RO Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene 3

31994R1091



JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

REGULAMENTUL (CE) NR. 1091/94 AL COMISIEI

din 29 aprilie 1994

de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 3528/86 al Consiliului privind protecția pădurilor din Comunitate împotriva poluării atmosferice

COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,

având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,

având în vedere Regulamentul (CEE) nr. 3528/86 al Consiliului din 17 noiembrie 1986 privind protecția pădurilor din Comunitate împotriva poluării atmosferice (1), modificat ultima dată de Regulamentul (CEE) nr. 2157/92 (2), în special articolul 3,

având în vedere Rezoluția nr. 1 a primei Conferințe ministeriale privind protecția pădurilor din Europa (3) și urmările acesteia,

întrucât, în temeiul articolului 2 alineatul (1) a treia și a patra liniuță din Regulamentul (CEE) nr. 3528/86, scopul programului comunitar este să ajute statele membre:

— să efectueze o supraveghere intensivă și continuă a ecosistemelor forestiere;

— să înființeze sau să extindă, într-o manieră coordonată și armonioasă, o rețea de parcele permanente de observare necesare unei astfel de supravegheri intensive și continue;

întrucât, în temeiul articolului 2 alineatul (2) din Regulamentul (CEE) nr. 3528/86, statele membre înaintează Comisiei datele colectate de către rețeaua de parcele de observare pentru supravegherea intensivă și continuă;

întrucât această rețea de parcele de observare este realizată pentru a obține date detaliate privind evoluția ecosistemelor forestiere din cadrul Comunității; întrucât această abordare permite stabilirea de corelații între variațiile factorilor de mediu, în special poluarea atmosferică, și reacția ecosistemelor forestiere; întrucât datele astfel obținute permit o mai bună interpretare a constatărilor derivate din rețeaua sistematică de parcele de observare prevăzute în Regulamentul (CEE) nr. 1696/87 al Comisiei (4), modificat ultima dată de Regulamentul (CEE) nr. 836/94 (5);

întrucât cererile de obținere de ajutoare financiare înaintate în temeiul Regulamentului (CEE) nr. 3528/86 în scopul efectuării supravegherii intensive și continue menționate în articolul 2 alineatul (1) ar trebui să conțină toate informațiile necesare pentru o examinare a acestor măsuri în temeiul obiectivelor și criteriilor din regulamentul în cauză; întrucât aceste informații ar trebui să fie prezentate într-o formă standardizată, pentru a facilita examinarea și compararea cererilor;

întrucât măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului permanent forestier,

ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:

Articolul 1

(1) Statele membre instituie o rețea de parcele de observare permanente. Până la 30 iunie 1994, se încheie selecția parcelelor și se instalează peste 50 % din parcele, în conformitate cu metodele comune de instituire a unei rețele de parcele de observare permanente pentru monitorizare intensivă și continuă (a se vedea anexa I). Ultimele parcele se instalează înainte de 30 iunie 1995. Pentru toate parcelele, statele membre înaintează Comisiei până la 15 decembrie 1994 o prezentare a criteriilor de selecție și o listă completă a parcelelor selecționate, care include informații de bază cum sunt amplasarea (longitudine, latitudine, altitudine) și speciile, precum și informații generale despre fiecare parcelă instalată în parte, prezentate într-o formă standardizată conform anexei VIIa.

(2) Pe parcelele de observare permanente se efectuează o supraveghere intensivă și continuă a ecosistemelor forestiere. Aceasta cuprinde inventarul continuu al stării coronamentului, inventarul stării solului și a frunzișului și măsurători ale modificărilor de creștere, ale ritmului de depunere și date meteorologice, pe baza unor procedee obiective de prelevare de eșantioane și a unor metode de analiză consacrate.

(3) Până la 31 decembrie 1996, statele membre înaintează Comisiei, într-o formă standardizată, datele colectate de la diferitele supravegheri efectuate între 1991 și 1996 pentru fiecare parcelă permanentă de observare, împreună cu o interpretare a rezultatelor conform anexei VII.

(4) Detaliile tehnice privind dispozițiile din prezentul articol sunt prezentate în anexele III-VI.

Articolul 2

(1) Cererile de obținere de ajutoare financiare comunitare pentru:

— a înființa sau extinde rețeaua de parcele de observare permanente pentru supravegherea intensivă și continuă;

— a efectua inventarul stării coronamentului;

— a efectua inventarul solului;

— a efectua inventarul frunzișului;

— a efectua măsurările creșterii;

— a efectua măsurările depunerilor și

— a efectua măsurătorile meteorologice,

în sensul articolului 2 alineatul (1) din Regulamentul (CEE) nr. 3528/86, conțin informațiile și documentele prevăzute în anexa II la prezentul regulament.

Cererile se prezintă în trei exemplare și sunt conforme cu dispozițiile din anexa II.

Statele membre înaintează aceste cereri Comisiei înainte de data de 1 noiembrie a fiecărui an pentru anul următor.

(2) Cererile care nu îndeplinesc condițiile prevăzute în alineatul (1) din prezentul articol nu sunt luate în considerare.

Articolul 3

Prezentul regulament intră în vigoare a treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.

Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre. Adoptat la Bruxelles, 29 aprilie 1994. Pentru Comisie René STEICHEN Membru al Comisiei

(1) JO L 326, 21.11.1986, p. 2.

(2) JO L 217, 31.7.1992, p. 1.

(3) Decembrie 1990, Strasbourg.

(4) JO L 161, 10.6.1987, p. 1.

(5) JO L 97, 15.4.1994, p. 4.

ANEXA I

METODE COMUNE PENTRU INSTITUIREA UNEI REȚELE DE PARCELE DE OBSERVARE PERMANENTE PENTRU MONITORIZARE INTENSIVĂ ȘI CONTINUĂ

[Articolul 2 alineatul (1) din Regulamentul (CEE) nr. 3528/86 modificat]

I. Observații generale

Scopul programului menționat în articolul 2 alineatul (1) din Regulamentului (CEE) nr. 3582/86 modificat este înființarea unei rețele de parcele de observare permanente în statele membre ale Comunității și colectarea de date printr-o supraveghere intensivă și continuă.

Obiectivele programului sunt:

— efectuarea unei monitorizări intensive și continue a ecosistemelor forestiere în ceea ce privește daunele produse de poluarea atmosferică și de alți factori care influențează starea pădurii;

— îmbunătățirea înțelegerii legăturii cauzale dintre modificările ecosistemului forestier și factorii care îl influențează, în special poluarea atmosferică, prin concentrarea într-o singură locație a mai multor măsurători și prin monitorizarea ecosistemelor forestiere și a componentelor acestora;

— obținerea de informații relevante privind evoluția unui număr de ecosisteme forestiere din Comunitate.

II. Înființarea rețelei de parcele de observare permanente

II.1. Selectarea parcelelor

Statele membre selecționează, până la 30 iunie 1994 cel târziu, un număr suficient de mare de parcele permanente de observare pe teritoriul lor. Numărul maxim al acestor parcele nu ar trebui, în principiu, să depășească 20 % din numărul de parcele naționale ale rețelei comunitare de 16 x 16 km (Regulamentul CEE nr. 1696/87). Statele membre care au un număr limitat de parcele în rețeaua Comunității au dreptul să selecționeze un număr mai mare de parcele permanente, cu condiția ca acel număr să fie limitat la maximum 15 parcele.

Selectarea acestor parcele este responsabilitatea statelor membre, deși trebuie aplicate următoarele criterii de selecție:

— parcelele trebuie amplasate astfel încât să fie reprezentate speciile mai importante de arbori și cele mai răspândite condiții de creștere din țara respectivă;

— dimensiunea minimă a parcelei trebuie să fie de 0,25 hectare măsurate pe plan orizontal;

— pentru a minimaliza efectele activităților din zonele înconjurătoare, parcela trebuie să fie încercuită de o zonă tampon. Lățimea efectivă a zonei depinde de tipul și de vârsta pădurii. Dacă aria parcelei și împrejurimile acesteia sunt uniforme, în ceea ce privește înălțimea și structura de vârstă, lățimea zonei tampon poate fi limitată la 5 sau 10 m. Dacă suprafața pădurii în care se află parcela este formată din arboret mixt, din specii sau structuri de vârstă diferite, zona tampon se mărește până la cel mult de cinci ori înălțimea maximă posibilă a pădurii din parcelă;

— deoarece parcela trebuie să fie disponibilă pentru o monitorizare îndelungată, este necesar ca limitele și/sau colțurile sale să fie clar marcate și ca fiecare arbore-eșantion din parcelă să fie numerotat în permanență;

— parcelele trebuie să fie ușor accesibile în orice moment și nu trebuie să existe restricții cu privire la acces și la eșantionare;

— nu trebuie să existe diferențe între administrarea parcelei, a zonei sale tampon și a pădurii înconjurătoare (ex. operațiunile de administrare trebuie să fie comparabile și tulburările cauzate de monitorizare trebuie menținute la un nivel minim);

— trebuie evitată poluarea directă din surse locale cunoscute. Parcelele nu trebuie să fie amplasate în apropierea imediată a fermelor, foarte aproape de drumurile principale sau în directa vecinătate a unor industrii poluante;

— un număr suficient de arbori trebuie să fie disponibil pentru prelevare de eșantioane pe sau în apropierea parcelei;

— parcelele și zona tampon trebuie să fie cât se poate de uniforme în ceea ce privește, de exemplu, speciile sau amestecurile de specii, vârsta, solul și pantele;

— parcelele trebuie să fie amplasate suficient de departe de lizierele pădurii.

Se recomandă selecționarea parcelelor care au fost monitorizate în anii precedenți în cadrul Regulamentului (CEE) nr. 3528/86 sau în cadrul altor programe. Când este necesară selecționarea unor parcele suplimentare, se recomandă ca parcelele să fie identice sau să fie amplasate lângă una din parcelele existente în rețeaua comunitară de 16 x 16 km și ca parcelele să fie amplasate în așa fel încât să poată fi folosite informații din alte surse (de exemplu, stații meteorologice).

