RO Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene 166

32000Y0923(02)



JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

COMUNICAREA COMISIEI

Acces necondiționat la bucla locală: permiterea furnizării competitive a unei game complete de servicii de comunicații electronice, inclusiv servicii multimedia în bandă largă și servicii de acces la Internet de mare viteză

(2000/C 272/10)

(Text cu relevanță pentru SEE)

1. INTRODUCERE

1.1. Obiective

Obiectivele principale ale politicii care susțin cadrul de reglementare existent, așa cum sunt definite în Comunicarea Comisiei privind revizuirea din 1999 (1), sunt:

— promovarea unei piețe europene deschise și competitive a serviciilor de comunicații;

— beneficii pentru cetățenii europeni, în special prin crearea de noi locuri de muncă;

— consolidarea pieței interne într-un mediu convergent.

Recomandarea Comisiei privind accesul necondiționat la bucla locală (2) corespunde cadrului de reglementare menționat anterior și concluziilor summitului de la Lisabona de accelerare a procesului de tranziție la noua societate informațională, în special prin dezvoltarea de servicii de acces la Internet mai puțin costisitoare. În recomandare se identifică acțiunile pe care statele membre sunt invitate să le adopte pentru a răspunde concurenței reduse din sectorul rețelelor de acces locale, în care operatorul fost monopolist ocupă în continuare o poziție dominantă în furnizarea serviciilor de telefonie vocală și în dezvoltarea de servicii cu lărgime de bandă mai mare.

Furnizarea accesului la bucla locală tuturor operatorilor nou intrați pe piață va duce la creșterea nivelului concurenței și al inovării tehnologice în rețelele de acces locale, ceea ce va stimula furnizarea către consumatori, într-un mediu competitiv, a unei game complete de servicii de telecomunicații, de la simpla telefonie vocală la servicii în bandă largă. Tipurile de tehnologii în bandă largă disponibile în momentul de față (a se vedea anexa I) sunt adecvate pentru furnizarea de circuite închiriate și Internet de mare viteză către întreprinderile mici și mijlocii și către segmentul superior al pieței de consumatori, la un preț atractiv. Pe măsură ce piața se dezvoltă și se realizează economiile de scară, serviciile în bandă largă devin accesibile unei mari părți a populației, datorită prețurilor reduse. Practica arată cât de repede crește cererea în condițiile unui preț adecvat.

Mai multe state membre au instituit obligativitatea accesului necondiționat la bucla locală sau au stabilit, în mod oficial, o dată pentru liberalizarea accesului (Austria, Danemarca, Finlanda, Germania, Italia, Țările de Jos, Regatul Unit, a se vedea al cincilea raport privind punerea în aplicare (3).

1.2. Context

Bucla locală se referă la circuitul fizic care conectează locația consumatorului cu comutatorul local sau cu un echipament echivalent al operatorului de telecomunicații. În mod tradițional, ea se prezintă sub forma unei perechi de fire din cupru (o pereche pe linie telefonică normală), însă tot mai frecvent sunt folosite cablurile cu fibră optică pentru a conecta utilizatorii mari și, de asemenea, alte tipuri de tehnologii pentru rețelele de acces locale (4). În unele state membre, accesul necondiționat la bucla locală este obligatoriu și este folosit în principal pentru conectarea utilizatorilor pentru care fibra optică nu este o alternativă viabilă din punct de vedere economic, ca de exemplu întreprinderile mici și mijlocii (IMM) și consumatorii rezidențiali.

În comunicarea sa privind revizuirea din 1999, Comisia a constatat că disponibilitatea accesului necondiționat la bucla locală crește nivelul concurenței și poate contribui, de asemenea, la introducerea serviciilor de acces la Internet de mare viteză. În cadrul consultării publice privind revizuirea, s-a ajuns la un consens larg privind necesitatea accesului necondiționat la buclele locale pentru a favoriza apariția serviciilor avansate într-un mediu concurențial (5).

Aceasta rezultă din faptul că, pe perioade de timp foarte mari, operatorii și-au extins rețelele locale de acces, protejați fiind de drepturi exclusive, și au putut finanța costurile investiției prin chirii de monopol. În afară de aceasta, omniprezența infrastructurii de acces la bucla locală din cupru controlate de operatorul național, fost monopolist, nu este întotdeauna ușor de duplicat din considerente de natură economică, iar infrastructurile alternative de acces local (televiziune prin cablu, bucle locale fără fir, satelit etc.) nu pot fi construite, de obicei, cu aceeași întindere și în aceleași condiții concurențiale într-un interval de timp rezonabil. În lipsa unor alternative tehnice și comerciale viabile, refuzul unei întreprinderi, aflată într-o poziție dominantă care deține o astfel de infrastructură, de a furniza accesul poate constitui o încălcare a articolului 82 din tratat, în funcție de circumstanțele fiecărui caz și în lumina jurisprudenței instanțelor comunitare.

2. MODALITĂȚI DE ACCES LA BUCLA LOCALĂ

Pentru a remedia concurența insuficient dezvoltată din sectorul rețelelor de acces locale descrisă anterior, se iau în considerare trei modalități de acces la bucla locală:

1. Liberalizarea completă a buclei locale (acces necondiționat la perechea de fire din cupru pentru furnizarea competitivă a unor servicii avansate de către terțe părți). În cazul liberalizării complete a buclei locale, perechea de fire din cupru este închiriată unei terțe părți pentru a o folosi în mod exclusiv. Chiriașul exercită control deplin asupra relațiilor sale cu utilizatorii în ceea ce privește furnizarea unei game complete de servicii de telecomunicații prin intermediul buclei locale, inclusiv dezvoltarea unor sisteme DSL (digital subscriber line – linie digitală de abonat) pentru aplicațiile de date de mare viteză.

2. Utilizarea partajată a liniilor din cupru (acces necondiționat la spectrul de frecvențe înalte al buclei locale pentru furnizarea competitivă a sistemelor și serviciilor DSL de către terți). În această formă de acces, operatorul național, fost monopolist, furnizează în continuare servicii de telefonie, în timp ce operatorul nou intrat furnizează servicii de date de mare viteză pe aceeași buclă locală folosind propriile modemuri ADSL de mare viteză. Traficul telefonic și traficul de date sunt separate prin intermediul unui separator plasat înaintea comutatorului operatorului fost monopolist. Bucla locală rămâne conectată la rețeaua publică de telefonie comutată și face parte din această rețea.

3. Furnizarea de servicii de acces de mare viteză de tip „bit stream” (furnizarea de către operatorul fost monopolist a serviciilor DSL) Furnizarea de servicii de acces de mare viteză de tip „bit stream” se referă la cazurile în care operatorul național, fost monopolist, instalează o conexiune de acces de mare viteză la locația consumatorului (de exemplu prin instalarea echipamentului ADSL preferat și configurarea rețelei sale locale de acces), iar apoi pune conexiunea de acces la dispoziția unor terți pentru a le permite să furnizeze servicii de mare viteză către consumatori. Operatorul fost monopolist poate furniza, de asemenea, servicii de transport concurenților săi, pentru a îndrepta traficul spre un nivel „superior” din ierarhia rețelei în care noii intrați pot avea deja un punct de prezență (de exemplu amplasarea unui comutator de tranzit). Acest tip de acces nu presupune efectiv un acces necondiționat la perechea de cupru din bucla locală (dar poate folosi numai frecvențele superioare din bucla locală din cupru, precum în cazul menționat la punctul 2 anterior).

Detalii tehnice suplimentare sunt prezentate în anexă.

