2.

Se introduce următorul articol: „Articolul 36a Instrumentul de împărțire a riscurilor (1) În sensul prezentului articol, un instrument de împărțire a riscurilor este un instrument financiar care garantează acoperirea totală sau parțială a unui risc definit, dacă este cazul în schimbul unei remunerații convenite. (2) Un stat membru care îndeplinește una dintre condițiile prevăzute la articolul 77 alineatul (2) literele (a), (b) și (c) pot să dedice o parte a resurselor globale distribuite în conformitate cu articolele 19 și 20 unui instrument de împărțire a riscurilor care este creat printr-un acord de cooperare ce urmează a fi încheiat de Comisie fie cu BEI, fie cu organisme din sectorul public național sau internațional sau cu organisme de drept privat cu o misiune de interes public care prezintă garanții corespunzătoare în conformitate cu articolul 54 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002, în termeni și condiții similare celor aplicate BEI și de către BEI (denumit în continuare «organism de punere în aplicare contractat»), pentru a constitui provizioane și aporturi de capital pentru garanții și împrumuturi, precum și pentru alte facilități financiare acordate în cadrul instrumentului de împărțire a riscurilor. (3) Acordul de cooperare menționat la alineatul (2) conține norme care privesc în special: valoarea totală a contribuției Uniunii și calendarul de punere la dispoziție a acesteia; condițiile contului fiduciar ce urmează să fie creat de organismul de punere în aplicare contractat; criteriile de eligibilitate pentru utilizarea contribuției din partea Uniunii; detaliile împărțirii exacte a riscurilor (inclusiv efectul de levier) care trebuie acoperite și garanțiile care trebuie oferite de organismul de punere în aplicare contractat; stabilirea prețurilor pentru instrumentul de împărțire a riscurilor pe baza marjei de risc și a acoperirii tuturor costurilor administrative ale instrumentului de împărțire a riscurilor; procedura de depunere și de autorizare a propunerilor de proiecte care pot fi finanțate prin instrumentul de împărțire a riscurilor; perioada de disponibilitate a instrumentului de împărțire a riscurilor și cerințele de raportare. Împărțirea exactă a riscurilor (inclusiv efectul de levier) care este asumată în temeiul acordului de cooperare de organismul de punere în aplicare contractat tinde în medie spre o valoare egală cu de cel puțin 1,5 ori valoarea contribuției Uniunii la instrumentul de împărțire a riscurilor. Plățile către instrumentul de împărțire a riscurilor se efectuează în tranșe, în conformitate cu utilizarea preconizată a instrumentului de împărțire a riscurilor pentru acordarea de împrumuturi și garanții destinate finanțării unor operațiuni specifice. (4) Prin derogare de la articolul 54 alineatul (5), instrumentul de împărțire a riscurilor se utilizează pentru finanțarea de operațiuni cofinanțate de FEDER sau de Fondul de coeziune în ceea ce privește costurile de investiții care nu pot fi finanțate în calitate de cheltuieli eligibile în temeiul articolului 55 sau în conformitate cu normele Uniunii privind ajutoarele de stat. Acesta poate fi utilizat și pentru finanțarea de operațiuni care contribuie la realizarea obiectivelor cadrului de referință strategic național al statului membru solicitant și ale orientărilor strategice comunitare în materie de coeziune prevăzute în Decizia 2006/702/CE a Consiliului (13) și care aduc cea mai mare valoare adăugată pentru strategia Uniunii pentru o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii. (5) Comisia pune în aplicare instrumentul de împărțire a riscurilor în cadrul gestiunii centralizate indirecte în conformitate cu articolele 54 și 56 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002. (6) Un stat membru care dorește să beneficieze de un instrument de împărțire a riscurilor prezintă Comisiei o cerere scrisă cel târziu până la 31 august 2013. Statul membru furnizează în cererea sa toate informațiile necesare pentru a se stabili: (a) că îndeplinește una dintre condițiile menționate la articolul 77 alineatul (2) literele (a), (b) și (c), făcând referire la o decizie a Consiliului sau la un alt act legislativ care să îi dovedească eligibilitatea; (b) lista de programe (inclusiv propunerile de proiecte și necesarul de fonduri aferent) cofinanțate fie prin FEDER, fie prin Fondul de coeziune, precum și cota din