II.2. Instalarea și caracterizarea parcelei

Până la 30 iunie 1994, statele membre instalează permanent, de preferință toate, dar cel puțin 50 % din parcele. În anumite cazuri se poate accepta ca instalarea efectivă a ultimelor parcele să fie amânată cu un an. Fiecare parcelă instalată este descrisă în detaliu. Datele generale se stabilesc și se raportează înainte de 15 decembrie 1994. Descrierea detaliată a parcelei trebuie să includă: amplasarea exactă a parcelei, se întocmește o hartă schematică ce arată marcarea permanentă a colțurilor și/sau a limitelor parcelei, numărul arborilor din parcelă și orice alte elemente relevante permanente de pe parcela respectivă sau din apropierea acesteia (de ex. drumuri de acces, râuri). În viitor, amplasarea exactă a locurilor de eșantionare (de ex. sondaje prin puț) se înregistrează, de asemenea, pe această hartă.

II.3. Definirea unei subparcele

În principiu, toți arborii dintr-o parcelă totală trebuie să fie incluși în eșantionul pentru evaluarea arborilor (de ex. inventarul coronamentului, evaluarea creșterii). În cazul în care parcela are mulți arbori (de ex. arboret dens), se poate defini o subparcelă pentru a fi utilizată la aceste studii. Dimensiunea subparcelei la momentul instalării parcelei trebuie să fie suficient de mare pentru a oferi estimări credibile pentru aceste studii, timp de cel puțin 20 de ani, preferabil pe durata vieții arboretului. Un minim de cel puțin 20 de arbori din subparcelă trebuie să fie disponibili în această perioadă.

II.4. Informații generale privind fiecare parcelă

Următoarele informații generale privind fiecare parcelă permanentă de observare pentru monitorizare intensivă și continuă se colectează în timpul instalării și al primelor studii:

Instalare Primele studii Cod descriptiv Țară Latitudinea și longitudinea efectivă Numărul parcelei de observare Date privind situl Altitudine Orientare Dimensiunea totală a parcelei Numărul de arbori din parcelă Subparcelă (dacă există) Disponibilitatea apei pentru specia principală Tipul de humus Tipul de sol (estimare) Date privind arboretul Vârsta medie a etajului dominant Principala specie de arbori Randament (estimare) Alte observații Istoricul parcelei Alte stații de monitorizare situate în apropiere

Până la 15 decembrie 1994, statele membre transmit Comisiei, pentru fiecare parcelă instalată, informațiile colectate în timpul instalării cu ajutorul unui fișier de date (a se vedea anexa VIIa, formularul 1a) și a unor rapoarte (a se vedea anexa VIIa, formularul 1b). Informațiile importante obținute în decursul anilor de monitorizare sunt transmise anual, utilizându-se formularele 1a și 1b (anexa VII). Celelalte informații se transmit mediat după efectuarea primului studiu relevant și se actualizează de fiecare dată când este necesar.

II.5. Înlocuirea parcelelor de observare permanente

Parcelele de observare permanente trebuie să fie disponibile pentru monitorizarea de lungă durată. În cazul unor evenimente neprevăzute (de exemplu, distrugerea arborilor de pe parcelă cauzată de incendiu, furtună), înlocuirea acestei parcele ar putea fi necesară. Statele membre înaintează Comisiei informațiile de bază privind noua parcelă în conformitate cu dispozițiile din prezenta anexă.

ANEXA II

CERERI DE AJUTOARE FINANCIARE COMUNITARE PENTRU MĂSURILE CARE TREBUIE LUATE ÎN TEMEIUL ARTICOLULUI 2 DIN REGULAMENTUL (CEE) nr. 3528/86 ȘI MODIFICĂRILE ACESTUIA

Cererile de ajutoare financiare trebuie să fie prezentate în conformitate cu anexa A la Regulamentul (CEE) nr. 526/87 al Comisiei (1), împreună cu un rezumat al informațiilor prezentate în continuare și cu tabelul completat din formularul 2a din prezenta anexă.

Pentru fiecare din măsurile care trebuie luate în conformitate cu articolul 2, se furnizează informații privind următoarele puncte:

1. Scurtă descriere a măsurilor

2. Solicitant Legături între solicitant și măsuri

3. Agenția responsabilă cu punerea în aplicare a măsurilor Obiectul și domeniul de aplicare a principalelor activități ale agenției

4. Descriere detaliată a măsurilor, unde: (a) măsurile se referă la înființarea sau extinderea rețelei de parcele permanente de observare pentru supraveghere intensivă și continuă 1. Descrierea situației existente 2. Amplasarea geografică și suprafața regiunii (regiunilor) în cauză (+ document cartografic) 3. Numărul parcelelor de observare permanente (b) măsurile se referă la organizarea și executarea unui inventar al stării coronamentului pe parcelele de observare permanente 1. Descrierea situației existente 2. Numărul parcelelor de observare care trebuie incluse în inventarul stării coronamentului (Formular 2a) 3. Descrierea detaliată a procedurii de eșantionare folosită la nivel de parcelă (numărul arborilor, marcaje etc.) 4. Indicarea calendarului de punere în aplicare a măsurilor prevăzute (Formular 2b) (c) măsurile se referă la organizarea și executarea unui inventar al stării solului de pe parcelele permanente de observare 1. Descrierea situației existente 2. Numărul parcelelor permanente de observare care trebuie incluse în inventarul stării solului (Formular 2a) 3. Descrierea detaliată a procedurilor de eșantionare folosite la nivel de parcelă (numărul de eșantioane individuale, descrierea profilului solului etc.) 4. Descrierea detaliată a parametrilor care urmează a fi determinați și metodele de analiză care trebuie aplicate, inclusiv o descriere clară a oricărei etalonări, corectări și/sau recalculări necesare pentru a face rezultatele compatibile cu rezultatele analizate în conformitate cu metodele omologate 5. Indicarea calendarului de punere în aplicare a măsurilor prevăzute (Formular 2b) (d) măsurile se referă la organizarea și executarea unui inventar al stării frunzișului pe parcelele permanente de observare 1. Descrierea situației existente 2. Numărul parcelelor de observare permanente care trebuie incluse în inventarul stării frunzișului (Formular 2a) 3. Descrierea detaliată a procedurilor de eșantionare folosite la nivelul parcelei (numărul de eșantioane unice, descrierea etc.) 4. Descrierea detaliată a parametrilor care urmează a fi determinați și a metodelor de analiză care trebuie aplicate, inclusiv o descriere clară a oricărei etalonări, corectări și/sau recalculări necesare pentru a face rezultatele compatibile 5. Indicarea calendarului de punere în aplicare a măsurilor prevăzute (Formular 2b) (e) măsurile se referă la organizarea și executarea măsurărilor modificărilor de creștere pe parcelele de observare permanente 1. Descrierea situației existente 2. Numărul parcelelor de observare permanente care trebuie incluse pentru măsurările modificărilor de creștere (Formular 2a) 3. Descrierea detaliată a procedurilor de măsurare folosite la nivelul parcelei (numărul de măsurări, descrierea etc.) 4. Descrierea detaliată a parametrilor care urmează a fi determinați și a metodelor de analiză care trebuie aplicate, inclusiv o descriere clară a oricărei etalonări, corectări și/sau recalculări necesare pentru a face rezultatele compatibile cu rezultatele analizate în conformitate cu metodele omologate 5. Indicarea calendarului de punere în aplicare a măsurilor prevăzute (Formular 2b) (f) măsurile se referă la organizarea și executarea măsurătorilor ratelor depunerilor pe parcelele de observare permanente 1. Descrierea situației existente 2. Numărul parcelelor de observare permanente care trebuie incluse pentru măsurările depunerilor (Formular 2a) 3. Descrierea detaliată a procedurilor de măsurare folosite la nivelul parcelei (numărul de măsurări, descrierea etc.) 4. Descrierea detaliată a parametrilor care urmează a fi determinați și a metodelor de analiză care trebuie aplicate, inclusiv o descriere clară a oricărei etalonări, corectări și/sau recalculări necesare pentru a face rezultatele compatibile cu rezultatele analizate în conformitate cu metodele omologate 5. Indicarea calendarului de punere în aplicare a măsurilor prevăzute (Formular 2b) (g) măsurile se referă la organizarea și executarea măsurătorilor meteorologice de pe parcelele permanente de observare 1. Descrierea situației existente 2. Numărul parcelelor permanente de observare care trebuie incluse pentru măsurătorile meteorologice (Formular 2a) 3. Descrierea detaliată a procedurilor de măsurare folosite la nivelul parcelei (numărul măsurătorilor, descrierea etc.) 4. Descrierea detaliată a parametrilor care urmează a fi determinați și a metodelor de analiză care trebuie aplicate, inclusiv o descriere clară a oricărei etalonări, corectări și/sau recalculări necesare pentru a face rezultatele compatibile cu rezultatele analizate în conformitate cu metodele omologate 5. Indicarea calendarului de punere în aplicare a măsurilor prevăzute (Formular 2b)

5. Costul măsurilor de la punctul 4 literele (a)-(g) (Formular 2a) 1. Costurile de înființare sau de extindere a rețelei [punctul 4 litera (a)] 1.1. Costuri pe parcelă 1.2. Costuri totale 1.3. Ajutor financiar solicitat din partea Comunității 2. Costuri de înființare, observare sau eșantionare pentru fiecare studiu [punctul 4 literele (b)-(g)] 2.1. Costuri pe parcelă 2.2. Costuri totale 2.3. Ajutor financiar solicitat din partea Comunității 3. Costul analizei și evaluării pentru fiecare studiu [punctul 4 literele (b)-(g)] 3.1. Costuri pe parcelă 3.2. Costuri totale 3.3. Ajutor financiar solicitat din partea Comunității 4. Costurile totale pentru proiect [Suma costurilor pentru 1.2 (înființare), 2.2 (observații și/sau eșantionare) și 3.2 (analiză și evaluare)] 5. Totalul ajutorului financiar solicitat din partea Comunității [Suma costurilor pentru 1.3 (înființare), 2.3 (observații și/sau eșantionare) și 3.3 (analiză și evaluare)]

6. Formularele 2a și 2b completate

… Data și semnătura

(1) JO L 53, 21.2.1987, p. 14.