Comisia consideră că aceste trei modalități de acces la bucla locală ar trebui considerate a fi complementare. Disponibilitatea doar a unora dintre aceste modalități de acces nu este suficientă. Grupate, ele contribuie la consolidarea concurenței și la lărgirea cadrului ofertei pentru toți utilizatorii, lăsând dinamica pieței să decidă care ofertă corespunde cel mai bine nevoilor utilizatorilor, luând în considerare evoluția cererii utilizatorilor și cerințele tehnice și de investiție ale actorilor de pe piață.

3. SITUAȚIA CONCURENȚIALĂ PE PIEȚE

Prezenta secțiune analizează situația actuală a concurenței pe piețele legate de bucla locală și considerentele de natură economică ce justifică acordarea accesului necondiționat la bucla locală. În pofida liberalizării sectorului telefoniei vocale la 1 ianuarie 1998 în majoritatea statelor membre, puterea de piață a operatorilor foști monopoliști rămâne intactă pe un segment important al piețelor telecomunicațiilor. Această situație se datorează, în principal, blocajelor economice apărute la nivelul piețelor legate de bucla locală, din cauza faptului că bucla locală a operatorului național, fost monopolist, este infrastructura-cheie care îi oferă acestuia un acces privilegiat la utilizatorii finali pentru furnizarea de servicii de telecomunicații cu amănuntul.

3.1. Stimularea concurenței și a rentabilității economice ca urmare a accesului necondiționat la bucla locală

Deși negocierea comercială este modalitatea preferată pentru a ajunge la un acord privind tarifele de acces la bucla locală, experiența demonstrează că, în majoritatea cazurilor, este necesară existența unor reglementări. Lipsa concurenței în acest domeniu arată că este oportun ca autoritatea națională de reglementare (ANR) să impună obligativitatea de a fixa tarifele în funcție de costuri, pe baza unor principii și metode specifice, pentru a obține un cadru concurențial durabil și eficient pe termen lung și a oferi predictibilitate actorilor de pe piață.

Pentru a atinge obiectivul de a pune la dispoziția consumatorilor mai multe posibilități de alegere, stimulentele economice create de cadrul politic, în special metodologia de tarifare, trebuie să îi încurajeze pe toți operatorii să realizeze investițiile corespunzătoare. Astfel, când prețul este stabilit la un nivel care nu denaturează decizia de „a fabrica sau a cumpăra” a unui operator nou intrat pe piață, accesul necondiționat la bucla locală poate încuraja concurența pe termen lung în domeniul infrastructurii, permițând noilor operatori să testeze piața înainte de a-și construi propria infrastructură și poate crea condiții pentru sporirea concurenței și inovației pe piața telefoniei vocale simple, și pentru introducerea de servicii locale în bandă largă (servicii de mare viteză). În timp ce este posibil ca operatorul național, fost monopolist, să introducă aceste tehnologii în ritm propriu, ritmul în care sunt introduse noile tehnologii poate crește în contextul în care noilor operatori de pe piață li se permite să aducă îmbunătățiri buclelor locale ale operatorului fost monopolist și să ofere servicii în bandă largă direct utilizatorilor. Această libertate a noilor operatori de a introduce servicii independent de decizia operatorilor aflați într-o poziție dominantă este un argument puternic în favoarea acordării accesului necondiționat și nu a revânzării accesului la bucla locală, întrucât, în cazul revânzării, noii operatori sunt constrânși să ofere servicii similare celor furnizate de operatorul aflat într-o poziție dominantă.

Este important să se fixeze cadrul în care se înscrie accesul la bucla locală a operatorului național, fost monopolist, și măsurile aferente de control al tarifelor, în raport cu obiectivele ce privesc promovarea eficienței economice, dezvoltarea concurenței și maximizarea bunăstării consumatorului și utilizatorului.

3.2. Analiza de piață – puterea de piață a operatorilor foști monopoliști – rolul-cheie al buclei locale

În Directiva privind concurența deplină (6), Comisia distinge mai multe tipuri de servicii cu amănuntul de telefonie fixă: conectarea inițială, abonamentul lunar, apelurile locale, apelurile regionale și apelurile internaționale. Deși categoriile de servicii trebuie monitorizate îndeaproape, în special datorită rapidității evoluției tehnologice, și reevaluate periodic de la caz la caz, aceste servicii nu sunt în mod normal substituibile între ele în prezent și sunt considerate, prin urmare, că formează piețe relevante distincte.

Bucla locală este, în principal, o infrastructură care permite furnizarea de servicii de telecomunicații cu amănuntul. Se iau în considerare două mari categorii de piețe pentru serviciile cu amănuntul:

— prima se referă la serviciile cu amănuntul de telefonie fixă clasică oferite utilizatorilor rezidențiali, întreprinderilor mici și întreprinderilor mari. Această piață este deja foarte bine dezvoltată și matură;

— cea de a doua este o nouă piață emergentă și constă din servicii de telecomunicații de mare viteză care pot fi furnizate pe bucla locală sub forma serviciilor DSL.

În afară de aceasta, bucla locală este un bun căruia i se poate atribui un preț și care poate fi închiriată concurenților, ceea ce înseamnă că, de îndată ce se acordă accesul la acest segment al rețelei operatorului fost monopolist, apare o nouă piață de acces care poate fi luată în considerare drept piață relevantă.

Ca urmare a liberalizării serviciilor de telefonie vocală de la 1 ianuarie 1998, în majoritatea statelor membre, ofertele de servicii ale operatorilor nou intrați pe piață s-au dezvoltat repede, mai ales pe piața convorbirilor internaționale și, într-o măsură mai mică, pe piața convorbirilor regionale. De asemenea, date fiind costul investiției în infrastructura rețelei locale de acces și/sau dependența de ofertele de servicii ale operatorului fost monopolist, concurența în furnizarea de servicii complete de telefonie de voce (inclusiv conectarea, abonamentul lunar și piețele convorbirilor locale) se concentrează în jurul consumatorilor persoane juridice din zonele urbane. Ca urmare, fiecare din aceste piețe prezintă o situație concurențială foarte diferită și, în timp ce cota de piață a operatorilor foști monopoliști s-a diminuat pe piețele convorbirilor internaționale și regionale, aceștia furnizează în continuare mare parte din serviciile de acces utilizatorilor finali – conectarea și închirierea liniei – și dețin o cotă din piața convorbirilor locale care, exceptând situația din Regatul Unit, este mai mare de 90 % și, în cele mai multe cazuri, aproape de 100 %.

