20040602

Decizia Consiliului

din 2 iunie 2004

privind încheierea Convenției-cadru a OMS pentru controlul tutunului

(2004/513/CE)

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolele 95, 133 și 152 coroborate cu articolul 300 alineatul (2) primul paragraf, prima teză și alineatul (3) primul paragraf,

având în vedere propunerea Comisiei,

având în vedere avizul Parlamentului European [1],

întrucât:

(1) Comisia a negociat, în numele Comunității, o Convenție-cadru pentru controlul tutunului sub patronajul Organizației Mondiale a Sănătății (OMS).

(2) Această convenție a fost semnată, în numele Comunității Europene, la 16 iunie 2003, sub rezerva unei eventuale încheieri a acesteia la o dată ulterioară, în conformitate cu Decizia Consiliului din 2 iunie 2003.

(3) Această convenție ar trebui aprobată.

(4) Atât Comunitatea, cât și statele membre sunt competente în domeniile reglementate de convenție. Se dorește, prin urmare, ca atât Comisia, cât și statele membre să devină în mod simultan părți contractante pentru a îndeplini împreună obligațiile fixate de convenție și pentru a exercita împreună ansamblul drepturilor pe care le conferă convenția în situațiile de competențe partajate, pentru a garanta aplicarea uniformă a convenției,

DECIDE:

Articolul 1

Convenția-cadru a OMS pentru controlul tutunului se aprobă în numele Comunității.

Textul convenției figurează în anexa I la prezenta Decizie.

Articolul 2

Prin prezenta președintele Consiliului este autorizat să desemneze persoana împuternicită să depună, în numele Comunității Europene, actul de aprobare prevăzut la articolul 35 din convenție pentru a exprima asentimentul Comunității de fi angajată prin această convenție și de a face declarația care figurează în anexa II la prezenta decizie, precum și declarația interpretativă care figurează în anexa III la prezenta decizie.

Adoptată la Luxemburg, 2 iunie 2004.

Pentru Consiliu

Președintele

M. Martin

[1] Aviz emis la 21 aprilie 2004 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial).

--------------------------------------------------

20040602

ANEXA I

--------------------------------------------------

20040602

Convenția-cadru a Organizației Mondiale a Sănătății pentru controlul tutunului

PĂRȚILE LA PREZENTA CONVENȚIE,

HOTĂRÂTE să acorde prioritate dreptului lor de a proteja sănătatea publică,

RECUNOSCÂND că răspândirea epidemiei tabagismului este o problemă mondială cu consecințe serioase pentru sănătatea publică, problemă care necesită o cooperare internațională cât se poate de extinsă și participarea tuturor statelor la o acțiune internațională eficientă, adaptată și globală,

PREZENTÂND preocuparea comunității internaționale cu privire la consecințele sanitare, sociale, economice și de mediu devastatoare la nivel mondial ale consumului de tutun și ale expunerii la fumul de tutun,

SERIOS PREOCUPATE de creșterea consumului și a producției mondiale de țigarete și alte produse din tutun, în special în țările în curs de dezvoltare, precum și de povara pe care o presupune pentru familii, pentru săraci și pentru sistemele naționale de sănătate,

RECUNOSCÂND că datele științifice au stabilit în mod incontestabil că expunerea la fumul de tutun și consumul de tutun provoacă decesul, îmbolnăvirea și invaliditatea și că există un decalaj între expunerea la fumat și utilizarea altor produse din tutun și apariția bolilor cauzate de tutun,

RECUNOSCÂND, de asemenea, că țigaretele și anumite alte produse care conțin tutun sunt produse foarte sofisticate, care produc și întrețin dependența, că o mare parte din elementele componente și fumul pe care îl produc sunt active din punct de vedere farmacologic, toxice, mutagene și cancerigene și că dependența de tutun face obiectul unei clasificări distincte ca fiind o dereglare în cadrul clasificărilor internaționale de referință ale bolilor,

CONȘTIENTE de faptul că există date științifice din care rezultă în mod clar că expunerea la fumul de tutun în timpul sarcinii are efecte adverse asupra sănătății și a dezvoltării copiilor,

PROFUND PREOCUPATE de creșterea mare a consumului de țigări și a celorlalte forme de consum de tutun la copiii și adolescenții din lumea întreagă, în special de faptul că aceștia încep să fumeze la o vârstă din ce în ce mai tânără,

ALARMATE de creșterea consumului de țigări și a celorlalte forme de utilizare a tutunului la femei și fete tinere în întreaga lume și ținând seama de necesitatea participării complete a femeilor la toate nivelurile elaborării și punerii în aplicare a politicilor, precum și de necesitatea existenței unor strategii de control al tutunului specifice fiecărui sex,

PROFUND PREOCUPATE de nivelurile ridicate de tabagism și de alte forme de consum de tutun în rândurile populațiilor autohtone,

SERIOS PREOCUPATE de efectele tuturor formelor de publicitate, de promovare și de sponsorizare care au ca scop încurajarea consumului de produse din tutun,

RECUNOSCÂND că este necesară o acțiune concertată pentru eliminarea tuturor formelor de comerț ilicit cu țigări și alte produse din tutun, inclusiv contrabanda, producerea ilicită și contrafacerea,

RECUNOSCÂND că pentru controlul tutunului, la toate nivelurile, în special în țările în curs de dezvoltare și în țările cu o economie în tranziție, sunt necesare resurse financiare și tehnice suficiente, proporționale cu nevoile actuale și viitoare ale activităților din cadrul controlului tutunului,

RECUNOSCÂND necesitatea de a elabora mecanisme adaptate pentru a face față repercusiunilor sociale și economice pe termen lung ale strategiilor de reducere a cererii de tutun,

CONȘTIENTE de dificultățile economice și sociale pe care programele de control al tutunului pot să le producă pe termen mediu și lung, în anumite țări în curs de dezvoltare și țări cu economie în tranziție, și recunoscând faptul că țările respective necesită asistență tehnică și financiară în cadrul strategiilor de dezvoltare durabilă elaborate de acestea,

CONȘTIENTE de activitatea foarte utilă desfășurată de numeroase state în domeniul controlul tutunului și felicitând Organizația Mondială a Sănătății pentru rolul său de conducător, precum și celelalte organizații și organisme din sistemul Organizației Națiunilor Unite și celelalte organizații interguvernamentale internaționale și regionale pentru eforturile desfășurate în elaborarea de măsuri pentru controlul tutunului,

SUBLINIIND contribuția specială pe care organizațiile neguvernamentale și alți membri ai societății civile fără legătură cu industria tutunului, inclusiv asociațiile de profesioniști în domeniul sănătății, asociațiile feministe, de tineri, de protecția mediului și asociațiile consumatorilor și instituțiile de învățământ și unitățile sanitare au adus-o la eforturile de control al tutunului la nivel național și internațional, precum și importanța vitală a participării lor la eforturile naționale și internaționale pentru controlul tutunului,

RECUNOSCÂND necesitatea de a fi vigilente la posibilele eforturi ale industriei tutunului de a submina sau denatura eforturile controlului tutunului și necesitatea de a fi informate cu privire la activitățile din industria tutunului care au repercusiuni negative asupra eforturilor de control al tutunului,

REAMINTIND articolul 12 din Pactul internațional privind drepturile economice, sociale și culturale adoptat de Adunarea Generală a Organizației Națiunilor Unite la 16 decembrie 1966, care afirmă dreptul fiecărei persoane de a se bucura de cea mai bună stare de sănătate fizică și mentală la care este capabilă să ajungă,

REAMINTIND, de asemenea, preambulul Constituției Organizației Mondiale a Sănătății, care dispune că a avea cea mai bună stare de sănătate care poate fi atinsă reprezintă unul dintre drepturile fundamentale ale oricărei ființe umane, indiferent de rasă, religie, opinii politice, condiție economică sau socială,

HOTĂRÂTE să promoveze măsuri de control al tutunului bazate pe considerații științifice, tehnice și economice actuale și adecvate,

REAMINTIND că, în Convenția privind eliminarea tuturor formelor de discriminare față de femei, adoptată de Adunarea Generală a Organizației Națiunilor Unite la 18 decembrie 1979, se prevede ca statele care sunt parte la respectiva convenție să adopte toate măsurile corespunzătoare pentru a elimina discriminarea împotriva femeilor în domeniul asistenței medicale,

REAMINTIND, în plus, că prin Convenția privind drepturile copilului, adoptată de Adunarea Generală a Organizației Națiunilor Unite la 20 noiembrie 1989, se prevede ca statele care sunt parte la respectiva Convenție să recunoască dreptul copilului de a se bucura de cea mai bună stare de sănătate posibilă,

CONVIN DUPĂ CUM URMEAZĂ:

PARTEA I

INTRODUCERE

Articolul 1

Termenii utilizați

În sensul prezentei convenții:

