3.

titlul secțiunii III și articolele 5 și 6 se înlocuiesc cu următorul text: „SECȚIUNEA III Obligații privind societățile de gestionare Titlul A Condiții de inițiere a activității Articolul 5 (1) Inițierea activității societății de gestionare este subordonată unei autorizații oficiale prealabile eliberate de autoritățile competente ale statului membru de origine. Autorizația acordată unei societăți de gestionare pe baza prezentei directive este valabilă pentru toate statele membre. (2) Activitățile societății de gestionare trebuie să se limiteze la gestionarea OPCVM autorizate în conformitate cu prezenta directivă, ceea ce nu exclude posibilitatea de conducere suplimentară a altor organisme de plasament colectiv care nu sunt reglementate de prezenta directivă și pentru care societatea de gestionare face obiectul unei supravegheri prudențiale, dar ale căror unități nu pot fi comercializate în alte state membre în temeiul prezentei directive. Activitatea de gestionare a fondurilor comune de investiție și a societăților de investiții include, în sensul prezentei directive, funcțiile menționate în anexa II, a căror listă nu este exhaustivă. (3) Prin derogare de la alineatul (2), statele membre pot autoriza societățile de gestionare să furnizeze, în plus față de gestionarea fondurilor comune de investiție și a societăților de investiții, următoarele servicii: (a) gestionarea de portofolii de investiții, inclusiv a celor deținute de fondurile de pensii, pe bază discreționară și individualizată, în cadrul unui mandat dat de către investitori, în cazul în care aceste portofolii includ unul sau mai multe dintre instrumentele enumerate în secțiunea B a anexei la DSI; (b) ca servicii auxiliare: — consiliere pentru investiții privind unul sau mai multe dintre instrumentele enumerate în secțiunea B a anexei la DSI; — siguranță și gestionare pentru unitățile organismelor de plasament colectiv. Societățile de gestionare nu pot fi autorizate în nici un caz, în temeiul prezentei directive, să asigure exclusiv serviciile menționate în prezentul alineat sau să presteze servicii auxiliare fără a fi autorizate pentru serviciile menționate la litera (a). (4) Articolul 2 alineatul (4), articolul 8 alineatul (2), articolele 10, 11 și 13 din DSI se aplică prestării de servicii menționate la alineatul (3) din prezentul articol de către societățile de gestionare. Articolul 5a (1) Fără a aduce atingere altor condiții de aplicare generală prevăzute de legislația internă, autoritățile competente acordă autorizația unei societăți de gestionare numai în cazul în care: (a) societatea de gestionare dispune de un capital inițial de cel puțin 125 000 EUR; — în cazul în care valoarea portofoliilor societății de gestionare depășește 250 000 000 EUR, societatea de gestionare trebuie să furnizeze o sumă suplimentară din fonduri proprii. Această sumă suplimentară din fonduri proprii este echivalentă cu 0,02 % din suma cu care valoarea portofoliilor societății de gestionare depășește 250 000 000 EUR. În orice caz, totalul cerut din capitalul inițial și suma suplimentară nu depășesc 10 000 000 EUR; — în sensul prezentului alineat, sunt considerate ca portofolii ale unei societăți de gestionare următoarele portofolii: (i) fondurile comune de investiție gestionate de respectiva societate, inclusiv portofoliile a căror gestionare a delegat-o, dar excluzând portofoliile pe care le administrează prin delegare; (ii) organismele de plasament pentru care respectiva societate este societatea de gestionare desemnată; (iii) alte organisme de plasament colectiv gestionate de respectiva societate, inclusiv portofoliile pentru care a delegat funcția de gestionare, dar cu excluderea portofoliilor pe care le administrează prin delegare; — indiferent de suma la care se aplică aceste cerințe, fondurile proprii ale societății de gestionare nu vor fi niciodată mai mici decât suma stabilită în anexa IV la Directiva 93/6/CEE; — statele membre pot autoriza ca societățile de gestionare să nu asigure până la 50 % din fondurile proprii suplimentare menționate la prima liniuță, în cazul în care acestea beneficiază de o garanție egală cu suma specificată dată de o instituție