Rețeaua de acces local a operatorilor foști monopoliști (adică perechile de fire din cupru care conectează utilizatorii finali la cele mai apropiate repartitoare) nu este singura infrastructură tehnică ce permite furnizarea de servicii cu amănuntul utilizatorilor finali. Există și alte alternative, precum rețelele din fibră optică, buclele radio sau rețelele de televiziune prin cablu adaptate. Cu toate acestea, nici una dintre aceste soluții alternative nu poate fi considerată echivalentă. În prezent, rețelele din fibră optică sunt competitive doar în cazul conexiunilor de transmisie în amonte, iar în rețelele de distribuție cu amănuntul sunt competitive doar în cazul unor nișe speciale, precum rețelele de conectare a clădirilor de birouri sau a unei zone geografice restrânse, bine definite. Pe termen mediu și scurt, buclele radio par a fi cele mai potrivite pentru a răspunde nevoilor specifice ale întreprinderilor mici sau ale utilizatorilor finali cu nevoi speciale, însă nu sunt rentabile din punct de vedere economic pentru a deservi marea majoritate a clientelei rezidențiale. Rețelele de cablu proiectate pentru transmiterea de semnale de televiziune într-un singur sens necesită adaptări costisitoare în vederea furnizării de servicii de telecomunicații bidirecționale, iar furnizarea de servicii de date de mare viteză prin cablu presupune necesitatea ca utilizatorii să împartă capacitatea unui canal de cablu, ceea ce înseamnă că datele de mare viteză prin modem de cablu nu oferă aceeași capacitate ca perechea din cupru îmbunătățită cu tehnologiile DSL, care este rezervată fiecărui utilizator final. În afară de aceasta, în general, exceptând eventual câteva țări în care contextul trebuie evaluat în funcție de condițiile specifice, rețelele de cablu nu au acoperire națională care să permită operatorilor nou intrați să deservească aceleași piețe geografice ca și operatorii foști monopoliști, fie în domeniul serviciilor cu amănuntul de telefonie vocală clasică, fie în domeniul noilor servicii DSL. Alte tehnologii inovatoare, ca de exemplu folosirea rețelelor de alimentare cu energie electrică, nu constituie în prezent o soluție viabilă din punct de vedere tehnic sau economic. Această situație se poate modifica în timp, însă în prezent nici una dintre aceste rețele alternative și nici folosirea lor combinată nu pot constitui, în scopul furnizării cu amănuntul de servicii de telecomunicații în bandă largă sau bandă îngustă, o alternativă la nivel național pentru perechea de fire din cupru a operatorilor foști monopoliști.

Rețelele locale de acces ale operatorilor foști monopoliști s-au dezvoltat la nivel național în fiecare stat membru. Noii operatori obțin licențe de la autoritățile naționale și se presupune ca ei să concureze pe piețele naționale. În consecință, piața geografică pe care, în absența unui blocaj economic, concurența s-ar dezvolta în mod normal este teritoriul național al fiecărui stat membru. Este deja cazul convorbirilor internaționale și interurbane pentru care, datorită accesului prin interconectare, blocajul economic nu împiedică prezentarea de oferte la nivel național din partea operatorilor nou intrați. Blocajul economic întâlnit până în prezent în furnizarea serviciilor de acces, de convorbiri locale și, recent, în furnizarea de servicii de date de mare viteză nu îi împiedică pe noii operatori să dezvolte rețele locale, la un nivel mai restrâns, ca de exemplu în zonele urbane dens populate, însă cu aceste rețele de obicei ei nu pot concura la nivel național în condiții de egalitate cu operatorii foști monopoliști, furnizând aceeași gamă largă de servicii (a se vedea în continuare). Teritoriul statelor membre este, în conformitate cu jurisprudența existentă, o parte importantă a pieței comune.

În consecință, fără asigurarea accesului necondiționat la bucla locală a operatorilor foști monopoliști și în pofida măsurilor importante adoptate recent, precum introducerea preselectării transportatorului pentru apelurile telefonice, operatorii nou intrați nu pot concura pe mai multe piețe, inclusiv pentru furnizarea de servicii de mare viteză majorității utilizatorilor finali. Pe termen lung, această situație se poate modifica. Noile evoluții trebuie monitorizate îndeaproape.

Operatorii foști monopoliști beneficiază de o poziție dominantă pe piața tradițională – de bandă îngustă – a serviciilor de telefonie. Această concluzie rezultă dintr-o analiză a cotelor de piață ale operatorilor foști monopoliști – metoda clasică de evaluare a poziției dominante. Cota de piață a operatorului fost monopolist este în toate cazurile de peste 50 %, chiar și pe piețele relevante cu grad ridicat de concurență (convorbirile internaționale) de pe piața geografică cea mai deschisă, Regatul Unit, unde procesul de liberalizare a început deja în anii „80. Așa cum s-a menționat anterior, pe alte piețe, ca de exemplu în cazul convorbirilor locale, cota de piață a operatorilor foști monopoliști depășește în majoritatea cazurilor 90 % și tinde adesea spre 100 %.”

În timp ce interconectarea și selectarea transportatorului permit apariția concurenței pe piețele convorbirilor interurbane și internaționale, bucla locală este infrastructura-cheie pentru furnizarea serviciilor de acces utilizatorilor finali (și anume conectarea și închirierea liniei) și rămâne sub controlul operatorilor foști monopoliști. Deși în unele state preselectarea transportatorului permite, de asemenea, furnizarea serviciilor de convorbiri locale (originarea apelului) de către operatori alternativi, acolo unde acest lucru nu este încă posibil, bucla locală este în egală măsură o infrastructură-cheie pentru furnizarea serviciilor de convorbiri locale. Prin urmare, bucla locală este o infrastructură esențială atât pentru furnizarea cu amănuntul la nivel național a accesului, cât și pentru serviciile de convorbiri locale, care formează două piețe relevante de servicii nesubstituibile.

Situația pe noile piețe pentru servicii de date de mare viteză este mai puțin evidentă. În cazul în care se oferă servicii de mare viteză, prezența operatorilor foști monopoliști este deja puternică și, în condițiile actuale, aceștia și-ar putea consolida poziția dominantă și pe noua piață, datorită accesului lor privilegiat la utilizatorii finali prin rețelele naționale existente formate din perechi de fire din cupru.

Așadar, se pare că operatorii foști monopoliști, prin controlul pe care îl exercită la nivel național asupra buclei locale, dispun de pârghii importante pentru menținerea pozițiilor lor dominante pe piețele existente de telefonie vocală cu amănuntul, în pofida liberalizării acestora, sau pentru stabilirea de poziții similare pe noile piețe emergente pentru servicii în bandă largă. Perechea de fire din cupru a operatorului fost monopolist este infrastructura-cheie pentru furnizarea: (i) serviciilor cu amănuntul de acces la telefonia vocală, inclusiv terminarea apelului; (ii) serviciilor de convorbiri locale (originea apelului) (7); și (iii) serviciilor în bandă largă către utilizatorii finali. Serviciile descrise anterior alcătuiesc trei piețe relevante distincte.

Dat fiind volumul investițiilor necesare, costul absolut al duplicării la scară națională a rețelei operatorului fost monopolist, cu o acoperire similară a populației, poate deveni un obstacol la intrarea pe piață a oricărui concurent. Cu tehnologiile existente în prezent, această infrastructură pare să fie neviabilă din punct de vedere economic (8) sau dificil de duplicat la nivel național (9) într-un interval de timp rezonabil, chiar și pentru cei mai importanți concurenți ai operatorilor foști monopoliști, în special pentru operatorii foști monopoliști din alte state membre care își desfășoară activitatea în țările europene vecine, independent sau în colaborare cu alți operatori.

Un refuz al operatorului fost monopolist de a acorda concurenților acces la bucla sa locală poate înlătura complet posibilitatea ca noii operatori să concureze pe piața națională (10) a celor trei servicii menționate anterior, iar raza lor de acțiune s-ar limita la piețele locale și regionale unde pot construi rețele alternative. Este puțin probabil că, prin gruparea tuturor rețelelor alternative, se poate egala într-un interval de timp rezonabil rețeaua cu perechi de fire din cupru la nivel național a operatorilor foști monopoliști și că se poate astfel deservi aceeași clientelă. În consecință, se consideră că bucla locală este esențială la ora actuală și este necesar, prin urmare, accesul concurenților pentru ca aceștia să poată concura la nivel național și în condiții de egalitate cu operatorii foști monopoliști pe cele trei piețe de servicii cu amănuntul identificate și să deservească aceeași clientelă.