ANEXA III

METODE COMUNE PENTRU INVENTARUL STĂRII CORONAMENTULUI PE PARCELELE DE OBSERVARE PERMANENTE

I. Observații generale

Inventarul se efectuează pe toate parcelele de observare permanente în 1994 și se repetă anual.

II. Metodologia inventarului

II.1. Selectarea arborilor-eșantion

În principiu, toți arborii predominanți, dominanți și codominanți (Kraft: clasele 1-3) de pe parcelă trebuie monitorizați. În cazul în care pe parcelă există mulți arbori (de ex. arboret dens), numărul de arbori-eșantion pentru evaluarea stării coronamentului se poate reduce utilizându-se o subparcelă (a se vedea anexa I punctul II.3). În cazul unei subparcele, toți arborii predominanți, dominanți și codominanți (Kraft: clasele 1-3) de pe subparcelă trebuie monitorizați. În anumite cazuri se poate permite utilizarea unui sistem diferit, dar obiectiv și nepărtinitor, pentru a se reduce sau a se selecționa numărul de arbori care trebuie eșantionați. Aceleași metode se aplică în fiecare an și se evaluează minimum 20 de arbori la fiecare studiu.

II.2. Data evaluării

Inventarul se efectuează între încheierea formării acelor și frunzelor noi și înaintea modificării culorii frunzelor toamna.

II.3. Informații generale de fond

Se colectează următoarele informații generale:

— numărul parcelei;

— numărul arborelui;

— specia de arbori;

— data evaluării.

II.4. Evaluarea arborilor-eșantion

1. Evaluarea vizuală a defolierii Defolierea se estimează în etape de 5 % în raport cu un arbore cu frunziș complet în condiții locale. Clasificarea arborilor în funcție de gradele de defoliere se efectuează în timpul observării și se înregistrează în etape de 5 %.

2. Evaluarea vizuală a decolorării Clasificarea arborilor în funcție de gradele de decolorare se efectuează după ce au fost făcute observațiile. Gradele de decolorare sunt definite după cum urmează: Clasa Decolorare Procentaj orientativ al decolorării frunzelor 0 Deloc sau neglijabilă 0-10 1 Decolorare ușoară 11-25 2 Decolorare moderată 26-60 3 Decolorare puternică > 60 4 Arbore mort

3. Parametri suplimentari Parametrii suplimentari sunt afișați mai jos: — pagube datorate unor cauze ușor identificabile (insecte, ciuperci, agenți abiotici…); — identificarea tipului pagubelor; — observații privind arborii de pe parcelă.

II.5. Transferul de date

Statele membre transmit Comisiei, în fiecare an și pentru fiecare parcelă, aceste informații în formulare standardizate (a se vedea anexa VII formularele 3a și 3b).

ANEXA IV

METODE COMUNE PENTRU INVENTARUL SOLULUI PE PARCELELE DE OBSERVARE PERMANENTE

I. Observații generale

Inventarul se efectuează pe toate parcelele de observare permanente în perioada 1994-1996. Date privind starea solului, care au fost colectate și analizate înainte de 1994, dar după 1 ianuarie 1991, pot, de asemenea, să fie utilizate, dacă au fost aplicate metodele descrise în continuare. Inventarul se repetă pe fiecare parcelă eșantion individuală o dată la 10 ani. Prezenta anexă se bazează pe rezultatele grupului de experți în domeniul solului ai CEE/PCI (ONU) pentru evaluarea și monitorizarea efectelor poluării aerului asupra pădurilor (păduri PCI). Se face trimitere la manualul elaborat de către acest grup de experți în 1992. După două perioade de eșantionare se efectuează o revizuire a parametrilor care trebuie analizați în viitoarele eșantioane de sol.

II. Metodologia inventarului

II.1. Selectarea punctelor de eșantionare

Eșantioanele de sol sunt statistic reprezentative pentru situația parcelei. Eșantioanele de sol se colectează dintr-o groapă și/sau se iau din găuri de sondă. Trebuie acționat cu grijă, pentru a evita orice deranjare a rădăcinilor arborilor-eșantion.

II.2. Informații generale de bază

Se colectează următoarele informații:

— numărul parcelei;

— data eșantionării și a analizei.

II.3. Caracterizarea pedologică și fizică a parcelelor eșantion

Pentru fiecare parcelă eșantion se efectuează o caracterizare pedologică. Se recomandă ca descrierea profilului să se realizeze în conformitate cu liniile directoare ale FAO [Liniile directoare ale FAO pentru descrierea solului, ediția a treia (revizuită), Roma 1990] în zona tampon. Trebuie să se asigure că descrierea (descrierile) profilului se efectuează într-o zonă care este reprezentativă pentru aria efectivă de eșantionare. Se recomandă ca densitatea aparentă în stare uscată să fie stabilită plecând de la un sol intact, pentru a permite calcularea conținutului nutritiv total. Dacă densitatea aparentă în stare uscată nu este determinată, se face o estimare rezonabilă a acestui parametru. Determinarea granulometriei solului este obligatorie. Fracțiunile dimensiunii particulelor sunt: < 2 µm, 2-63 µm, 63-2 000 µm (FAO). Dacă se utilizează 50 µm pentru separarea fracțiunilor de nămol și de nisip, trebuie efectuată conversia la limita de 63 µm.

II.4. Metoda de eșantionare

Eșantioanele de sol se prelevează în funcție de adâncime sau de nivel. Pentru fiecare strat sau nivel din care s-au prelevat eșantioane, se colectează cel puțin un eșantion combinat reprezentativ sau mai multe eșantioane; se raportează numărul de subeșantioane prelevate pentru eșantionul combinat, precum și data prelevării.

Din straturile organice (O- și H-) (1) se prelevează eșantioane separat. În cazul în care eșantionarea se face pe adâncime fixată, trebuie utilizate următoarele straturi:

— 0-10 cm (este indicat să se preleveze 0-5 și 5-10 separat);

— 10-20 cm;

— 20-40 cm;

— 40-80 cm.

II.5. Transportul, depozitarea și prepararea

Eșantioanele se transportă și se depozitează astfel încât modificările chimice să fie minime. Procedurile de efectuare a transportului și de depozitare (inclusiv perioadele de așteptare) se includ în rapoarte detaliate. Unde este cazul, se raportează în detaliu problemele și devierile de la aceste proceduri. Se recomandă depozitarea unei părți a eșantionului într-un banc de sol pentru utilizarea comparativă cu eșantioanele viitoare (de ex. peste 10 ani). Înainte ca eșantioanele să fie analizate, ele trebuie pregătite. Trebuie îndepărtate elementele mari (>2 mm), eșantioanele trebuie uscate (la maximum 40 °C) și măcinate sau cernute.

II.6. Metodele de analiză

În „Manualul privind metodologiile eșantionare și de analiză a solului pădurilor”, elaborat de grupul de experți în materie de sol al pădurilor PCI, sunt descrise metodele omologate pentru analiza diferiților parametri ai solului. Se recomandă utilizarea metodelor omologate. În cazul în care se aplică alte metode (naționale), comparabilitatea rezultatelor analizei se include în rapoarte detaliate, împreună cu prezentarea rezultatelor analizei. Inventarul stării solului pădurii face distincția între parametrii obligatorii și parametrii opționali (a se vedea lista).

Parametrii obligatorii și facultativi și metoda omologată pentru analiza acestora:

Parametru Unități H/O Min Metode omologate Observații pH (CaCl2) Obligatoriu Obligatoriu Labex 8703-01-1-1 și ISO/TC190/SC3/GT8 Carbon organic (C-org) (g/kg) Obligatoriu Obligatoriu Combustie uscată Azot (N) (g/kg) Obligatoriu Obligatoriu Combustie uscată Fosfor (P) (mg/kg) Obligatoriu Opțional Extractant: apă regală Potasiu (K) (mg/kg) Obligatoriu Opțional Extractant: apă regală Calciu (Ca) (mg/kg) Obligatoriu Opțional Extractant: apă regală Magneziu (Mg) (mg/kg) Obligatoriu Opțional Extractant: apă regală Strat organic (OrgLay) (kg/m2) Obligatoriu Volum greutate (cilindrică) după uscare Carbonat de Calciu (CaCO3) (g/kg) Opțional Obligatoriu AFNOR X 31-105 dacă pH (CaCl2) > 6 Aciditate interschimbabilă (Ac-Int) (cmol+/kg) Opțional Obligatoriu Titrare Cationi bazici interschimbabili (CBI) (cmol+/kg) Opțional Obligatoriu Extractant: BaCl2 Cationi acizi interschimbabili (CAI) (cmol+/kg) Opțional Obligatoriu Extractant: BaCl2 Capacitatea de schimb de cationi (CEC) (cmol+/kg) Opțional Obligatoriu Bascomb Saturația bazelor (Sat. baze) % Opțional Obligatoriu Labex L8703-26-1-1 Sodiu (Na) (mg/kg) Opțional Opțional Extractant: apă regală Aluminiu (Al) (mg/kg) Opțional Opțional Extractant: apă regală Fier (Fe) (mg/kg) Opțional Opțional Extractant: apă regală Crom (Cr) (mg/kg) Opțional Extractant: apă regală Nichel (Ni) (mg/kg) Opțional Extractant: apă regală Mangan (Mn) (mg/kg) Opțional Opțional Extractant: apă regală Zinc (Zn) (mg/kg) Opțional Opțional Extractant: apă regală Cupru (Cu) (mg/kg) Opțional Opțional Extractant: apă regală Plumb (Pb) (mg/kg) Opțional Opțional Extractant: apă regală Cadmiu (Cd) (mg/kg) Opțional Opțional Extractant: apă regală Mercur (Hg) (mg/kg) Opțional Opțional Extractant: apă regală Sulf (S) (mg/kg) Opțional Opțional Extractant: apă regală pH (H2O) Opțional Opțional Electrod pH Conductivitate electrică (CE) (mS/m) Opțional Opțional CE-metru

Statele membre pot să analizeze mai mulți, toți sau doar o parte din parametrii facultativi.

