RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene L 73/1

REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) 2016/387 AL COMISIEI

din 17 martie 2016

de instituire a unei taxe compensatorii definitive asupra importurilor de tuburi și țevi din fontă ductilă (cunoscută și sub denumirea de fontă cu grafit sferoidal) originare din India

COMISIA EUROPEANĂ,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

având în vedere Regulamentul (CE) nr. 597/2009 al Consiliului din 11 iunie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unor subvenții din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1) (denumit în continuare „regulamentul de bază”), în special articolul 15,

întrucât:

1. PROCEDURA

1.1. Deschiderea procedurii

(1) La 11 martie 2015, Comisia Europeană (denumită în continuare „Comisia”) a deschis o anchetă antisubvenție cu privire la importurile în Uniune de tuburi și țevi din fontă ductilă (cunoscută și sub denumirea de fontă cu grafit sferoidal), originare din India (denumită în continuare „țara în cauză”), în temeiul articolului 10 din regulamentul de bază. Comisia a publicat un aviz de deschidere în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (2) (denumit în continuare „avizul de deschidere”).

(2) Comisia a deschis ancheta în urma unei plângeri depuse la 26 ianuarie 2015 de către Saint-Gobain PAM Group (denumit în continuare „reclamantul”), în numele unor producători care reprezintă peste 25 % din producția totală din Uniune de tuburi și țevi din fontă ductilă. Reclamația a conținut elemente de probă prima facie privind subvenționarea și prejudiciile importante care rezultă din aceasta, elemente care au fost considerate suficiente pentru a justifica deschiderea unei anchete.

(3) Înainte de a deschide procedura și în conformitate cu articolul 10 alineatul (7) din regulamentul de bază, Comisia a transmis o notificare Guvernului Indiei (denumit în continuare „GI”) cu privire la faptul că a primit o plângere documentată corespunzător, potrivit căreia importurile subvenționate de tuburi și țevi din fontă ductilă originare din India cauzează un prejudiciu important industriei din Uniune. GI a fost invitat să participe la consultări pentru a clarifica situația în ceea ce privește conținutul plângerii și pentru a găsi o soluție convenită de comun acord. GI a acceptat invitația la consultări și acestea s-au desfășurat ulterior. Pe parcursul consultărilor, nu s-a putut ajunge la o soluție reciproc acceptată.

1.2. Procedura ulterioară

(4) Ulterior, Comisia a comunicat tuturor părților faptele și considerațiile esențiale pe baza cărora intenționează să impună o taxă compensatorie definitivă asupra importurilor în Uniune de tuburi și țevi din fontă ductilă originare din India. În plus, un alt producător din India, Tata Metaliks DI Pipes Limited (denumit în continuare „Tata”), s-a făcut cunoscut și a formulat observații.

(5) Tuturor părților li s-a acordat o perioadă în cursul căreia au putut formula observații cu privire la această comunicare.

(6) La 28 ianuarie 2016, s-a organizat o audiere cu consilierul-auditor pentru proceduri comerciale, la solicitarea Electrosteel Castings Limited.

1.3. Procedura antidumping desfășurată în paralel

(7) La 20 decembrie 2014, Comisia a publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (3) un aviz de deschidere a unei proceduri antidumping privind importurile în Uniune de tuburi și țevi din fontă ductilă originare din India, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului (4) (denumit în continuare „regulamentul antidumping de bază”).

(8) La 18 septembrie 2015, prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/1559 al Comisiei (5), Comisia a impus o taxă antidumping provizorie asupra importurilor de tuburi și țevi din fontă ductilă originare din India (denumit în continuare „regulamentul provizoriu antidumping”). Concluziile finale ale respectivei anchete fac obiectul unui regulament separat (6).

(9) Analizele privind prejudiciul, legătura de cauzalitate și interesul Uniunii realizate în cadrul prezentei anchete antisubvenție și al anchetei antidumping desfășurate în paralel sunt mutatis mutandis identice, întrucât definiția industriei din Uniune, a producătorilor reprezentativi din Uniune și perioada de anchetă sunt aceleași în cazul ambelor anchete.

1.4. Părțile interesate

(10) În avizul de deschidere, Comisia a invitat părțile interesate să o contacteze pentru a participa la anchetă. În special, Comisia a notificat deschiderea anchetei reclamantului, altor producători cunoscuți din Uniune, producătorilor-exportatori cunoscuți și autorităților indiene, importatorilor, furnizorilor și utilizatorilor cunoscuți, comercianților, precum și asociațiilor despre care se cunoaște că sunt părți vizate și i-a invitat să participe la anchetă.

(11) Părțile interesate au avut ocazia de a formula observații cu privire la deschiderea anchetei și de a solicita o audiere cu Comisia și/sau cu consilierul-auditor pentru proceduri comerciale. Nicio parte interesată nu a solicitat o audiere pentru a prezenta observații cu privire la deschiderea procedurii.

1.5. Eșantionarea

(12) În avizul de deschidere, Comisia a afirmat că ar putea constitui un eșantion dintre părțile interesate, în conformitate cu articolul 27 din regulamentul de bază.

1.5.1. Eșantionarea producătorilor și importatorilor din Uniune

(13) Nu a fost necesară eșantionarea producătorilor din Uniune. Există doar trei societăți sau grupuri de societăți care fabrică produsul în cauză în Uniune, iar două dintre acestea, reprezentând aproximativ 96 % din totalul producției din Uniune, au cooperat la anchetă.

(14) În ceea ce privește importatorii neafiliați, pentru a decide dacă eșantionarea era necesară și, în caz afirmativ, pentru a selecta un eșantion, Comisia a solicitat importatorilor neafiliați să furnizeze informațiile specificate în avizul de deschidere. Niciun importator neafiliat nu s-a făcut cunoscut în termenele stabilite în avizul de deschidere.

1.5.2. Eșantionarea exportatorilor-producători din India

(15) Pentru a decide dacă este necesară eșantionarea și, în caz afirmativ, pentru a selecta un eșantion, Comisia a solicitat tuturor producătorilor-exportatori din India să furnizeze informațiile specificate în avizul de deschidere. În plus, Comisia a solicitat Misiunii Republicii India pe lângă Uniunea Europeană să identifice și/sau să contacteze alți eventuali producători-exportatori care ar putea fi interesați să participe la anchetă.

(16) Trei producători-exportatori din țara în cauză au furnizat informațiile solicitate și au fost de acord să fie incluși în eșantion. Aceștia reprezentau 100 % din exporturile din India în cursul perioadei de anchetă. Prin urmare, Comisia a decis că eșantionarea nu este necesară.

1.6. Răspunsurile la chestionar și vizitele de verificare

(17) Comisia a trimis chestionare celor trei producători-exportatori sau grupuri de producători din India, celor trei producători din Uniune, precum și utilizatorilor care s-au făcut cunoscuți în termenele stabilite în avizul de deschidere.

(18) Au fost primite răspunsuri la chestionar de la doi dintre cei trei producători-exportatori din India. Prin urmare, Comisia a considerat că cel de al treilea producător-exportator și-a încetat cooperarea în cadrul anchetei.

(19) În etapa de deschidere, producătorii cooperanți din Uniune și utilizatorii au fost de acord ca informațiile colectate în cadrul anchetei antidumping desfășurate în paralel să fie folosite și în cadrul prezentei proceduri. Mai multe zeci de utilizatori au furnizat informații în plus față de utilizatorii care s-au făcut deja cunoscuți în cadrul anchetei antidumping desfășurate în paralel.

(20) Comisia a căutat și a verificat toate informațiile pe care le-au furnizat producătorii-exportatori din India și pe care le-a considerat necesare pentru determinarea provizorie a subvenționării. Au fost efectuate vizite de verificare la următoarele societăți: — Electrosteel Castings Ltd, Kolkata, India (denumită în continuare „ECL”); — Jindal Saw Limited, New Delhi, India (denumită în continuare „Jindal”).

1.7. Perioada de anchetă și perioada examinată

(21) Ancheta privind subvenția și prejudiciul au acoperit perioada cuprinsă între 1 octombrie 2013 și 30 septembrie 2014 (denumită în continuare „perioada de anchetă” sau „PA”). Examinarea tendințelor relevante pentru evaluarea prejudiciului a acoperit perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2011 și sfârșitul perioadei de anchetă (denumită în continuare „perioada examinată”).

2. PRODUSUL ÎN CAUZĂ ȘI PRODUSUL SIMILAR

2.1. Produsul în cauză

(22) Produsul în cauză este reprezentat de tuburi și țevi din fontă ductilă (cunoscută și sub denumirea de fontă cu grafit sferoidal) („țevi din fontă ductilă”) originare din India, încadrate în prezent la codurile NC ex 7303 00 10 și ex 7303 00 90. Aceste coduri NC sunt menționate doar cu titlu informativ.

(23) Țevile din fontă ductilă sunt utilizate pentru alimentarea cu apă potabilă, eliminarea apelor uzate și irigarea terenurilor agricole. Transportul de apă prin țevi din fontă ductilă se poate efectua prin presiune sau doar prin acțiunea forțelor gravitaționale. Țevile au un diametru cuprins între 60 mm și 2 000 mm și au o lungime de 5,5, 6, 7 sau 8 metri. Acestea sunt, în mod normal, căptușite cu ciment sau cu alte materiale și acoperite cu zinc, vopsite sau înfășurate în bandă adezivă. Principalii utilizatori finali sunt societățile de utilități publice.

(24) Jindal și Guvernul Indiei („GI”) au susținut că țevile din fontă ductilă care nu sunt căptușite nici la interior și nici la exterior (denumite în continuare „țevi necăptușite”) ar trebui să fie excluse din definiția produsului în cauză deoarece aceste tuburi și țevi sunt produse semifinite cu caracteristici fizice, tehnice și chimice diferite și nu pot fi utilizate pentru transportul de apă fără o prelucrare suplimentară. De asemenea, țevile necăptușite nu sunt interschimbabile cu produsul în cauză și au o utilizare finală diferită.

(25) Reclamantul a contestat această afirmație și a susținut că toate țevile din fontă ductilă, căptușite sau necăptușite, au aceleași caracteristici fizice, tehnice și chimice de bază și au aceeași utilizare finală. Reclamantul a susținut în continuare că operațiunile de căptușire la interior și la exterior sunt considerate operațiuni de finisare reprezentând numai maximum 20 % din costul total al producției de țevi din fontă ductilă și nu schimbă caracteristicile de bază ale țevilor din fontă ductilă. De asemenea, reclamantul a subliniat că țevile necăptușite în sine nu au nicio piață/funcție sau utilizare finală efectivă, alta decât transportul de apă și de ape uzate, și nu sunt vândute pe piața din Uniune, ci trebuie în mod necesar să fie căptușite înainte de a fi introduse pe piață și pentru a îndeplini standardele UE. În plus, țevile necăptușite din fontă ductilă se încadrează la același cod vamal ca țevile căptușite, prin urmare, excluderea lor ar putea duce la eludarea tuturor măsurilor compensatorii și la subminarea eficacității unor astfel de măsuri, având în vedere capacitatea semnificativă a exportatorilor din India de a efectua operațiuni de căptușire în Uniune (aproximativ 80 000 de tone pe an). În această privință, reclamantul susține în continuare că importurile din India de țevi necăptușite au crescut semnificativ începând din 2013 și că aceste importuri au fost de aproape trei ori mai mari în 2015 decât în 2013. În opinia reclamantului, această tendință probabil va continua.

(26) Ancheta a demonstrat că țevile necăptușite nu au nicio funcție/utilizare efectivă pe piață și nu sunt vândute ca atare pe piața din Uniune. Aceste țevi trebuie să fie supuse în mod necesar unei prelucrări suplimentare, adică unei căptușiri la interior și la exterior, înainte de a deveni comercializabile și de a îndeplini standardele UE pentru transportul de apă și de ape uzate. Deși îndeplinirea standardelor UE nu constituie neapărat un factor decisiv pentru stabilirea definiției produsului, obligativitatea unei prelucrări suplimentare a țevii necăptușite înainte ca aceasta să fie utilizată în scopul final prevăzut este un factor care nu poate fi trecut cu vederea atunci când se analizează dacă o țeavă necăptușită este un produs final sau doar un produs semifinit. Prin urmare, Comisia concluzionează că țevile necăptușite din fontă ductilă ar trebui să fie considerate țevi semifinite din fontă ductilă.