Dată fiind rapiditatea evoluțiilor tehnologice și evoluția pieței cu impact asupra evaluării tehnice și economice a alternativelor la perechea de fire din cupru, prezenta analiză poate necesita o revizuire și nu aduce atingere eventualelor decizii adoptate în cazuri individuale.

4. APLICAREA NORMELOR DE CONCURENȚĂ

4.1. Obligația operatorului aflat într-o poziție dominantă de a acorda acces la bucla locală în conformitate cu normele de concurență

Refuzul de a acorda acces la bucla locală concurenților care solicită accesul poate conduce la diferite forme de abuz de poziție dominantă în temeiul articolului 82 din tratat.

— Refuzul de a negocia: pe cele trei piețe relevante identificate, atunci când operatorul național, fost monopolist, este singurul furnizor de servicii pe bucla locală, un refuz de a acorda concurenților acces la bucla sa locală poate constitui, în anumite condiții, o încălcare a articolului 82, în cazul în care ar împiedica orice concurență pe piețele naționale relevante și în cazul în care accesul este indispensabil pentru furnizarea de servicii la nivel național utilizatorilor finali, așa cum este cazul în prezent. Operatorul aflat în poziție dominantă ar trebui să permită accesul la bucla locală tuturor concurenților în condiții care să nu fie mai puțin favorabile decât cele pe care le aplică propriilor operațiuni în aval. Accesul la bucla locală poate fi solicitat în anumite condiții: — trebuie să existe suficientă capacitate disponibilă în rețeaua operatorului fost monopolist pentru a furniza accesul; — un refuz de acordare a accesului ar limita apariția de noi servicii sau ar împiedica orice concurență pe piețele relevante definite anterior; — partea care solicită accesul este dispusă să plătească un preț nediscriminatoriu pentru acces; — nu există rațiuni obiective pentru a refuza accesul.

— Discriminare: pe cele trei piețe relevante identificate, în cazul în care operatorul național, fost monopolist, furnizează deja acces la bucla locală cel puțin unui operator, chiar dacă este vorba de o filială a sa, un refuz de a acorda accesul poate conduce, în anumite condiții, la o practică discriminatorie și poate constitui abuz de poziție dominantă.

— Limitarea producției, a piețelor de desfacere sau a dezvoltării tehnologice în dezavantajul consumatorilor. Refuzul de a acorda acces necondiționat parțial sau total poate limita, în anumite condiții, dezvoltarea piețelor emergente, precum piața serviciilor de telecomunicații și de acces la Internet de mare viteză, sau poate împiedica dezvoltarea concurenței pe piețe existente, precum piața serviciilor tradiționale de telefonie vocală. Un operator fost monopolist care condiționează accesul partajat la serviciile de date de mare viteză (a se vedea punctul 2) de continuarea furnizării propriilor servicii de telecomunicații în bandă îngustă către aceiași utilizatori finali și care refuză astfel un acces necondiționat total la bucla locală poate, în anumite circumstanțe, să se comporte abuziv. Acest tip de restricție ar conduce la denaturarea concurenței prin limitarea posibilităților concurenților de a intra pe piață sau de a-și dezvolta activitatea și, dat fiind faptul că accesul necondiționat total la bucla locală a fost introdus cu succes într-o serie de state, această restricție ar trebui să fie justificată în mod obiectiv.

4.2. Obligațiile operatorilor aflați într-o poziție dominantă cu privire la condițiile de acces și de stabilire a tarifului

Atunci când operatorii aflați într-o poziție dominantă nu refuză în mod oficial o cerere de acces necondiționat parțial sau total la bucla locală, dar stabilesc în schimb o serie de condiții de acces care restrâng concurența, pot apărea alte forme de abuz care ar constitui încălcări ale articolului 82 din tratat.

— Întârzieri. Accesul trebuie acordat, în mod normal, imediat. Dacă se întârzie acordarea accesului, în practică, operatorii foști monopoliști, și-ar putea rezerva pentru ei piața emergentă a serviciilor de mare viteză bazate pe tehnologiile DSL, extinzând-și astfel poziția dominantă din rețea în acest nou domeniu de activitate sau amânând posibilitatea operatorilor nou intrați de a concura în condiții de egalitate pe mai multe piețe relevante de telefonie vocală. Consecințele întârzierilor fără temei obiectiv pot avea, cel puțin pe termen scurt, efectul unui refuz categoric de a acorda acces și pot fi atacate în temeiul articolului 82 pe aceeași bază ca un refuz.

— Discriminare. Discriminarea abuzivă poate îmbrăca mai multe forme, ca de exemplu tarife discriminatorii, întârzieri în acordarea accesului sau în remedierea problemelor tehnice aferente accesului, configurarea tehnică a accesului și, în cazul particular al accesului la bucla locală (și anume cazul în care accesul nu include sistemul de operare și serviciile de asistență sau alte funcții folosite de operatorul fost monopolist pentru a oferi servicii prin intermediul buclei locale), discriminarea datorată condițiilor legate de oferirea (sau lipsa oferirii) colocării. Aceste practici pot constitui comportament discriminatoriu în temeiul articolului 82 litera (c).

— Abuz tarifar. Pentru operatorii foști monopoliști, tarifele pot constitui un alt mod de a restrânge concurența, deși în mod oficial acordă acces la bucla locală. Există trei mari categorii de abuzuri tarifare care pot apărea. Prețuri excesive pentru accesul la bucla locală, prețuri de ruinare la serviciile oferite utilizatorilor finali sau reducerea marjei dintre primele două tarife pot constitui toate încălcări ale articolului 82 din tratat. Efectul reducerii marjei poate fi mai mare atunci când tarifele operatorilor foști monopoliști nu au fost reechilibrate pe deplin în conformitate cu principiul acoperirii costurilor prin venituri.

5. APLICAREA NORMELOR SPECIFICE SECTORULUI (FRD)

5.1. Generalități

Cadrul de reglementare privind furnizarea unei rețele deschise (FRD) vizează armonizarea condițiilor de acces deschis și eficient la rețelele publice de telecomunicații și, după caz, la serviciile publice de telecomunicații și de utilizare a acestor rețele și servicii. Directivele FRD stabilesc condițiile de acces la anumite tipuri de rețele și/sau servicii și de utilizare a acestora; astfel, Directiva privind liniile închiriate (11) tratează accesul la capacitatea de transmisie a liniilor închiriate și folosirea acesteia, Directiva privind telefonia vocală (12) tratează accesul la rețelele și serviciile de telefonie publică și utilizarea acestora, inclusiv modalitățile inovatoare de acces, iar Directiva privind interconectarea (13) tratează aspectele referitoare la interconectarea și accesul la rețelele și serviciile publice de telecomunicații în general.

Sintagma „acces la rețea” folosită în directivele FRD înseamnă a face accesibile una sau mai multe părți dintr-o rețea existentă pentru a putea fi folosită de o altă parte, însă nu are nici o incidență asupra proprietății rețelei. Obligațiile prevăzute de directivele sectoriale de a trata sau soluționa cererile de acces la rețea (care se aplică operatorilor notificați ca având putere semnificativă pe piață) nu îi constrâng pe operatorii naționali să furnizeze accesul necondiționat la buclele locale, chiar dacă nu aduc atingere obligațiilor de a furniza „accesul” care pot fi impuse operatorilor aflați într-o poziție dominantă în conformitate cu normele de concurență. Doar Directiva privind liniile închiriate îi obligă pe operatorii notificați să închirieze părților terțe capacități de transmisie pentru folosire exclusivă în conformitate cu condițiile armonizate.