II.7. Transferul de date

Statele membre înaintează Comisiei, pentru fiecare parcelă, aceste informații într-o formă standardizată (a se vedea anexa VII formularele 4a, 4b și 4c).

(1) Grupul de experți în domeniul solului al CEE/PCI (ONU) a convenit să utilizeze definițiile din liniile directoare ale FAO pentru descrierea solului (1990), iar definițiile straturilor organice (O- și H-) sunt după cum urmează: Niveluri sau straturi H-:

straturi dominate de material organic, formate prin acumularea de material organic nedescompus sau parțial descompus la suprafața solului care se poate afla sub apă. Toate nivelurile H- sunt saturate cu apă pentru perioade lungi de timp sau au fost cândva saturate, dar în prezent sunt drenate artificial. Un nivel H- se poate afla deasupra solurilor minerale sau la orice adâncime sub suprafață dacă este îngropat.

Niveluri sau straturi O-: straturi dominate de material organic, constând din gunoi nedescompus sau parțial descompus, precum frunze, ace, crengi, mușchi și licheni, care s-a acumulat la suprafață; se pot afla deasupra solurilor minerale sau organice. Nivelurile O- nu sunt saturate cu apă perioade lungi de timp. Fracțiunea minerală a unui astfel de material este doar un mic procentaj din volumul materialului și în general reprezintă mult mai puțin decât jumătate din greutate. Un strat O- se poate afla la suprafața unui sol sau la orice adâncime sub suprafață dacă este îngropat. Un nivel format prin aluviune de material organic într-un subsol mineral nu reprezintă un nivel O-, deși unele niveluri formate pe această cale conțin multă materie organică.

ANEXA V

METODE COMUNE PENTRU INVENTARIEREA FRUNZIȘULUI DE PE PARCELELE DE OBSERVARE PERMANENTE

I. Observații generale

Inventarierea trebuie efectuată pe toate parcelele de observare permanente. Primul inventar comun se încheie înaintea verii din anul 1996. Cu toate că se recomandă inventarierea frunzișului în perioadele indicate din vara anului 1995 și iarna anului 1995/96, se poate permite împărțirea inventarierii pe parcursul a doi ani. Inventarul se repetă pe fiecare parcelă individuală la interval de doi ani. Următoarele detalii tehnice sunt bazate pe rezultatele obținute de către grupul de experți în domeniul analizei frunzișului pădurilor PCI. Se face trimitere la manualul (1993) elaborat de către acest grup de experți.

II. Metodologia inventarierii

II.1. Data prelevării de eșantioane

Speciile caducifoliate (inclusiv zada): prelevarea de eșantioane trebuie efectuată în momentul în care noile frunze sunt complet dezvoltate și înainte de începerea îngălbenirii tomnatice și a senescenței. Speciile sempervirescente: prelevarea de eșantioane trebuie efectuată în timpul perioadei de latență. Statelor membre li se cere să definească pentru fiecare regiune și în cadrul fiecărei regiuni pentru câmpii și munți, cea mai convenabilă perioadă de eșantionare și de analiză a speciilor variate, și să respecte această perioadă.

II.2. Selectarea arborilor

O dată la doi ani, cel puțin cinci copaci din fiecare specie principală prezentă pe parcelă sunt prelevați ca eșantioane.

Numărul arborilor necesari pentru prelevarea de eșantioane sunt selectați astfel încât:

— arborii să fie diferiți de cei folosiți pentru evaluarea coronamentului, pentru a se evita ca prelevările de eșantioane succesive să cauzeze căderea frunzelor;

— în cazul în care evaluarea vitalității este limitată la arborii din subparcelă, arborii folosiți la eșantionare de frunziș să fie selectați din partea rămasă de pe întreaga parcelă. Dacă nu se utilizează nici o subparcelă, arborii pentru eșantionare se selectează dintre arborii din zona tampon. În acest caz, arborii selectați pentru eșantionare din zona tampon vor primi un număr special (a se vedea anexa VII);

— arborii să aparțină claselor predominante și dominante (pădure cu coronament închis) sau arborilor din clase cu înălțimi medii de ± 20 % (pădure cu coronament deschis);

— arborii să se afle în apropierea locurilor unde au fost prelevate eșantioane de sol pentru analize; totuși, trebuie să se acționeze cu grijă, pentru ca rădăcinilor principale ale arborilor-eșantion să nu le fie provocate stricăciuni prin eșantionarea solului;

— arborii să fie reprezentativi pentru nivelul mediu de defoliere a parcelei (± 5 % din pierderea medie de frunziș);

— arborii să fie reprezentativi pentru statutul sanitar al parcelei.

Aceiași arbori-probă sunt folosiți pentru prelevarea de eșantioane pe parcursul anilor; arborii trebuie numerotați. Pentru speciile cu coroane mici și ace (sau frunze) prea puține pe an, este permis (dar nu se recomandă) să se alterneze între două seturi a câte cinci arbori, dacă este necesar, pentru a evita daunele cauzate arborilor-probă. Fiecare set trebuie să îndeplinească condițiilor menționate anterior.

Se prelevează eșantioane numai de la arborii din speciile principale ale Comunității (a se vedea anexa VII punctul 15).

Arborii care sunt utilizați pentru prelevarea de eșantioane de frunziș se evaluează în ceea ce privește starea coronamentului (a se vedea anexa III), utilizându-se numerele existente sau numerele atribuite în mod special.

II.3. Informații generale de bază

Se colectează următoarele informații:

— numărul parcelei;

— data eșantionării și a analizei;

— specia de arbori.

II.4. Selectarea și cantitatea de frunze și ace

Arborii de pe parcelă nu pot fi tăiați, ceea ce ar putea influența metoda de prelevare a frunzelor și acelor. Este important ca frunzele sau acele din care s-au prelevat eșantioane să se fi dezvoltat în lumină completă. În general, acele sau frunzele speciilor sempervirescente din anul curent sunt cele mai potrivite pentru aprecierea nivelului de nutriție, dar, pentru un număr de elemente, poate fi interesantă compararea concentrației elementului din ace mai vechi cu cea din acele din anul curent.

Frunzele sau acele din care se prelevează eșantioane trebuie să fie colectate din treimea superioară a coronamentului, dar nu din primii verticili ai coniferelor; la arboretul în care diferiții verticili pot fi ușor identificați, se recomandă eșantionarea între al șaptelea și al cincisprezecelea verticil.

Pentru speciile caducifoliate, eșantionarea se face din frunzele sau acele din anul curent.

Pentru speciile sempervirescente se recomandă eșantionarea atât de la acele sau frunzele din anul curent, cât și de la acele sau frunzele din al doilea an (curent + 1).

Pentru toate speciile este necesar să se asigure că frunzele și acele de la care se prelevează eșantioane sunt mature, în special pentru speciile care au mai multe creșteri pe an (de exemplu, Pinus Halepensis, Pseudotsuga menziesii, Eucalyptus sp. Quercus sp.). Pentru Larix sp. și Cedrus sp., eșantioanele se prelevează de pe crenguțele scurte din anul precedent.

În general, prelevarea de eșantioane trebuie să se facă astfel încât toate orientările să fie reprezentate în setul de arbori-probă. Dacă este necesar, este permis să se preleveze eșantioane de la diferite orientări ale fiecărui arbore din setul probă. În siturile speciale cu o influență evidentă a unei orientări (de exemplu, pante abrupte sau vânturi puternice dominante), se prelevează eșantioane numai pentru o orientare, care trebuie să fie întotdeauna aceeași. În asemenea cazuri, este necesară documentarea orientării.

Pentru analiza elementelor majore și a Fe, Mn, Zn, Cu, cantitatea recomandată este de 30 g de ace sau frunze proaspete pentru fiecare clasă de vârstă de la care se prelevează eșantioane.

Fiecare țară poate decide să preleveze eșantioane de la o cantitate mai mare de material de frunziș, conform nevoilor propriilor metode analitice sau pentru a conserva eșantioane pentru viitor.

II.5. Mijloace de eșantionare

Deoarece arborii nu pot fi tăiați, orice mod convenabil de eșantionare, având în vedere felul și dimensiunea arboretului etc., se acceptă, cu condiția să nu ducă la contaminarea eșantioanelor, la pagube severe produse arborilor sau la riscuri pentru echipa de eșantionare.

II.6. Pretratarea înaintea trimiterii eșantioanelor la laboratoare pentru analiză

Se prelevează eșantioane de la cel puțin cinci arbori din speciile principale prezente pe parcelă; cele cinci eșantioane se păstrează individual în saci; pentru analiză, se pregătește un eșantion combinat, amestecându-se cantități egale din cele cinci eșantioane (în cazul în care cei cinci arbori sunt analizați individual, valoarea medie se calculează pentru fiecare element).

Pentru frunzele late, este recomandabil să se detașeze frunzele de pe ramuri (și chiar, pentru anumite specii, frunzele mici de pe axă), dar acest lucru nu este necesar pentru acele de conifere. Lăstarele din anul curent și cele din cel de-al doilea an sunt separate și păstrate în saci separați. Se recomandă utilizarea unor saci găuriți din polietilenă cu densitate mare. Dacă este posibil, eșantioanele se usucă într-o încăpere curată și se depozitează la rece în saci găuriți de polietilenă.

Trebuie să se acorde o mare atenție marcării clare a fiecărui eșantion (pădurea, numărul parcelei, specia, vârsta acelor etc.) înaintea trimiterii acestuia la laborator pentru analiză. Aceste indicații trebuie realizate în exteriorul sacului (direct pe sac cu cerneală permanentă sau prin aplicarea unei etichete pe sac). Se recomandă repetarea acestor indicații în interiorul sacului pe o etichetă de hârtie completată cu cerneală permanentă. Eticheta trebuie împăturită pentru a se evita contaminarea frunzelor sau a acelor prin contactul cu cerneala.