(27) Cu toate acestea, se poate considera că bunurile semifinite și bunurile finite formează un produs unic dacă: (i) au în comun aceleași caracteristici esențiale; și (ii) costurile de prelucrare suplimentară nu sunt considerabile (7). Este de necontestat faptul că, prin căptușirea la interior și la exterior, se adaugă țevilor necăptușite o caracteristică fizică ce le conferă acestor țevi o caracteristică esențială și de bază necesară pentru utilizarea lor esențială pe piața din Uniune, și anume transportul de apă și de ape uzate în conformitate cu standardele UE. De asemenea, este de necontestat faptul că costul căptușirii la interior și la exterior a unei țevi necăptușite reprezintă în mod normal până la 20 % din costurile totale de producție a unei țevi din fontă ductilă. În consecință, prelucrarea suplimentară trebuie să fie considerată substanțială.

(28) Prin urmare, nu se poate considera că tuburile și țevile necăptușite semifinite din fontă ductilă formează un produs unic împreună cu țevile finite (căptușite la interior și la exterior) din fontă ductilă și, prin urmare, ar trebui să fie excluse din definiția produsului în cauză.

(29) În plus, Comisia nu a constatat că există un risc considerabil de eludare în cazul în care țevile necăptușite ar fi excluse din definiția produsului. Țevile necăptușite sunt importate numai de o singură societate afiliată societății Jindal care, contrar afirmației reclamantului, are o capacitate limitată de căptușire în Uniune. Potrivit datelor verificate ale Comisiei, capacitatea efectivă este de aproximativ 15 000 de tone pe an. În plus, deși importurile de țevi necăptușite din India par să crească după perioada de anchetă, volumele sunt în continuare modeste (sub 10 000 de tone în 2015), potrivit informațiilor furnizate de reclamant. Având în vedere capacitatea limitată de căptușire a societății afiliate din Uniune și planul său actual de afaceri pentru următorii ani în ceea ce privește țevile necăptușite, între 15 000 și 21 000 de tone până în 2017, este puțin probabil ca acest punct de producție să fie transformat într-un punct de acces pentru un aflux masiv de țevi necăptușite cu unicul scop de a le căptuși pentru a se evita taxele aferente țevilor finisate în Uniune, ceea ce eventual ar putea constitui o problemă în temeiul articolului 23 din regulamentul de bază.

(30) Jindal a susținut, de asemenea, că țevile cu flanșă din fontă ductilă ar trebui să fie excluse din definiția produsului.

(31) Spre deosebire de țevile necăptușite, țevile cu flanșă sunt țevi din fontă ductilă prelucrate în mod final cu căptușeală la interior și la exterior. Prin urmare, țevile cu flanșă sunt corespunzătoare pentru transportul de apă și de ape uzate, fără prelucrare suplimentară. În mod esențial, acestea sunt tăiate în lungime din lungimea totală a țevilor din fontă ductilă și prevăzute cu flanșe pentru a fi racordate prin șuruburi și piulițe, în timp ce alte țevi din fontă ductilă sunt racordate prin manșon. Costurile de prelucrare pentru tăierea în lungime și montarea de flanșe nu pot fi considerate ca schimbând caracteristicile de bază ale unei țevi din fontă ductilă, și anume transportul de apă și de ape uzate, sau ca generând costuri de prelucrare substanțiale. Prin urmare, deși este necesară o anumită prelucrare suplimentară pentru fabricarea de țevi cu flanșă din țevile din fontă ductilă, Comisia a considerat că acestea formează un produs unic, iar solicitarea de excludere este respinsă.

(32) Având în vedere considerentele menționate anterior, produsul în cauză este reprezentat definitiv de tuburi și țevi din fontă ductilă (cunoscută și sub denumirea de fontă cu grafit sferoidal) („țevi din fontă ductilă”), excluzând țevile din fontă ductilă necăptușite la interior și la exterior („țevi necăptușite”), originare din India, încadrate în prezent la codurile NC ex 7303 00 10 și ex 7303 00 90.

2.2. Produsul similar

(33) Ancheta a demonstrat că produsul în cauză astfel cum este definit mai sus, fabricat și vândut în India, precum și produsul fabricat și vândut în Uniune au aceleași caracteristici fizice, chimice și tehnice de bază și, prin urmare, sunt produse similare în sensul articolului 2 litera (c) din regulamentul de bază.

3. SUBVENȚIONAREA

(34) Pe baza informațiilor din plângere și din răspunsurile la chestionarul Comisiei oferite de GI și de producătorii-exportatori, au fost anchetate următoarele practici de subvenționare și măsuri aferente specifice (programe), care se presupune că implică acordarea de subvenții: I. Transfer direct de fonduri și transfer direct potențial de fonduri [articolul 3 alineatul (1) litera (a) punctul (i) din regulamentul de bază] — Garanții de împrumut de la Banca Națională a Indiei — Împrumuturi acordate în temeiul Fondului de dezvoltare pentru oțel — Promovarea cercetării și dezvoltării în sectorul fierului și oțelului — Facilitarea procesului de achiziționare de terenuri (statul Rajasthan) — Sistemul de drawback al taxelor (Duty Drawback Scheme) II. Încasări publice anulate sau nepercepute care în mod normal sunt exigibile [articolul 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) din regulamentul de bază] — Sistemul unităților axate pe export (Export Oriented Units Scheme) — Sistemul „produs-țintă” (Focus Product Scheme) — Sistemul „piață-țintă” (Focus Market Scheme) — Sistemul de autorizare a importurilor fără taxe vamale (Duty Free Import Authorisation Scheme) — Sistemul taxelor preferențiale la importul de mijloace de producție — Sistemul de autorizare prealabilă (Advance Authorisation Scheme) — Sistemul de stimulare a exporturile adiționale (Incremental Exports Incentivisation Scheme) — Scutire de TVA sau remitere a TVA-ului (Guvernul din Gujarat) III. Furnizarea de bunuri sau servicii se efectuează prin intermediul unei remunerații mai mici decât ar fi adecvată [articolul 3 alineatul (1) litera (a) punctul (iii) din regulamentul de bază] — Acordarea de drepturi de exploatare minieră a minereurilor captive (cărbune) — Acordarea de drepturi de exploatare minieră a minereurilor captive (minereu de fier) — Acordarea de terenuri (statul Rajasthan) — Taxă de export pentru minereul de fier

3.1. Sisteme pentru care nu au fost identificate elemente de probă privind subvenționarea

3.1.1. Sisteme care nu au conferit avantaje societăților

— Garanții de împrumut de la Banca Națională a Indiei

(35) Reclamantul a susținut că în trecut GI a acordat garanții de împrumut prin Banca Națională a Indiei pentru producătorii din sectorul oțelului. Avantajul conferit este considerat a fi diferența dintre suma plătită pentru împrumut, care a fost garantat, și suma care ar fi fost plătită pentru un împrumut similar fără garanția guvernului. Subvenția este considerată a consta în diferența dintre suma dobânzilor sau a primelor pe care societatea le-ar fi plătit pentru împrumut dacă acesta ar fi fost obținut în condiții comerciale, având în vedere valorile de referință, și suma pe care a plătit-o efectiv ca urmare a faptului că împrumutul a fost garantat de GI.

(36) Cei doi producători-exportatori din India au primit împrumuturi de la mai multe bănci, inclusiv de la Banca Națională a Indiei. Totuși, aceste împrumuturi nu au fost garantate de GI. În plus, ratele dobânzilor au fost în concordanță cu condițiile de piață impuse de alte bănci pentru împrumuturi similare.

(37) În consecință, Comisia nu a identificat niciun element de dovadă privind o subvenționare pentru acest sistem.

— Împrumuturi acordate în temeiul Fondului de dezvoltare pentru oțel

(38) Reclamantul a susținut că GI acordă împrumuturi pentru finanțarea de proiecte de cercetare și dezvoltare în sectorul fierului și oțelului, utilizând Fondul de dezvoltare pentru oțel. Avantajul conferit este considerat a fi diferența dintre dobânda percepută pentru împrumuturile din Fondul de dezvoltare pentru oțel și dobânda care ar fi percepută în condiții de piață pentru un împrumut comercial.

(39) Cei doi producători-exportatori din India nu au primit împrumuturi din Fondul de dezvoltare pentru oțel pe parcursul perioadei de anchetă.

(40) În consecință, Comisia nu a identificat niciun element de dovadă privind o subvenționare pentru acest sistem.

— Promovarea cercetării și dezvoltării în sectorul fierului și oțelului

(41) Reclamantul a susținut că GI acordă fonduri pentru încurajarea de proiecte de cercetare și dezvoltare în sectorul fierului și oțelului. Avantajul este considerat a fi suma finanțării acordate (50 % din costurile suportate pentru cercetare și dezvoltare).

(42) Cei doi producători-exportatori din India nu au primit fonduri în temeiul acestui sistem.

(43) În consecință, Comisia nu a identificat niciun element de dovadă privind o subvenționare pentru acest sistem.

— Facilitarea procesului de achiziționare de terenuri și acordarea de terenuri prin intermediul unei remunerații mai mici decât ar fi adecvată (statul Rajasthan)

(44) Reclamantul a susținut că un producător-exportator din India a fost eligibil pentru acest sistem. Sistemul constă în facilitarea achiziționării de terenuri pentru proiecte care prevăd investiții de 1 miliard de rupii și mai mult și dacă 25 % din teren este achiziționat de dezvoltator din resurse proprii. Avantajul este considerat a fi plata de către Guvernul din Rajasthan a restului de 75 % din valoarea terenului.

(45) Cei doi producători-exportatori din India nu au primit fonduri în temeiul acestui sistem pe parcul perioadei de anchetă.

(46) În consecință, Comisia nu a identificat niciun element de dovadă privind o subvenționare pentru acest sistem.

— Sistemul unităților axate pe export

(47) Reclamantul a susținut că producătorii-exportatori ai produsului în cauză sunt eligibili pentru acest sistem și trebuie să se presupună că aceștia l-au solicitat întrucât exportă o mare parte din producția lor.

(48) O societate înregistrată ca unitate axată pe export are dreptul la scutiri de la o serie de taxe și impozite și/sau rambursări ale acestora. Avantajul este considerat a fi suma încasărilor publice care ar fi exigibile și sunt anulate.

(49) Cei doi producători-exportatori din India nu au fost înregistrați ca unitate axată pe export pe parcursul perioadei de anchetă.

(50) În consecință, Comisia nu a identificat niciun element de dovadă privind o subvenționare pentru acest sistem pe parcursul perioadei de anchetă.

— Sistemul „piață-țintă” (Focus Market Scheme)

(51) Reclamantul a susținut că producătorii-exportatori ai produsului în cauză sunt eligibili pentru acest sistem care acordă drepturi la credite pentru taxe care corespund unui procent din valoarea FOB a exporturilor către anumite țări. Creditele pentru taxe pot fi utilizate pentru compensarea taxelor la import și astfel avantajul conferit constă în suma încasărilor publice care ar fi exigibile și sunt anulate.

(52) Cei doi producători-exportatori din India nu au primit credite pentru taxe în temeiul acestui sistem pe parcursul perioadei de anchetă.

(53) În consecință, Comisia nu a identificat niciun element de dovadă privind o subvenționare pentru acest sistem pe parcursul perioadei de anchetă.

— Sistemul de autorizare a importurilor fără taxe vamale

(54) Reclamantul a susținut că producătorii-exportatori ai produsului în cauză sunt eligibili pentru acest sistem care permite importul scutit de taxe vamale de inputuri, combustibil, petrol, surse de energie și catalizator care sunt utilizate ca input în procesul de producție, dacă sunt îndeplinite anumite condiții. Avantajul este considerat a fi suma încasărilor publice care ar fi exigibile și sunt anulate.

(55) Cei doi producători-exportatori din India nu au beneficiat de acest sistem pe parcursul perioadei de anchetă.

(56) În consecință, Comisia nu a identificat niciun element de dovadă privind o subvenționare pentru acest sistem pe parcursul perioadei de anchetă.

— Sistemul de autorizare prealabilă

(57) Reclamantul a susținut că producătorii-exportatori ai produsului în cauză sunt eligibili pentru acest sistem care permite importul scutit de taxe vamale de inputuri pentru fabricarea unui produs specific sau a unei categorii de produse sau a unor produse intermediare care urmează să fie exportate sau considerate a fi exportate. Avantajul este considerat a fi suma încasărilor publice care ar fi exigibile și sunt anulate.