5.2. Acces special la rețea

Accesul partajat la spectrul de frecvențe înalte din bucla locală este reglementat de articolul 16 din Directiva privind telefonia vocală și de articolul 4 din Directiva privind interconectarea. Serviciile de acces de mare viteză de tip „bit stream” sunt reglementate de articolul 16 din Directiva privind telefonia vocală, iar furnizarea unei capacități de transport (back-haul), de articolul 10 din Directiva privind liniile închiriate. Accesul necondiționat la bucla locală nu este reglementat de directivele FRD.

În cazul în care un operator notificat ca având putere de piață semnificativă în conformitate cu Directiva privind telefonia vocală furnizează accesul partajat la bucla locală pentru propriile servicii, își acordă sieși acces special la rețea, întrucât folosește rețeaua publică de telefonie fixă pentru a furniza servicii de telecomunicații accesibile publicului. În aceste condiții, operatorul notificat trebuie să aplice condiții similare altor organizații care oferă servicii similare și trebuie să ofere altor operatori informații și facilități de acces special la rețea în aceleași condiții și la același nivel calitativ la care își furnizează sieși servicii sau către filialele sale sau parteneri [Directiva 98/10/CE, articolul 16 alineatul (7)].

Atunci când un operator notificat nu își furnizează un astfel de acces, el trebuie cel puțin să trateze (14) în mod rezonabil cererile de acces special la rețea. Dat fiind faptul că majoritatea operatorilor din UE își acordă acces partajat la bucla locală pentru serviciile proprii, o cerere pentru un astfel de acces a unui operator nou intrat nu poate fi considerată o cerere nejustificată. Prin urmare, obligația de a trata cererile de acces poate fi refuzată doar dacă următoarele două condiții sunt întrunite cumulativ [articolul 16 alineatul (1)]:

— există alternative viabile din punct de vedere tehnic și economic la accesul special solicitat și

— accesul solicitat nu corespunde resurselor disponibile pentru a satisface cererea.

Întrucât accesul partajat se aplică buclelor locale existente, doar rareori se întâmplă ca resursele să nu fie disponibile pentru a răspunde cererii și astfel, de cele mai multe ori, cele două condiții de refuz a accesului nu sunt întrunite. Orice refuz de acest tip trebuie argumentat de la caz la caz.

5.3. Servicii de mare viteză de tip „bit stream”

Furnizarea de servicii de acces de mare viteză de tip „bit stream” nu este obligatorie în conformitate cu dreptul comunitar, însă, atunci când un operator național, fost monopolist, furnizează servicii DSL tip „bit stream” intern pentru filialele sale sau pentru terți, el are obligația, în conformitate cu dreptul comunitar, de a furniza și celorlalți aceste forme de acces în condiții de transparență și de nediscriminare [Directiva 98/10/CE, articolul 16 alineatul (7)].

Accesul de mare viteză de tip „bit stream” nu poate fi considerat a fi echivalent din punct de vedere tehnic sau economic cu furnizarea accesului la perechea de fire din cupru la bucla locală, deoarece un serviciu de mare viteză de tip „bit stream” impune operatorului nou intrat folosirea unor modemuri de mare viteză și a altor echipamente furnizate de operatorul fost monopolist, ceea ce are impact asupra aspectelor economice ale serviciului și impune restricții asupra tipului de modemuri pe care clientul noului operator le poate achiziționa sau închiria (15).

5.4. Capacitatea de transmisie a liniilor închiriate

Operatorii notificați ca având o putere de piață semnificativă pentru rețeaua publică de telefonie fixă au fost notificați și ca operatori cu putere semnificativă de piață semnificativă în temeiul Directivei 92/44/CEE privind liniile închiriate (16). În acest sens, ei au obligația de a închiria capacitate de transmisie altor operatori în aceleași condiții și la același nivel calitativ la care furnizează servicii intern, către unitățile sale sau către parteneri [Directiva 92/44/CEE privind liniile închiriate, articolul 8 alineatul (2)].

Atunci când un operator notificat furnizează un serviciu de acces de mare viteză de tip „bit stream”, el transportă în general traficul utilizatorilor spre unul sau mai multe puncte în care furnizorii de servicii se pot interconecta, astfel încât furnizorii nu trebuie să-și extindă rețeaua spre toate instalațiile echivalente din centralele locale. Atunci când capacitatea de transmisie închiriată pentru acest serviciu este furnizată intern, se aplică dispoziția privind nediscriminarea prevăzută la articolul 8 alineatul (2) din Directiva 92/44/CEE.

5.5. Colocare

Pentru a fi eficientă, furnizarea drepturilor de acces necondiționat la bucla locală trebuie să fie însoțită de acordarea de drepturi de colocare. Autoritățile naționale de reglementare (ANR) trebuie să adopte măsuri pentru a garanta că terților cărora li se acordă acces necondiționat la bucla locală pot, de asemenea, coloca echipamentele în locațiile operatorului buclei locale. Articolul 11 din Directiva 97/33/CE privind interconectarea recunoaște dreptul statelor membre de a impune acorduri de colocare. Atunci când, din rațiuni de lipsă de spațiu, colocarea fizică nu este posibilă, autoritățile naționale de reglementare pot solicita ca furnizarea să se efectueze prin interconectare „la distanță” (denumită uneori colocare virtuală), prin care părțile terțe pot interconecta echipamentul care a fost instalat într-o locație din apropiere. Un studiu efectuat pentru Comisie a furnizat un set de recomandări și linii directoare practice pentru ANR și pentru operatori privind punerea în aplicare a colocării (17).

Autoritățile de reglementare trebuie să rezolve atât aspectele legate de costurile punctuale de furnizare, cât și cele legate de costurile de colocare, întrucât acestea fac parte integrantă din ansamblul de condiții legate de intrarea pe piață a unui nou operator care încearcă să beneficieze de disponibilitatea accesului necondiționat la bucla locală. Pentru recuperarea costurilor punctuale, metoda cea mai potrivită este fixarea unei sume forfetare plătite o singură dată. Cu toate acestea, în cazul în care costurile suportate de operatorul fost monopolist se recuperează într-un anumit interval de timp, în calculul sumei ar trebui introdus, în mod obișnuit, un factor de risc.

6. OBLIGAȚIILE AUTORITĂȚILOR NAȚIONALE DE REGLEMENTARE ȘI ALE AUTORITĂȚILOR NAȚIONALE DE CONCURENȚĂ

Autoritățile naționale de reglementare, instituite în toate statele membre ale UE prin legislația națională adoptată pentru transpunerea directivelor CE, sunt însărcinate cu aplicarea reglementărilor specifice sectorului telecomunicațiilor. Comunitatea are ca politică încurajarea concurenței în infrastructură și în domeniul serviciilor, iar autoritățile naționale de reglementare trebuie să țină seama de această politică atunci când acționează. De asemenea, autoritățile naționale de reglementare pot lua în considerare introducerea unei proceduri rapide de soluționare a litigiilor, care va permite soluționarea promptă a litigiilor legate de accesul necondiționat la bucla locală.