II.7. Tratarea înainte de analiză

Determinarea masei a 100 de frunze sau a 1 000 de ace, precum și a masei lăstarelor se recomandă pentru supravegherea intensivă și continuă a parcelelor permanente de observare și a lăstarelor din anul curent.

Nu este necesar să se taie pețiolele frunzelor, dar în cazul frunzelor compuse este recomandată detașarea frunzelor mici de pe axă, dacă acest lucru nu a fost făcut în pădure. Pentru a se evita contaminarea, nu se utilizează mănuși de plastic pudrate.

Nu este necesară spălarea sistematică a eșantioanelor, dar aceasta este recomandabilă pentru regiunile cu un nivel ridicat de poluare a aerului sau aflate în apropierea mării. Eșantioanele se spală cu apă, fără a se adăuga alte substanțe.

Uscarea în etuvă trebuie să fie efectuată la cel mult 80 °C timp de cel puțin 24 de ore. Acele se îndepărtează de pe crengi cu aceleași precauții ca și pentru detașarea frunzelor mici de pe axa lor.

Eșantioanele uscate se macină pentru a se obține o pudră fină, pe cât de omogenă posibil. Întotdeauna rămân câteva fibre, în funcție de specia de arbori; aceasta nu reprezintă un inconvenient major, dacă fibrele sunt mici și dacă pudra este amestecată cu atenție înainte de colectarea de eșantioane pentru analiză. Pentru determinarea Mn, Fe, Cu, Cd, Al și Pb, trebuie să se asigure că malaxorul nu contaminează eșantioanele. Malaxorul poate fi testat prin măcinarea de celuloză fibroasă uscată și analizarea acesteia în ceea ce privește elementele menționate anterior înainte și după măcinare.

II.8. Analizele chimice

Se determină numai concentrația totală a elementului.

În „Manualul metodologiilor de eșantionare și analiză a frunzelor și acelor”, elaborat de grupul de experți în frunziș al pădurilor PCI, sunt descrise metodele indicative pentru analiza diferiților parametri ai frunzișului.

Fiecare țară poate să utilizeze metodele proprii. Dar este necesar să se compare concentrațiile totale ale elementului obținute prin metodele naționale cu cele certificate pe eșantioanele standard de referință. Inventarul frunzișului face distincția între parametrii obligatorii și parametrii opționali (a se vedea lista următoare).

Parametri

Parametri obligatorii Parametri facultativi Azot (N) Sulf (S) Fosfor (P) Calciu (Ca) Magneziu (Mg) Potasiu (K) Sodiu (Na) Zinc (Zn) Mangan (Mn) Fier (Fe) Cupru (Cu) Plumb (Pb) Aluminiu (Al) Bor (B)

Statele membre pot să analizeze mai mulți, toți sau doar o parte din parametrii opționali.

II.9. Transferul de date

Statele membre înaintează Comisiei, pentru fiecare parcelă, informațiile menționate anterior într-o formă standardizată (a se vedea anexa VII formularele 5a, 5b și 5c).

ANEXA VI

METODE COMUNE PENTRU MĂSURAREA MODIFICĂRILOR DE CREȘTERE PE PARCELELE DE OBSERVARE PERMANENTE

I. Observații generale

Prima măsurare se efectuează pe toate parcelele de observare permanente în perioada 1994-1996.

Măsurarea creșterii este împărțită în două părți:

— măsurări periodice ale parametrilor arborilor;

— analiza inelelor arborilor cu ajutorul zonelor de creștere și al secțiunilor de trunchi (opțional).

Măsurările periodice se repetă pe fiecare parcelă individuală în perioada de latență 1999-2000 și apoi la un interval de cinci ani. Eșantionarea și analiza zonelor de creștere și a secțiunilor de trunchi pot fi efectuate o dată, de preferat în timpul instalării sau imediat după aceasta.

Următoarele detalii tehnice se bazează pe rezultatele obținute de grupul de experți în creștere ai pădurilor PCI. Se face trimitere la manualul elaborat de acest grup de experți.

Metodologiile descrise aici nu sunt potrivite pentru mlaștină și tipuri de vegetație similare.

II. Metodologia inventarului

II.1. Data efectuării măsurărilor

Măsurările trebuie efectuate în timpul perioadei de latență.

II.2. Selectarea arborilor-eșantion

În principiu, toți arborii de pe întreaga parcelă trebuie monitorizați. În cazul în care parcela are mulți arbori (de exemplu, arboret dens), se poate utiliza o subparcelă pentru evaluarea arborilor (de exemplu evaluarea coronamentului și creșterea). În acest caz, arborii de pe subparcelă trebuie monitorizați. Dimensiunea subparcelei la momentul inventarierii trebuie să fie suficient de mare pentru a furniza estimări fiabile privind creșterea arboretului pe întreaga perioadă de măsurare. Dimensiunea exactă a acestei subparcele se determină și se raportează.

II.3. Metode

Măsurări periodice.

O dată la cinci ani, toți arborii de pe (sub)parcelă se măsoară.

Analiza inelelor arborelui (zone de creștere și secțiuni de trunchi)

Deoarece eșantionarea din zonele de creștere poate influența alte măsurători, aceste eșantioane se colectează de la arbori din afara parcelei. Deoarece pentru prelevarea eșantioanelor de secțiuni de trunchi arborii trebuie tăiați, arborii selectați trebuie să se situeze la o asemenea distanță de parcelă, încât nici un efect al acestei îndepărtări să nu afecteze arborii monitorizați de pe parcelă. În același timp, arborii-eșantion sunt reprezentativi pentru arborii din cadrul parcelei. Ori de câte ori este posibil, arborii tăiați în cadrul operațiunilor normale de administrare se utilizează la maximum.

II.4. Informații generale de bază

Se colectează următoarele informații:

— numărul parcelei;

— data eșantionării și a analizei;

— numărul arborelui.

II.5. Parametrii care trebuie măsurați

Parametri obligatorii Parametri facultativi Măsurători periodice Specia arborilor Diametrul la înălțimea omului (DIO) Informații privind operațiunile de gestionare Scoarța Înălțimea arborelui Înălțimea coronamentului Lățimea coronamentului Estimări privind volumul Analiza inelului arborelui Lățimea inelului Istoricul diametrului sub scoarță al arborelui în intervale de cinci ani Aria bazei și estimări privind volumul

Statele membre pot să analizeze mai mulți sau doar o parte din parametrii opționali.

Statele membre pot să utilizeze propriul sistem național și propriile lor metode. Metodele recomandate și detaliile privind procedurile de măsurare sunt descrise în „Submanualul privind creșterea”, elaborat de grupul de experți în domeniul creșterii pădurilor PCI.

II.6. Transferul de date

Statele membre transmit Comisiei, pentru fiecare parcelă, informațiile menționate anterior, într-o formă standardizată (a se vedea anexa VII formularele 6a, 6b, 6c și 6d).

ANEXA VII

ORIENTARI COMUNE PENTRU RAPORTAREA REZULTATELOR SUPRAVEGHERII PARCELELOR DE OBSERVARE PERMANENTE ȘI INTERPRETAREA ACESTORA

I. Observații generale

Scopul rețelei de parcele de observare permanente este să obțină date detaliate privind evoluția ecosistemelor forestiere din cadrul Comunității și să încerce să coreleze variația factorilor de mediu, în special a poluării atmosferice, cu reacția ecosistemelor forestiere.

Acest scop nu poate fi atins decât prin evaluarea rezultatelor la nivelul parcelei. Comparația între rezultatele de pe diferitele parcele permanente la nivel regional sau comunitar trebuie făcută cu mare atenție. Se recomandă ca datele validate ale fiecărui studiu (sau parte completă) să fie prezentate Comisiei imediat ce datele devin disponibile, utilizând formularele standardizate din prezenta anexă.

Statele membre transmit Comisiei datele colectate de la diferitele inventare efectuate între 1991 și 1996 pentru fiecare parcelă permanentă, împreună cu o interpretare a rezultatelor pe parcelă. Până la 31 decembrie 1996, toate datele și interpretarea națională sunt puse la dispoziția Comisiei într-o formă standardizată, pentru o evaluare ulterioară.

Datele validate din inventarele de după 1996 se înaintează Comisiei la încheierea studiilor, cu noi termene limită o dată la cinci ani (de exemplu, 31 decembrie 2001, 2006 etc.).

În prezenta anexă sunt menționate detaliile privind prezentarea rezultatelor inventarierii și interpretarea acestora.

II. Informații tehnice generale pentru prezentarea datelor

II.1. Echipamentul informatic necesar

Ca mijloc de transmitere a datelor a fost aleasă discheta 3,5″ (DSDD sau HD). Această dischetă a devenit un standard la nivel mondial și este ieftină și durabilă. Trebuie utilizate dischete de bună calitate.

II.2. Programele informatice necesare

Dischetele trebuie formatate la o densitate adecvată (DSDD = densitate joasă și HD = densitate înaltă), utilizând DOS 2.1 sau versiuni ulterioare, și ar trebui să fie 100 % compatibile cu IBM. Toate informațiile de pe dischetă sunt prezentate cu caractere ASCII.

II.3. Fișiere

Fiecare dischetă (sau set de dischete) conține fișierele cu datele privind parcela; fișierul conținând rezumatul informațiilor privind parcelele (fișierul parcelei) și fișierul (fișierele) cu rezultatele inventariate pe studiu (fișiere de date). Detalii privind denumirile și conținutul acestor fișiere sunt prezentate în anexa VIIa.

II.4. Exemplu pe dischetă

O dischetă conținând un exemplu al structurii și conținutului fișierelor poate fi furnizată la cerere.