(58) Cei doi producători-exportatori din India nu au beneficiat de acest sistem pe parcursul perioadei de anchetă.

(59) În consecință, Comisia nu a identificat niciun element de dovadă privind o subvenționare pentru acest sistem pe parcursul perioadei de anchetă.

— Sistemul de stimulare a exporturile adiționale

(60) Reclamantul a susținut că producătorii-exportatori ai produsului în cauză sunt eligibili pentru acest sistem, care este similar cu sistemul „piață-țintă” și acordă drepturi la credite pentru taxe care corespund unui procent din creșterea incrementală realizată în exercițiul financiar 2012-2013 comparativ cu exercițiul financiar 2011-2012. Creditele pentru taxe pot fi utilizate pentru compensarea taxelor la import și astfel avantajul conferit constă în suma încasărilor publice care ar fi exigibile și sunt anulate.

(61) Cei doi producători-exportatori din India nu au beneficiat de acest sistem pe parcursul perioadei de anchetă.

(62) În consecință, Comisia nu a identificat niciun element de dovadă privind o subvenționare pentru acest sistem pe parcursul perioadei de anchetă.

— Scutire de TVA sau remitere a TVA-ului (Guvernul din Gujarat)

(63) Reclamantul a susținut că un producător-exportator al produsului în cauză (care desfășoară activități în Gujarat) este eligibil pentru acest sistem și probabil a beneficiat de acest sistem, care permite scutirea de TVA pentru achiziționarea de bunuri care sunt utilizate pentru exporturi. Scutirea este considerată a fi o contribuție financiară întrucât reduce încasările publice din TVA. Avantajul conferit corespunde sumei încasărilor publice care ar fi exigibile și sunt anulate.

(64) Cei doi producători-exportatori din India nu au beneficiat pentru produsul în cauză de acest sistem pe parcursul perioadei de anchetă.

(65) În consecință, Comisia nu a identificat niciun element de dovadă privind o subvenționare pentru acest sistem pe parcursul perioadei de anchetă.

3.1.2. Drepturi de exploatare minieră a minereurilor captive pentru cărbune și minereu de fier

(66) Reclamantul a susținut că GI acordă bunuri producătorilor de oțel oferindu-le minereu de fier și cărbune prin acordarea de drepturi de exploatare minieră a minereurilor captive (adică drepturi care permit producătorilor de oțel să exploateze minereu de fier și cărbune pentru propriul uz intern).

(67) Reclamantul a făcut trimitere la legislația indiană aplicabilă privind exploatarea minereului de fier și a cărbunelui, inclusiv evoluțiile recente, și a menționat că unii producători din India ai produsului în cauză dispun de propriile exploatări miniere.

(68) Reclamantul consideră că exploatarea minieră a minereului de fier captiv este de facto specifică, întrucât este limitată la anumite întreprinderi, precum producătorii de oțel, iar exploatarea minieră a minereurilor captive pentru cărbune este de jure specifică, întrucât se acordă preferință alocării de blocuri de cărbune producătorilor de oțel a căror capacitate de producție anuală depășește 1 milion de tone.

(69) Reclamantul a considerat că avantajul autorizațiilor de exploatare minieră a minereurilor captive pentru cărbune acordate producătorilor din India ai produsului în cauză constă în diferența dintre costul total al redevențelor plătite pentru autorizația de exploatare minieră, costul extracției și al afinării pentru a-l aduce la nivelul prevăzut de calitate și prețul de referință CIF al cărbunelui cocsificabil din Australia în portul din India.

(70) În ceea ce privește avantajul autorizațiilor de exploatare minieră a minereului de fier captiv, reclamantul a considerat că avantajul ar trebui evaluat: fie (i) având în vedere termenii și condițiile existente pe piața mondială pentru achiziționarea de minereu de fier în conformitate cu articolul 6 litera (d) punctul (ii) din regulamentul de bază; fie (ii) pe baza termenilor și condițiilor existente în India ajustate pentru a ține cont de efectul taxei la export pentru minereul de fier, întrucât este un factor care denaturează condițiile de piață normale.

(71) Reclamantul a constatat că Departamentul Comerțului al Statelor Unite ale Americii (USDOC) a anchetat și a instituit măsuri compensatorii privind Programul de exploatare minieră a minereului de fier captiv și Programul de exploatare a minereurilor captive pentru cărbune într-o serie de anchete împotriva importurilor de anumite produse plate din oțel nealiat laminate la cald din India.

(72) GI a indicat temeiurile juridice pe baza cărora contractele de concesiune pentru minerale sunt prelucrare și acordate solicitanților: — Legea nr. 67 din 1957 privind reglementarea și dezvoltarea în domeniul minelor și al mineralelor (MMDR), astfel cum a fost modificată; — Ordonanța nr. 3 din 2015 de modificare a MMDR; — Normele de concesiune a exploatărilor miniere (MCR) din 1960; — Normele de conservare și dezvoltare în domeniul mineralelor (MCDR) din 1988; — Legea din 1957 privind achiziționarea și amenajarea zonelor carbonifere; — Legea din 1973 privind exploatările miniere de cărbune (naționalizare); — A doua ordonanță din 2014 privind exploatările miniere de cărbune (dispoziții speciale); — Normele de modificare a licitației deschise pentru exploatările miniere de cărbune, 2012.

(73) GI a explicat că sectorul minereului de fier din India a fost întotdeauna dereglementat, iar sectorul cărbunelui a fost dereglementat cu efect din ianuarie 2000.

(74) Unuia dintre cei doi producători-exportatori din India i-au fost acordate drepturi de exploatare minieră pentru minereu de fier (dar nu pentru cărbune). Cu toate acestea, minereul de fier extras din respectiva exploatație minieră nu este utilizat pentru fabricarea produsului în cauză (din cauza conținutului său scăzut de fier), ci pentru alte operațiuni economice ale grupului. Producătorul în cauză achiziționa minereul de fier necesar pentru fabricarea produsului în cauză de la furnizori neafiliați din India.

(75) Celorlalți producători-exportatori din India le-au fost acordate drepturi de exploatare minieră pentru cărbune (dar nu pentru minereu de fier). Volumul de cărbune extras anual nu a fost suficient pentru a satisface nevoile sale și, prin urmare, producătorul a achiziționat cărbune și de la furnizori neafiliați din Australia.

(76) În urma unei hotărâri din 2014 a Curții Supreme a Indiei, acest producător-exportator a demonstrat că toate drepturile de exploatare minieră a cărbunelui alocate anterior au fost retrase și o procedură de licitație deschisă se desfășoară în prezent pentru obținerea drepturilor de exploatare minieră a cărbunelui în India. Prin urmare, producătorul în cauză nu mai obține cărbune prin intermediul drepturilor de exploatare minieră a minereurilor captive. În plus, acest producător-exportator a demonstrat, de asemenea, că în conformitate cu noua procedură de alocare a drepturilor de exploatare minieră introdusă de GI nu va avea dreptul în mod legal să obțină drepturi de exploatare minieră din cauza restricțiilor aferente procedurii.

(77) În consecință, Comisia nu mai are nevoie să analizeze acest sistem.

3.2. Sisteme pentru care au fost identificate elemente de probă privind subvenționarea

3.2.1. Sistemul „produs-țintă” (FPS)

(a) Temei juridic

(78) Descrierea detaliată a FPS este inclusă la punctul 3.15 din Politica de comerț exterior (PCE) 2009-2014 și la punctul 3.9 din Manualul de proceduri (MP) 2009-2014.

(b) Eligibilitate

(79) În conformitate cu punctul 3.15.2 din PCE 2009-2014, exportatorii de produse notificate în apendicele 37D la MP I 2009-2014 sunt eligibili în cadrul acestui sistem.

(c) Punerea în aplicare practică

(80) În cadrul acestui sistem, exporturile de produse enumerate în apendicele 37D la MP au dreptul la un credit pentru taxe echivalent cu 2 % din valoarea FOB. Rata creditului pentru taxe pentru țevile din fontă ductilă a crescut la 5 % în 2012. Țevile din fontă ductilă sunt astfel eligibile pentru un credit pentru taxe.

(81) Creditele de taxe vamale obținute în cadrul FPS sunt transferabile fără restricții și sunt valabile pe o perioadă de 24 de luni de la data emiterii certificatului relevant privind dreptul la credite. Aceste credite pot fi utilizate pentru plata taxelor vamale aferente importurilor ulterioare de orice input sau bun, inclusiv de mijloace de producție.

(82) Certificatul privind dreptul la credite este emis din portul din care au fost efectuate exporturile după realizarea acestora sau expedierea bunurilor. Dacă solicitantul pune la dispoziția autorităților copii ale tuturor documentelor relevante referitoare la export (de exemplu, ordine de export, facturi, avize de expediere, certificate de realizare bancară), GI nu are nicio marjă de discreție în ceea ce privește acordarea de credite pentru taxe.

(83) Ambele societăți au utilizat acest sistem pe parcursul perioadei de anchetă.

(d) Concluzie privind FPS

(84) FPS acordă subvenții în conformitate cu articolul 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) și cu articolul 3 alineatul (2) din regulamentul de bază. Un credit pentru taxe FPS este o contribuție financiară din partea GI, deoarece creditul va fi utilizat în cele din urmă pentru compensarea taxelor la import, diminuând astfel veniturile fiscale care ar fi obținute în mod normal de GI. În plus, creditul pentru taxe FPS conferă un avantaj exportatorului, deoarece îi îmbunătățește lichiditățile.

(85) În afară de aceasta, FPS este condiționat prin lege de rezultatele obținute la export și, prin urmare, este considerat specific și poate face obiectul unor măsuri compensatorii în conformitate cu articolul 4 alineatul (4) primul paragraf litera (a) din regulamentul de bază.

(86) Acest sistem nu poate fi considerat ca fiind un sistem autorizat de drawback al taxelor sau de drawback pentru inputuri de substituire în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) din regulamentul de bază. El nu respectă normele stricte prevăzute în anexa I punctul I, în anexa II (definiția și normele privind sistemele de drawback) și în anexa III (definiția și normele privind sistemul de drawback pentru inputurile de substituire) din regulamentul de bază. Exportatorul nu are obligația de a consuma efectiv bunurile importate cu scutire de taxe în procesul de producție, iar valoarea creditelor nu se calculează în funcție de inputurile utilizate efectiv. Nu există un sistem sau o procedură care să confirme care dintre inputuri sunt consumate în procesul de fabricare a produsului exportat sau dacă s-a realizat o plată în exces a taxelor de import în sensul anexei I punctul I și al anexelor II și III la regulamentul de bază. Un exportator este eligibil pentru FPS indiferent dacă importă sau nu inputuri. Pentru a beneficia de avantaj, este suficient ca un exportator să exporte bunuri, fără să demonstreze că a importat vreun input. Astfel, chiar și exportatorii care își procură toate inputurile de pe piața internă și nu importă bunuri care pot fi folosite ca inputuri pot beneficia de FPS. În plus, un exportator poate utiliza creditele pentru taxe FPS pentru a importa mijloace de producție, deși acestea nu sunt acoperite de sistemele autorizate de drawback al taxelor, după cum se stipulează în anexa I punctul I la regulamentul de bază, întrucât acestea nu sunt consumate la fabricarea produselor exportate.

(e) Modificări aduse de noua Politică de comerț exterior 2015-2020

(87) Noua politică de comerț exterior cincinală pentru 2015-2020 a introdus un nou sistem denumit „Sistem de exporturi de mărfuri din India” (MEIS) care înlocuiește o serie de sisteme preexistente, inclusiv FPS. Întrucât criteriile de eligibilitate pentru FPS și pentru MEIS sunt de fapt aceleași, este evident că FPS nu a fost întrerupt, ci doar redenumit, iar avantajul conferit de FPS este continuat prin noul sistem. Ca o consecință, avantajul conferit de FPS poate face în continuare obiectul unor măsuri compensatorii.

(88) După comunicare, ECL a susținut că MEIS nu poate fi considerat automat o variantă sau un sistem de înlocuire a FPS. Comisia a respins acest argument întrucât criteriile de eligibilitate și beneficiarii pentru FPS și MEIS sunt aceeași în ceea ce îi privește pe producătorii de țevi din fontă ductilă. În răspunsul său la chestionar, GI recunoaște singur că FPS „a fost fuzionat în cadrul unui nou sistem [MEIS]” (8). Prin urmare, afirmația a fost respinsă.