Autoritățile naționale de reglementare îndeplinesc un rol specific atunci când definesc setul de condiții și cerințe care se aplică ofertelor operatorilor foști monopoliști privind accesul necondiționat la bucla locală. În ceea ce privește costurile și tarifele, atunci când pun în aplicare principiul transparenței și al orientării pe costuri a tarifelor cu privire la accesul la bucla locală a operatorilor foști monopoliști, autoritățile naționale de reglementare trebuie să respecte următoarele principii:

— regulile în materie de costuri și tarife trebuie să fie transparente și să se bazeze pe criterii obiective;

— regulile în materie de tarife trebuie să asigure că operatorul fost monopolist își poate acoperi costurile relevante, cu obținerea unui profit rezonabil;

— tarifele privind accesul la buclele locale trebuie să fie compatibile cu obiectivele de promovare a unei concurențe loiale și durabile și de furnizare a unor stimulente eficiente pentru investiții în infrastructuri alternative la rețelele de acces locale (18);

— regulile în materie de tarife trebuie să garanteze că nu există distorsiuni pe piață și, în special, reduceri de marje între tariful serviciilor cu ridicata și cu amănuntul oferite de operatorul fost monopolist.

În anumite cazuri, aceste principii pot intra în conflict unele cu altele, în special în situațiile în care tarifele cu amănuntul ale operatorilor foști monopoliști sunt distorsionate ca urmare a dezechilibrelor tarifare rămase din trecut și a constrângerilor continue de reechilibrare a tarifelor. În astfel de cazuri, ANR trebuie să ia în considerare măsuri tranzitorii prin care să evite denaturarea concurenței pe termen scurt, protejând în același timp concurența pe termen lung.

Normele de concurență comunitare continuă să se aplice pe lângă normele sectoriale specifice, iar ANR, asemeni oricărei alte autorități publice, trebuie să respecte dispozițiile Tratatului CE (19). În Comunicarea privind accesul (20), Comisia a precizat că ANR, atunci când adoptă decizii în anumite acorduri individuale de acces, trebuie să respecte atât normele sectoriale specifice FRD, cât și normele generale de concurență. Deciziile adoptate de ANR în temeiul legislației sectoriale specifice pot fi revizuite în conformitate cu normele de concurență ale UE. Principii similare se aplică și în cazul autorităților naționale de concurență. În ceea ce privește întreprinderile publice sau întreprinderile cărora statele membre le acordă drepturi speciale sau exclusive, articolul 86 din tratat solicită în mod special statelor membre să nu adopte și să nu mențină în vigoare măsuri care contravin normelor din tratat, în special normelor de concurență. În sens larg, în ceea ce privește ansamblul întreprinderilor, articolul 10 din tratat prevede că statele membre trebuie să asigure îndeplinirea obligațiilor care derivă din tratat și să se abțină de la adoptarea oricăror măsuri care pot pune în pericol îndeplinirea obiectivelor.

Curtea a decis în special (21) că articolul 10 (fostul articol 5) și articolul 86 (fostul articol 90) din Tratatul CEE trebuie interpretate în sensul că:

(i) interzic autorităților de reglementare să încurajeze încheierea de acorduri privind tarifele care contravin articolului 81 alineatul (1) sau articolului 82 din tratat, după caz;

(ii) se opun aprobării de către aceste autorități a tarifelor care rezultă din încheierea acestor acorduri.

Această concluzie se aplică, în egală măsură, oricăror practici care încalcă articolul 82. Comisia va examina dacă statele membre și în special ANR sau autoritățile de concurență mențin sau emit măsuri contrare normelor de concurență comunitare și încalcă astfel articolul 86 din tratat, coroborat cu articolul 82, sau articolul 10 din tratat, coroborat, de asemenea, cu articolul 82. În acest caz, Comisia adoptă măsurile care se impun.

7. CONCLUZII

Furnizarea accesului la bucla locală tuturor operatorilor nou intrați pe piață duce la creșterea nivelului concurenței și al inovării tehnologice în rețelele de acces locale, ceea ce va stimula furnizarea către consumatori, într-un mediu competitiv, a unei game complete de servicii de telecomunicații, de la telefonie vocală simplă la servicii multimedia în bandă largă și servicii de acces la Internet de mare viteză.

Aceste trei tipuri de acces la bucla locală identificate la punctul 2 se completează reciproc și ar trebui să fie toate disponibile în ofertele de pe piață. Privite în ansamblu, ele contribuie la consolidarea concurenței și la sporirea capacității consumatorilor de a alege, permițând pieței să stabilească oferta cel mai bine adaptată nevoilor utilizatorilor, luând în considerare evoluția cererii utilizatorilor și cerințele tehnice și de investiții ale actorilor de pe piață. Aceasta va stimula dezvoltarea serviciilor de acces la Internet de mare viteză pentru întreprinderile mici și pentru consumatori, facilitând extinderea comerțului electronic și a afacerilor electronice.

În toate situațiile se aplică normele de concurență, iar refuzurile operatorilor aflați într-o poziție dominantă de a acorda accesul la bucla locală concurenților care solicită acest acces pot implica diferite forme de abuz de poziție dominantă în conformitate cu articolul 82 din tratat, ca de exemplu refuzul de a încheia acorduri, limitarea producției, a piețelor sau a dezvoltării tehnice în detrimentul consumatorilor. În cazul în care se acordă accesul, condițiile echitabile și nediscriminatorii de acces sunt cruciale pentru ca deschiderea buclei locale să aibă un efect pozitiv asupra dezvoltării unei piețe competitive a serviciilor de telecomunicații, în special a serviciilor de date de mare viteză. Acest lucru necesită monitorizarea atentă a termenelor, tarifelor și acordurilor contractuale între operatorii naționali și operatorii nou intrați pe piață.

Comisia este convinsă că accesul necondiționat la bucla locală recomandat marchează un nou pas major spre o piață a telecomunicațiilor mai eficientă și mai competitivă și că va facilita dezvoltarea accelerată a serviciilor de acces la Internet.

(1) COM (1999) 539, http://www.ispo.cec.be/infosoc/telecompolicy/review99/review99en.pdf

(2) JO… (urmează a fi publicată).

(3) COM (1999) 537, 11 noiembrie 1999, Al cincilea raport privind punerea în aplicare a pachetului de reglementare a sectorului telecomunicațiilor, a se vedea http://www.ispo.cec.be/infosoc/telecompolicy/5threport.html

(4) Bucle locale fără fir, rețele de alimentare cu energie electrică etc., pe lângă rețele de televiziune prin cablu.

(5) Comunicarea Comisiei privind rezultatele consultării publice în privința revizuirii comunicărilor din 1999 [COM(2000)…].

(6) Directiva 96/19/CE, considerentul 20 (JO L 74, 22.3.1996, p. 13).

(7) În cazul în care preselectarea și selectarea transportatorului nu sunt încă disponibile pentru serviciile de convorbiri locale (originarea apelului).

(8) A se vedea hotărârea CEJ din 26 noiembrie 1998. Oscar Bronner GmbH & Co. KG c. Mediaprint Zeitungs- und Zeitschriftenverlag GmbH & Co. KG, Mediaprint Zeitungsvertriebsgesellschaft mbH & Co. KG and Mediaprint Anzeigengesellschaft mbH & Co. KG. Cauza C-7/97, considerentul (44).

(9) Exceptând poate în cel mai mic dintre statele membre ale UE, Luxemburg.

(10) A se vedea hotărârea Oscar Bronner, considerentul (38).

(11) Directiva 92/44/CEE a Consiliului din 5 iunie 1992 privind aplicarea furnizării unei rețele deschise în cazul liniilor închiriate (JO L 165, 19.6.1992, p. 27), astfel cum a fost modificată prin Directiva 97/51/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 octombrie 1997 (JO L 295, 29.10.1997, p. 23) și de Decizia 98/80/CE a Comisiei din 7 ianuarie 1998 (JO L 14, 20.1.1998, p. 27).