(a) prin "comerț ilicit" se înțelege orice practică sau conduită interzisă prin lege referitoare la producție, expediere, primire, posesie, distribuire, vânzare sau cumpărare, inclusiv orice practică sau conduită destinată să faciliteze o astfel de activitate;

(b) prin "organizație de integrare economică regională" se înțelege o organizație alcătuită din mai multe state suverane și căreia statele membre i-au acordat competențe cu privire la un anumit număr de chestiuni, inclusiv competența de a lua decizii cu caracter obligatoriu pentru statele membre privind chestiunile respective [1];

(c) prin "publicitate în favoarea tutunului și promovarea tutunului" se înțelege orice formă de comunicare, recomandare sau acțiune comercială care are ca scop, consecință sau efect probabil promovarea directă sau indirectă a unui produs din tutun sau a utilizării tutunului;

(d) prin "controlul tutunului" se înțelege o serie întreagă de strategii de diminuare a ofertei, a cererii și a efectelor nocive, având ca scop ameliorarea sănătății unei populații prin eliminarea sau prin reducerea consumului de produse din tutun în cadrul respectivei populații și a expunerii acesteia la fumul de tutun;

(e) prin "industria tutunului" se înțelege societățile care fabrică și distribuie angro produse din tutun și importatorii de astfel de produse;

(f) prin "produse din tutun" se înțelege produse fabricate în totalitate sau parțial din foi de tutun ca materie primă și folosite pentru fumat, supt, mestecat sau inhalat;

(g) prin "sponsorizarea tutunului" se înțelege orice formă de contribuție la orice eveniment, orice activitate sau în favoarea oricărei persoane, care are ca scop, efect sau efect probabil promovarea directă sau indirectă a unui produs din tutun sau a utilizării tutunului.

Articolul 2

Relația dintre prezenta convenție și alte acorduri și instrumente juridice

(1) Pentru a proteja mai bine sănătatea umană, părțile sunt încurajate să aplice măsuri care depășesc sfera de aplicare a dispozițiilor convenției și ale protocoalelor sale, iar aceste instrumente nu împiedică părțile să impună restricții mai severe în cazul în care restricțiile respective sunt compatibile cu dispozițiile lor și în conformitate cu dreptul internațional.

(2) Dispozițiile convenției și ale protocoalelor sale nu afectează cu nimic dreptul unei părți de a încheia acorduri bilaterale sau multilaterale, inclusiv acorduri regionale sau subregionale, cu privire la chestiunile care au legătură cu convenția și protocoalele sale sau care sunt legate de acestea, cu condiția ca acordurile respective să fie compatibile cu obligațiile care le revin în conformitate cu convenția și cu protocoalele sale. Partea în cauză comunică textul unor asemenea acorduri în cadrul Conferinței părților prin intermediul secretariatului.

PARTEA II

OBIECTIVE, PRINCIPII DIRECTOARE ȘI OBLIGAȚII GENERALE

Articolul 3

Obiectiv

Obiectivul convenției și al protocoalelor sale este de a proteja generațiile prezente și viitoare de efectele sanitare, sociale, de mediu și economice devastatoare ale consumului de tutun și ale expunerii la fumul de tutun prin oferirea de către părți a unui cadru pentru punerea în aplicare a măsurilor de control al tutunului la nivel național, regional și internațional, în vederea reducerii continue și semnificative a prevalenței tabagismului și a expunerii la fumul de tutun.

Articolul 4

Principii directoare

Pentru a atinge obiectivul prezentei convenții și al protocoalelor sale și pentru a le aplica dispozițiile, părțile respectă în special principiile directoare menționate în continuare:

1. Fiecare persoană trebuie să fie informată cu privire la consecințele asupra sănătății, caracterul dependent și riscul mortal al consumului de tutun și al expunerii la fumul de tutun, iar la nivelul guvernamental potrivit trebuie avute în vedere măsuri legislative, executive, administrative sau alte măsuri eficiente pentru a proteja toate persoanele împotriva expunerii la fumul de tutun.

2. Este necesar un angajament politic puternic pentru a elabora și pentru a sprijini, la nivel național, regional și internațional, măsuri multisectoriale complete și acțiuni coordonate, ținând seama:

(a) de necesitatea de a lua măsuri pentru a proteja toate persoanele împotriva expunerii la fumul de tutun;

(b) de necesitatea de a lua măsuri pentru a evita ca persoanele să înceapă să fumeze, pentru a promova și sprijini sevrajul și pentru a determina diminuarea consumului de produse din tutun sub toate formele;

(c) de necesitatea de a lua măsuri pentru a încuraja persoanele și comunitățile autohtone să participe la elaborarea, punerea în aplicare și evaluarea unor programe de luptă împotriva tutunului care să fie adaptate, din punct de vedere social și cultural, nevoilor și mentalității comunităților respective;

(d) de necesitatea luării unor măsuri pentru a ține seama de riscurile specifice fiecărui sex în momentul elaborării strategiilor de luptă împotriva tutunului.

3. Cooperarea internațională și în special transferul de tehnologie, de cunoștințe și de ajutor financiar și furnizarea expertizei necesare pentru stabilirea și punerea în aplicare a unor programe eficiente de luptă împotriva tutunului, ținând seama de factorii culturali locali, precum și de factorii sociali, economici, politici și juridici este un element important al convenției.

4. Măsurile și răspunsurile multisectoriale globale pentru reducerea consumului de produse din tutun la nivel național, regional și internațional sunt esențiale pentru a preveni, în conformitate cu principiile sănătății publice, incidența bolilor, incapacitatea și decesele premature provocate de consumul de tutun și de expunerea la fumul de tutun.

5. Chestiunile referitoare la răspundere, astfel cum au fost determinate de fiecare parte în limitele competenței sale, sunt un element important în controlul global al tutunului.

6. Trebuie să se recunoască și să se țină seama de importanța existenței unei asistențe tehnice și financiare pentru a facilita reconversia economică a cultivatorilor de tutun, precum și a lucrătorilor ale căror mijloace de subzistență sunt grav compromise prin aplicarea programelor de luptă împotriva tutunului în țările în curs de dezvoltare care sunt părți la convenție și în țările cu economie în tranziție care sunt părți la convenție, în cadrul strategiilor de dezvoltare durabilă elaborate la nivel național.

7. Participarea societății civile este esențială pentru atingerea obiectivului convenției și al protocoalelor sale.

Articolul 5

Obligații generale

(1) Fiecare parte elaborează, pune în practică, actualizează și examinează periodic strategii și planuri și programe naționale multisectoriale globale de luptă împotriva tutunului în conformitate cu dispozițiile convenției și ale protocoalelor la care aceasta este parte.

(2) În acest scop fiecare parte, în funcție de capacitățile sale:

(a) pune în practică sau consolidează și dotează cu mijloace financiare un dispozitiv național de coordonare sau puncte focale naționale pentru controlul tutunului și

(b) adoptă și aplică măsuri legislative, executive, administrative și/sau alte măsuri eficiente și cooperează, după caz, cu alte părți, în scopul elaborării unor politici adecvate pentru a preveni și a reduce consumul de tutun, dependența nicotinică și expunerea la fumul de tutun.

(3) Prin definirea și aplicarea politicilor proprii de sănătate publică în domeniul controlului tutunului, părțile se asigură că politicile respective nu sunt influențate de interesele comerciale și de altă natură ale industriei tutunului, în conformitate cu legislația națională.

(4) Părțile cooperează în vederea formulării unor propuneri de măsuri, de proceduri și de linii directoare pentru punerea în aplicare a convenției și a protocoalelor la care sunt parte.

(5) Părțile cooperează, după caz, cu organizațiile interguvernamentale internaționale și regionale și cu alte organisme competente pentru a atinge obiectivele convenției și ale protocoalelor la care sunt parte.

(6) Părțile, în limitele mijloacelor și ale resurselor de care dispun, cooperează pentru a obține resursele financiare necesare punerii în practică în mod eficient a convenției prin intermediul dispozitivelor de finanțare bilaterale și multilaterale.

PARTEA III

MĂSURI PRIVIND REDUCEREA CERERII DE TUTUN

Articolul 6

Măsuri financiare și fiscale destinate reducerii cererii de tutun

(1) Părțile recunosc faptul că măsurile financiare și fiscale sunt un mijloc eficient și important de reducere a consumului de tutun pentru diverse categorii de populație, în special tinerii.

(2) Fără a aduce atingere dreptului suveran al părților de a-și determina și de a-și fixa propria politică fiscală, fiecare parte trebuie să țină seama de obiectivele sale naționale de sănătate în ceea ce privește controlul tutunului și să adopte sau să mențină, după caz, măsuri care să poată cuprinde:

(a) aplicarea politicilor fiscale și, după caz, a politicilor de prețuri privind produsele din tutun în scopul de a contribui la obiectivele de sănătate care au în vedere reducerea consumului de tutun și

(b) interzicerea sau restricționarea, după caz, a vânzării către călătorii internaționali și/sau a importului, prin intermediul acestora, de produse din tutun cu scutire de drepturi și taxe.