ANEXA VIIa

PREZENTAREA ÎN FORMAT DIGITAL A DATELOR PE PARCELĂ PERMANENTĂ

Revizuirea denumirii fișierelor pe studiu

În anexele anterioare au fost descrise detaliile privind metodele de inventariere. După estimare, eșantionare/analiză, validare și evaluare, datele trebuie prezentate Comisiei într-o formă standardizată. În prezenta anexă este definită forma standardizată pentru fiecare evaluare.

Pentru fiecare evaluare, datele validate trebuie prezentate în unul sau mai multe fișiere cu format standard.

Evaluare Anexa Frecvența Denumire (denumiri) fișier Instalare I O dată XXGENER.PLT Evaluarea stării coronamentului III În fiecare an XX1995.PLT,XX1995.TRE Inventarul solului IV La fiecare 5 sau 10 ani XX1995.PLS,XX1995.SOM,XX1995.SOO Inventarul frunzișului V La fiecare 2 ani XX1995.PLF,XX1995.FOM,XX1995.FOO Creștere VI La fiecare 5 ani XX1995.PLI,XX1995.IPM,XX1995IRA, XX1995.IEV

Fiecare denumire de fișier constă în codul de două litere al țării (reprezentat prin XX în lista denumirilor), urmat de anul evaluării (în exemplu 1995) sau de Gener, atunci când informația este transmisă o dată, de punct (.) și în extensie de un cod de trei litere. Acest cod de trei litere pentru fișierele parcelei este compus din literele PL și prima literă din evaluarea Sol, Frunziș și Creștere. Acest cod de trei litere pentru fișierele de date constă din două (sau o) litere(ă) pentru FRunziș, SOl sau Creștere și una (sau două) literă(e) pentru a indica Obligatoriu, Opțional sau diferitele părți ale evaluării creșterii.

În cazul în care utilizarea datelor pentru parcelele de 16 x 16 km se face în același loc, s-ar putea crea confuzii, deoarece se folosesc denumiri similare de fișiere. În acest caz, codurile anilor din denumirile fișierelor menționate anterior pot fi mărite cu 1 000 (de exemplu, XX2995.SOM).

Formular 1a

XXGENER.PLT

Conținutul fișierului de informații la nivel de parcelă, care trebuie completat în timpul instalării (a se vedea anexa I)

Formular 1b

Formular 3a

XX1993.PLT

Conținutul fișierului ce cuprinde informații privind nivelul parcelei care trebuie folosit la evaluarea coroanei (a se vedea anexa III)

Formular 3b

XX1993.TRE

Conținutul fișierului cu informații privind arborii care trebuie folosit la evaluarea coronamentului (a se vedea anexa III)

Formular 4a

XX1993.PLS

Conținutul fișierului privind parcela redusă care se utilizează la inventarul solului pădurii (a se vedea anexa IV)

Formular 4b

XX1993.SOM

Conținutul fișierului cu informații privind analiza solului (obligatoriu)

Formular 4c

XX1993.SOO

Conținutul fișierului cu informații privind analiza solului (opțional)

Formular 5a

XX1993.PLF

Conținutul fișierului privind parcela redusă de utilizat în combinație cu studiul conținutului chimic al acelor și al frunzelor (a se vedea anexa V)

Formular 5b

XX1993.FRO

Conținutul fișierului cu informațiile privind analiza frunzișului (obligatoriu)

Formular 5c

XX1993.FOO

Conținutul fișierului cu analiza frunzișului (opțional)

Formular 6a

XX1993.PLC

Conținutul fișierului privind parcela redusă, utilizat pentru creștere (a se vedea anexa VI)

Formular 6b

XX1993.IPM

Conținutul fișierului de informații privind creșterea - măsurări periodice

Formular 6c

XX1993.IRA

Conținutul fișierului cu informații privind creșterea - analiza inelelor și a secțiunii de trunchi (facultativ)

Formular 6d

XX1993.CEV

Conținutul fișierului cu date evaluate privind creșterea (opțional)

LISTELE CODURILOR PENTRU DATELE STUDIULUI PARCELELOR DE OBSERVARE PERMANENTE CARE SE TRANSMIT COMISIEI

Următoarele instrucțiuni și coduri urmează să fie adoptate de statele membre pentru a finaliza observarea comună.

Informații privind parcela

(1) Țara

01: France

02: België-Belgique

03: Nederland

04: Deutschland

05: Italia

06: United Kingdom

07: Ireland

08: Danmark

09: Ellas

10: Portugal

11: España

12: Luxembourg

(2) Numărul parcelei de observare

Numărul parcelei de observare corespunde unui număr unic dat parcelei permanente în timpul selecției sau instalării.

(3) Data observării, data evaluării, data analizei

Datele trebuie completate în următoarea ordine: zi, lună și an:

Zi Lună An 0 8 0 9 9 4

(4) Coordonatele de latitudine/longitudine

Se completează cele șase căsuțe ale coordonatelor de latitudine și longitudine ale centrului parcelei de observare.

ex.

+/– Grade Minute Secunde – latitudine + 5 0 1 0 2 7 – longitudine – 0 1 1 5 3 2

prima căsuță se utilizează pentru a se indica o coordonată + sau –

(5) Disponibilitatea apei la principala specie (estimare)

1: Insuficientă

2: Suficientă

3: Excesivă

(6) Tipul de humus

1: Mull

2: Moder

3: Mor

4: Anmor

5: Turbă

6: Altul

7: Neprelucrat (Roh)

(7) Altitudinea

1: ≤ 50 m

2: 51 — 100 m

3: 101 — 150 m

4: 151 — 200 m

5: 201 — 250 m

6: 251 — 300 m

7: 301 — 350 m

8: 351 — 400 m

9: 401 — 450 m

10: 451 — 500 m

11: 501 — 550 m

12: 551 — 600 m

13: 601 — 650 m

14: 651 — 700 m

15: 701 — 750 m

16: 751 — 800 m

17: 801 — 850 m

18: 851 — 900 m

19: 901 — 950 m

20: 951 —1 000 m

21: 1 001 —1 050 m

22: 1 051 —1 100 m

23: 1 101 —1 150 m

24: 1 151 —1 200 m

25: 1 201 —1 250 m

26: 1 251 —1 300 m

27: 1 301 —1 350 m

28: 1 351 —1 400 m

29: 1 401 —1 450 m

30: 1 451 —1 500 m

31: 1 501 —1 550 m

32: 1 551 —1 600 m

33: 1 601 —1 650 m

34: 1 651 —1 700 m

35: 1 701 —1 750 m

36: 1 751 —1 800 m

37: 1 801 —1 850 m

38: 1 851 —1 900 m

39: 1 901 —1 950 m

40: 1 951 —2 000 m

41: 2 001 —2 050 m

42: 2 051 —2 100 m

43: 2 101 —2 150 m

44: 2 151 —2 200 m

45: 2 201 —2 250 m

46: 2 251 —2 300 m

47: 2 301 —2 350 m

48: 2 351 —2 400 m

49: 2 401 —2 450 m

50: 2 451 —2 500 m

51: >2 500 m

(8) Orientarea

1: N

2: NE

3: E

4: SE

5: S

6: SV

7: V

8: NV

9: plat

(9) Vârsta medie a etajului dominant (ani)