de credit sau de o întreprindere de asigurare. Sediul central al instituției de credit sau al întreprinderii de asigurare în cauză trebuie să fie stabilit într-un stat membru sau într-un stat terț, cu condiția ca acesta să facă obiectul normelor prudențiale pe care autoritățile competente le consideră echivalente cu cele prevăzute în legislația comunitară; — nu mai târziu de 13 februarie 2005, Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport asupra aplicării acestei cerințe de capital, făcând, după caz, propuneri de revizuire; (b) persoanele care conduc în mod efectiv activitatea societății de gestionare întrunesc în mod egal condițiile de bună reputație și de experiență necesare tipului de OPCVM gestionate de respectiva societate. În acest scop, identitatea respectivelor persoane și a oricărei persoane care le succede în funcție trebuie comunicată de îndată autorităților competente. Conduita activității societății trebuie determinată de către cel puțin două persoane care întrunesc astfel de condiții; (c) cererea de autorizare este însoțită de un program de activitate, în care se indică, printre altele, structura organizatorică a societății de gestionare; (d) sediul principal și sediul oficial sunt situate în același stat membru. (2) Mai mult, în cazul în care există legături strânse între societatea de gestionare și alte persoane fizice sau juridice, autoritățile competente acordă autorizația numai dacă aceste legături nu împiedică buna desfășurare a activității lor de supraveghere. Autoritățile competente refuză de asemenea autorizarea în cazul în care actele cu putere de lege sau actele administrative ale unui stat terț care reglementează una sau mai multe persoane fizice sau juridice cu care societatea de gestionare are legături strânse sau anumite dificultăți privind aplicarea acestora împiedică exercitarea eficientă a funcției lor de supraveghere. Autoritățile competente impun ca societățile de gestionare să le furnizeze informațiile de care au nevoie pentru a asigura în mod continuu respectarea condițiilor prevăzute în prezentul alineat. (3) Solicitantul este informat, în termen de șase luni de la depunerea cererii complete, dacă i s-a acordat sau refuzat autorizația. Refuzul autorizării trebuie justificat. (4) O societate de gestionare își poate începe activitatea imediat ce îi este acordată autorizația. (5) Autoritățile competente nu pot retrage autorizația unei societăți de gestionare reglementată de prezenta directivă decât în cazul în care aceasta din urmă: (a) nu utilizează autorizația într-un interval de 12 luni, renunță în mod expres la autorizație sau a renunțat la exercitarea activității reglementate de prezenta directivă de peste șase luni, cu excepția cazului în care statul membru în cauză a prevăzut că în aceste cazuri autorizația devine caducă; (b) a obținut autorizația prin declarații false sau prin alte modalități neregulamentare; (c) nu mai îndeplinește condițiile în care i-a fost acordată autorizația; (d) nu mai respectă dispozițiile Directivei 93/6/CEE, în cazul în care autorizația acoperă și serviciul de gestionare de portofoliu pe o bază discreționară, menționată la articolul 5 alineatul 3 litera (a) din prezenta directivă; (e) a încălcat în mod grav și sistematic prevederile adoptate în temeiul prezentei directive; sau (f) se înscrie într-unul dintre cazurile de retragere prevăzute în legislația internă. Articolul 5b (1) Autoritățile competente nu acordă autorizația care să permită exercitarea activității unei societăți de gestionare decât după obținerea informațiilor despre identitatea acționarilor sau a asociaților, direcți sau indirecți, persoane fizice sau juridice, care dețin o participare calificată și despre valoarea acestei participări. Autoritățile competente refuză autorizarea în cazul în care, ținând seama de necesitatea garantării unei gestionări sănătoase și prudente a societății de gestionare, nu sunt convinse că respectivii acționari sau asociați convin pentru această misiune. (2) Statele membre nu aplică sucursalelor societăților de gestionare care au sediul central în exteriorul Uniunii Europene și care își încep sau își exercită activitatea