(3) Părțile indică ratele de impozitare ale produselor din tutun și tendințele consumului de tutun în rapoarte periodice pe care le prezintă în cadrul Conferinței părților, în conformitate cu articolul 21.

Articolul 7

Alte măsuri decît cele financiare destinate reducerii cererii de tutun

Părțile recunosc faptul că aplicarea altor măsuri decât cele financiare globale este un mijloc eficient și important de reducere a consumului de tutun. Fiecare parte adoptă și aplică măsuri legislative, executive, administrative sau alte măsuri eficiente necesare pentru a se achita de obligațiile care le revin în temeiul articolelor 8-13 și cooperează atât cât este necesar cu celelalte părți, în mod direct sau prin intermediul organismelor internaționale competente, pentru a le pune în aplicare. Conferința părților propune orientări adecvate pentru aplicarea dispozițiilor articolelor respective.

Articolul 8

Protecția împotriva expunerii la fumul de tutun

(1) Părțile recunosc că, pe baze științifice, s-a stabilit în mod clar că expunerea la fumul de tutun determină îmbolnăvirea, incapacitatea și decesul.

(2) Fiecare parte adoptă și aplică, în domeniul care intră sub incidența competenței statului, în temeiul legislației naționale, și încurajează în mod activ, în domeniile în care se exercită o altă competență, adoptarea și aplicarea măsurilor legislative, executive, administrative și/sau a altor măsuri eficiente care prevăd protecția împotriva expunerii la fumul de tutun în locurile de muncă închise, mijloacele de transport public, spațiile publice închise și, după caz, în alte locuri publice.

Articolul 9

Norme privind conținutul produselor din tutun

Conferința părților, prin consultare cu organismele internaționale competente, propune directive pentru testele și analiza conținutului și a emisiilor produselor din tutun și pentru reglementarea conținutului și a emisiilor respective. Fiecare parte adoptă și aplică, sub rezerva aprobării autorităților naționale competente, măsuri legislative, executive, administrative sau alte măsuri eficiente cu privire la aceste teste și analize și cu privire la această reglementare.

Articolul 10

Norme privind comunicarea informațiilor referitoare la produsele din tutun

Fiecare parte, în conformitate cu legislația națională, adoptă și aplică măsuri legislative, executive, administrative și alte măsuri eficiente prin care solicită producătorilor și importatorilor de produse din tutun să comunice autorităților guvernamentale informațiile referitoare la conținutul și emisiile produselor din tutun. Fiecare parte adoptă și aplică, în afară de aceasta, măsuri eficiente pentru ca publicul să fie informat cu privire la elementele componente toxice din produsele de tutun și la emisiile pe care produsele menționate sunt susceptibile să le producă.

Articolul 11

Ambalarea și etichetarea produselor din tutun

(1) Fiecare parte adoptă și aplică, în conformitate cu legislația națională proprie și în termen de trei ani de la data intrării în vigoare a convenției pentru partea respectivă, măsuri eficiente pentru a se asigura că:

(a) ambalarea și etichetarea produselor din tutun nu contribuie la promovarea unui produs din tutun prin mijloace false, tendențioase sau înșelătoare sau susceptibile să producă o impresie eronată în ceea ce privește caracteristicile, efectele cu privire la sănătate, riscurile sau emisiile produsului, inclusiv termeni, descrieri, mărci comerciale, semne figurative sau altele care produc, în mod direct sau indirect, impresia eronată că un anumit produs din tutun este mai puțin nociv decât altele, precum expresii de tipul "cu conținut redus de gudron", "ușor", "foarte ușor" sau "slab" și

(b) fiecare pachet sau ambalaj de produse din tutun și toate formele de ambalare și de etichetare exterioare ale produselor menționate poartă, de asemenea, avertizări sanitare care descriu efectele nocive ale consumului de tutun și pot include și alte mesaje corespunzătoare. Avertizările și mesajele respective:

(i) sunt aprobate de către autoritatea națională competentă;

(ii) sunt utilizate pe rând;

(iii) sunt de dimensiuni mari, vizibile și lizibile;

(iv) ar trebui să acopere 50 % sau mai mult din suprafețele principale, dar nu mai puțin de 30 %;

(v) se pot prezenta sub formă de desene sau pictograme sau pot include astfel de desene sau pictograme.

(2) Fiecare pachet și ambalaj de produse din tutun și toate formele de ambalare și de etichetare exterioare ale produselor menționate, în afară de avertizările menționate la alineatul (1) litera (b) din prezentul articol, prezintă informații cu privire la elementele componente și emisiile adecvate ale produselor din tutun astfel cum sunt definite de autoritățile naționale.

(3) Fiecare parte solicită ca avertizările și alte informații textuale menționate la alineatul (1) litera (b) și alineatul (2) din prezentul articol să apară pe fiecare pachet și ambalaj de produse din tutun și pe toate formele de ambalare și etichetare exterioare ale acestor produse în limba sau limbile principale ale țării respective.

(4) În sensul prezentului articol, prin expresia "ambalare și etichetare exterioare" în legătură cu produsele din tutun se înțelege toate formele de ambalare și etichetare folosite în vânzarea cu amănuntul a produsului.

Articolul 12

Educarea, comunicarea, formarea și sensibilizarea publicului

Fiecare parte se străduiește să promoveze și să consolideze sensibilizarea publicului față de chestiunile legate de controlul tutunului, folosind, după caz, toate instrumentele de comunicare disponibile. În acest scop, fiecare parte adoptă și aplică măsuri legislative, executive, administrative sau alte măsuri eficiente pentru a favoriza:

(a) un acces larg la programe eficiente și complete de educare și de sensibilizare a publicului la riscurile sanitare, inclusiv caracteristicile de dependență ale consumului de tutun și ale expunerii la fumul de tutun;

(b) sensibilizarea publicului la riscurile pentru sănătate legate de consumul de tutun și de expunerea la fumul de tutun, precum și la avantajele sevrajului tabagic și ale modului de viață fără tutun, astfel cum prevede articolul 14 alineatul (2);

(c) accesul publicului, în conformitate cu legislația națională, la o gamă largă de informații referitoare la industria tutunului adecvate obiectivului convenției;

(d) programe de formare sau de sensibilizare și de conștientizare eficiente și potrivite în materie de luptă împotriva tutunului adresate lucrătorilor din domeniul sănătății, agenților comunitari, lucrătorilor sociali, profesioniștilor media, educatorilor, factorilor de decizie, administratorilor și altor persoane în cauză;

(e) sensibilizarea și participarea organismelor publice și private și a organizațiilor neguvernamentale care nu au legătură cu industria tutunului la elaborarea și la punerea în aplicare a programelor și a strategiilor intersectoriale de luptă împotriva tutunului și

(f) sensibilizarea publicului la informațiile referitoare la consecințele sanitare, economice și de mediu prejudiciabile ale producției și ale consumului de tutun și accesul publicului la aceste informații.

Articolul 13

Publicitate în favoarea tutunului, promovare și sponsorizare

(1) Părțile recunosc că interdicția globală a publicității, a promovării și a sponsorizării va reduce consumul de produse din tutun.

(2) Fiecare parte, cu respectarea Constituției sau a principiilor sale constituționale, instituie o interdicție globală a oricărui tip de publicitate în favoarea tutunului și a promovării și sponsorizării de orice fel a tutunului. Această interdicție, sub rezerva cadrului juridic și a mijloacelor tehnice de care dispune această parte, include interdicția globală a publicității, a promovării și a sponsorizării transfrontaliere pe teritoriul său. Din acest punct de vedere, în termen de cinci ani de la data intrării în vigoare a convenției pentru partea respectivă, aceasta adoptă măsuri legislative, executive, administrative și/sau alte măsuri eficiente și prezintă un raport în conformitate cu articolul 21.

(3) O parte care se găsește în incapacitatea de a institui o interdicție globală din cauza Constituției sale sau a principiilor sale constituționale impune restricții pentru orice tip de publicitate în favoarea tutunului și pentru orice fel de promovare și sponsorizare a tutunului. Aceste restricții, sub rezerva cadrului juridic și a mijloacelor tehnice de care dispune partea respectivă, includ restricții sau interdicția globală a publicității, a promovării și a sponsorizării pe teritoriul său cu efecte transfrontaliere. Din acest punct de vedere, fiecare parte adoptă măsuri legislative, executive, administrative și/sau alte măsuri corespunzătoare și prezintă un raport în conformitate cu articolul 21.

