejudiciului sunt prezentate sub formă de intervale sau sub formă de indici, din motive de confidențialitate.

(181) Producția totală din Uniune pe parcursul perioadei anchetei de reexaminare a fost stabilită la [372 000-436 000] de tone. Comisia a stabilit această cifră pe baza tuturor informațiilor disponibile privind industria Uniunii, cum ar fi macrodatele furnizate de solicitanți și datele colectate de la producătorii din Uniune incluși în eșantion, în cursul anchetei.

4.2. Consumul la nivelul Uniunii

(182) Comisia a stabilit consumul la nivelul Uniunii pe baza volumului vânzărilor totale ale industriei Uniunii în Uniune, a producției captive pe baza datelor colectate de la producătorii din Uniune incluși în eșantion și a estimărilor pentru ceilalți producători din Uniune furnizate de solicitanți, plus totalul importurilor din toate țările în Uniune, astfel cum au fost raportate de Eurostat (baza de date Comext).

(183) Consumul la nivelul Uniunii a evoluat după cum urmează: Tabelul 1 Consumul la nivelul Uniunii (în 1 000 de tone) 2017 2018 2019 Perioada anchetei de reexaminare Consum total Uniune [376 -440 ] [389 -455 ] [420 -492 ] [388 -454 ] Indice (2017 = 100) 100 103 111 103 Piața captivă [15 -17 ] [13 -16 ] [10 -12 ] [2 -3 ] Indice 100 91 68 18 Piața liberă [361 -423 ] [375 -439 ] [410 -479 ] [385 -450 ] Indice (2017 = 100) 100 103 113 106 Sursă: baza de date Comext a Eurostat.

(184) Consumul la nivelul Uniunii a fluctuat pe parcursul perioadei examinate. În ansamblu, acesta a crescut ușor cu 3 % în 2018, a crescut cu 8 % în 2019 și a scăzut cu 8 % în 2020. Prin urmare, consumul a crescut cu 3 % în cursul perioadei examinate.

(185) Utilizarea țevilor din fontă ductilă este, prin natura sa, legată de investiții în infrastructură în ceea ce privește tratarea apei, iar întreprinderile de aprovizionare cu apă și de tratare a apei, publice sau private, reprezintă cea mai mare parte a cererii de țevi din fontă ductilă din Uniune. Țevile din fontă ductilă sunt utilizate în principal în proiecte mari de infrastructură. În plus, evoluția consumului la nivelul Uniunii nu a arătat un impact major din cauza pandemiei de COVID-19, întrucât îmbunătățirea rețelelor de apă are o prioritate constantă pentru autoritățile publice. Prin urmare, evoluția consumului la nivelul Uniunii reflectă evoluția investițiilor în infrastructură.

(186) Industria Uniunii a raportat o utilizare captivă a produsului în cauză care a reprezentat mai puțin de 5 % din consumul total al Uniunii în 2017 și a scăzut în cursul perioadei examinate, reprezentând mai puțin de 1 % în perioada anchetei de reexaminare. Prin urmare, Comisia a considerat că utilizarea captivă nu a avut niciun impact semnificativ asupra analizei prejudiciului.

4.3. Importurile din India

4.3.1. Volumul și cota de piață a importurilor din India

(187) Comisia a stabilit volumul importurilor pe baza datelor furnizate de Eurostat (baza de date Comext). Cota de piață a importurilor a fost stabilită pe baza consumului de la nivelul Uniunii, astfel cum a fost indicat în considerentul 182.

(188) Importurile de produs în cauză către Uniune provenite din India au evoluat după cum urmează: Tabelul 2 Volumul importurilor (în 1 000 de tone) și cota de piață 2017 2018 2019 Perioada anchetei de reexaminare Volumul importurilor din India [45 -52 ] [38 -45 ] [64 -75 ] [44 -52 ] Indice (2017 = 100) 100 86 143 98 Cota de piață (%) [11 -15 ] [9 -13 ] [14 -18 ] [10 -14 ] Indice (2017 = 100) 100 83 128 95 Sursă: baza de date Comext a Eurostat.

(189) În cursul perioadei examinate, volumul importurilor din India și cota de piață au fluctuat semnificativ: în 2018, volumul importurilor a scăzut cu 14 %, în 2019 a crescut cu 68 % și, în cele din urmă, în cursul perioadei anchetei de reexaminare a scăzut cu 31 %.

4.3.2. Prețurile importurilor din India

(190) Comisia a stabilit prețurile medii ponderate ale importurilor pe baza statisticilor din baza de date Comext a Eurostat.

(191) Prețul mediu ponderat al importurilor din India către Uniune a evoluat după cum urmează: Tabelul 3 Prețuri la import (EUR/tonă) 2017 2018 2019 Perioada anchetei de reexaminare India 553 562 586 585 Indice (2017 = 100) 100 101 105 105 Sursă: baza de date Comext a Eurostat.

(192) În perioada 2017-2018, prețurile de import au fost destul de stabile. Începând din 2019, prețurile de import au crescut cu 5 % și au rămas stabile în cursul perioadei anchetei de reexaminare.

4.3.3. Subcotarea prețurilor

(193) Astfel cum s-a menționat în considerentul 55, un singur producător indian a cooperat la anchetă. Acest producător a declarat o cantitate neglijabilă exportată către Uniune, care a reprezentat mai puțin de 1 % din volumul total al importurilor în Uniune de produs în cauză provenit din India. Prin urmare, Comisia a considerat că acest volum al exporturilor nu a fost reprezentativ pentru exporturile produsului în cauză către Uniune și a decis să stabilească subcotarea prețurilor pe baza datelor disponibile.

(194) Comisia a comparat prețurile de import CIF medii ponderate din India, ajustate pe