(89) Cu toate acestea, există o diferență în ceea ce privește valoarea avantajului conferit de cele două sisteme. Nivelul taxei oferit de MEIS este în prezent de 2 % din valoarea FOB a exporturilor (a fost de 5 % pentru FPS în cursul perioadei de anchetă)

(90) Cei doi producătorii din India au susținut, înainte și după comunicarea definitivă, că această valoare mai mică ar trebui să fie parametrul pentru cuantificarea valorii avantajului care urmează să facă obiectul unor măsuri compensatorii, dacă există. ECL a făcut trimitere la „Orientările Comisiei privind calculul valorii subvenției în cadrul anchetelor de stabilire a taxelor compensatorii” (9) și la exemplul 1 în care avantajul revizuit aplicabil ultimei părți din perioada de anchetă ar trebui să fie aplicat „dacă modificarea este permanentă”. Acest argument a fost adus și de către GI după comunicarea definitivă.

(91) Comisia a respins această afirmație din următoarele motive. În temeiul articolului 5 din regulamentul de bază, „valoarea subvenției care face obiectul unor măsuri compensatorii este calculată în termeni de avantaj conferit beneficiarului, așa cum s-a constatat și s-a determinat pentru perioada în care se efectuează ancheta”. Pe parcursul perioadei de anchetă, avantajul conferit producătorilor-exportatori a fost un credit pentru taxe de 5 % din valoarea FOB a exporturilor produsului în cauză.

(92) În conformitate cu articolul 11 din regulamentul de bază, „[i]nformațiile referitoare la o perioadă posterioară perioadei în care se desfășoară ancheta nu se iau, în mod normal, în considerare”. Ceea ce înseamnă că evoluțiile aferente unei perioade ulterioare celei a anchetei pot fi luate în considerare numai în cazuri excepționale în care ignorarea lor ar fi „în mod vădit inadecvată” (10). Acest prag a fost atins, de exemplu, atunci când 10 noi state membre au aderat la Uniunea Europeană în 2004, ceea ce a determinat obligația Comisiei de a investiga dacă informațiile obținute pe parcursul anchetei erau în continuare reprezentative pentru UE extinsă (11).

(93) Totuși, acest prag nu este atins în cazul de față. Sistemul de subvenții de bază rămâne în perioada ulterioară perioadei de anchetă, iar exportatorii au beneficiat de rata de 5 % rate pe parcursul perioadei de anchetă. Nici ipoteza că rata redusă de 2 % din perioada ulterioară perioadei de anchetă este permanentă nu poate fi confirmată, întrucât guvernul are prerogativa de a modifica rata sistemului, în orice moment (12). Aceste modificări nu sunt doar ipotetice, după cum o demonstrează practica din cadrul regimului anterior. Fostul FPS a fost introdus prin lege în 2009, iar guvernul a modificat rata de la 2 % la 5 % cu efect din 31 decembrie 2012 (13). Având în vedere toți acești factori, Comisia a concluzionat că instituirea de măsurii compensatorii pentru o valoare de 5 % privind FPS pe parcursul perioadei de anchetă nu este în mod vădit inadecvată. Dacă rata actuală de 2 % se dovedește de durată, exportatorii vor putea să solicite o reexaminare parțială care să demonstreze modificarea îndelungată a circumstanțelor în ceea ce privește acest sistem de subvenții.

(f) Calculul valorii subvenției

(94) Valoarea subvențiilor care pot face obiectul unor măsuri compensatorii s-a calculat pe baza avantajului conferit beneficiarului, astfel cum a fost constatat în PA, și înscris de către producătorul-exportator cooperant ca venituri în conturile comerciale, pe baza principiilor contabilității de angajamente, în momentul tranzacției de export. În conformitate cu articolul 7 alineatele (2) și (3) din regulamentul de bază, această valoare a subvenției (numărător) a fost repartizată pe cifra de afaceri realizată la export în perioada de anchetă ca numitor corespunzător, deoarece subvenția este condiționată de rezultatele obținute la export și nu a fost acordată în funcție de cantitățile fabricate, produse, exportate sau transportate.

(95) Rata subvenției stabilite conform acestui sistem pe parcursul perioadei de anchetă pentru societatea ECL și filiala sa Srikalahasthi Pipes Limited (în continuare denumite „Grupul ECL”) s-a ridicat la 4,35 %, iar pentru societatea Jindal Saw India la 3,11 %.

3.2.2. Sistemul taxelor preferențiale la importul de mijloace de producție (EPCGS)

(a) Temei juridic

(96) Descrierea detaliată a EPCGS se găsește în capitolul 5 din PCE 2009-2014, precum și în capitolul 5 din MP 2009-2014.

(b) Eligibilitate

(97) În cadrul acestui sistem sunt eligibili producătorii-exportatori, comercianții-exportatori „asociați” producătorilor, precum și prestatorii de servicii.

(c) Punerea în aplicare practică

(98) Sub rezerva unei obligații de export, o societate este autorizată să importe mijloace de producție (noi și uzate cu o vechime de cel mult 10 ani) cu reducere de taxe. O obligație de export este o obligație de a exporta o valoare minimă a bunurilor egală cu de șase sau opt ori valoarea taxei neplătite, în funcție de subsistemul ales. În acest scop, GI emite, la cerere și cu plata unei taxe, o licență EPCGS. Sistemul prevede un nivel redus al taxelor la import de 3 %, aplicabil tuturor mijloacelor de producție importate în cadrul acestui sistem. Pentru a respecta obligația de export, mijloacele de producție importate trebuie utilizate pentru a produce o anumită cantitate de bunuri pentru export într-o perioadă dată. În temeiul PCE 2009-2014, mijloacele de producție pot fi importate cu un nivel al taxei de 0 % în cadrul EPCGS, însă, în acest caz, perioada pentru îndeplinirea obligației de export este mai scurtă.

(99) Titularul unei licențe EPCGS poate, de asemenea, să achiziționeze mijloace de producție pe piața internă. În acest caz, producătorul intern de mijloace de producție poate să beneficieze el însuși de acest avantaj și să importe fără taxe vamale componentele necesare pentru fabricarea mijloacelor de producție în cauză. În mod alternativ, producătorul intern poate solicita să beneficieze de avantajul aferent exporturilor prevăzute pentru furnizarea de mijloace de producție unui titular de licență EPCGS.

(100) S-a constatat că cele două societăți au beneficiat de concesii în cadrul EPCGS care ar putea fi alocate produsului în cauză în cursul perioadei de anchetă.

(d) Concluzii privind sistemul taxelor preferențiale la importul de bunuri de capital

(101) EPCGS acordă subvenții în conformitate cu articolul 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) și cu articolul 3 alineatul (2) din regulamentul de bază. Reducerea taxei vamale constituie o contribuție financiară din partea GI, deoarece această concesie diminuează veniturile fiscale pe care GI le-ar fi obținut în mod normal. În afară de aceasta, reducerea taxei conferă exportatorului un avantaj în măsura în care taxele neplătite la import îmbunătățesc lichiditățile societății.

(102) În plus, EPCGS este subordonat de drept rezultatelor la export, deoarece licențele nu pot fi obținute fără a încheia un angajament de export. Prin urmare, acest sistem este considerat specific și poate face obiectul unor măsuri compensatorii în conformitate cu articolul 4 alineatul (4) primul paragraf litera (a) din regulamentul de bază.

(103) EPCGS nu poate fi considerat un sistem autorizat de drawback al taxelor sau un sistem autorizat de drawback pentru inputurile de substituire în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) din regulamentul de bază. Mijloacele de producție nu intră în sfera de aplicare a unor astfel de sisteme autorizate, după cum se specifică în anexa I punctul I din regulamentul de bază, deoarece ele nu sunt consumate în procesul de fabricare a produselor exportate.

(104) Noua politică de comerț exterior cincinală pentru 2015-2020 a menținut acest sistem, deși prevede numai un nivel al taxei de 0 %. Întrucât criteriile de eligibilitate sunt de fapt aceleași, nu se poate considera că EPCGS a fost întrerupt și astfel să nu mai facă obiectul unor măsuri compensatorii.

(e) Calculul valorii subvenției

(105) Valoarea subvențiilor care pot face obiectul unor măsuri compensatorii a fost calculată, în conformitate cu articolul 7 alineatul (3) din regulamentul de bază, pe baza valorii taxelor vamale neachitate pentru mijloacele de producție importate, repartizate pe o perioadă corespunzătoare duratei normale de amortizare a acestor mijloace de producție în industria în cauză. Valoarea astfel calculată, care poate fi atribuită PA, a fost ajustată prin adăugarea dobânzii corespunzătoare acestei perioade, astfel încât să se stabilească valoarea totală a avantajului de-a lungul timpului. Rata dobânzii comerciale în perioada de anchetă în India a fost considerată adecvată în acest scop.

(106) În conformitate cu articolul 7 alineatele (2) și (3) din regulamentul de bază, această valoare a subvenției s-a alocat în funcție de cifra de afaceri corespunzătoare realizată la export în timpul PA (numitor), deoarece subvenția este condiționată de rezultatele la export și nu s-a acordat în raport cu cantitățile fabricate, produse, exportate sau transportate.

(107) După comunicarea definitivă, ECL a susținut că EPCGS este utilizat pentru toată producția de țevi din fontă ductilă, și nu doar pentru producția de bunuri exportate. Prin urmare, ECL a solicitat ca subvenția să fie calculată mai degrabă pe baza cifrei de afaceri totale decât pe baza cifrei de afaceri obținute din exporturi.

(108) Comisia a respins această afirmație întrucât, astfel cum s-a menționat mai sus, subvenția este condiționată numai de rezultatele obținute la export. Această abordare este în concordanță și cu practica Comisiei privind același sistem (14).

(109) Același producător-exportator a solicitat ca avantajul să nu ia în considerare factorii de producție/mașinile care au fost deja amortizați/amortizate cu mult timp înainte de perioada de anchetă. Comisia a acceptat această solicitare și a informat societatea, în consecință.

(110) Rata subvenției stabilite conform acestui sistem pe parcursul perioadei de anchetă pentru Grupul ECL s-a ridicat la 0,03 %, iar pentru societatea Jindal Saw India la 0,38 %.

3.2.3. Sistemul de drawback al taxelor (DDS)

(a) Temei juridic

(111) Descrierea detaliată a DDS este inclusă în Normele din 1995 în materie de drawback pentru accizele vamale și accizele percepute la nivel central, astfel cum au fost modificate prin notificările ulterioare.

(b) Eligibilitate

(112) Orice producător-exportator sau comerciant-exportator este eligibil în cadrul acestui sistem.

(c) Punerea în aplicare practică

(113) Un exportator eligibil poate solicita un anumit drawback care se calculează ca procent din valoarea FOB a produselor exportate în cadrul acestui sistem. Ratele de drawback au fost stabilite de GI pentru un număr de produse, inclusiv pentru produsul în cauză. Ele sunt stabilite pe baza cantității medii sau a valorii materialelor utilizate ca inputuri la fabricarea unui produs și a valorii medii a taxelor plătite asupra inputurilor. Ratele sunt aplicabile indiferent dacă taxele la import au fost sau nu achitate. Rata DDS pentru produsul în cauză în cursul perioadei de anchetă a fost de 1,9 % din valoarea FOB.

(114) Pentru a putea beneficia de avantajele acordate în cadrul acestui sistem, o societate trebuie să exporte. În momentul în care datele privind expedierea sunt introduse în serverul autorității vamale (ICEGATE), se indică faptul că exportul are loc în cadrul DDS și că valoarea DDS a fost stabilită în mod irevocabil. După ce compania expeditoare a completat declarația generală de export și biroul vamal a comparat documentul respectiv cu datele din avizul de expediție, sunt îndeplinite toate condițiile pentru a autoriza plata sumei de drawback, fie prin plată directă în contul bancar al expeditorului, fie prin mandat de plată.

(115) De asemenea, exportatorul trebuie să furnizeze dovezi ale veniturilor obținute din export, prin intermediul unui certificat de realizare bancară (BRC – Bank Realisation Certificate). Acest document poate fi furnizat după ce suma de drawback a fost plătită, dar GI va recupera suma plătită dacă exportatorul nu furnizează BRC în termenul stabilit.

(116) Suma de drawback poate fi utilizată în orice scop.