(4) Ca măsură minimă și cu respectarea Constituției sale sau a principiilor sale constituționale, fiecare parte:

(a) interzice toate formele de publicitate în favoarea tutunului, de promovare și de sponsorizare care contribuie la promovarea unui produs din tutun prin mijloace false, tendențioase sau înșelătoare sau susceptibile să producă o impresie eronată cu privire la caracteristicile, efectele asupra sănătății, riscurile sau emisiile produsului;

(b) solicită ca orice acțiune de publicitate în favoarea tutunului și, după caz, orice acțiune de promovare sau de sponsorizare a tutunului să fie însoțite de o avertizare sanitară sau de alte avertizări sau mesaje corespunzătoare;

(c) limitează recurgerea la măsuri stimulative directe sau indirecte care încurajează publicul să cumpere produse din tutun;

(d) în cazul în care nu a impus o interdicție globală, partea respectivă solicită industriei tutunului să aducă la cunoștința autorităților guvernamentale competente cheltuielile pe care le alocă publicității, promovării și sponsorizării care nu sunt încă interzise. Autoritățile respective, în condițiile stabilite de legislația națională, pot decide să pună cifrele respective la dispoziția publicului, precum și a Conferinței părților, în conformitate cu articolul 2;

(e) impune o interdicție globală sau, în cazul în care se află în incapacitatea de a impune o interdicție globală din cauza Constituției sau a principiilor sale constituționale, limitează publicitatea în favoarea tutunului, precum și promovarea și sponsorizarea la radio, la televiziune, în presa scrisă și, după caz, în alte mijloace de informare în masă cum este Internetul, în termen de cinci ani și

(f) interzice sau, în cazul în care se află în incapacitatea de a impune o interdicție globală din cauza Constituției sau a principiilor sale constituționale, limitează sponsorizarea manifestațiilor sau a activităților internaționale și/sau a participanților la aceste manifestări sau activități.

(5) Părțile sunt încurajate să aplice măsuri care să depășească obligațiile menționate la alineatul (4).

(6) Părțile cooperează la dezvoltarea tehnologiilor și a altor mijloace necesare pentru a facilita eliminarea publicității transfrontaliere.

(7) Părțile care au interzis anumite forme de publicitate în favoarea tutunului, de promovare și de sponsorizare au dreptul suveran de a interzice aceste forme de publicitate, de promovare și de sponsorizare transfrontalieră care pătrund pe teritoriul lor și de a impune aceleași sancțiuni cu cele aplicabile publicității, promovării și sponsorizării provenind de pe teritoriul lor, în conformitate cu legislația lor națională. Prezentul alineat nu validează și nu aprobă nici o sancțiune specifică.

(8) Părțile studiază elaborarea unui protocol care să definească măsurile corespunzătoare care necesită o colaborare internațională în vederea unei interdicții globale a publicității, a promovării și a sponsorizării transfrontaliere.

Articolul 14

Măsuri destinate să reducă cererea în raport cu dependența de tutun și sevrajul tabagic

(1) Fiecare parte elaborează și diseminează directive corespunzătoare, globale și integrate având la bază date științifice și cele mai bune practici, ținând seama de contextul și prioritățile naționale, și ia măsuri eficiente pentru a promova sevrajul tabagic și tratamentul adecvat al dependenței de tutun.

(2) În acest sens, fiecare parte se străduiește:

(a) să conceapă și să pună în aplicare programe eficiente care să vizeze promovarea sevrajului tabagic în locuri cum sunt instituțiile de învățământ, unitățile sanitare, locurile de muncă și spațiile destinate practicării sporturilor;

(b) să includă diagnosticarea și tratarea dependenței de tutun și serviciile de consiliere cu privire la sevrajul tabagic în programele, planurile și strategiile naționale de sănătate și de educație, cu participarea agenților din domeniul sănătății, a agenților comunitari și a lucrătorilor sociali, în funcție de situație;

(c) să organizeze, în instituțiile sanitare și centrele de reabilitare, programe de diagnosticare, consiliere, prevenire și tratare a dependenței de tutun și

(d) să colaboreze cu celelalte părți pentru a facilita accesul la un tratament al dependenței de tutun la costuri accesibile, inclusiv la produsele farmaceutice, în conformitate cu articolul 22. Produsele menționate și compușii lor pot include medicamente sau produse utilizate pentru a administra medicamente și a stabili diagnostice, după caz.

PARTEA IV

MĂSURI REFERITOARE LA REDUCEREA OFERTEI DE TUTUN

Articolul 15

Comerțul ilicit cu produse din tutun

(1) Părțile recunosc că eliminarea tuturor formelor de comerț ilicit cu produse din tutun, inclusiv a contrabandei, a producției ilicite și a contrafacerii, și elaborarea și punerea în aplicare a unei legislații naționale în domeniu, în completarea acordurilor subregionale, regionale și mondiale, reprezintă aspecte esențiale ale controlului tutunului.

(2) Fiecare parte adoptă și aplică măsuri legislative, executive, administrative sau alte măsuri eficiente pentru ca toate pachetele și ambalajele de produse din tutun și toate formele de ambalare exterioară a produselor respective să poarte o marcă pentru a ajuta părțile să poată determina originea produselor din tutun și, în conformitate cu legislația națională și cu acordurile bilaterale sau multilaterale adecvate, pentru a ajuta părțile să poată stabili punctul în care intervine devierea și să supravegheze, să urmărească și să controleze circulația produselor din tutun și statutul lor legal. În plus, fiecare parte:

(a) solicită ca pachetele și ambalajele cu produse din tutun destinate vânzării cu amănuntul sau angro pe piața internă să poarte mențiunea "Vânzare autorizată numai în (se completează cu numele țării, al subdiviziunii naționale, regionale sau federale)" sau orice altă mențiune adecvată care să indice destinația finală sau o destinație care se poate dovedi utilă pentru autorități atunci când stabilesc dacă produsul se vinde în mod legal pe piața internă și

(b) are în vedere, în funcție de situație, punerea în funcțiune a unui regim practic care să permită urmărirea și identificarea produselor, astfel încât sistemul de distribuire să devină mai sigur și să contribuie la anchetele cu privire la comerțul ilicit.

(3) Fiecare parte solicită ca informațiile de pe ambalaj sau de pe mărcile menționate la alineatul (2) din prezentul articol să fie prezentate într-o manieră lizibilă și/sau redactate în limba sau limbile principale ale acesteia.

(4) În vederea eliminării comerțului ilicit cu produse din tutun, fiecare parte:

(a) supraveghează comerțul transfrontalier cu produse din tutun, inclusiv comerțul ilicit, colectează date cu privire la acest subiect și asigură schimbul de informații dintre administrațiile vamale și fiscale și celelalte administrații, în funcție de situație și în conformitate cu legislația națională și cu acordurile bilaterale sau multilaterale aplicabile;

(b) adoptă sau consolidează măsuri legislative, însoțite de sancțiuni și soluții adecvate, împotriva comerțului ilicit cu produse din tutun, inclusiv țigarete contrafăcute și de contrabandă;

(c) adoptă măsuri adecvate pentru a asigura distrugerea întregului echipament de producție și a țigaretelor și a altor produse din tutun contrafăcute sau de contrabandă confiscate, folosind metode care să respecte mediul, în cazul în care este acest lucru este posibil, sau eliminarea lor în conformitate cu legislația națională;

(d) adoptă și aplică măsuri pentru a supraveghea, verifica și controla antrepozitarea și distribuirea produselor din tutun deținute sau care circulă cu scutire de drepturi sau de taxe în cadrul jurisdicției sale și

(e) adoptă măsurile dorite pentru a permite confiscarea profiturilor derivate din comerțul ilicit cu produse din tutun.

(5) Părțile au obligația de a furniza informațiile colectate în conformitate cu alineatul (4) literele (a) și (d) din prezentul articol în funcție de necesități, sintetizate, în rapoartele lor periodice în cadrul Conferinței părților, în conformitate cu articolul 21.

(6) Părțile încurajează, în funcție de necesități și în conformitate cu legislația lor națională, cooperarea dintre organismele naționale, precum și dintre organizațiile interguvernamentale internaționale și regionale competente, cu privire la anchete, urmăriri penale și proceduri, pentru a elimina comerțul ilicit cu produse din tutun. Se acordă o atenție specială cooperării la nivel regional și subregional pentru a lupta împotriva comerțului ilicit cu produse din tutun.

(7) Fiecare parte se străduiește să adopte și să aplice alte măsuri, inclusiv acordarea de licențe, după caz, pentru a controla sau a reglementa producția și distribuția de produse din tutun în scopul prevenirii comerțul ilicit.