fondurile alocate unor astfel de programe pentru 2012 și 2013 pe care nu dorește să o investească în programele respective, ci o realocă instrumentului de împărțire a riscurilor; (c) lista de proiecte propuse în temeiul alineatului (4) al doilea paragraf și cota din fondurile alocate pentru 2012 și 2013 pe care nu dorește să o investească în programele respective, ci o realocă instrumentului de împărțire a riscurilor; (d) suma aflată exclusiv la dispoziția sa în cadrul fondurilor alocate pentru politica de coeziune în temeiul articolului 18 alineatul (2) și valoarea orientativă a fondurilor care ar putea fi alocate pentru obiectivele instrumentului de împărțire a riscurilor exclusiv din angajamentele bugetare ale Uniunii care trebuie realizate în 2012 și 2013, în conformitate cu articolul 75 alineatul (1). (7) După ce verifică dacă cererea statului membru în cauză este corectă și justificată, Comisia adoptă o decizie, în termen de patru luni de la cererea statului membru, printr-un act de punere în aplicare, în care se precizează sistemul stabilit pentru a garanta că suma disponibilă este utilizată exclusiv în beneficiul statului membru care a pus la dispoziție această sumă din fondurile care i-au fost alocate în cadrul politicii de coeziune în conformitate cu articolul 18 alineatul (2), și în care se stabilesc termenii și condițiile aplicabile participării statului membru solicitant la instrumentul de împărțire a riscurilor. Termenii și condițiile reglementează în special următoarele elemente: (a) trasabilitatea și contabilitatea, informațiile legate de utilizarea fondurilor, condițiile de plată și sistemele de monitorizare și de control; (b) structura taxelor și a altor costuri administrative și de gestionare; (c) lista orientativă a proiectelor eligibile pentru finanțare; și (d) contribuția maximă a Uniunii care poate fi alocată instrumentului de împărțire a riscurilor din fondurile alocate pentru statul membru respectiv și tranșele necesare pentru punerea sa în aplicare. Decizia Comisiei se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene. Atunci când ia o decizie cu privire la cererea adresată de un stat membru, Comisia se asigură că doar proiectele pentru care fie BEI, fie un organism din sectorul public național sau internațional sau un organism de drept privat cu o misiune de serviciu public a luat o decizie de finanțare favorabilă sunt considerate eligibile pentru a fi finanțate printr-un instrument de împărțire a riscurilor creat. (8) Decizia Comisiei menționată la alineatul (7) este precedată de revizuirea programelor operaționale finanțate prin FEDER și Fondul de coeziune în conformitate cu articolul 33 alineatul (2). (9) Fondurile alocate pentru instrumentul de împărțire a riscurilor sunt plafonate strict și nu depășesc 10 % din valoarea totală orientativă a fondurilor alocate statului membru solicitant pentru perioada 2007-2013 în cadrul FEDER și al Fondului de coeziune, aprobată în conformitate cu articolul 28 alineatul (3) litera (b). Fondurile alocate pentru proiectele menționate la alineatul (4) al doilea paragraf din prezentul articol sunt limitate la sumele rămase după finanțarea operațiunilor indicate la alineatul (4) primul paragraf din prezentul articol. În afară de contribuția totală a Uniunii la instrumentul de împărțire a riscurilor, aprobată prin decizia menționată la alineatul (7) de la prezentul articol, participarea Uniunii la un instrument de împărțire a riscurilor nu creează alte angajamente contingente nici pentru bugetul general al Uniunii Europene, nici pentru statul membru în cauză. (10) Orice sume restituite sau restante după finalizarea unei operațiuni acoperite de instrumentul de împărțire a riscurilor pot fi refolosite, la cererea statului membru în cauză, în cadrul instrumentului de împărțire a riscurilor, cu condiția ca statul membru să îndeplinească în continuare una dintre condițiile stabilite la articolul 77 alineatul (2) literele (a), (b) și (c). Dacă respectivul stat membru nu mai îndeplinește niciuna dintre aceste condiții, suma restituită sau restantă este considerată venit alocat în sensul articolului 18 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002. La cererea statului membru în cauză, creditele de angajament suplimentare generate de venitul alocat se adaugă în exercițiul următor la suma alocată statului membru în cauză în cadrul politicii de coeziune.