(12) Directiva 98/10/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 1998 privind aplicarea furnizării unei rețele deschise (FRD) la telefonia vocală (JO L 101, 1.4.1998, p. 24).

(13) Directiva 97/33/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 iunie 1997 privind interconectarea în sectorul telecomunicațiilor cu privire la asigurarea serviciului universal și a interoperabilității prin aplicarea principiilor de furnizare a unei rețele deschise (FRD) (JO L 199, 26.7.1997, p. 32), astfel cum a fost modificată prin Directiva 98/61/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 septembrie 1998 privind portabilitatea numerelor alocate operatorului și preselectarea transportatorului (JO L 268, 3.10.1998, p. 37).

(14) Directiva 98/10/CE impune obligația de a „trata” cererile. Directiva 97/33/CE impune obligația mai stringentă de a „răspunde” cererilor.

(15) Standardizarea internațională nu a ajuns la etapa în care interoperabilitatea sistemelor DSL între diferiții producători să poată fi garantată fără a implica scăderea importantă a nivelului de performanță.

(16) A se vedea ISPO http://www.ispo.cec.be/infosoc/telecompolicy/en/comm-en.htm#misc

1 ianuarie 2000 – Informațiile primite de la statele membre cu privire la organizațiile cu putere de piață semnificativă.

(17) A se vedea http://www.ispo.cec.be/infosoc/telecompolicy/en/Study-en.htm

Ianuarie 1999 „Practici recomandate pentru colocare și alte facilități partajate pentru infrastructura telecomunicațiilor” – studiu realizat de Eutelis Consult/Horrocks Technology/Tera Consultants.

(18) În principiu, acest obiectiv poate fi asigurat printr-un sistem de tarifare fundamentat pe costurile curente. Costurile curente sunt echivalentul costurilor necesare construirii unei infrastructuri moderne eficiente și furnizării unui astfel de serviciu la tarifele actuale.

(19) A se vedea cauza 66/86 (Ahmed Saeed).

(20) A se vedea Comunicarea privind accesul, alineatul (19).

(21) A se vedea cauza menționată anterior 66/86 (Ahmed Saeed), considerentul (58).

ANEXĂ

Analiza tehnică privind accesul la bucla locală

1. MODALITĂȚI DE ACCES NECONDIȚIONAT LA BUCLA LOCALĂ

1.1. Acces necondiționat la bucla locală

În cazul accesului necondiționat la bucla locală, o pereche de fire din cupru este închiriată unei terțe părți pentru folosire exclusivă. Partea care închiriază pierde controlul asupra relației cu clientul său pentru furnizarea serviciilor de comunicații, iar obligațiile serviciului universal ale proprietarului nu se mai aplică în raport cu acel client.

Exemple de aplicații:

Exemplul (i): Clientul dorește să schimbe furnizorul de serviciu de telefonie și/sau de linie închiriată, iar noul operator folosește accesul necondiționat la respectiva buclă locală pentru a prelua abonatul de la operatorul fost monopolist și a furniza servicii competitive. (Astfel cum s-a observat anterior, sunt puțini operatori nou intrați care se limitează în prezent la a oferi servicii simple de telefonie de acest tip; în general, ei preferă să furnizeze servicii de transmitere de date în bandă largă sau oferte grupate de voce și date.)

Vechea legătură reconfigurată

Repartitor

Comutatorul local al operatorului existent

Rețeaua telefonică

Bucla locală

La comutatorul noului operator

Rețeaua telefonică

Exemplul (ii): Operatorul nou intrat folosește accesul necondiționat la bucla locală pentru a furniza un serviciu de transmitere de date de mare viteză unui client pe o a doua linie, folosind orice tip de modem DSL. Clientul folosește operatorul național ca furnizor de servicii de telefonie pe prima linie.

Repartitor

Comutatorul local al operatorului existent

Rețeaua telefonică

Modem XDSL

Bucla locală

Acces DSL multiplex al noului operator

PC

Noul operator

(DSLAM)

Accesul necondiționat total la bucla locală permite concurenților să furnizeze consumatorilor lor o varietate de servicii polivalente și rentabile în bandă largă, bazate pe tehnologiile inovatoare DSL (de exemplu HDSL pentru linii închiriate la 2 Mbit/s, VDSL pentru circuite cu capacitate mare de până la 50 Mbit/s, a se vedea tabelul). Aceasta va contribui cu siguranță la îmbunătățirea situației concurenței pentru liniile închiriate și serviciile în bandă largă în Uniunea Europeană.

Tabel – Tehnologii disponibile pentru furnizarea de servicii în bandă largă (o pereche de fire din cupru)

DSL (digital subscriber line) este termenul generic folosit pentru a desemna o familie de tehnologii care transformă bucla locală din fire de cupru într-o linie de comunicații în bandă largă capabilă să direcționeze mai multe canale video la domiciliul abonatului.

Există o varietate de tehnologii DSL, cunoscute în mod generic ca xDSL. Fiecare tip de tehnologie DSL prezintă un set unic de parametri de performanță (capacitate maximă de transmisie în bandă largă), distanța pe care se păstrează performanța maximă (măsurată de la comutator), frecvența transmisiei și costul.

Principalele tehnologii DSL (xDSL) pe o pereche de fire din cupru și câteva dintre caracteristicile tehnice și aplicațiile lor sunt următoarele:

Asymmetric DSL (ADSL) – folosită pentru accesul rapid la Internet

Symmetric DSL, (SDSL) și High-speed symmetric DSL (HDSL) – folosite pentru liniile închiriate de 2 Mbit/s

Very high-speed DSL (VDSL) – folosită pentru liniile închiriate de mare capacitate și pentru serviciile în bandă largă

Mai multe informații despre tehnologiile DSL se pot obține la http://www.adsl.com/adsl_forum.html

1.2. Accesul partajat la bucla locală

În această formă de acces, operatorul notificat furnizează în continuare servicii de telefonie, în timp ce operatorul nou intrat furnizează servicii de transmisie de date de mare viteză pe aceeași buclă locală, folosind propriile modemuri ADSL de mare viteză. Traficul telefonic și traficul de date sunt separate printr-un separator situat înaintea comutatorului operatorului fost monopolist. Bucla locală rămâne conectată la rețeaua comutată a operatorului notificat și face parte din aceasta.

Standardizarea sistemelor ADSL a atins un nivel de maturitate astfel încât există un acord internațional care permite folosirea lor în deplină siguranță în buclele locale ale operatorilor foști monopoliști (1). În afară de aceasta, întreprinderile din sector au elaborat, de asemenea, soluții comerciale pentru a asigura interoperabilitatea sistemelor ADSL într-un mediu cu furnizori multipli (2).

Exemplu: Operatorul nou intrat furnizează clientului un modem ADSL pentru conectarea la locația sa și instalează un multiplexor de acces DSL sau DSLAM (care combină modemurile ADSL și modulul de interfață rețea) la locația operatorului fost monopolist în cadrul unui acord de colocare.

Interfața între sistemul operatorului fost monopolist și cel al operatorului nou intrat este la punctul C din diagramă (în acest caz separatorul fiind instalat de operatorul național).

Separator

Repartitor

Comutatorul operatorului existent

Rețea telefonică

Tel.

Bucla locală

Date

Modem ADSL

C

DSL acces multiplex

Noul operator

(DSLAM)

PC

Acest tip de acces poate constitui soluția cea mai rentabilă pentru un utilizator care dorește să păstreze serviciul de telefonie furnizat de operatorul fost monopolist, dar care dorește să obțină servicii de Internet de mare viteză de la un furnizor de servicii de Internet (ISP) ales. Furnizorul de servicii de Internet deține control deplin asupra condițiilor comerciale și tehnice ale serviciului ADSL pe care îl oferă utilizatorilor săi.