Articolul 16

Vânzarea către minori și de către minori

(1) Fiecare parte adoptă și aplică măsuri legislative, executive, administrative sau alte măsuri eficiente la nivelul guvernamental potrivit pentru a interzice vânzarea produselor din tutun către persoanele care nu au împlinit vârsta prevăzută de dreptul intern sau stabilită de legislația națională sau vârsta de 18 ani. Măsurile menționate pot include:

(a) cerința ca toți vânzătorii de produse din tutun să afișeze în mod vizibil și evident, la punctele de vânzare, un aviz de interzicere a vânzării de tutun către minori și, în cazul în care există suspiciuni cu privire la vârsta cumpărătorului, să îi solicite acestuia să dovedească, prin mijloace adecvate, că a împlinit vârsta legală;

(b) interdicția de a vinde produse din tutun prin facilitarea accesului direct la acestea, de exemplu pe rafturile din magazine;

(c) interdicția de a fabrica și de a vinde dulciuri, gustări, jucării sau alte obiecte care să aibă forma produselor din tutun și să fie atrăgătoare pentru minori și

(d) luarea unor măsuri pentru a se asigura că distribuitoarele automate de produse din tutun plasate sub jurisdicția sa nu sunt accesibile minorilor și nu promovează vânzarea produselor respective către minori.

(2) Fiecare parte interzice distribuirea gratuită de produse din tutun către public și în special către minori sau încurajează această interdicție.

(3) Fiecare parte se străduiește să interzică vânzarea de țigarete cu bucata sau la pachete mici, care facilitează accesul minorilor la aceste produse.

(4) Părțile recunosc faptul că, pentru o eficiență sporită, măsurile care vizează interdicția vânzării de produse din tutun către minori ar trebui aplicate, după caz, prin coroborare cu celelalte dispoziții ale convenției.

(5) Atunci când o parte semnează, ratifică, acceptă sau aprobă convenția sau aderă la aceasta sau în orice moment ulterior, aceasta are posibilitatea, printr-o declarație scrisă cu forță obligatorie, să indice faptul că se angajează să interzică introducerea distribuitoarelor automate de produse din tutun în jurisdicția sa sau, după caz, să interzică complet aceste automate. Depozitarul comunică declarația făcută în temeiul prezentului articol tuturor părților la convenție.

(6) Fiecare parte adoptă și aplică măsuri legislative, executive, administrative sau alte măsuri eficiente, inclusiv sancțiuni împotriva vânzătorilor și a distribuitorilor, pentru a asigura respectarea obligațiilor menționate la alineatele (1)-(5) din prezentul articol.

(7) Fiecare parte ar trebui să adopte și să aplice, în funcție de situație, măsuri legislative, executive, administrative sau alte măsuri eficiente pentru a interzice vânzarea produselor din tutun de către persoanele care nu au împlinit vârsta prevăzută de dreptul intern sau stabilită de legislația națională sau vârsta de 18 ani.

Articolul 17

Acordarea de sprijin pentru activitățile alternative viabile din punct de vedere economic

Părțile se străduiesc, prin cooperare între ele și cu organizațiile interguvernamentale internaționale și regionale competente, să promoveze, după caz, soluții alternative viabile din punct de vedere economic pentru cultivatori, lucrători și, în funcție de situație, pentru vânzători.

PARTEA V

PROTECȚIA MEDIULUI

Articolul 18

Protecția mediului și a sănătății persoanelor

Prin îndeplinirea obligațiilor care le revin în temeiul convenției, părțile convin să ia în considerare în mod corespunzător protecția mediului și a sănătății persoanelor din punctul de vedere al cultivării tutunului și fabricării produselor din tutun pe teritoriul lor respectiv.

PARTEA VI

ASPECTE PRIVIND RĂSPUNDEREA

Articolul 19

Răspunderea

(1) În scopul controlului tutunului, părțile au în vedere luarea unor măsuri legislative sau promovarea legilor existente, în cazul în care este necesar, în materie de răspundere penală și civilă, inclusiv despăgubirea, după caz.

(2) Părțile cooperează pentru a face schimb de informații prin intermediul Conferinței părților în conformitate cu articolul 21, inclusiv:

(a) informații privind efectele sanitare ale consumului de produse din tutun și ale expunerii la fumul de tutun, în conformitate cu articolul 20 alineatul (3) litera (a) și

(b) informații cu privire la legislația și reglementările în vigoare, precum și jurisprudența relevantă.

(3) Părțile, în funcție de situație și de comun acord și în limitele stabilite de legislația națională, politicile, practicile juridice și dispozițiile convenționale aplicabile, își acordă asistență juridică reciprocă pentru orice procedură judiciară referitoare la răspunderea civilă și penală, cu respectarea convenției.

(4) Convenția nu afectează sau nu limitează dreptul de acces al părților la instanțele de judecată ale altor părți, în cazul în care există astfel de drepturi.

(5) Conferința părților poate avea în vedere, în cazul în care este posibil, într-o fază inițială, ținând seama de lucrările în curs ale instanțelor internaționale competente, chestiuni legate de răspundere, inclusiv abordări internaționale relevante ale problemelor respective și metode relevante pentru sprijinirea părților, la solicitarea acestora, în activitățile lor legislative și de altă natură, în conformitate cu prezentul articol.

PARTEA VII

COOPERARE ȘTIINȚIFICĂ ȘI TEHNICĂ ȘI TRANSMITEREA INFORMAȚIILOR

Articolul 20

Cercetare, supraveghere și schimb de informații

(1) Părțile se angajează să dezvolte și să promoveze cercetarea națională și să coordoneze programe de cercetare la nivel regional și internațional în domeniul controlului tutunului. În acest sens, fiecare parte se străduiește:

(a) să întreprindă, direct sau prin intermediul organizațiilor interguvernamentale internaționale și regionale și al altor organisme competente, activități de cercetare și evaluare științifică și să colaboreze la realizarea acestora, încurajând cercetarea factorilor determinanți și a consecințelor consumului de tutun și a expunerii la fumul de tutun, precum și cercetarea culturilor de substituție și

(b) să promoveze și să consolideze, cu sprijinul organizațiilor interguvernamentale internaționale și regionale și al altor organisme competente, formarea și susținerea tuturor celor care participă la activități de control al tutunului, inclusiv cercetare, punere în aplicare și evaluare.

(2) Părțile pun în aplicare, după caz, programe de supraveghere națională, regională și mondială a amplorii, a tendințelor, a factorilor determinanți și a consecințelor consumului de tutun și ale expunerii la fumul de tutun. În acest scop, părțile integrează programele de supraveghere a tabagismului în programele de supraveghere a sănătății la nivel național, regional și mondial pentru ca datele să fie comparabile și să poată fi analizate la nivel regional și internațional, după caz.

(3) Părțile recunosc importanța ajutorului financiar și tehnic al organizațiilor interguvernamentale internaționale și regionale și al altor organisme. Fiecare parte se străduiește:

(a) să pună în aplicare în mod progresiv un sistem național de supraveghere epidemiologică a consumului de tutun și a indicatorilor sociali, economici și sanitari respectivi;

(b) să coopereze cu organizațiile interguvernamentale internaționale și regionale și cu alte organisme competente, inclusiv cu organismele guvernamentale și neguvernamentale, la supravegherea regională și mondială a tutunului și la schimbul de informații cu privire la indicatorii menționați la alineatul (3) litera (a) din prezentul articol și

(c) să coopereze cu Organizația Mondială a Sănătății la elaborarea orientărilor sau a procedurilor generale pentru a colecta, analiza și disemina informațiile cu privire la supravegherea tutunului.

(4) Părțile, sub rezerva legislației lor naționale, încurajează și facilitează schimbul de informații științifice, tehnice, socioeconomice, comerciale și juridice din domeniul public, precum și schimbul de informații privind practicile industriei tutunului și cultivarea tutunului în raport cu dispozițiile convenției, ținând seama de nevoile specifice ale țărilor în curs de dezvoltare și ale țărilor cu economie în tranziție care sunt părți la convenție și luând măsuri în acest sens. Fiecare parte se străduiește:

(a) să stabilească în mod progresiv și să mențină o bază de date actualizată cu actele cu putere de lege și normele administrative privind controlul tutunului și, după caz, un set de informații cu privire la aplicarea lor, precum și cu privire la jurisprudența adecvată și să coopereze la instalarea programelor de control al tutunului la nivel regional și mondial;

(b) să stabilească în mod progresiv și să mențină o bază de date actualizată referitoare la programele de supraveghere naționale, în conformitate cu alineatul (3) litera (a) din prezentul articol și

(c) să coopereze cu organizațiile internaționale competente pentru a pune treptat în funcțiune și a menține un sistem mondial responsabil cu colectarea și diseminarea constantă a informațiilor privind producția de tutun, fabricarea produselor din tutun și activitățile industriei tutunului care au impact asupra convenției sau asupra activităților naționale de control al tutunului.

(5) Părțile trebuie să coopereze în cadrul organizațiilor interguvernamentale internaționale și regionale și al instituțiilor financiare și de dezvoltare ale căror membre sunt, pentru a promova și încuraja furnizarea de resurse tehnice și financiare către secretariat în scopul de a ajuta țările în curs de dezvoltare și țările cu o economie în tranziție care sunt parte la convenție să respecte obligațiile care le revin în materie de cercetare, supraveghere și schimb de informații.