1: ≤ 20

2: 21-40

3: 41-60

4: 61-80

5: 81-100

6: 101-120

7: > 20

8: Arboret neregulat

(10) Unitatea solului

Fluvisols

101 Eutric Fluvisols

102 Calcaric Fluvisols

103 Dystric Fluvisols

104 Mollic Fluvisols

105 Umbric Fluvisols

106 Thionic Fluvisols

107 Salic Fluvisols

Gleysols

108 Eutric Gleysols

109 Calcic Gleysols

110 Dystric Gleysols

111 Andic Gleysols

112 Mollic Gleysols

113 Umbric Gleysols

114 Thionic Gleysols

115 Gelic Gleysols

Regosols

116 Eutric Regosols

117 Calcaric Regosols

118 Gypsic Regosols

119 Dystric Regosols

120 Umbric Regosols

121 Gelic Regosols

Leptosols

122 Eutric Leptosols

123 Dystric Leptosols

124 Rendzic Leptosols

125 Mollic Leptosols

126 Umbric Leptosols

127 Lithic Leptosols

128 Gelic Leptosols

Arenosols

129 Haplic Arenosols

130 Cambic Arenosols

131 Luvic Arenosols

132 Ferralic Arenosols

133 Albic Arenosols

134 Calcaric Arenosols

135 Gleyic Arenosols

Andosols

136 Haplic Andosols

137 Mollic Andosols

138 Umbric Andosols

139 Vitric Andosols

140 Gleyic Andosols

141 Gelic Andosols

Vertisols

142 Eutric Vertisols

143 Dystric Vertisols

144 Calcic Vertisols

145 Gypsic Vertisols

Cambisols

146 Eutric Cambisols

147 Dystric Cambisols

148 Humic Cambisols

149 Calcaric Cambisols

150 Chromic Cambisols

151 Vertic Cambisols

152 Ferralic Cambisols

153 Gleyic Cambisols

154 Gelic Cambisols

Calcisols

155 Haplic Calcisols

156 Luvic Calcisols

157 Petric Calcisols

Gypsisols

158 Haplic Gypsisols

159 Calcic Gypsisols

160 Luvic Gypsisols

161 Petric Gypsisols

Solonetz

162 Haplic Solonetz

163 Mollic Solonetz

164 Calcic Solonetz

165 Gypsic Solonetz

166 Stagnic Solonetz

167 Gleyic Solonetz

Solonchaks

168 Haplic Solonchaks

169 Mollic Solonchaks

170 Calcic Solonchaks

171 Gypsic Solonchaks

172 Sodic Solonchaks

173 Gleyic Solonchaks

174 Gelic Solonchaks

Kastanozems

175 Haplic Kastanozems

176 Luvic Kastanozems

177 Calcic Kastanozems

178 Gypsic Kastanozems

Chernozems

179 Haplic Chernozems

180 Calcic Chernozems

181 Luvic Chernozems

182 Glossic Chernozems

183 Gleyic Chernozems

Phaeozems

184 Haplic Phaeozems

185 Calcaric Phaeozems

186 Luvic Phaeozems

187 Stagnic Phaeozems

188 Gleyic Phaeozems

Greyzems

189 Haplic Greyzems

190 Gleyic Greyzems

Luvisols

191 Haplic Luvisols

192 Ferric Luvisols

193 Chromic Luvisols

194 Calcic Luvisols

195 Vertic Luvisols

196 Albic Luvisols

197 Stagnic Luvisols

198 Gleyic Luvisols

Lixisols

199 Haplic Lixisols

200 Ferric Lixisols

201 Plinthic Lixisols

202 Albic Lixisols

203 Stagnic Lixisols

204 Gleyic Lixisols

Planosols

205 Eutric Planosols

206 Dystric Planosols

207 Mollic Planosols

208 Umbric Planosols

209 Gelic Planosols

Podzoluvisols

210 Eutric Podzoluvisols

211 Dystric Podzoluvisols

212 Stagnic Podzoluvisols

213 Gleyic Podzoluvisols

214 Gelic Podzoluvisols

Podzols

215 Haplic Podzols

216 Cambic Podzols

217 Ferric Podzols

218 Carbic Podzols

219 Gleyic Podzols

220 Gelic Podzols

Acrisols

221 Haplic Acrisols

222 Ferric Acrisols

223 Humic Acrisols

224 Plinthic Acrisols

225 Gleyic Acrisols

Alisols

226 Haplic Alisols

227 Ferric Alisols

228 Humic Alisols

229 Plinthic Alisols

230 Stagnic Alisols

231 Gleyic Alisols

Nitisols

232 Haplic Nitisols

233 Rhodic Nitisols

234 Humic Nitisols

Ferralsols

235 Haplic Ferralsols

236 Xanthic Ferralsols

237 Rhodic Ferralsols

238 Humic Ferralsols

239 Geric Ferralsols

240 Plinthic Ferralsols

Plinthosols

241 Eutric Plinthosols

242 Dystric Plinthosols

243 Humic Plinthosols

244 Albic Plinthosols

Histosols

245 Folic Histosols

246 Terric Histosols

247 Fibric Histosols

248 Thionic Histosols

249 Gelic Histosols

Anthrosols

250 Aric Anthrosols

251 Fimic Anthrosols

252 Cumulic Anthrosols

253 Urbic Anthrosols

(11) Mărimea parcelei totale, mărimea subparcelei

Mărimea parcelei totale sau a subparcelei se exprimă în 0,0001 ha.

(12) Numărul arborilor din parcela totală

Numărul total al arborilor din parcela totală. Se numără toți arborii de 5 cm (DIO) și mai mari.

(13) Estimări privind randamentul

Estimarea randamentului constă dintr-o estimare a randamentului absolut și relativ. Estimarea absolută este randamentul mediu estimat pe întreaga perioadă de viață a arboretului. Randamentul relativ indică dacă estimarea randamentului absolut este considerată a fi joasă, normală sau ridicată pentru arboret. Se utilizează următoarele coduri:

Cod randament absolut Cod randament relativ 0= 0,0-2,5 m3 pe hectar pe an 1= 2,5-7,5 m3 pe hectar pe an 2= 7,5-12,5 m3 pe hectar pe an 3= 12,5-17,5 m3 pe hectar pe an 4= 17,5-22,5 m3 pe hectar pe an 5= > 22,5 m3 pe hectar pe an 1= Scăzut 2= Normal 3= Ridicat

(99) Alte observații

Aici se introduc informațiile relevante privind parcela.

Informații privind arborii

de utilizat la evaluarea coronamentului

(14) Numărul arborelui-eșantion

Numărul arborelui este numărul care a fost atribuit arborelui în timpul instalării parcelei.

(15) Specie (Referință Flora Europaea)

Foioase (* = specie de utilizat pentru inventarul frunzișului)

001:

Acer campestre *

002:

Acer monspessulanum *

003:

Acer opalus

004:

Acer platanoides

005:

Acer pseudoplatanus *

006:

Alnus cordata *

007:

Alnus glutinosa *

008:

Alnus incana

009:

Alnus viridis

010:

Betula pendula *

011:

Betula pubescens *

012:

Buxus sempervirens

013:

Carpinus betulus *

014:

Carpinus orientalis

015:

Castanea sativa (C. vesca) *

016:

Corylus avellana *

017:

Eucalyptus sp. *

018:

Fagus moesiaca *

019:

Fagus orientalis

020:

Fagus sylvatica *

021: Fraxinus angustifolia

spp. oxycarpa (F. oxyphylla) *

022:

Fraxinus excelsior *

023:

Fraxius ornus *

024:

Ilex aquifolium

025:

Juglans nigra

026:

Juglans regia

027:

Malus domestica

028:

Olea europaea *

029:

Ostrya carpinifolia *

030:

Platanus orientalis

031:

Populus alba

032:

Populus canescens

033:

Populus hybrides *

034:

Populus nigra *

035:

Populus tremula *

036:

Prunus avium *

037:

Prunus dulcis (Amygdalus communis)

038:

Prunus padus

039:

Prunus serotina

040:

Pyrus communis

041:

Quercus cerris *

042:

Quercus coccifera (Q. calliprinos) *

043:

Quercus faginea *

044:

Quercus frainetto (Q. conferta) *

045:

Quercus fruticosa (Q. lusitanica)

046:

Quercus ilex *

047:

Quercus macrolepis (Q. aegilops)

048:

Quercus petraea *

049:

Quercus pubescens *

050:

Quercus pyrenaica (Q. toza) *

051:

Quercus robur (Q. peduculata) *

052:

Quercus rotundifolia *

053:

Quercus rubra *

054:

Quercus suber *

055:

Quercus trojana

056:

Robinia pseudoacacia *

057:

Salix alba

058:

Salix caprea

059:

Salix cinerea

060:

Salix eleagnos

061:

Salix fragilis

062:

Salix sp.

063:

Sorbus aria

064:

Sorbus aucuparia

065:

Sorbus domestica

066:

Sorbus torminalis

067:

Tamarix africana

068:

Tilia cordata

069:

Tilia platyphyllos

070:

Ulmus glabra (U. scabra, U. montana)

071:

Ulmus laevis (U. effusa)

072:

Ulmus minor (U. campestris, U. carpinifolia)

073:

Arbutus unedo

074:

Arbutus andrachne

075:

Ceratonia siliqua

076:

Cercis siliquastrum

077:

Erica arborea

078:

Erica scoparia

079:

Erica manipuliflora

080:

Laurus nobilis

081:

Myrtus communis

082:

Phillyrea latifolia

083:

Phillyrea angustifolia

084:

Pistacia lentiscus

085:

Pistacia terebinthus

086:

Rhamnus oleoides

087:

Rhamnus alaternus

099:

Alte foioase

Conifere (* = specie de utilizat pentru inventarul frunzișului)

100:

Abies alba *

101:

Abies borisii-regis *

102:

Abies cephalonica *

103:

Abies grandis

104:

Abies nordmanniana

105:

Abies pinsapo

106:

Abies procera

107:

Cedrus atlantica

108:

Cedrus deodara

109:

Cupressus lusitanica

110:

Cupressus sempervirens

111:

Juniperus communis

112:

Juniperus oxycedrus *

113:

Juniperus phoenicea

114:

Juniperus sabina

115:

Juniperus thurifera *

116:

Larix decidua *

117:

Larix kaempferi (L. leptolepis)

118:

Picea abies (P. excelsa) *

119:

Picea omorika

120:

Picea sitchensis *

121:

Pinus brutia *

122:

Pinus canariensis

123:

Pinus cembra

124:

Pinus contorta *

125:

Pinus halepensis *

126:

Pinus heldreichii

127:

Pinus leucodermis

128:

Pinus mugo (P. montana)

129:

Pinus nigra *

130:

Pinus pinaster *

131:

Pinus pinea *

132:

Pinus radiata (P. insignis) *

133:

Pinus strobus

134:

Pinus sylvestris *

135:

Pinus uncinata *

136:

Pseudotsuga menziesii *

137:

Taxus baccata

138:

Thuya sp.

139:

Tsuga sp.

199:

Alte conifere

(16) Defolierea

Cifra defolierii exprimată pentru fiecare arbore-probă ca un procentaj (în trepte de 5 %) prin comparație cu un arbore cu frunziș complet. Se utilizează procentajul efectiv.

0= 0 %

5= 1-5 %

10= 6-10 %

15= 11-15 %

etc.

(17) Coduri de decolorare

0: nu există decolorare (0-10 %)

1: decolorare ușoară (11-25 %)

2: decolorare moderată (26-60 %)

3: decolorare acută (> 60 %)

4: totală

(18) Cauze ușor identificabile ale pagubelor

Se adaugă un semn (1) în coloana (coloanele) corespunzătoare.

T1= vânat și greblare

T2= prezență de urme ale unui număr excesiv de insecte

T3= ciuperci

T4= agenți abiotici (vânt, zăpadă, îngheț, secetă, …)

T5= acțiunea directă a omului

T6= incendiu

T7= poluanți locali/regionali cunoscuți

T8= altele

(19) Identificarea tipului pagubei

Unde este posibil, trebuie adăugată identificarea ulterioară a tipului pagubei, de ex. pentru insecte: specia sau grupul (de ex. „car-de-copac”).

(20) Alte observații privind arborele

Orice observații suplimentare care pot fi de interes trebuie notate clar pe formular, [de ex. potențiali factori de influență (secetă recentă, temperaturi extreme); alte pagube/simptome de stres].