(117) Într-adevăr, în conformitate cu standardele de contabilitate din India, suma de drawback al taxelor poate fi înscrisă ca venituri în conturile comerciale, pe baza principiilor contabilității de angajamente, odată ce obligația de export a fost îndeplinită.

(118) De asemenea, s-a constatat că cele două societăți din India au primit avantaje în cadrul DDS, pe parcursul perioadei de anchetă.

(d) Concluzii privind sistemul de drawback al taxelor

(119) DDS acordă subvenții în conformitate cu articolul 3 alineatul (1) litera (a) punctul (i) și cu articolul 3 alineatul (2) din regulamentul de bază. O sumă de drawback al taxelor este o contribuție financiară acordată de GI, întrucât ia forma unui transfer direct de fonduri de către acesta din urmă. Nu există restricții în ceea ce privește utilizarea acestor fonduri. De asemenea, suma de drawback al taxelor conferă un avantaj exportatorului, deoarece îi îmbunătățește lichiditățile.

(120) Rata de drawback al taxelor pentru exporturi este stabilită de către GI pentru fiecare produs în parte. Cu toate acestea, deși se face referire la subvenție ca drawback al taxelor, sistemul nu prezintă caracteristicile unui sistem autorizat de drawback al taxelor sau ale unui sistem autorizat de drawback pentru inputurile de substituire în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) din regulamentul de bază. Plata în numerar către exportator nu este legată de plata efectivă a taxelor de import asupra materiilor prime și nu reprezintă un credit pentru taxe utilizat pentru compensarea taxelor la import corespunzătoare unor importuri de materii prime trecute sau viitoare.

(121) După comunicare, GI a argumentat mai întâi că Comisia nu a furnizat cerințele pe care GI le considera absolut necesare pentru ca DDS să constituie un sistem autorizat de drawback al taxelor și nici o justificare pentru această determinare. În al doilea rând, în opinia GI, există o legătură adecvată între ratele de drawback și taxele plătite pentru materii prime, deoarece GI ia în considerare cantitatea sau valoare medie a materiilor utilizate ca inputuri la fabricarea produsului, precum și suma medie a taxelor plătite pentru inputuri la determinarea ratelor de drawback al taxelor. ECL a prezentat argumente similare argumentelor GI.

(122) Comisia respinge aceste argumente din următoarele motive. În ceea ce privește primul argument, Comisia a menționat în comunicare motivele pentru care nu consideră sistemul ca fiind un sistem autorizat de drawback al taxelor sau un sistem autorizat de drawback pentru inputurile de substituire. Într-adevăr, Comisia a clarificat că plata în numerar către exportator nu este legată de plata efectivă a taxelor la import pentru materiile prime și nu reprezintă un credit pentru taxe utilizat pentru compensarea taxelor la import corespunzătoare unor importuri trecute sau viitoare de materii prime.

(123) În ceea ce privește cel de al doilea argument, Comisia nu consideră că presupusa legătură dintre ratele de drawback și taxele plătite pentru materii prime este suficientă pentru ca sistemul să fie conform cu normele prevăzute în anexa I punctul I, anexa II (definiția și normele privind sistemele de drawback) și anexa III (definiția și normele privind sistemul de drawback pentru inputurile de substituire) la regulamentul de bază. În special, suma creditului nu este calculată în legătură cu inputurile efectiv utilizate. În plus, nu există un sistem sau o procedură care să confirme care dintre inputuri sunt consumate în procesul de fabricare a produsului exportat sau dacă s-a realizat o plată în exces a taxelor la import în sensul anexei I punctul I și al anexelor II și III la regulamentul de bază. Prin urmare, și acest argument a fost respins.

(124) În consecință, plata care ia forma unui transfer direct de fonduri de către GI în urma exporturilor efectuate de către exportatori trebuie să fie considerată ca fiind o subvenție directă din partea GI condiționată de rezultatele la export și, prin urmare, este considerată drept specifică și poate face obiectul unor măsuri compensatorii în temeiul articolului 4 alineatul (4) primul paragraf litera (a) din regulamentul de bază.

(125) Ținând cont de cele de mai sus, se concluzionează că DDS poate face obiectul unor măsuri compensatorii.

(e) Calculul valorii subvenției

(126) În conformitate cu articolul 3 alineatul (2) și cu articolul 5 din regulamentul de bază, Comisia a calculat valoarea subvențiilor care pot face obiectul unor măsuri compensatorii în funcție de avantajul conferit beneficiarului, înregistrat pe perioada anchetei de reexaminare. În acest sens, Comisia a stabilit că avantajul este conferit beneficiarului în momentul efectuării tranzacției la export în temeiul acestui sistem. În momentul respectiv, GI trebuie să plătească suma de drawback, ceea ce constituie o contribuție financiară în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (i) din regulamentul de bază. Odată ce autoritățile vamale emit un aviz de expediere la export care indică, printre altele, valoarea drawbackului care trebuie acordat pentru tranzacția la export respectivă, GI nu mai poate interveni în sensul acordării sau neacordării subvenției. Ținând cont de cele prezentate mai sus, Comisia a considerat adecvat ca avantajul conferit în temeiul DDS să fie calculat adunând sumele de drawback obținute pentru tranzacțiile la export realizate în cadrul acestui sistem în cursul perioadei anchetei de reexaminare.

(127) În conformitate cu articolul 7 alineatul (2) din regulamentul de bază, Comisia a acordat aceste subvenții pe baza cifrei de afaceri totale realizate la export pentru produsul în cauză pe perioada anchetei de reexaminare ca numitor corespunzător, deoarece subvenția este condiționată de rezultatele obținute la export și nu a fost acordată în funcție de cantitățile fabricate, produse, exportate sau transportate.

(128) Una dintre cele două societăți a calculat cota materiilor prime utilizate la fabricarea produsului în cauză care au fost importate și pentru care a plătit taxe vamale. Ulterior, societatea a solicitat, atât înainte, cât și după comunicarea definitivă, ca, în cazul în care Comisia ar supune unor măsuri compensatorii avantajul conferit în temeiul DDS, această să nu supună unor măsuri compensatorii valoarea totală primită în temeiul DDS, ci numai valoarea în exces a taxelor vamale efectiv plătite pentru importurile de input utilizat la fabricarea produsului în cauză. Solicitarea societății a fost sprijinită și de GI în observațiile sale la comunicarea definitivă.

(129) Comisia a respins această solicitare deoarece, astfel cum se explică mai sus la secțiunea (d) Concluzii privind sistemul de drawback al taxelor, fără a ține seama de denumirea de „drawback al taxelor”, acest sistem reprezintă de fapt un transfer direct de fonduri mai degrabă decât încasări publice anulate. Plata în numerar către exportator nu este legată de plata efectivă a taxelor de import asupra materiilor prime și nu reprezintă un credit pentru taxe utilizat pentru compensarea taxelor la import corespunzătoare unor importuri de materii prime trecute sau viitoare. Prin urmare, nu există nicio certitudine că va rămâne neschimbată cota materiilor prime importate și utilizate la fabricarea țevilor din fontă ductilă.

(130) Rata subvenției stabilite conform acestui sistem pe parcursul perioadei de anchetă pentru Grupul ECL s-a ridicat la 1,66 %, iar pentru societatea Jindal Saw India la 1,37 %.

3.2.4. Furnizarea de minereu de fier prin intermediul unei remunerații mai mici decât ar fi adecvată

3.2.4.1. Introducere

(131) Reclamantul a susținut că prețurile minereului de fier (principala materie primă pentru produsul în cauză) din India sunt denaturate din cauza impunerii unei taxe la export pentru minereul de fier și a politicii duale privind transportul feroviar de marfă cu scopul și efectul de a subvenționa producătorii din India ai produsului în cauză. Se consideră că astfel de intervenții reduc costul acestei materii prime în India comparativ cu alte piețe care nu sunt afectate de intervențiile GI.

(132) Reclamantul a mai susținut că, intervenind asupra pieței minereului de fier, GI nu furnizează în mod direct minereu de fier prin intermediul unei remunerații mai mici decât ar fi adecvată, ci însărcinează societățile de exploatare minieră a minereului de fier să procedeze astfel sau le ordonă să facă acest lucru.

(133) În opinia reclamantului, toate societățile de stat sau private de exploatare minieră a minereului de fier din India sunt însărcinate sau li se ordonă de către guvern să efectueze sarcini de furnizare a minereului de fier prin intermediul unei remunerații mai mici decât ar fi adecvată ca parte a unei strategii de ajutorare a industriei fierului și oțelului.

3.2.4.2. Analiză

(134) Pentru a stabili existența unei subvenții care poate face obiectul unor măsuri compensatorii, trebuie să fie prezente trei elemente: (a) o contribuție financiară (b) un avantaj și (c) specificitatea (articolul 3 din regulamentul de bază).

(a) Contribuția financiară

(135) Articolul 3 alineatul (1) litera (a) punctul (iv) a doua liniuță din regulamentul de bază prevede că o contribuție financiară există dacă autoritățile publice: „însărcinează un organism privat să execute una sau mai multe funcții de tipul celor enumerate la punctele (i), (ii) și (iii), care le incumbă în mod normal, sau îi ordonă să facă acest lucru, practica urmată nefiind diferită realmente de practica normală a autorităților publice;” Funcțiile de tipul celor descrise la articolul 3 alineatul (1) litera (a) punctul (iii) apar atunci când „autoritățile publice furnizează bunuri sau servicii, altele decât o infrastructură generală, sau achiziționează bunuri…”. Aceste dispoziții reflectă articolul 1.1 litera (a) (1) punctele (iv) și (iii) din Acordul privind subvențiile și măsurile compensatorii (denumit în continuare „Acordul SMC”) și ar trebui să fie interpretate și aplicate în contextul jurisprudenței relevante a OMC.

(136) În cauza OMC privind limitări ale exporturilor, în calitate de parte terță, UE a oferit completului de judecată interpretarea inițială a acestor dispoziții, care nu fuseseră interpretate până la momentul respectiv (15). După comunicare, mai multe părți au făcut trimitere la aceste sugestii.

(137) Completul de judecată a statuat că sensul obișnuit al celor doi termeni „a însărcina” și „a ordona” din articolul 1.1 litera (a) (1) punctul (iv) din Acordul SCM impune ca acțiunea autorităților publice să conțină în mod obligatoriu noțiunea de delegare (în cazul însărcinării) sau de ordin (în cazul ordonării) (16). A respins „argumentul de cauză și efect” al SUA și a solicitat o acțiune explicită și afirmativă de delegare sau ordonare (17).

(138) Cu toate acestea, într-o cauză ulterioară, Organul de Apel a statuat că înlocuirea termenilor „însărcinează” și „ordonă” cu „delegare” și „ordin”'este prea rigidă ca standard (18). Potrivit Organului de Apel, „însărcinarea” există atunci când autoritățile publice atribuie responsabilitatea unui organism privat și „ordinul” se referă la situațiile în care autoritățile publice își exercită autoritatea asupra unui organism privat (19). În ambele cazuri, autoritățile publice se folosesc de un organism privat ca agent pentru a efectua contribuția financiară și, „în majoritatea cazurilor, ar fi de așteptat ca însărcinarea sau ordinul adresat unui organism privat să implice o formă de amenințare sau persuasiune” (20). În același timp, punctul (iv) nu permite membrilor să impună măsuri compensatorii asupra unor produse „atunci când autoritățile publice doar își exercită prerogativele generale de reglementare” (21) sau atunci când intervenția autorităților publice „poate avea sau nu un anumit rezultat doar pe baza unor circumstanțe de fapt date și a exercitării dreptului de alegere de către actorii de pe piața respectivă” (22). Mai degrabă, însărcinarea și ordinul implică „un rol mai activ al autorităților publice decât simple acte de încurajare” (23).

(139) Rezultă că nivelul probatoriu stabilit de Organul de Apel, în special în constatarea sa potrivit căreia „în majoritatea cazurilor, ar fi de așteptat ca însărcinarea sau ordinul adresat unui organism privat să implice o formă de amenințare sau persuasiune”, este mai puțin strictă decât poziția inițială a UE susținută în cauza SUA – Limitarea exporturilor. Același lucru este valabil în cazul avizului UE potrivit căruia un organism privat ar îndeplini funcțiile care le incumbă în mod normal autorităților publice numai dacă organismul privat nu are nicio altă opțiune atunci când este însărcinat de autoritățile publice sau atunci când i se ordonă de către acestea, de exemplu, atunci când autoritățile publice fixează prețurile la care organismul privat este obligat să vândă.