Articolul 21

Notificare și schimb de informații

(1) Fiecare parte prezintă Conferinței părților, prin intermediul secretariatului, rapoarte periodice referitoare la punerea în aplicare a convenției, care vor trebui să includă:

(a) informații cu privire la măsurile legislative, executive, administrative sau orice alte măsuri luate pentru punerea în aplicare a convenției;

(b) informații, după caz, cu privire la dificultățile sau obstacolele pe care le-a întâmpinat în punerea în aplicare a convenției și măsurile luate pentru a le depăși pe acestea din urmă;

(c) informații, după caz, cu privire la ajutorul financiar și tehnic furnizat sau primit pentru activitățile de control al tutunului;

(d) informații referitoare la supraveghere și cercetare, astfel cum se menționează la articolul 20, și

(e) informațiile precizate la articolul 6 alineatul (3), articolul 13 alineatele (2) și (3), articolul 13 alineatul (4) litera (d), articolul 15 alineatul (5) și articolul 19 alineatul (2).

(2) Frecvența și forma rapoartelor prezentate de părți sunt determinate de Conferința părților. Fiecare parte își întocmește raportul inițial în doi ani de la data intrării în vigoare a convenției pentru această parte.

(3) Conferința părților, în conformitate cu articolele 22 și 26, examinează dispozițiile pentru a ajuta țările în curs de dezvoltare și țările cu economie în tranziție care sunt parte la convenție, care solicită acest lucru, să respecte obligațiile care le revin în temeiul prezentului articol.

(4) Notificarea și schimbul de informații în temeiul convenției sunt reglementate de dreptul național cu privire la confidențialitatea și viața privată. Părțile protejează, astfel cum au convenit, orice informație confidențială care este schimbată.

Articolul 22

Cooperarea în domeniul științific, tehnic și juridic și furnizarea expertizei necesare

(1) Părțile cooperează, în mod direct sau prin intermediul organismelor internaționale competente, pentru a-și consolida capacitatea de a respecta obligațiile care le revin în temeiul convenției, ținând seama de nevoile țărilor în curs de dezvoltare și ale țărilor cu o economie în tranziție care sunt parte la convenție. Această cooperare facilitează, în condițiile convenite de comun acord, transferul de expertiză tehnică, științifică și juridică și de tehnologie pentru a stabili și a consolida strategiile, planurile și programele naționale de control al tutunului care vizează în special:

(a) să favorizeze punerea în funcțiune, transferul și achiziția de tehnologii, cunoștințe, competențe și capacități în domeniul controlului tutunului;

(b) să furnizeze expertiză tehnică, științifică și juridică sau de altă natură pentru a stabili și a consolida strategiile, planurile și programele naționale de control al tutunului destinate aplicării convenției, în special:

(i) contribuind, la cerere, la elaborarea unei baze legislative solide, precum și a unor programe tehnice destinate în special descurajării inițiativei de a fuma, încurajării renunțării la fumat și protejării persoanelor împotriva expunerii la fumul de tutun;

(ii) ajutând, după caz, lucrătorii din domeniul tutunului să găsească alte mijloace de subzistență adecvate, viabile din punct de vedere economic și juridic, printr-o metodă viabilă din punct de vedere economic și juridic și

(iii) ajutând, după caz, cultivatorii de tutun să treacă la alte culturi printr-o metodă viabilă din punct de vedere economic;

(c) să sprijine programe de formare sau de sensibilizare bine concepute, adaptate la personalul în cauză, în conformitate cu articolul 12;

(d) să pună la dispoziție, după caz, materialul, echipamentele și proviziile necesare, precum și suportul logistic necesare strategiilor, planurilor și programelor de control al tutunului;

(e) să definească metode de control al tutunului, inclusiv pentru tratarea definitivă a dependenței nicotinice și

(f) să promoveze, după caz, activitatea de cercetare care vizează obținerea unor costuri mai accesibile pentru tratarea completă a dependenței nicotinice.

(2) Conferința părților încurajează și facilitează transferul de expertiză tehnică, științifică și juridică și transferul de tehnologie cu sprijinul financiar obținut potrivit metodelor prevăzute la articolul 26.

PARTEA VIII

DISPOZIȚII INSTITUȚIONALE ȘI RESURSE FINANCIARE

Articolul 23

Conferința părților

(1) Se instituie o Conferință a părților. Prima sesiune a conferinței va fi convocată de Organizația Mondială a Sănătății la un an de la data intrării în vigoare a prezentei convenții. Conferința va stabili locul și data sesiunilor ordinare ulterioare primei sesiuni.

(2) Pot avea loc în orice moment sesiuni extraordinare ale Conferinței părților în cazul în care conferința consideră acest lucru necesar sau la solicitarea scrisă a unei părți, cu condiția ca, în termen de șase luni de la comunicarea de către secretariatul convenției a respectivei solicitări în atenția părților menționate, solicitarea respectivă să fie susținută de cel puțin o treime din părți.

(3) Conferința părților va adopta prin consens regulamentul de procedură, cu ocazia primei sesiuni.

(4) Conferința părților va adopta prin consens propriul regulament financiar care se va aplica, de asemenea, și finanțării organelor subsidiare pe care le-ar putea stabili, precum și dispozițiile financiare care vor reglementa funcționarea secretariatului. La fiecare dintre sesiunile ordinare, aceasta adoptă un buget pentru exercițiul financiar care se încheie la sesiunea ordinară următoare.

(5) Conferința părților examinează cu regularitate aplicarea convenției și ia deciziile necesare pentru a promova aplicarea eficientă a acesteia. Conferința poate adopta protocoale, anexe și modificări la convenție, în conformitate cu articolele 28, 29 și 33. În acest sens, conferința:

(a) încurajează și facilitează schimbul de informații, în conformitate cu articolele 20 și 21;

(b) încurajează și orientează elaborarea și ameliorarea periodică a metodologiilor comparabile pentru cercetarea și colectarea de date, pe lângă cele prevăzute la articolul 20, referitoare la punerea în aplicare a convenției;

(c) încurajează, în funcție de situație, elaborarea, aplicarea și evaluarea strategiilor, a planurilor și a programelor, precum și a politicilor, a legilor și a altor măsuri;

(d) examinează rapoartele prezentate de părți în conformitate cu articolul 21 și adoptă rapoarte periodice cu privire la aplicarea convenției;

(e) încurajează și facilitează mobilizarea resurselor financiare pentru aplicarea convenției, în conformitate cu articolul 26;

(f) creează organele subsidiare necesare pentru realizarea obiectivului convenției;

(g) solicită, în funcție de necesități, serviciile, cooperarea și informațiile furnizate de organizațiile și organele competente și adecvate ale sistemului Organizației Națiunilor Unite și ale altor organizații interguvernamentale internaționale și regionale și organizații și organe neguvernamentale în scopul consolidării punerii în aplicare a convenției și

(h) studiază alte acțiuni, după caz, pentru a atinge obiectivul convenției, ținând seama de experiența acumulată cu punerea în aplicare a convenției.

(6) Conferința părților stabilește criteriile de participare a observatorilor la dezbaterile sale.

Articolul 24

Secretariat

(1) Conferința părților va desemna un secretariat permanent și va organiza funcționarea acestuia. Conferința părților se va strădui să îndeplinească această sarcină în cadrul primei sesiuni.

(2) Până la desemnarea și stabilirea unui secretariat permanent, funcțiile de secretariat ale prezentei convenții vor fi asigurate de Organizația Mondială a Sănătății.

(3) Funcțiile secretariatului sunt următoarele:

(a) organizarea sesiunilor Conferinței părților și a oricărui organ subsidiar și furnizarea serviciilor necesare acestora;

(b) transmiterea rapoartelor pe care le primește în conformitate cu convenția;

(c) asistarea părților care au depus cerere, în special a țărilor în curs de dezvoltare și a țărilor cu o economie în tranziție care sunt parte la convenție, în compilarea și transmiterea informațiilor solicitate în conformitate cu dispozițiile convenției,

(d) întocmirea rapoartelor referitoare la activitățile sale în temeiul convenției sub autoritatea Conferinței părților și prezentarea rapoartelor respective în cadrul Conferinței părților;

(e) asigurarea, sub autoritatea Conferinței părților, a coordonării necesare cu organizațiile interguvernamentale internaționale și regionale și cu alte organisme competente;

(f) adoptarea, sub autoritatea Conferinței părților, a dispozițiilor administrative sau contractuale necesare pentru îndeplinirea eficientă a funcțiilor sale și

(g) îndeplinirea celorlalte funcții ale secretariatului menționate de convenție și de oricare dintre protocoalele sale, precum și a altor funcții care i-ar putea fi atribuite de Conferința părților.

Articolul 25

Relația dintre Conferința părților și organizațiile interguvernamentale

Pentru a asigura cooperarea tehnică și financiară necesară atingerii obiectivului prezentei convenții, Conferința părților poate solicita cooperarea organizațiilor interguvernamentale și regionale competente, inclusiv a instituțiilor financiare și de dezvoltare.