A se utiliza în inventarul stării solului

(21) Codul pentru nivelul de adâncime

O = Strat organic (pentru definiție a se vedea nota de subsol de la punctul II.4) H = Strat organic (pentru definiție a se vedea nota de subsol de la punctul II.4) M05 = Sol mineral între 0 și 5 cm (opțional) M51 = Sol mineral între 5 și 10 cm (opțional) M01 = Sol mineral între 0 și 10 cm (obligatoriu) M12 = Sol mineral între 10 și 20 cm (obligatoriu) M24 = Sol mineral între 20 și 40 cm (obligatoriu) M48 = Sol mineral între 40 și 80 cm (obligatoriu)

(22) Codul pentru metoda de analiză a eșantioanelor (MAP)

Pentru fiecare parametru care a fost determinat într-unul sau mai multe eșantioane de sol, unul dintre următoarele coduri se include în primul rând care conține date și se utilizează pentru a indica tipul eșantionului prin codul eșantionului:

0 = nu există devieri de la metoda omologată 1 = parametrii au fost determinați printr-o metodă alternativă (detaliile se includ într-o anexă la raportul privind starea solului), sau primul (sub)eșantion 2-8 = coduri de utilizat pentru orice subeșantion ulterior 9 = parametrii au fost determinați prin recalcularea datelor determinate printr-o metodă diferită (detaliile se includ în anexa la raportul privind starea solului)

A se utiliza în cadrul inventarului frunzișului

(23) Codul eșantionului

Codul eșantionului pentru inventarul frunzișului este compus din codul speciei de arbori (a se vedea explicația de la punctul 15), urmat de codul pentru frunze/ace din anul curent (= 0) sau frunze/ace (1) din anul curent + 1, de ex. eșantionul acelor de anul trecut (1) din Picea abies (118) este, deci: 118.1.

(24) Numerele arborilor din eșantion

Deoarece pentru anumite eșantioane (frunziș, creștere) se utilizează arbori din afara parcelei (sau subparcelei), trebuie atribuite numere speciale. Numerele date acestor arbori încep cu o literă (F = frunziș, I = analiza inelelor prin nivele de creștere, S = analiza secțiunii trunchiului) urmată de un număr curent (de ex. F001). Numerele trebuie raportate.

(25) Masa a 100 de frunze sau a 1 000 de ace

Masa se determină pentru 100 de frunze sau 1 000 de ace (după uscarea în etuvă) în grame.

(26) Masa lăstarelor

Masa lăstarelor se determină (după uscarea în etuvă) în grame.

A se utiliza în evaluarea creșterii

(27) Diametrul la înălțimea omului (DIO)

Diametrul la înălțimea omului (1,30 m) deasupra scoarței în 0,1 centimetri.

Atunci când se utilizează o bandă de diametru, este necesară o singură valoare. Când se utilizează compasul de exterior, se determină și se raportează diametrul maxim și minim (diametrul 1 și diametrul 2) (deasupra scoarței).

(28) Scoarța

Grosimea scoarței la 1,30 m, exprimată în centimetri cu o zecimală.

(29) Înălțimea arborelui

Înălțimea arborelui exprimată în metri și rotunjită cu 0,5 metri.

(30) Volumul arborelui

Pe baza diametrului (diametrelor) măsurat(e) și a înălțimii, se poate estima volumul arborelui utilizându-se factori de formă locali cunoscuți sau tabele cu volume valide. Volumul arborelui se exprimă în metri cubi (m3) cu trei zecimale.

(31) Lungimea coronamentului

Lungimea coronamentului rotunjită cu 0,5 metri se determină de la vârful trunchiului până la cea mai joasă ramură vie, cu excepția lăstarelor de apă.

(32) Lățimea coronamentului

Lățimea medie a coronamentului se determină din media a cel puțin patru raze ale coroanei, înmulțită cu doi și rotunjită cu 0,5 metri.

(33) Diametrul sub scoarță

Diametrul efectiv sub scoarță se calculează ca fiind diametrul deasupra scoarței din care se scade lățimea scoarței la ambele laturi. Diametrul sub scoarță de acum cinci ani se calculează prin scăderea din diametrul sub scoarță actual a creșterii din ultimii cinci ani a arborelui pe ambele laturi. Diametrul sub scoarță se exprimă în 0,1 centimetri.

(34) Aria la bază pe parcelă

Aria la bază efectivă pe parcelă se calculează ca fiind întreaga arie la bază a tuturor arborilor de pe parcelă. Aria la bază pe parcelă de acum cinci ani se calculează pe baza diametrului sub scoarță estimat de acum cinci ani al tuturor arborilor de pe parcelă. Aria la bază pe parcelă se exprimă în 0,1 m2.

(35) Volumul pe parcelă

Volumul efectiv pe parcelă se calculează ca fiind volumul total al tuturor arborilor de pe parcelă. Volumul pe parcelă cu cinci ani în urmă se calculează pe baza diametrului sub scoarță estimat cu cinci ani în urmă pentru toți arborii de pe parcelă. Volumul pe parcelă se exprimă în 0,1 m3.

(36) Rarefieri

În cazul în care, în perioada de cinci ani dintre cei doi ani de determinare a diametrului, a ariei de bază pe parcelă și a volumului pe parcelă, a avut loc o rarefiere, aceasta se indică (Da = 1, Nu = 0). Detaliile privind această rarefiere se descriu cât se poate de detaliat într-o parte adițională (inclusiv: metoda de rarefiere, anul exact al rarefierii, intensitatea rarefierii exprimată ca număr de arbori, aria la bază/ha, volumul/ha).

(99) Alte observații

Informațiile relevante se menționează aici și se explică în cadrul raportului de evaluare corespunzător (a se vedea anexa VIIb).

ANEXA VIIb

Detalii privind prezentarea informațiilor de bază și a interpretării referitoare la parcelele permanente

I. Observații generale

Statele membre pregătesc, sub forma unei anexe la documentul de prezentare a rezultatelor inventarului, un document care cuprinde informațiile de bază și interpretarea rezultatelor, fie pentru câte o parcelă, fie pentru toate parcelele naționale de observare.

— În principiu, fiecare prezentare de date din inventar este însoțită de informații de bază care descriu metodele de determinare/eșantionare/măsurare etc. aplicate efectiv, detalii privind metodele de înregistrare și validare, conform descrierii de la punctul II.

— Se include, împreună cu rezultatele studiului, o interpretare conform indicațiilor de la punctul III.

— Atunci când datele care provin din mai multe studii sunt prezentate în același timp (sau au fost prezentate anterior), o interpretare integrată (conform punctului IV) se prezintă în plus față de interpretarea menționată în a doua liniuță din prezentul punct.

Prezenta anexă conține informații privind structura acestor rapoarte.

II. Informații de bază

II.1. Informații generale

Partea generală cuprinde informații privind (pe țări sau provincii/regiuni relevante):

— aria de pădure (în 1 000 ha);

— numărul de parcele (total);

— numărul de parcele (în studiul prezentat);

— criterii de selecție (dacă numărul prezentat de parcele este mai mic decât numărul total de parcele);

— istoricul acestor parcele având în vedere acest studiu;

— corelațiile cu alte studii.

II.2. Metodele de inventariere

Se furnizează un rezumat al metodei de inventariere, incluzând detalii privind echipamentul utilizat, instalarea și înregistrarea. O revizuire completă a metodei de inventariere executate este esențială pentru o interpretare ulterioară, o posibilă comparație și evaluarea rezultatelor obținute, mai ales acolo unde aceste detalii nu au fost stabilite în mod obligatoriu. În multe studii se acordă o mare libertate în alegerea echipamentului, a adâncimilor, a perioadelor și a intensității studiului. Se menționează detaliile privind echipamentul utilizat, adâncimile înregistrate, coordonarea și frecvența studiului/eșantionării. Ori de câte ori au fost prelevate eșantioane, se furnizează detalii privind această eșantionare, inclusiv depozitarea (rece, întuneric etc.).

Orice măsurători de control aplicate sunt descrise pe scurt.

II.3. Metode pentru analiza și calcularea rezultatelor

Având în vedere analiza chimică a eșantioanelor, în majoritatea cazurilor sunt recomandate anumite metode. Se furnizează informații privind metodele utilizate efectiv, inclusiv depozitarea, evaluarea și (re)calcularea rezultatelor obținute. Ori de câte ori este posibil, se raportează rezultatele testelor de calibrare.

II.4. Excepții și dereglări

Se acordă o atenție specială situațiilor excepționale legate de inventar, prelevare de eșantioane, depozitare, analiză, calculare și/sau interpretare. Atunci când în cadrul datelor există lipsuri, datorate oricăror cauze, în anumite cazuri pot fi făcute estimări bazate pe rezultate din alte surse. Aceste ipoteze sunt atent documentate.

Diferențele regionale sunt menționate și explicate în detaliu (de exemplu, laborator diferit).

III. Interpretarea în cadrul unui studiu

III.1. Interpretarea internă curentă

Pentru fiecare studiu se realizează separat interpretarea datelor colectate și evaluate. Ori de câte ori este posibil, se indică relațiile dintre diferiții parametri ai acestui studiu.

III.2. Interpretarea internă cu studii anterioare

Rezultatele studiilor consecutive se evaluează și, de câte ori este posibil, se indică tendințele.

III.3. Interpretarea cu date externe

Rezultatele studiului sunt revizuite și comparate cu rezultate ale altor studii (similare) întreprinse în (aceeași) regiune/țară. Se indică diferențele și asemănările și, unde este posibil, diferențele sunt evaluate. Se includ aici și date din alte surse care ar putea explica anumite relații între parametri.

IV. Interpretarea integrată

IV.1. Interpretarea efectivă

La centrul național se colectează toate rezultatele studiilor la nivel național. Se cercetează relația între parametrii diferitelor studii. De asemenea, interpretările diferite ale rezultatelor studiului unic sunt luate în considerare și revizuite în vederea integrării.

IV.2. Interpretarea față de anii precedenți

În interpretarea integrată se utilizează și rezultatele la nivel național din studii anterioare. De câte ori este posibil, se indică și se explică tendințele.

IV.3. Interpretarea în combinație cu date externe

Rezultatele interpretării integrate sunt revizuite și comparate cu rezultatele altor studii. Acolo unde este posibil, diferențele și/sau asemănările sunt indicate și explicate.