dispoziții care să le asigure un tratament mai favorabil decât cel aplicat sucursalelor societăților de gestionare cu sedii centrale în state membre. (3) Autoritățile competente ale altui stat membru în cauză sunt consultate în prealabil asupra autorizării oricărei societăți de gestionare care este: (a) filială a altei societăți de gestionare, organism de plasament, instituție de credit sau întreprindere de asigurare autorizată într-un alt stat membru; (b) filială a unei întreprinderi-mamă a unei alte societăți de gestionare, organism de plasament, instituții de credit sau întreprinderi de asigurare autorizată într-un alt stat membru; sau (c) controlată de aceleași persoane fizice sau juridice ca și o altă societate de gestionare, organism de plasament, instituție de credit sau întreprindere de asigurare autorizată într-un alt stat membru. Titlul B Relațiile cu țările terțe Articolul 5c (1) Relațiile cu țările terțe sunt reglementate în conformitate cu dispozițiile relevante ale articolului 7 din DSI. În sensul prezentei directive, termenii «societate/societate de investiții» conținuți de articolul 7 din DSI se interpretează ca «societate de gestionare», respectiv «societăți de gestionare»; expresia «prestare de servicii de investiții» conținută la articolul 7 alineatul (2) din DSI se interpretează ca «prestare de servicii». (2) Statele membre informează de asemenea Comisia asupra oricărei dificultăți de ordin general întâlnite de OPCVM în cadrul comercializării unităților lor în orice stat terț. Titlul C Condițiile de funcționare Articolul 5d (1) Autoritățile competente ale statului membru de origine al societății de gestionare cer ca societatea de gestionare pe care au autorizat-o să respecte în orice situație condițiile prevăzute la articolul 5 și articolul 5a alineatele (1) și (2) din prezenta directivă. Fondurile proprii ale unei societăți de gestionare nu pot scădea sub nivelul prevăzut la articolul 5a alineatul (1) litera (a). Dacă este totuși cazul, autoritățile competente pot, în cazul în care circumstanțele justifică acest lucru, să acorde societăților un termen limitat care să le permită rectificarea situației sau încetarea activităților. (2) Supravegherea prudențială a unei societăți de gestionare revine autorităților competente din statul membru de origine, fie că societatea de gestionare își înființează o sucursală sau prestează servicii într-un alt stat membru, fie că nu, fără a aduce atingere acelor prevederi din prezenta directivă care dau competența autorităților statului membru gazdă. Articolul 5e (1) Participațiile calificate în societățile de gestionare se supun acelorași norme ca acelea stabilite la articolul 9 din DSI. (2) În sensul prezentei directive, termenii «societate/societate de investiții» și «societăți de investiții» conținute de articolul 9 din DSI se interpretează ca «societate de gestionare», respectiv «societăți de gestionare». Articolul 5f (1) Fiecare stat membru de origine stabilește norme prudențiale pe care societatea de gestionare este obligată să le respecte în orice situație în ceea ce privește activitatea de gestionare a OPCVM autorizate conform prezentei directive. Autoritățile competente ale statului membru de origine, ținând de asemenea seama de natura OPCVM gestionat de către o societate de gestionare, cer în special ca fiecare astfel de societate: (a) să aibă o bună organizare administrativă și contabilă, dispozitive de control și de securitate în domeniul procesării electronice a datelor, precum și mecanisme adecvate de control intern incluzând, în special, norme privind operațiunile personale ale angajaților săi sau deținerea ori gestionarea investițiilor în instrumente financiare cu scopul de a investi fondurile proprii și garantând, inter alia, că fiecare tranzacție care privește fondul poate fi reconstituită până la originea sa, părțile la ea, natura sa, precum și momentul și locul în care a fost efectuată, și că activele fondurilor comune de investiție sau ale societăților de investiții gestionate de societatea de gestionare sunt investite în conformitate cu reglementările privind fondul sau în conformitate cu documentele constitutive și dispozițiile