(140) În consecință, UE și-a adaptat interpretarea la orientările primite de Organul de Apel privind aceste chestiuni.

(141) În conformitate cu respectivele hotărâri ale OMC, nu toate măsurile autorităților publice care pot conferi avantaje se ridică la nivelul unei contribuții financiare în temeiul articolului 3 din regulamentul de bază și al articolului 1.1 litera (a) din Acordul SCM. Trebuie să existe elemente de probă privind o politică sau un program al autorităților publice de promovare a industriei care face obiectul anchetei (în acest caz, industria țevilor din fontă ductilă), prin exercitarea autorității asupra unor organisme publice sau private sau prin atribuirea responsabilității către acestea (în cazul de față: societățile de exploatare minieră a minereului de fier) în scopul furnizării pentru industria țevilor din fontă ductilă de minereu de fier prin intermediul unei remunerații mai mici decât ar fi adecvată.

(142) În conformitate cu testul în cinci etape al OMC (24), Comisia a reexaminat, prin urmare, cu foarte mare atenție natura intervenției autorităților publice (implică aceasta o însărcinare sau un ordin adresat societăților de exploatare minieră a minereului de fier?), natura organismelor însărcinate [sunt societățile de exploatare minieră organisme private în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (iv) din regulamentul de bază?] și acțiunea organismelor însărcinate sau cărora li s-a adresat ordinul (societățile de exploatare minieră a minereului de fier însărcinate sau cărora li s-a adresat ordinul au furnizat minereu de fier industriei țevilor din fontă ductilă prin intermediul unei remunerații mai mici decât ar fi adecvată și, prin urmare, au acționat ca agenți ai autorităților publice?). De asemenea, Comisia a verificat dacă funcția îndeplinită le-ar incumba în mod normal autorităților publice (este furnizarea de minereu de fier prin intermediul unei remunerații mai mici decât ar fi adecvată către societățile producătoare din India o activitate normală a autorităților publice?) și dacă o astfel de funcție nu diferă, în mod real, față de practicile normale ale autorităților publice (furnizarea efectivă de minereu de fier de către societățile de exploatare minieră, în mod real, diferă față de ceea ce ar fi făcut autoritățile publice?).

(i) Însărcinarea societăților de exploatare minieră a minereului de fier de către Guvernul Indiei

(143) Având în vedere concluziile Organului de Apel menționate anterior, Comisia a analizat mai întâi dacă sprijinul acordat de GI industriei țevilor din fontă ductilă reprezintă efectiv un obiective al unei politici publice, și nu doar un „efect secundar” al exercitării prerogativelor generale de reglementare. Ancheta a examinat în special dacă distorsiunile de preț identificate au făcut parte din obiectivele autorităților publice sau dacă prețurile mai mici pentru minereul de fier au fost mai degrabă un efect secundar „accidental” al reglementării generale publice.

(144) O serie de documente indică faptul că GI a urmărit în mod explicit ca obiectiv de politică sprijinirea industriei țevilor din fontă ductilă.

(145) În 2005, un grup de experți instituit de Ministerul Oțelului, pentru a formula orientări privind acordarea preferențială de contracte de leasing de exploatare minieră, a elaborat un raport (în continuare denumit „Raportul Dang”) care include o serie de constatări și recomandări relevante. Deja la momentul respectiv s-a constatat că „… un avantaj competitiv major pentru oțelul din India, în plus față de resursele umane, pare a fi accesul garantat la rezerve interne de minereu de fier la un preț redus față de prețurile practicate la nivel mondial. Acest avantaj trebuie păstrat, stimulat și pe deplin mobilizat” (25) (se subliniază).

(146) După comunicare, GI și ECL au susținut că Comisia a luat în considerare ca temei juridic doar Raportul Dang. Aceștia au citat un raport al completului de judecată în care completul de judecată a concluzionat că: „nu suntem convinși că referirea unică din Raportul Dang la «[p]olitica de contracte de leasing de exploatare minieră a minereurilor captive» oferă sprijin pentru a se stabili dacă există un program de exploatare minieră a minereului de fier captiv” (26). De asemenea, ECL a susținut că Raportul Dang a fost elaborat de un expert independent, că nu are nicio valoare juridică și nu poate stabili obiective de politică pentru India.

(147) Mai întâi, Comisia observă că obiectivele de politică ale guvernului nu sunt incluse în mod necesar în texte cu caracter juridic obligatoriu. Acestea ar putea fi incluse într-o varietate de documente guvernamentale și de declarații de politică, precum rapoarte, discursuri și pledoarii în fața parlamentului, declarații etc.

(148) În al doilea rând, afirmațiile părților sunt incorecte din punct de vedere faptic. Astfel cum se explică la considerentele 153-169 de mai jos, în plus față de Raportul Dang, Comisia a luat în considerare o serie de alte documente și acte juridice pentru a concluziona că GI a urmărit un obiectiv strategic de sprijinire a industriei țevilor din fontă ductilă.

(149) În al treilea rând, având în vedere afirmația lor bazată pe Raportul completului de judecată, este adecvat să se citeze în întregime punctul 7.211 relevant: — „[…] nu suntem convinși că referirea unică din Raportul Dang la «[p]olitica de contracte de leasing de exploatare minieră a minereurilor captive» oferă sprijin pentru a se stabili dacă există un program de exploatare minieră a minereului de fier captiv. Considerăm că este extrem de relevant că, deși Raportul Dang descrie industria minereului de fier din India și politicile aplicabile acestei industrii, nu se face referire la niciun program sau la nicio politică avantajoasă pentru exploatarea minieră a minereurilor captive. De asemenea, nimic nu sugerează că ar fi fost acordate contracte de leasing producătorilor de oțel în alte condiții decât cele acordate altor exploatări miniere. Într-adevăr, este foarte posibil ca referirea la «[p]olitica de contracte de leasing de exploatare minieră a minereurilor captive», pe care se bazează Statele Unite ale Americii, să aibă ca scop doar referirea la faptul că contractele de leasing de exploatare minieră sunt acordate societăților producătoare de oțel și să sugereze că ar trebui să fie acordate în continuare contracte de leasing de exploatare minieră producătorilor de oțel.” (subliniere adăugată, notă de subsol omisă) (27).

(150) Este evident din acest citat că completul de judecată nu contestă faptul că Raportul Dang descrie industria minereului de fier din India și politicile aplicabile acestei industrii. Într-adevăr, printre membrii grupului de experți (28) s-au numărat și reprezentați ai guvernului și ai industriei de profil și se poate considera în mod rezonabil că aceștia sunt bine informați cu privire la politicile guvernamentale existente și la situația industriei. În plus, contrar exploatării miniere a minereurilor captive, raportul este explicit în ceea ce privește obiectivul de politică privind sprijinirea producătorilor de oțel din India („acces garantat la rezerve interne de minereu de fier la un preț redus față de prețurile practicate la nivel mondial”) și faptul că acest avantaj trebuie păstrat și stimulat.

(151) În lumina celor de mai sus, Comisia a respins aceste afirmații.

(152) GI a adoptat următoarele două măsuri pentru implementarea obiectivului de politică specific menționat anterior (descurajarea exporturilor de minereu de fier).

(153) Prima măsură este decizia adoptată la 1 martie 2007 de impunere a unor taxe la export pentru minereul de fier, inițial cu o rată de 300 INR/tonă (29) și, ulterior, modificată periodic. În special, în martie 2011, rata a fost majorată la 20 % (30) și, în decembrie 2011, a fost majorată la 30 % (31); în aprilie 2015, taxa la export pentru minereul de fier de calitate inferioară (conținut de fier sub 58 %) a fost redusă la 10 % (32). Ar trebui să se constate că minereul de fier de calitate inferioară nu are prea multe întrebuințări în India și, prin urmare, nu este necesar să se asigure disponibilitatea minereului de fier de calitate inferioară pentru utilizatorii din India de minereu de fier.

(154) În general, sprijinirea industriilor din aval poate fi o motivație majoră pentru impunerea unor limitări ale exporturilor și, în special, a unor taxe la export. Faptul că obiectivele de politică majore ale limitărilor exporturilor (și ale taxelor la export considerabile) constau în protejarea și promovarea industriilor din aval prin furnizarea pentru industriile din aval interne de materii prime și inputuri ieftine a fost, de asemenea, stabilit în Raportul OCDE intitulat „Impactul economic al limitărilor exporturilor asupra materiilor prime” (33) (în continuare denumit „Raportul OCDE”).

(155) Cea de a doua măsură constă în introducerea politicii duale privind transportul feroviar de marfă (DFP) de către Ministerul Căilor Ferate, la 22 mai 2008 (34). DFP a creat o diferență de tarif al transportului feroviar de marfă între transportul de minereu de fier pentru consum intern și cel pentru export. În medie, diferența este triplă (35). Transportul feroviar de marfă reprezintă o parte considerabilă din costul total al minereului de fier (36).

(156) Înainte și după comunicarea definitivă, ECL a susținut că DFP a fost abrogat în 2009. Cu toate acestea, pe baza informațiilor furnizate de GI și de producătorul-exportator, Comisia a stabilit că, prin intermediul a mai multor circulare privind tarifele, emise de GI, GI a continuat să aplice, pe parcursul perioadei de anchetă și după încheierea acesteia, tarife diferite de transport feroviar de marfă pentru transportul de minereu de fier pentru consum intern și cel pentru export în avantajul consumului intern (37). În special, se aplică exporturilor un tarif în funcție de distanță, în timp ce, în anumite condiții, consumul intern este scutit de acest tarif. Prin urmare, Comisia a respins afirmația.

(157) Aceste două măsuri împreună constituie o limitare specifică a exporturilor, efectiv constituită în 2007/2008 și extinsă ulterior în martie și decembrie 2011 prin majorarea ratei taxei la export pentru minereul de fier. Următoarele documente de politică arată, pe de o parte, existența unui obiectiv de politică pentru sprijinirea industriei țevilor din fontă ductilă și, pe de altă parte, satisfacția GI că a reușit să își atingă obiectivele până la data respectivă:

(158) Raportul grupului de lucru pentru industria oțelului privind al 12-lea plan cincinal, emis în noiembrie 2011 (38), precizează în mod explicit că: — „Ministerul a adoptat măsuri de descurajare a exportului prin impunerea unor tarife mai mari și a unor taxe speciale (pagina 16)”, — „La data actuală, exportul de minereu de fier este descurajat prin niveluri mai mari ale tarifelor. Este esențial să se continue această politică și, dacă este necesar, ratele taxelor pot fi majorate în plus. În același timp, este necesar să se monitorizeze îndeaproape exportul de minereul de fier pentru a se asigura că tarifele mai mari în sine pot să rezolve în mod eficace problema conservării resurselor pentru uz intern. Măsuri suplimentare, precum tarife mai mari pentru transportul feroviar de marfă destinată exportului, majorarea tarifului pentru transportul feroviar de marfă intern etc., și alte măsuri administrative pot fi, de asemenea, avute în vedere” (punctul 3.6.3.3, pagina 46); — „În perioada 2010-2011, exportul de minereu de fier a scăzut mai ales din cauza interdicției privind exporturile impusă de statul Karnataka și a măsurilor fiscale adoptate de Guvernul Central de limitare a exportului de minereu de fier din țară… Cererea mare la export din ultimii câțiva ani a determinat creșterea bazei de producție din țară, ducând la un nivel de producției cu mult peste cererea internă. Guvernul a adoptat mai multe inițiative importante de descurajare a exploatării miniere excesive pentru satisfacerea pieței în creștere a exporturilor. Până la această dată, inițiativele au inclus impunerea de măsuri fiscale precum taxa la export, majorarea tarifelor pentru transportul feroviar de marfă pentru exporturi etc.” (punctele 4.2.5.2 și 4.2.5.4, pagina 57); — „Măsurile de politică pe termen lung pentru reducerea exporturilor de minereu de fier ar trebui să aibă ca obiectiv atragerea de investiții în capacitatea de fabricare a oțelului astfel încât să fie promovate generarea de valoare adăugată și exportul de produse finite. Pe termen scurt sau imediat, același rezultat ar putea fi obținut prin adoptarea de măsuri fiscale corespunzătoare. În prezent, exportul de minereu de fier din țară este descurajat prin: (i) impunerea unei taxe la export ad valorem de 20 % pentru minereul de fier și (ii) perceperea de tarife semnificativ mai mari pentru transportul feroviar de minereu de fier destinat exportului. Aceste măsuri au contribuit la reducerea prețurilor pentru minereul de fier pe piața internă comparativ cu piața internațională și au jucat un rol esențial în punerea la dispoziția industriilor interne a minereului de fier la prețuri competitive. Pentru a se descuraja în mod eficace exportul de minereu de fier din țară, se recomandă să fie concepute măsuri fiscale corespunzătoare și ajustate în mod continuu în funcție de exigențele pieței minereului – atât la nivel intern, cât și internațional” (punctul 4.2.6.5, pagina 60). (subliniere adăugată).