1.3. Accesul de mare viteză de tip „bit stream”

Accesul de mare viteză de tip „bit stream” reprezintă situația în care operatorul fost monopolist instalează o legătură de acces de mare viteză la locația consumatorului (de exemplu prin instalarea echipamentul ADSL preferat și configurarea la rețeaua sa de acces local) și apoi pune această legătură de acces la dispoziția unor terțe părți pentru a le permite să furnizeze servicii de mare viteză consumatorilor. De asemenea, operatorul fost monopolist poate furniza concurenților săi servicii de transport folosind rețeaua sa ATM sau IP pentru a direcționa traficul concurenților de la DSLAM la un nivel „superior” în ierarhia rețelei, unde operatorii nou intrați pot avea deja un punct de prezență (de exemplu amplasarea unui comutator de tranzit).

Acest tip de acces nu presupune efectiv un acces necondiționat la perechea de cupru din bucla locală (ci pot fi folosite numai frecvențele foarte înalte din bucla locală din cupru în același mod explicat anterior).

Pentru un operator nou intrat, problema exploatării accesului necondiționat la perechile de fire din cupru constă în necesitatea extinderii centrului rețelei la centralele locale ale operatorului fost monopolist unde este conectat capătul perechii de fire din cupru; într-o țară europeană, este vorba de mii de amplasamente. Serviciile de acces de mare viteză, atunci când sunt combinate cu un serviciu de transmisie care direcționează traficul până la punctul de prezență al operatorului nou intrat, pot fi avantajoase mai ales în cursul fazei inițiale a dezvoltării rețelei noului operator, dat fiind faptul că îi permit acestuia să furnizeze clienților săi un serviciu în bandă largă înainte ca rețeaua sa să atingă acoperirea dorită. Pentru operatorul fost monopolist, furnizarea unui serviciu de mare viteză de tip „bit stream” este atractivă prin faptul că nu presupune accesul fizic la perechea de fire din cupru și nu limitează astfel modernizarea progresivă a rețelei locale de acces (și anume înlocuirea perechilor de fire din cupru cu fibră optică). Mai mulți operatori foști monopoliști oferă deja acest tip de servicii (3).

Cu toate acestea, prin natura sa, un serviciu de acest tip permite operatorului fost monopolist să păstreze controlul asupra gradului de dezvoltare a serviciilor de acces de mare viteză și asupra zonelor geografice în care sunt furnizate serviciile. Este posibil ca prioritățile operatorului fost monopolist să nu corespundă cu cele ale noilor operatori. Prin urmare, aceste servicii trebuie considerate a fi complementare celorlalte forme de acces necondiționat descrise anterior, dar nu le pot înlocui.

2. ALTE ASPECTE TEHNICE PRIVIND ACCESUL LA BUCLA LOCALĂ

2.1. Transparență

Toate directivele FRD conțin obligații generice pentru operatorii notificați de a face publice tarifele, termenii și condițiile ofertelor rețelei lor pentru a asigura transparența pieței și nediscriminarea.

Recomandarea propune publicarea unei oferte de referință pentru accesul necondiționat la bucla locală, în care să fie cuprinse elementele rețelei la care se oferă acces, serviciile de colocare, sistemele de asistență operațională, condițiile de furnizare și tarifele. Ofertele de referință pentru accesul necondiționat trebuie redactate și publicate în mod detaliat și la termen, sub supravegherea autorității naționale de reglementare.

Comisia intenționează să publice periodic tarifele practicate în statele membre pentru accesul necondiționat la bucla locală, așa cum procedează în prezent cu tarifele de interconectare (4).

2.2. Cooperarea și coordonarea în cadrul sectorului industrial

Accesul necondiționat la bucla locală ridică o serie de probleme de natură tehnică și operațională care se soluționează cel mai eficient între părțile implicate, însă sub supravegherea autorității naționale de reglementare pentru a garanta tratamentul echitabil. Recomandarea propune ca autoritățile naționale de reglementare să încurajeze instituirea, la nivel național, a unor mecanisme de cooperare la care să participe toate părțile interesate, sub supravegherea generală a autorității naționale de reglementare, pentru a rezolva probleme, precum:

— limitările spectrului și cerințele de compatibilitate electromagnetică (CEM), pentru a evita interferențele între diferitele sisteme folosite la nivelul buclei locale și interferențele între sistemele din bucla locală și sistemele radio;

— aspectele operaționale legate de furnizarea accesului necondiționat la bucla locală (proceduri de comandă și furnizare precum și calendarul furnizării accesului, caracteristicile tehnice ale linilor, acorduri privind termenele de intervenție, proceduri de întreținere, proceduri de remediere a defecțiunilor etc.);

— accesul la sistemele de asistență operațională ale furnizorului buclei locale;

— coduri de bună practică pentru colocare;

— conținutul ofertelor de acces (și anume descrierea caracteristicilor tehnice ale produsului, certificarea codului de linie, tariful pentru accesul la buclele locale, lista locațiilor principalelor repartitoare, tarifele de colocare, sistemul de ghișeu unic pentru comandă și întreținere – așa cum se precizează în anexa I la recomandare).

2.3. Coordonarea internaională

Multe din problemele întâmpinate în fiecare din statele membre sunt similare în cadrul Comunității, iar schimbul de informații ocupă un loc important în transmiterea experienței și a bunei practici. Platforma europeană a telecomunicațiilor se ocupă de aceste aspecte (a se vedea http://www.etp-online.org/).

Recomandarea încurajează această interacțiune, de exemplu recomandând autorităților naționale de reglementare să facă cunoscute activitățile naționale din domeniu și să stimuleze coordonarea și schimbul de informații cu părțile interesate din alte state membre.

(1) Uniunea Internațională a Telecomunicațiilor (UIT) a elaborat specificațiile tehnice pentru ADSL la debit maxim – cu viteză de până la 8 Mbit/s pe cale descendentă și 1 Mbit/s pe cale ascendentă – în Recomandarea sa G.992.1. S-a inclus un anumit număr de variante naționale pentru a ține seama de diferențele regionale la nivelul infrastructurii buclei locale. Cu tehnologia ADSL, viteza cea mai mare se poate atinge pe o distanță egală sau mai mică de 4 km. Conexiunea permite, de asemenea, furnizarea unui serviciu de telefonie vocală în banda de frecvențe de bază a aceleiași linii.

În afară de aceasta, UIT a elaborat o altă versiune ADSL în Recomandarea sa G.992.2, cunoscută ca G.Lite, care este foarte ușor de aplicat la locația clientului, deoarece nu este nevoie de separator (un filtru de serie foarte simplu care separă vocea și datele este suficient și nu este nevoie de cablare la abonat). Viteza este de până la 1,5 Mbit/s pe cale descendentă la utilizator și 385 kbit/s pe cale ascendentă. Unii furnizori de calculatoare au început deja să comercializeze calculatoare echipate cu modemuri interne ADSL G-Lite, astfel încât soluții universale standard pot fi puse în aplicare la scară largă pe piața rezidențială.

(2) A se vedea lucrările Universal ADSL Working Group (http://www.uawg.com).

(3) A se vedea ofertele orientative de ADSL de la operatorul notificat din statele membre la http://www.ispo.cec.be/infosoc/telecompolicy/en/comm-en.htm#misc

(4) A se vedea http://www.ispo.cec.be/infosoc/telecompolicy/en/comm-en.htm#misc