legale în vigoare; (b) să fie structurată și organizată astfel încât să se reducă la minimum riscul ca conflictele de interese dintre societate și clienții săi, dintre clienții săi între ei, dintre unul dintre clienții săi și un OPCVM sau între două OPCVM să aducă atingere intereselor OPCVM sau ale clienților. Cu toate acestea, modalitățile de organizare în caz de creare a unei sucursale nu pot fi contrare normelor de conduită prescrise de către statul membru gazdă în materie de conflicte de interese. (2) Orice societate de gestionare a cărei autorizație acoperă și serviciul de gestionare de portofoliu pe bază discreționară menționat la articolul 5 alineatul (3) litera (a): — nu este autorizată să investească întreg sau o parte din portofoliul investitorului în unități de fonduri comune de investiție sau de societăți de investiții a căror gestionare o asigură, decât în cazul în care primește aprobarea generală prealabilă a clientului; — face obiectul, în ceea ce privește serviciile menționate la articolul 5 alineatul (3), al dispozițiilor Directivei 97/9/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 3 martie 1997 privind sistemele de indemnizare a investitorilor (12). Articolul 5g (1) În cazul în care statele membre autorizează societățile de gestionare să delege terților, în scopul unei mai eficiente exercitări, în contul propriu, a uneia sau mai multor dintre funcțiile lor, acestea trebuie să îndeplinească cel puțin una dintre următoarele condiții prealabile: (a) autoritatea competentă trebuie informată într-un mod adecvat; (b) mandatul nu trebuie să împiedice buna desfășurare a supravegherii societății de gestionare și, în special, nu trebuie să împiedice nici ca societatea să acționeze, nici ca OPCVM să fie gestionat în cel mai bun interes al investitorilor săi; (c) în cazul în care delegarea privește gestionarea investiției, mandatul poate fi acordat numai întreprinderilor autorizate sau înmatriculate cu scopul de gestiune a activelor și supuse unei supravegheri prudențiale; delegarea trebuie să fie în conformitate cu criteriile de repartizare a investiției stabilite periodic de către societățile de gestionare; (d) în cazul în care mandatul privește gestionarea investiției și este dat unei întreprinderi dintr-o țară terță, trebuie asigurată cooperarea dintre autoritățile de supraveghere implicate; (e) nici un mandat privind funcția principală de gestiune a investiției nu este dat depozitarului sau oricărei alte întreprinderi ale căror interese pot intra în conflict cu cele ale societății de gestionare sau ale deținătorilor de unități; (f) există măsuri care permit persoanelor care conduc activitatea societății de gestionare să controleze eficient, în orice moment, activitatea întreprinderii căreia îi este dat mandatul; (g) mandatul nu împiedică persoanele care conduc societatea de gestionare să dea oricând instrucțiuni suplimentare întreprinderii căreia îi sunt delegate funcțiile sau să îi retragă mandatul imediat, în cazul în care este în interesul investitorilor; (h) întreprinderea căreia îi vor fi delegate funcțiile trebuie să fie calificată și capabilă să exercite respectivele funcții, având în vedere natura funcțiilor de delegat; (i) prospectele de emisiune OPCVM precizează funcțiile pe care societatea de gestionare a fost autorizată să le delege. (2) Faptul că societatea de gestionare a delegat funcții terților nu are în nici un caz consecințe asupra responsabilității societății de gestionare și a depozitarului și societatea de gestionare nu își deleagă funcțiile într-o asemenea măsură încât să devină o societate «cutie poștală». Articolul 5h Fiecare stat membru elaborează norme de conduită pe care societățile de gestionare autorizate în respectivul stat membru le respectă în permanență. Aceste norme trebuie să pună în aplicare cel puțin principiile enunțate la următoarele liniuțe. Aceste principii obligă societatea de gestionare: (a) să acționeze, în desfășurarea activităților sale, în mod loial și echitabil, spre bunele interese ale OPCVM pe care le gestionează și ale integrității pieței; (b) să acționeze cu competența, grija și perseverența care se impun, spre cele mai bune interese