Articolul 26

Resurse financiare

(1) Părțile recunosc rolul important pe care îl joacă resursele financiare în realizarea obiectivului prezentei convenții.

(2) Fiecare parte acordă un sprijin financiar în favoarea activităților naționale care vizează realizarea obiectivului convenției, în conformitate cu planurile, prioritățile și programele naționale.

(3) Părțile încurajează, după caz, utilizarea căilor bilaterale, regionale, subregionale și a altor căi multilaterale pentru a furniza fonduri destinate elaborării și consolidării programelor complete și multisectoriale de control al tutunului în țările în curs de dezvoltare și în țările cu o economie în tranziție care sunt parte la convenție. Prin urmare, în cadrul strategiilor de dezvoltare durabilă elaborate la nivel național trebuie planificate și susținute soluții alternative la producția de tutun, viabile din punct de vedere economic, în special diversificarea culturilor.

(4) Părțile reprezentate în cadrul organizațiilor interguvernamentale internaționale și regionale competente și instituțiile financiare și de dezvoltare încurajează entitățile menționate să furnizeze asistență financiară țărilor în curs de dezvoltare și țărilor cu o economie în tranziție pentru a le ajuta respecte obligațiile care le revin în temeiul convenției, fără limitarea dreptului de participare în cadrul acestor organizații.

(5) Părțile convin următoarele:

(a) pentru a permite părților să respecte obligațiile care le revin în temeiul convenției, toate resursele potențiale și existente adecvate de natură financiară, tehnică sau de altă natură, atât publice, cât și private, disponibile pentru activitățile de control al tutunului, trebuie să fie mobilizate și folosite în favoarea tuturor părților, în special a țărilor în curs de dezvoltare și a țărilor cu o economie în tranziție;

(b) secretarul oferă consiliere țărilor în curs de dezvoltare și țărilor cu o economie în tranziție care sunt parte la convenție, la cererea acestora, cu privire la sursele de finanțare existente pentru a le ajuta să își îndeplinească obligațiile în conformitate cu convenția;

(c) pe baza unui studiu realizat de secretariat și a altor informații pertinente, Conferința părților examinează la prima sesiune sursele și mecanismele de asistență existente și potențiale și determină în ce măsură sunt adecvate;

(d) Conferința părților ține seama de rezultatele examinării menționate pentru a stabili dacă trebuie consolidate mecanismele existente sau dacă trebuie creat un fond mondial de contribuții voluntare sau orice alt mecanism de finanțare potrivit pentru a canaliza resurse suplimentare, în cazul în care este necesar, către țările în curs de dezvoltare și țările cu o economie în tranziție care sunt parte la convenție, ajutându-le astfel să realizeze obiectivele convenției.

PARTEA IX

SOLUȚIONAREA LITIGIILOR

Articolul 27

Soluționarea litigiilor

(1) În cazul în care survine un litigiu între două sau mai multe părți cu privire la interpretarea sau aplicarea prezentei convenții, părțile implicate se străduiesc să soluționeze respectivul litigiu pe cale diplomatică, prin negociere sau prin orice alt mijloc pașnic ales de ele, inclusiv prin recursul la bunele oficii sau la medierea unui terț sau la conciliere. În cazul unui eșec, părțile în cauză au obligația de a continua eforturile de a ajunge la o înțelegere.

(2) Atunci când ratifică, acceptă, aprobă sau confirmă în mod formal convenția sau aderă la aceasta sau la un moment ulterior, orice stat sau organizație de integrare economică regională poate declara depozitarului, în scris, că acceptă obligația de a supune orice litigiu care nu este soluționat în conformitate cu alineatul (1) unui arbitraj ad hoc, în conformitate cu procedurile adoptate de către Conferința părților prin consens.

(3) Dispozițiile prezentului articol se aplică tuturor protocoalelor încheiate între părțile la protocolul amintit, cu excepția cazului în care protocolul respectiv prevede altfel.

PARTEA X

ELABORAREA ULTERIOARĂ A CONVENȚIEI

Articolul 28

Modificări la prezenta convenție

(1) Orice parte poate propune modificări la prezenta convenție. Aceste modificări sunt examinate de Conferința părților.

(2) Modificările la convenție sunt adoptate de Conferința părților. Orice text propus pentru modificarea convenției este comunicat de către secretariat părților cu cel puțin șase luni înainte de sesiunea în cadrul căreia este propus pentru adoptare. De asemenea, secretariatul comunică modificările propuse semnatarilor convenției și depozitarului, spre informare.

(3) Părțile depun toate eforturile posibile pentru a ajunge la un acord prin consens referitor la orice amendament la convenție. În cazul în care au fost epuizate toate eforturile în acest sens și nu s-a ajuns la un acord, modificarea este adoptată ca ultimă soluție prin votul unei majorități de trei sferturi din părțile prezente la sesiune care votează. În sensul prezentului articol, prin părți prezente care votează se înțelege părțile prezente și care votează favorabil sau nefavorabil. Orice modificare adoptată se comunică de secretariat depozitarului, care îl transmite tuturor părților pentru acceptare.

(4) Instrumentele de acceptare a modificărilor sunt depuse la depozitar. Orice modificare adoptată în conformitate cu alineatul (3) din prezentul articol intră în vigoare între părțile care l-au acceptat la 90 de zile de la data la care depozitarul a primit instrumentele de acceptare depuse de cel puțin două treimi din părțile la convenție.

(5) Modificarea intră în vigoare pentru orice altă parte la 90 de zile de la data la care partea respectivă depune la depozitar instrumentul de acceptare a modificării.

Articolul 29

Adoptarea și modificarea anexelor la prezenta convenție

(1) Anexele la prezenta convenție și modificările la anexele respective sunt propuse, se adoptă și intră în vigoare în conformitate cu procedura menționată la articolul 28.

(2) Anexele la convenție fac parte integrantă din aceasta și, cu excepția dispozițiilor contrare exprese, orice trimitere la prezenta convenție constituie și o trimitere la anexele respective.

(3) Anexele vor conține numai liste, formulare și diverse alte elemente descriptive referitoare la aspecte procedurale, științifice, tehnice sau administrative.

PARTEA XI

DISPOZIȚII FINALE

Articolul 30

Rezerve

La prezenta convenție nu se poate face nici o rezervă.

Articolul 31

Denunțare

(1) În orice moment după expirarea unui termen de doi ani de la data intrării în vigoare a prezentei convenții pentru o anumită parte, partea respectivă poate denunța convenția printr-o notificare scrisă, prezentată depozitarului.

(2) Denunțarea va intra în vigoare la expirarea unui termen de un an de la data la care depozitarul a primit notificarea sau la orice altă dată ulterioară care este specificată în notificare.

(3) Partea care va denunța convenția se consideră că a denunțat de asemenea orice protocol la care este parte.

Articolul 32

Dreptul de vot

(1) Fiecare parte la prezenta convenție dispune de un vot, sub rezerva dispozițiilor alineatului (2) din prezentul articol.

(2) Organizațiile de integrare economică regională dispun, pentru exercitarea dreptului de vot în domeniile lor de competență, de un număr de voturi egal cu numărul de state membre care sunt parte la convenție. Organizațiile respective nu își exercită dreptul de vot în cazul în care unul dintre statele lor membre își exercită dreptul său de vot și invers.

Articolul 33

Protocoale

(1) Orice parte poate propune protocoale. Propunerile respective sunt examinate de Conferința părților.

(2) Conferința părților poate adopta protocoale la prezenta convenție. Se vor depune toate eforturile posibile pentru ca aceste protocoale să fie adoptate prin consens. În cazul în care au fost epuizate toate eforturile în vederea ajungerii la un consens și nu s-a ajuns la nici un acord, protocolul se adoptă, în ultimă instanță, cu o majoritate de trei sferturi din părțile prezente care votează pentru sau împotriva protocolului.

(3) Secretariatul comunică părților textul oricărui protocol propus cu cel puțin șase luni înainte de sesiunea în care este propus pentru adoptare.

(4) Numai părțile la convenție pot fi părți la un protocol.

(5) Protocoalele la convenție au forță obligatorie numai pentru părțile la protocolul respectiv. Numai părțile la un protocol pot lua decizii cu privire la chestiunile care interesează în mod exclusiv protocolul menționat.

(6) Condițiile de intrare în vigoare a oricărui protocol sunt reglementate de instrumentul respectiv.

Articolul 34

Semnare

Prezenta convenție va fi deschisă spre semnare de către toți membrii Organizației Mondiale a Sănătății și de către statele care nu sunt membre ale Organizației Mondiale a Sănătății, dar sunt membre ale Organizației Națiunilor Unite, precum și ale organizațiilor de integrare economică regională, la sediul Organizației Mondiale a Sănătății de la Geneva, de la 16 iunie 2003 la 22 iunie 2003, și ulterior, la sediul Organizației Națiunilor Unite de la New York, de la 30 iunie 2003 la 29 iunie 2004.