(159) Cel de-al 12-lea plan cincinal (39) (2012-2017) confirmă declarațiile de politică din Raportul grupului de lucru pentru industria oțelului: — „Oferta pentru unele resurse naturale precum cărbunele și minereul de fier de bună calitate scade tot mai mult în cadrul economiei mondiale, odată cu creșterea cererii din partea economiilor în curs de dezvoltare, în special China și acum India. Disponibilitatea la nivel intern a unora dintre aceste materii prime ne conferă un avantaj competitiv pe care ar trebui să îl mobilizăm pentru a crea industrii naționale care să genereze valoare adăugată pentru aceste resurse, creând astfel locuri de muncă suplimentare și îmbunătățindu-ne balanță comercială. Analizând mai în detaliu modificarea valorii, politicile publice și structura taxelor ar trebui să fie concepute astfel încât să stimuleze mai degrabă generarea de valoare adăugată pentru oțel decât exportul de oțel sub formă de materie primă.” (pagina 67, punctul 13.72) (subliniere adăugată).

(160) După comunicare, ECL a contestat trimiterea Comisiei la documentele de mai sus. Mai întâi, ECL a susținut că Raportul grupului de lucru pentru industria oțelului nu are nicio valoare juridică, întrucât reprezintă doar opinia sau evaluarea unor persoane și nu reprezintă un document aprobat de guvern. În al doilea rând, ECL a afirmat că cel de-al 12-lea plan cincinal a fost citat incorect întrucât conține, de exemplu, o recomandare potrivit căreia „exporturile la scară largă de minereu de fier au generat îngrijorări serioase privind disponibilitatea pe viitor. […] este nevoie de urgență să se rezolve problemele privind degradarea mediului, populațiile strămutate, blocajele din domeniul transportului etc.”

(161) În ceea ce privește primul argument, Comisia consideră că, deși raportul grupului de lucru pentru industria oțelului nu este emis de către guvern, el descrie situația industriei minereului de fier din India și politica publică aplicată acesteia. Într-adevăr, grupul de lucru a fost alcătuit, printre alții, din reprezentați ai guvernului și ai industriei de profil (40) și se poate considera în mod rezonabil că aceștia erau bine informați cu privire la politicile existente ale guvernului și la situația industriei.

(162) În ceea ce privește al doilea argument, Comisia nu a susținut niciodată că planul cincinal se limita la obiectivele de politică și la recomandările citate privind minereul de fier. Recomandările la care se referă producătorul-exportator privesc acuzații de exploatare minieră ilegală și de încălcare a legislației privind mediul care erau probleme importante la data emiterii raportului. Această situație a fost abordată de numeroase hotărâri judecătorești de închidere a unor exploatări miniere, de exemplu, din statele Karnataka, Odisha și Goa. Faptul că politica urmărește un obiectiv suplimentar privind mediul nu anulează obiectivul economic primar, ci dimpotrivă, este perfect acceptabil ca o politică publică să urmărească simultan două obiective. Prin urmare, Comisia a respins aceste afirmații.

(163) De asemenea, ECL a susținut că Comisia de planificare din India, care exista din 1950 și care elabora planurile cincinale, a fost dizolvată la 1 ianuarie 2015 și că nu vor mai exista planuri cincinale.

(164) În conformitate cu site-ul furnizat (41), rezultă că într-adevăr Comisia de planificare a fost dizolvată (42). Cu toate acestea, o eventuală expirare a planului cincinal după 2017 nu afectează constatarea că planul va rămâne în vigoare până atunci.

(165) În final, ECL a citat o altă parte din raportul grupului de lucru pentru industria oțelului, în care se menționează că prețurile minereului de fier sunt „independente de intervenția guvernului” și „sunt determinate de […] forțe ale pieței”; în plus, „prețurile interne ale minereului de fier au evoluat în general în concordanță cu prețurile de la nivel internațional”. (43)

(166) Limitările specifice ale exporturilor nu elimină complet forțele pieței din cadrul pieței interne din India, dar au efecte grave în ceea ce privește reducerea exporturilor și îi determină pe participanții la piață să își vândă bunurile la un preț mai mic decât ar putea obține în absența acestei politici. Această constatare nu contrazice afirmația formulată în raport potrivit căreia prețurile interne ale minereului de fier au evoluat în general în concordanță cu prețurile de la nivel internațional. Într-adevăr, exporturile și importurile din India nu au fost interzise complet. Prin urmare, este inevitabil ca prețurile de la nivel internațional să nu aibă un anumit impact asupra prețurilor interne din India. Totuși, aceasta nu înseamnă că prețurile interne sunt similare cu prețurile de la nivel internațional sau mai mari decât acestea. În consecință, această afirmație a fost respinsă.

(167) Prin impunerea unor astfel de limitări specifice ale exporturilor (în special, prin taxele la export și politica duală privind transportul feroviar de marfă), GI pune societățile de exploatare minieră a minereului de fier din India într-o situație irațională din punct de vedere economic, care le determină să își vândă bunurile la un preț mai mic decât ar putea obține în lipsa acestei politici.

(168) GI a adoptat „un rol mai activ decât simple acte de încurajare”, astfel cum prevede Organul de Apel (44). Măsurile adoptate de GI limitează libertatea de acțiune a societăților de exploatare minieră a minereului de fier prin restricționarea, în practică, a deciziilor lor de afaceri în ceea ce privește locul în care să își vândă produsul și la ce preț. Acestea sunt împiedicate să își maximizeze veniturile întrucât încasările lor sunt drastic reduse de aceste măsuri.

(169) Afirmația de politică din Raportul Dang din 2005 potrivit căreia „accesul garantat la rezerve interne de minereu de fier la un preț redus față de prețurile practicate la nivel mondial trebuie păstrat, stimulat și pe deplin mobilizat” (a se vedea considerentul 145 de mai sus) și constatarea ulterioară din al 12-lea plan cincinal potrivit căreia „disponibilitatea la nivel intern a unora dintre aceste materii prime ne conferă un avantaj competitiv” (45) arată, de asemenea, că GI se așteaptă ca societățile de exploatare minieră a minereului de fier să nu reducă în mod dramatic producția internă, ci să asigure o aprovizionare constantă cu minereu de fier intern. Aceste așteptări a fost îndeplinite astfel cum chiar GI a observat în raportul referitor la al 12-lea plan cincinal, citat la considerentul 158 a patra liniuță, precum și în declarațiile Ministerului Oțelului menționate la considerentele 174-176 de mai jos. În plus, niciun element din înregistrări nu sprijină afirmația că GI a permis producătorilor de minereu de fier să își adapteze în mod liber producția la cererea afectată de limitările specifice ale exporturilor impuse de GI. Dimpotrivă, este bine cunoscut faptul că, funcționând în cadrul unui sistem de piață liberă, este rezonabil să se presupună că societățile de exploatare minieră a minereului de fier nu ar depăși investițiile inițiale semnificative și costurile fixe ridicate prin scăderea volumului de producție doar pentru a evita supraoferta și presiunea descrescătoare ulterioară asupra prețurilor interne ca urmare a măsurilor adoptate de GI. Astfel, producătorii de minereu de fier sunt încurajați de GI să își mențină producția pentru a asigura aprovizionarea pieței interne chiar dacă un furnizor rațional și-ar adapta producția într-o situație în care exporturile au fost descurajate.

(170) Prin urmare, prin respectivele măsuri, GI a convins societățile de exploatare minieră a minereului de fier să păstreze minereul de fier în India, deoarece aceștia nu pot vinde la prețuri mai bune, care ar exista în India în lipsa acestor măsuri.

(171) În acest sens, producătorii de input sunt „însărcinați” de guvern să furnizeze bunuri utilizatorilor interni de minereu de fier, și anume fabricanților de oțel, inclusiv producătorilor de țevi din fontă ductilă, prin intermediul unei remunerații mai mici decât ar fi adecvată. Societăților de exploatare minieră a minereului de fier li se atribuie responsabilitatea de a crea o piață internă artificială, compartimentată cu prețuri mici în India.

(172) Cu alte cuvinte, atunci când aplică limitările specifice ale exporturilor, GI știe cum vor reacționa la această măsură producătorii de minereu de fier și ce consecințe vor rezulta pentru aceștia. Deși acești producători își pot scădea puțin producția internă ca răspuns la limitarea exporturilor, aceștia nu o vor opri sau adapta la un nivel inferior. Mai degrabă, astfel cum se explică în considerentul 169, în sectorul minier adaptarea producției lor va rămâne moderată, ceea ce duce la prețuri interne mai reduse. În această privință, efectele sunt stabilite ex ante, și nu ex post și, prin urmare, nu sunt „accidentale”. Există o „legătură demonstrabilă” clară între politica respectivă și comportamentul organismelor private implicate, care acționează ca agenți pentru ca guvernul să își execute politica de a furniza minereu de fier industriei țevilor din fontă ductilă prin intermediul unei remunerații mai mici decât ar fi adecvată.

(173) Chiar GI recunoaște succesul politicii sale de limitări specifice ale exporturilor. În 2013, Comitetul permanent pentru cărbune și oțel din cadrul Ministerului Oțelului a emis cel de al 38-lea raport privind „revizuirea politicii privind exportul de minereu de fier” (46).

(174) Ca răspuns la o întrebare adresată de comitet, Ministerul Oțelului a informat că „deși consumul intern de minereu de fier al industriilor interne a prezentat o tendință crescătoare începând din 2004-2005, producția de minereu de fier a fost întotdeauna mult mai mare decât consumul intern, din cauza producției determinate de exporturi de minereu de fier din țară. Cu toate acestea, pentru a îmbunătăți disponibilitatea minereului de fier pentru industria internă a fierului și oțelului și pentru a conserva minereul de fier pentru cererea internă viitoare pe termen lung, trebuie adoptate măsuri fiscale de descurajare a exporturilor de minereu de fier și, în prezent, o taxă la export ad valorem la un nivel de 30 % este percepută pentru toate varietățile de minereu de fier (cu excepția peletelor), care a dus la o scădere semnificativă a exporturilor în perioada 2011-2012 și în anul curent” (punctul 2.7, pagina 14).

(175) Ministerul Oțelului a prezentat citate din Politica de comerț exterior privind exportul de minereu de fier (punctul 4.13, pagina 23), inclusiv: — Exportul de minereu de fier cu conținut de fier peste 64 % este intermediat prin Societatea de Schimburi Comerciale cu Metale și Minerale (MMTC) și este permis în temeiul unei autorizații emise de Direcția Generală Comerț Exterior (DGFT); — Este permis exportul minereului de fier de calitate superioară (conținut de fier peste 64 %) din Bailadila, statul Chhattisgarh, cu limitări privind cantitatea impuse inițial, în scopul satisfacerii cererii interne în mod prioritar. Cantitățile la export nu pot să depășească anual 1,81 milioane de tone pentru bulgări de minereu și 2,71 milioane de tone pentru minereu mărunt;

(176) Ministerul Oțelului a raportat, de asemenea, comitetul că, „prin majorarea taxei la export ad valorem la 20 % cu efect de la 1 martie 2011, exporturile de minereu de fier s-au redus cu aproximativ 37 % la 61,74 milioane de tone pe parcursul exercițiului 2011-2012, comparativ cu 97,66 milioane de tone pe parcursul exercițiului 2010-2011. Odată cu majorarea taxei la export ad valorem la 30 % pentru minereul de fier, începând cu 30 decembrie 2011, exporturile s-au redus în continuare. În primul semestru al exercițiului 2012-2013, exporturile au scăzut cu peste 50 % la 14,4 milioane de tone, comparativ cu 30,75 milioane de tone pe parcursul aceleași perioade în exercițiul anterior. Ministerul Oțelului a discutat în mod regulat această chestiune cu Ministerul Finanțelor privind perceperea unei taxe la export corespunzătoare pentru minereul de fier în scopul descurajării eficace a exporturilor de minereu de fier și în scopul îmbunătățirii disponibilității minereului de fier pentru industria internă a fierului și oțelului, la un preț acceptabil” (punctul 4.19, pagina 26).