ale OPCVM pe care îl administrează și ale integrității pieței; (c) să aibă și să utilizeze eficient resursele și procedurile necesare pentru buna desfășurare a activităților sale; (d) să depună eforturi pentru a evita conflictele de interese și, în cazul în care acestea nu pot fi evitate, să se asigure că OPCVM pe care le administrează sunt tratate în mod echitabil; (e) să se conformeze tuturor reglementărilor aplicabile în desfășurarea activităților, astfel încât să promoveze cele mai bune interese ale investitorilor săi și integritatea pieței. Titlul D Libertatea de stabilire și de prestare a serviciilor Articolul 6 (1) Statele membre se asigură că societățile de gestionare autorizate de autoritățile competente ale unui alt stat membru în conformitate cu prezenta directivă își pot desfășura pe teritoriul lor activitatea pentru care au primit autorizația, fie prin crearea unei sucursale, fie în temeiul libertății de a presta servicii. (2) Statele membre nu pot supune crearea unei sucursale sau prestarea de servicii obligației de a obține o autorizație sau celei de a asigura un capital de dotare sau oricărei măsuri cu efect echivalent. Articolul 6a (1) Pe lângă obligația de a satisface condițiile impuse la articolele 5 și 5a, orice societate de gestionare care dorește să își înființeze o sucursală pe teritoriul unui alt stat membru informează autoritățile competente ale statului membru de origine. (2) Statele membre solicită fiecărei societăți de gestionare care dorește să își înființeze o sucursală pe teritoriul unui alt stat membru să furnizeze, în momentul notificării prevăzute la alineatul (1), următoarele informații și documente: (a) statul membru pe teritoriul căruia intenționează să înființeze o sucursală; (b) un program care să precizeze activitățile și serviciile prevăzute în sensul articolului 5 alineatele (2) și (3), precum și structura organizatorică a sucursalei; (c) adresa din statul membru gazdă de la care pot fi obținute documentele; (d) numele persoanelor care răspund de gestionarea sucursalei. (3) Cu condiția ca, date fiind activitățile avute în vedere, autoritățile competente ale statului membru de origine să nu aibă motive de dubiu privind caracterul adecvat al structurii administrative sau al situației financiare a societății de gestionare, în interval de trei luni de la primirea tuturor informațiilor menționate la alineatul (2) comunică informațiile respective autorităților competente ale statului membru gazdă și notifică în consecință societatea de gestionare în cauză. Acestea comunică în plus precizări privind orice sistem de indemnizare destinat să protejeze investitorii. În cazul în care autoritățile competente ale statului membru de origine refuză să comunice informațiile menționate la alineatul (2) autorităților competente ale statului membru gazdă, ele trebuie să facă cunoscute motivele acestui refuz societății de gestionare în cauză în decurs de două luni de la primirea tuturor informațiilor. Acest refuz sau absența răspunsului dă dreptul de a face apel la instanțele din statul membru de origine. (4) Înainte ca sucursala unei societăți de gestionare să își înceapă activitatea, autoritățile competente ale statului membru gazdă dispun de două luni începând cu primirea informațiilor menționate la alineatul (2) pentru organizarea supravegherii societății de gestionare și pentru a indica, după caz, condițiile în care, pentru motive de interes general, această activitate trebuie desfășurată în statul membru gazdă, inclusiv normele menționate la articolele 44 și 45 aflate în vigoare în statul membru gazdă și normele de conduită de respectat în caz de prestări de servicii de gestionare de portofoliu menționate la articolul 5 alineatul (3), precum și în cazul serviciilor de consiliere privind investiția sau depozitul. (5) La primirea unei comunicări din partea autorităților competente ale statului membru gazdă sau, în caz de lipsă a unui răspuns din partea acestora în termenul prevăzut la alineatul (4), sucursala poate fi înființată și își poate începe activitatea. Începând cu acel moment, societatea de gestionare poate de asemenea începe să distribuie unități din fondurile comune de