Articolul 35

Ratificare, acceptare, aprobare, confirmare formală sau aderare

(1) Prezenta convenție este prezentată pentru ratificare, acceptare, aprobare sau aderare statelor și pentru confirmarea formală sau aderarea organizațiilor de integrare economică regională. Aceasta va fi deschisă aderării din ziua următoare celei în care va înceta să mai fie deschisă pentru semnare. Instrumentele de ratificare, de acceptare, de aprobare, de confirmare formală sau de aderare vor fi depuse la depozitar.

(2) Orice organizație de integrare economică regională care devine parte la convenție, fără ca vreunul dintre statele sale membre să fie parte la convenția respectivă, trebuie să respecte în totalitate obligațiile enunțate în convenție. În cazul în care unul sau mai multe state membre ale uneia dintre organizațiile respective sunt parte la convenție, organizația și statele sale membre convin cu privire la responsabilitățile care le revin în ceea ce privește îndeplinirea obligațiilor în conformitate cu convenția. Într-o astfel de situație, organizația și statele membre nu sunt autorizate să își exercite în mod simultan drepturile în cadrul convenției.

(3) Organizațiile de integrare economică regională specifică, în instrumentele lor de confirmare formală sau în instrumentele de aderare, sfera competențelor lor în domeniile reglementate de convenție. De asemenea, organizațiile respective notifică depozitarului orice modificare importantă a sferei competențelor pe care le dețin, iar acesta informează, la rândul său, părțile.

Articolul 36

Intrarea în vigoare

(1) Prezenta convenție va intra în vigoare la 90 de zile de la data depunerii la depozitar a celui de-al patruzecilea instrument de ratificare, de acceptare, de aprobare, de confirmare formală sau de adeziune.

(2) Pentru fiecare stat care ratifică, acceptă sau aprobă convenția sau aderă la convenția respectivă, după ce au fost îndeplinite condițiile menționate la alineatul (1) din prezentul articol cu privire la intrarea în vigoare, convenția va intra în vigoare în a nouăzecea zi de la data depunerii de către statul respectiv a instrumentului său de ratificare, de acceptare, de aprobare sau de aderare.

(3) Pentru fiecare dintre organizațiile de integrare economică regională care depune un instrument de confirmare formală sau un instrument de aderare după ce au fost îndeplinite condițiile menționate la alineatul (1) din prezentul articol referitoare la intrarea în vigoare, convenția va intra în vigoare în a nouăzecea zi de la data depunerii de către organizația menționată a instrumentului de confirmare formală sau de aderare.

(4) În sensul prezentului articol nu se poate considera că unul dintre instrumentele depuse de către o organizație de integrare economică regională se adaugă instrumentelor depuse deja de statele membre ale organizației respective.

Articolul 37

Depozitar

Secretarul General al Organizației Națiunilor Unite va fi depozitarul prezentei convenții și amendamentelor referitoare la convenția menționată și al protocoalelor și anexelor adoptate în conformitate cu articolele 28, 29 și 33.

Articolul 38

Texte autentice

Originalul prezentei convenții, ale cărui texte în limbile arabă, chineză, engleză, franceză, rusă și spaniolă sunt autentice, va fi depus la Secretarul General al Organizației Națiunilor Unite.

DREPT CARE subsemnații, pe deplin autorizați în acest sens, au semnat prezenta convenție.

Adoptată la Geneva, 21 mai 2003.

[1] După caz, "național" se referă și la organizațiile de integrare economică regionale.

--------------------------------------------------

20040602

ANEXA II

20040602

Declarația Comunității Europene în conformitate cu articolul 35 alineatul (3) din Convenția-cadru a Organizației Mondiale a Sănătații pentru controlul tutunului

Comunitatea Europeană declară că, în conformitate cu dispozițiile Tratatului de instituire a Comunității Europene, în special articolul 3 alineatul (1) litera (p) și articolul 152, Comisia este abilitată să adopte măsuri, pentru completarea politicilor naționale ale statelor membre, cu privire la îmbunătățirea sănătății publice și prevenirea bolilor și afecțiunilor umane și a cauzelor care pun în pericol sănătatea umană.

Membrii actuali ai Comisiei Europene sunt Regatul Belgiei, Republica Cehă, Regatul Danemarcei, Republica Federală Germania, Republica Estonia, Republica Elenă, Regatul Spaniei, Republica Franceză, Irlanda, Republica Italiană, Republica Cipru, Republica Letonia, Republica Lituania, Marele Ducat al Luxemburgului, Republica Ungară, Republica Malta, Regatul Țărilor de Jos, Republica Austria, Republica Polonă, Republica Portugheză, Republica Slovenia, Republica Slovacă, Republica Finlanda, Regatul Suediei și Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord.

Competența comunitară se manifestă în domeniile care sunt deja reglementate de legislația comunitară. Actele comunitare enumerate în continuare ilustrează sfera domeniului de competență al Comunității, în conformitate cu dispozițiile Tratatului de instituire a Comunității Europene.

Exercitarea competențelor pe care statele membre le-au transferat Comunității în temeiul tratatelor trebuie, prin natura sa, să evolueze în mod permanent. Din acest punct de vedere, comunitatea își rezervă, în consecință, dreptul de a publica alte declarații în viitor.

Lista actelor și programelor comunitare care contribuie la promovarea controlului tutunului

Directiva 89/552/CE a Consiliului din 3 octombrie 1989 privind coordonarea anumitor acte cu putere de lege și acte administrative ale statelor membre cu privire la desfășurarea activităților de difuzare a programelor de televiziune (JO L 298, 17.10.1989, p. 23). Directivă astfel cum a fost modificată prin Directiva 97/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului (JO L 202, 30.7.1997, p. 60).

Directiva 2001/37/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 iunie 2001 privind apropierea actelor cu putere de lege și actelor administrative ale statelor membre în materie de fabricare, prezentare și vânzare a produselor din tutun (JO L 194, 18.7.2001, p. 26).

Directiva 2003/33/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 mai 2003 privind armonizarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre în materie de publicitate și sponsorizare în favoarea produselor din tutun (JO L 152, 20.6.2003, p. 16).

Decizia 2003/641/CE a Comisiei din 5 septembrie 2003 privind utilizarea fotografiilor color sau a altor ilustrații ca avertismente referitoare la sănătate pe pachetele de țigări (JO L 226, 10.9.2003, p. 24).

Decizia nr. 1786/2002/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 septembrie 2002 de adoptare a unui program de acțiune comunitară în domeniul sănătății publice (2003-2008) (JO L 271, 9.10.2002, p. 1).

Regulamentul (CE) nr. 2182/2002 al Comisiei din 6 decembrie 2002 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2075/92 al Comisiei în ceea ce privește Fondul comunitar al tutunului (JO L 331, 7.12.2002, p. 16). Regulament astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 480/2004 (JO L 78, 16.3.2004, p. 8).

Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului Vamal Comunitar (JO L 302, 19.10.1992, p. 1). Regulament astfel cum a fost modificat ultima dată prin Actul de aderare din 2003.

Regulamentul (CE) nr. 515/97 al Consiliului din 13 martie 1997 privind asistența reciprocă între autoritățile administrative ale statelor membre și cooperarea dintre acestea și Comisie în vederea asigurării aplicării corespunzătoare a legislației din domeniile vamal și agricol (JO L 82, 22.3.1997, p. 1). Regulament modificat prin Regulamentul (CE) nr. 807/2003 (JO L 122, 16.5.2003, p. 36).

Regulamentul (CE) nr. 3295/94 al Consiliului de stabilire a măsurilor de interzicere a punerii în liberă circulație, a exportării, a reexportării și a plasării sub regim de suspendare a mărfurilor contrafăcute și a mărfurilor (JO L 341, 30.12.1994, p. 8). Regulament înlocuit de la 1 iulie 2004 de Regulamentul (CE) nr. 1383/2003 al Consiliului din 22 iulie 2003 privind intervenția autorităților vamale împotriva mărfurilor suspectate de a aduce atingere anumitor drepturi de proprietate intelectuală, precum și măsurile care trebuie aplicate mărfurilor care aduc atingere anumitor drepturi de proprietate (JO L 196, 2.8.2003, p. 7).

--------------------------------------------------

20040602

ANEXA III

Declarație interpretativă a Comunității

"Comunitatea și statele membre declară că un stat membru al Comunității Europene a cărui Constituție sau ale cărui principii constituționale naționale nu permit instituirea unei interdicții globale a oricărei forme de publicitate împotriva tutunului și a oricărei forme de promovare și de sponsorizare a tutunului poate recurge la dispoziția prevăzută la articolul 13 alineatul (3) din Convenția-cadru a Organizației Mondiale a Sănătății pentru controlul tutunului pentru a adapta regulamentul în vederea respectării imperativelor constituționale naționale."

--------------------------------------------------