(177) În concluzie, Comisia a constatat că guvernul a însărcinat societățile de exploatare minieră să îi execute politica de creare a unei piețe interne compartimentate și de furnizare a minereului de fier pentru industria internă a fierului și oțelului prin intermediul unei remunerații mai mici decât ar fi adecvată.

(ii) Însărcinarea organismelor private în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (iv) din regulamentul de bază

(178) Comisia a evaluat ulterior dacă societățile de exploatare minieră a minereului de fier din India sunt însărcinate de către GI, în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (iv) din regulamentul de bază.

(179) Cei doi producători-exportatori din India achiziționau minereu de fier în cea mai mare parte de la întreprinderi private, cu excepția unei cantități mici de minereu de fier achiziționată de la Corporația Națională de Dezvoltare a Mineralelor (NMDC), care este unul dintre cei mai mari actori de pe piață și este deținută de GI.

(180) Fără a aduce atingere chestiunii dacă GI exercită un control semnificativ asupra NMDC, în sensul articolului 2 litera (b) din regulamentul de bază, care este irelevant în sensul prezentei anchete, Comisia a considerat că toate societățile de exploatare minieră a minereului de fier, indiferent dacă au capital de stat sau nu, sunt organisme private însărcinate de către GI, în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (iv) din regulamentul de bază, ca să furnizeze minereu de fier prin intermediul unei remunerații mai mici decât ar fi adecvată.

(iii) Furnizarea de minereu de fier de către societățile de exploatare minieră a minereului de fier prin intermediul unei remunerații mai mici decât ar fi adecvată.

(181) În următoarea etapă, Comisia a verificat dacă societățile de exploatare minieră a minereului de fier au executat efectiv politica publică menționată anterior de furnizare de minereu de fier prin intermediul unei remunerații mai mici decât ar fi adecvată. Acest lucru a necesitat o analiză detaliată a evoluțiilor pieței din India în raport cu o valoare de referință corespunzătoare.

(182) Prin limitări specifice ale exporturilor și alte măsuri aferente, GI a convins societățile de exploatare minieră să vândă la nivel local și la prețuri mai mici decât în alte condiții (adică, în lipsa măsurilor respective, societățile de exploatare minieră ar fi exportat minereul de fier la prețuri mai mari). Dimpotrivă, societățile de exploatare minieră nu au procedat astfel, din cauza politicii GI de favorizare a industriei din aval, inclusiv a industriei țevilor din fontă ductilă.

(183) Datele privind producția, consumul, importul și exportul de minereu de fier de-a lungul anilor sunt după cum urmează (47): 2006-2007 2007-2008 2008-2009 2009-2010 2010-2011 2011-2012 2012-2013 2013-2014 2014-2015 Producția (mii de tone) 187 696 213 250 212 960 218 553 207 157 168 582 136 618 152 433 128 187 Consumul (mii de tone) 78 601 86 816 86 816 96 955 107 220 100 572 103 399 110 500 N/A Importurile (mii de tone) 483 293 69 897 1 867 978 3 056 369 11 433 Exporturile (mii de tone) 91 425 68 473 68 904 101 531 46 890 47 153 18 122 16 302 7 492

(184) Tendințele sunt prezentate în graficul următor:

(185) Datele arată impactul limitărilor exporturilor asupra pieței interne pentru minereu de fier din India.

(186) Cel mai vizibil efect al politicii este reducerea considerabilă a volumului de exporturi de minereu de fier ca urmare a introducerii limitărilor specifice ale exporturilor în 2007 și, apoi, a extinderii lor ulterioare în 2011. Prin urmare, limitările specifice ale exporturilor au contribuit la atingerea obiectivului urmărit de GI de descurajare a exporturilor și de asigurare a disponibilității minereului de fier pentru industria internă din aval la prețuri mai mici.

(187) Tendințele în materie de producție de minereu de fier indică faptul că producția internă a fost destul de constantă până în 2011 când a început să scadă. Scăderea nu pare să fie o consecință a vreunei adaptări a producției de către societățile de exploatare minieră a minereului de fier la limitările exporturilor; ci este explicată, în principal, de numeroasele hotărâri judecătorești de închidere a unor exploatări minere din cauza acuzațiilor de exploatare minieră ilegală și de încălcare a legislației privind mediul, de exemplu în statele Karnataka, Odisha și Goa.

(188) După comunicare, ECL a susținut că, dacă scopul Guvernului Indiei era să asigure o supraofertă de minereu de fier pentru a pune la dispoziția utilizatorilor interni minereul de fier la prețuri mici, pare absurd ca Curtea Supremă și instanțele de stat de la nivel local să interzică exploatarea minieră în statele menționate anterior. GI ar fi putut să conteste hotărârile de închidere a diverse exploatări minere.

(189) Comisia constată că sistemul juridic din India este independent față de GI și supus doar legii. În același timp, este evident din informațiile pe care Comisia le are la dispoziție că hotărârile de închidere s-au datorat unor încălcări ale legislației naționale privind mediului și drepturile de exploatare minieră. Astfel cum se explică în considerentul 162 de mai sus, se pare că politica guvernamentală privind minereul de fier a urmărit în același timp obiective economice și de mediu. Rezultă că necontestarea hotărârilor instanțelor privind pilonul de mediu al acestei politici nu implică faptul că guvernul a abandonat pilonul economic al acesteia. Prin urmare, afirmația a fost respinsă.

(190) Fără a ține seama de reducerea producției de minereu de fier, piața din India prezintă o supracapacitate constantă și irațională comparativ cu suma consumului intern și a exporturilor minus importurile. Acest lucru a dus la o ofertă excesivă de minereu de fier pe piața internă, astfel cum a recunoscut și a urmărit GI.

(191) După comunicare, făcând referire la tabelul de la considerentul 183 de mai sus, ECL a susținut că Comisia nu a analizat faptul că exporturile de minereul de fier din India au fost substanțiale și s-au efectuat chiar și după majorarea taxei la exportul de minereul de fier la 30 %, în decembrie 2011.

(192) Comisia a subliniat faptul că obiectivul taxei la exportul de minereu de fier nu a fost să oprească complet exporturile, ci să le reducă, crescând în același timp disponibilitatea pe piața internă. Prin urmare, nu este rezonabil să se preconizeze că exporturile vor dispărea după impunerea taxei la export. Cu toate acestea, Comisia a observat că taxa la export a avut efecte semnificative asupra exporturilor la scurt timp după introducerea sa. Într-adevăr, în perioada 2012-2013, vânzările la export au scăzut cu mai mult de 60 % comparativ cu perioada 2011-2012 și au continuat să scadă considerabil, ajungând la o scădere de 84 % în 2014-2015 comparativ cu 2011-2012. În același timp, producția a scăzut cu numai 24 % între 2011-2012 și 2014-2015, din motivele expuse în considerentul 187 de mai sus. Prin urmare, disponibilitatea minereului de fier pentru vânzări interne a rămas constantă în aceeași perioadă. Acest fapt indică în mod clar că taxa la export și-a atins obiectivele de a reduce exporturile de minereu de fier.

(193) După comunicare, ECL a susținut că Comisia ar fi trebui să compare, de asemenea, producția de minereu de fier din India pentru utilizare captivă și necaptivă. Potrivit ECL, utilizarea captivă a fost semnificativă de-a lungul timpului, în timp ce producția necaptivă de minereu de fier a scăzut cu 41 % între 2009-2010 și 2013-2014 ceea ce explică, de asemenea, parțial scăderea exporturilor efectuate de producătorii necaptivi începând cu 2009-2010.

(194) Această afirmație nu este corectă din punct de vedere faptic, astfel cum se ilustrează în tabelul următor (48): 2009-2010 2010-2011 2011-2012 2012-2013 2013-2014 2014-2015 Captivă (mii de tone) 43 797 44 761 42 967 44 961 50 099 43 885 Indice 100 102 98 103 114 100 Necaptivă (mii de tone) 174 756 162 396 125 615 91 657 102 334 84 302 Indice 100 93 72 52 59 48 Producția totală (mii de tone) 218 553 207 157 168 582 136 618 152 433 128 187

(195) Într-adevăr, producția necaptivă a scăzut începând din 2011-2012. Astfel cum s-a explicat mai sus, scăderea s-a datorat în special închiderii unor exploatări miniere în acea perioadă. Cu toate acestea, scăderea producției necaptive nu poate fi acceptată ca motiv pentru scăderea exporturilor. Astfel cum reiese din tabelul de la considerentul 183 de mai sus, exporturile au scăzut cu 59 % între 2012-2013 (când rata cea mai mare de 30 % a taxei la export a început să își producă efectele) și 2014-2015, în timp ce producția necaptivă a scăzut cu numai 8 % în aceeași perioadă. Prin urmare, afirmația a fost respinsă.

(196) De asemenea, ECL susține că Comisia ar fi trebuit să ia în considerare și diferențele în materie de evoluție a diverselor clase de calitate a minereului de fier. În special, pentru clasele de calitate a minereului de fier cel mai des utilizate de producătorii de țevi din fontă ductilă, între 2010-2011 și 2013-2014, producția de minereu de fier mărunt cu conținut de 60 %-62 % a scăzut cu 44 % și, între 2009-2010 și 2013-2014, producția de minereu de fier mărunt cu conținut de 62 %-65 % a scăzut cu 30 %.

(197) Evoluția în materie de producție de minereu de fier de calitate superioară este în concordanță cu tendințele generale stabilite mai sus privind producția de minereu de fier. Prin urmare, Comisia a constatat că aceasta nu modifică concluziile de la considerentele 183-187 de mai sus.

(198) Importurile de minereu de fier în India au fost întotdeauna neglijabile în ceea ce privește cantitatea și valoarea. A existat o ușoară creștere a importurilor în exercițiul financiar 2012-2013 care a scăzut din nou în următorul exercițiu. În 2014-2015, importurile au crescut din nou la cel mai mare nivel din istorie, deși au rămas în continuare sub 10 % din producția internă din India.

(199) Aceste evoluții aferente unei perioade ulterioare celei a anchetei se datorează situației actuale de la nivel internațional privind prețurile extraordinar de mici cauzate de creșterea ofertei de minereu de fier (toate țările producătoare principale, Australia, Brazilia și Africa de Sud, și-au crescut producția) și scăderii contextuale a cererii de minereu de fier, din cauza încetinirii creșterii economice din China și a contextului economic de la nivel mondial.

(200) În plus, Comisia a analizat impactul ofertei excesive de minereu de fier datorate limitărilor exporturilor de către GI asupra prețului intern al minereului de fier din India, dacă este cazul.

(201) Comisia a calculat prețul mediu intern al minereului de fier din India pe baza datelor publicate lunar la nivel național și defalcate pe stat de către Biroul Minelor din India (IBM) separat pentru fiecare categorie (bulgări de minereu sau minereu mărunt) și conținut de fier (49).

(202) Aceste prețuri au la bază încasările prezentate de societățile de exploatare minieră către IBM, în temeiul Normelor de conservare și dezvoltare în domeniul mineralelor din India (MCDR) și, prin urmare, sunt considerate mai reprezentative decât prețurile publicate de către presa de specialitate privind o singură societate (precum Corporația Națională de Dezvoltare a Mineralelor – NMDC) sau o singură zonă din India.

(203) Dintre toate categoriile, Comisia a analizat tendința prețului mediu al minereului de fier mărunt cu un conținut de fier de 60 % și 65 %, deoarece aceasta este calitatea cea mai utilizată de către producătorii de produs în cauză din India. Cu toate acestea, astfel de date defalcate în detaliu în funcție de categorie au fost disponibile numai începând de la jumătatea anului 2009. Prin urmare, pentru anii anteriori, Comisia a utilizat datele privind prețul intern mediu din India pentru toate categoriile și tipurile de minereu de fier (incluzând, din nou, o redevență medie de 14 %, impozite de 2 % și un cost de transport de 900 INR/tonă), fără nicio distincție între tipuri (bulgări de minereu sau minereu mărunt) și conținutul de fier. Costurile medii de transport au avut la bază costurile raportate de