investiție și din societățile de investiții care fac obiectul prezentei directive și a căror gestionare o asigură, în afară de cazul în care autoritățile competente ale statului membru gazdă stabilesc, printr-o decizie motivată luată înainte de expirarea termenului de două luni – care urmează să fie comunicată autorităților competente ale statului membru de origine –, că modalitățile prevăzute pentru comercializarea unităților nu sunt conforme cu dispozițiile articolului 44 alineatul (1) și articolului 45. (6) În caz de modificare a oricărui element al informației notificat în conformitate cu alineatul (2) literele (b), (c) sau (d), societatea de gestionare informează în scris despre această modificare autoritățile competente ale statului membru de origine și ale statului membru gazdă cu cel puțin o lună înaintea efectuării schimbării, astfel încât autoritățile statului membru de origine să poată lua o decizie asupra acestei modificări în conformitate cu alineatul (3), iar autoritățile competente ale statului membru gazdă în conformitate cu alineatul (4). (7) În caz de modificare a elementelor informației notificate în conformitate cu alineatul (3) primul paragraf, autoritățile competente ale statului membru de origine informează în consecință autoritățile statului membru gazdă. Articolul 6b (1) Orice societate de gestionare care dorește să își exercite activitatea pe teritoriul unui alt stat membru în temeiul libertății de a presta servicii comunică autorităților competente ale statului membru de origine următoarele informații: (a) statul membru pe teritoriul căruia intenționează să funcționeze societatea de gestionare; (b) un program care să indice activitățile și serviciile preconizate menționate la articolul 5 alineatele (2) și (3). (2) Autoritățile competente ale statului membru de origine comunică autorităților competente ale statului membru gazdă informațiile menționate la alineatul (1), în termen de o lună de la primirea acestora. Acestea comunică de asemenea detalii asupra oricărui sistem de compensații aplicabil, destinat protejării investitorilor. (3) Societatea de gestionare poate atunci să își înceapă activitatea în statul membru gazdă, sub rezerva dispozițiilor articolului 46. După caz, autoritățile competente ale statului membru gazdă indică societății de gestionare, după primirea informațiilor vizate la alineatul (1), condițiile pe care, din motive de interes general, societatea de gestionare trebuie să le satisfacă în statul membru gazdă, inclusiv normele de conduită care trebuie respectate în caz de prestare a serviciului de gestionare de portofoliu menționat la articolul 5 alineatul (3), precum și în cazul serviciilor de consiliere privind investiția și depozitul. (4) În caz de modificare a conținutului informațiilor comunicate în conformitate cu alineatul (1) litera (b), societatea de gestionare notifică, în scris, această modificare autorităților competente ale statului membru de origine și ale statului membru gazdă înainte de efectuarea acesteia, pentru ca autoritățile competente ale statului de origine să poată, după caz, să indice societății orice schimbare sau adăugire care trebuie făcute informațiilor comunicate în conformitate cu alineatul (3). (5) O societate de gestionare este de asemenea supusă procedurii de notificare prevăzute în prezentul articol în cazurile în care încredințează unei părți terțe comercializarea unităților într-un stat membru gazdă. Articolul 6c (1) Statele membre gazdă pot solicita, în scopuri statistice, ca toate societățile de gestionare care au sucursale pe teritoriul lor să prezinte periodic, autorităților competente de care aparțin, rapoarte asupra activităților desfășurate pe teritoriul acestora. (2) Pentru a se achita de responsabilitățile care le revin în cadrul prezentei directive, statele membre gazdă pot cere sucursalelor societăților de gestionare aceleași informații pe care le cer în acest scop societăților de gestionare naționale. Statele membre gazdă pot cere societăților de gestionare care funcționează pe teritoriul lor în temeiul libertății de a presta servicii informațiile necesare pentru a controla respectarea de către aceste societăți a standardelor statelor membre gazdă care le sunt aplicabile, chiar dacă aceste cerințe nu pot fi mai stricte decât acelea pe care statele membre însele le impun societăților de gestionare înființate pentru a controla respectarea de către acestea a acelorași standarde. (3) În cazul în care autoritățile competente ale statului membru gazdă constată că o societate de gestionare care deține o sucursală sau furnizează servicii pe teritoriul statului respectiv nu respectă actele cu putere de lege sau normele administrative adoptate în statul respectiv în temeiul dispozițiilor prezentei directive care conferă prerogative autorităților competente ale statului membru gazdă, aceste autorități cer ca societatea de gestionare în cauză să pună capăt acestei situații neregulamentare. (4) În cazul în care societatea de gestionare în cauză nu procedează la luarea măsurilor necesare, autoritățile competente ale statului membru gazdă informează în consecință autoritățile statului membru de origine. Acestea din urmă iau, în cel mai scurt timp, toate măsurile adecvate pentru ca societatea de gestionare în cauză să pună capăt situației sale neregulamentare. Natura acestor măsuri este comunicată autorităților competente ale statului membru gazdă. (5) În cazul în care, în pofida măsurilor luate de către statul membru de origine sau datorită faptului că aceste măsuri se dovedesc inadecvate sau nu sunt valabile în statul membru respectiv, societatea de gestionare persistă în încălcarea prevederilor legale sau de reglementare menționate la alineatul (2) și aflate în vigoare în statul membru gazdă, acesta din urmă poate, după ce a informat despre aceasta autoritățile competente ale statului membru de origine, să ia măsurile adecvate pentru a preveni sau sancționa neregulile viitoare și, după caz, să împiedice societatea de gestionare să efectueze noi operațiuni pe teritoriul său. Statele membre se asigură că, pe teritoriul lor, este posibilă furnizarea actelor legale necesare pentru astfel de măsuri societăților de gestionare. (6) Prevederile precedente nu aduc atingere competenței statelor membre gazdă de a lua măsuri adecvate pentru prevenirea sau sancționarea neregulilor comise pe teritoriul lor care sunt contrare actelor cu putere de lege sau normelor administrative pe care acestea le adoptă din motive de interes general. Acest lucru include posibilitatea de a împiedica o societate de gestionare în neregulă de la efectuarea unor tranzacții viitoare pe teritoriul lor. (7) Orice măsură adoptată în temeiul alineatelor (4), (5) și (6) și care implică sancțiuni sau restricții pentru activitățile unei societăți de gestionare trebuie să fie justificată adecvat și comunicată societății de gestionare în cauză. Orice astfel de măsură poate deschide calea unei căi de atac în instanță în statul membru care a adoptat-o. (8) Înainte de a aplica procedura prevăzută la alineatele (3), (4) sau (5), autoritățile competente ale statului membru gazdă pot, în caz de urgență, să ia toate măsurile de precauție necesare pentru a proteja interesele investitorilor și ale altor persoane cărora le sunt furnizate serviciile. Comisia și autoritățile competente ale altor state membre în cauză trebuie informate asupra unor astfel de măsuri în cel mai scurt timp. După consultarea autorităților competente ale statelor membre în cauză, Comisia poate decide dacă statul membru în cauză trebuie să modifice sau să elimine aceste măsuri. (9) În caz de retragere a autorizației, autoritățile competente ale statului membru gazdă sunt informate și iau măsurile adecvate pentru a împiedica societatea de gestionare menționată să efectueze noi tranzacții pe teritoriul său și pentru apărarea intereselor investitorilor. La fiecare doi ani, Comisia adresează un raport privind aceste cazuri Comitetului de contact instituit în temeiul articolului 53. (10) Statele membre informează Comisia asupra numărului și tipului acestor cazuri în care au existat refuzuri în temeiul articolului 6a sau în care au fost luate măsuri în conformitate cu alineatul (5). La fiecare doi ani, Comisia prezintă un raport asupra acestor cazuri Comitetului de contact instituit în temeiul articolului 53.