REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) 2020/776 AL COMISIEI

din 12 iunie 2020

de instituire a unor taxe compensatorii definitive la importurile de anumite materiale țesute și/sau cusute din fibre de sticlă originare din Republica Populară Chineză și din Egipt și de modificare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2020/492 al Comisiei de instituire a unor taxe antidumping definitive la importurile de anumite materiale țesute și/sau cusute din fibre de sticlă originare din Republica Populară Chineză și din Egipt

COMISIA EUROPEANĂ,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

având în vedere Regulamentul (UE) 2016/1037 al Parlamentului European și al Consiliului din 8 iunie 2016 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unor subvenții din partea țărilor care nu sunt membre ale Uniunii Europene (denumit în continuare „regulamentul de bază”) (1), în special articolul 15 și articolul 24 alineatul (1),

întrucât:

1. PROCEDURA

1.1. Deschiderea procedurii

(1) La 16 mai 2019, în temeiul articolului 10 din regulamentul de bază, Comisia Europeană (denumită în continuare „Comisia”) a deschis o anchetă antisubvenție cu privire la importurile în Uniune de anumite materiale țesute și/sau cusute din fibre de sticlă („MFS”) originare din Republica Populară Chineză (denumită în continuare „RPC”) și din Egipt (denumite în continuare, împreună, „țările în cauză”). La data de 16 mai 2019, Comisia a publicat un aviz de deschidere în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (denumit în continuare „avizul de deschidere”) (2).

(2) Comisia a deschis ancheta în urma unei plângeri depuse la 1 aprilie 2019 de către Tech-Fab Europe (denumit în continuare „reclamantul”), în numele unor producători care reprezintă peste 25 % din producția totală a Uniunii de anumite materiale țesute și/sau cusute din fibre de sticlă. Plângerea conținea elemente de probă atestând subvenționarea și prejudiciile cauzate de aceasta, care au fost suficiente pentru a justifica deschiderea anchetei.

(3) Înainte de deschiderea anchetei antisubvenție, Comisia a notificat Guvernului Chinei (denumit în continuare „GC”) (3) și Guvernului Egiptului (denumit în continuare „GE”) (4) că primise o plângere documentată în mod corespunzător și a invitat GC și GE la consultări, în conformitate cu articolul 10 alineatul (7) din regulamentul de bază. La 13 mai 2019, au avut loc consultări cu guvernul chinez și cu guvernul egiptean. Cu toate acestea, nu s-a putut ajunge la o soluție unanim acceptată.

(4) La 21 februarie 2019, Comisia a deschis o anchetă antidumping separată privind același produs originar din RPC și din Egipt (5) (denumită în continuare „ancheta antidumping separată”). La 7 aprilie 2020, Comisia a instituit taxe antidumping definitive la importurile de produs în cauză originar din RPC și din Egipt (6) (denumit în continuare „regulamentul antidumping”). Analizele privind prejudiciul, legătura de cauzalitate și interesul Uniunii, realizate în cadrul prezentei anchete antisubvenție și al anchetei antidumping separate, sunt identice mutatis mutandis, întrucât definiția industriei din Uniune, a producătorilor din Uniune incluși în eșantion, a perioadei examinate și a perioadei de anchetă sunt aceleași în cazul ambelor anchete.

1.1.1. Observațiile GC cu privire la deschiderea anchetei

(5) GC a susținut că ancheta nu ar trebui deschisă deoarece plângerea nu îndeplinea cerințele referitoare la elementele de probă, prevăzute la articolele 11 alineatul (2) și 11 alineatul (3) din Acordul OMC privind subvențiile și măsurile compensatorii (denumit în continuare „Acordul SMC”), precum și la articolul 10 alineatul (2) din regulamentul de bază. Potrivit GC, nu existau elemente de probă suficiente cu privire la existența unor subvenții care fac obiectul unor măsuri compensatorii, a unui prejudiciu și a unei legături de cauzalitate între importurile subvenționate și prejudiciu.

(6) Comisia a respins afirmația respectivă. Elementele de probă prezentate în plângere constituiau informațiile aflate în mod rezonabil la dispoziția reclamantului în etapa respectivă. După cum se arată în memorandumul privind caracterul suficient al elementelor de probă, care conține evaluarea Comisiei cu privire la toate elementele de probă aflate la dispoziția Comisiei în ceea ce privește Republica Populară Chineză și Egipt și pe baza cărora Comisia a deschis ancheta, existau suficiente elemente de probă, în etapa deschiderii, conform cărora presupusele subvenții făceau obiectul unor măsuri compensatorii în ceea ce privește existența, valoarea și natura acestora. De asemenea, plângerea conținea suficiente elemente de probă privind existența unui prejudiciu pentru industria din Uniune, cauzat de importurile subvenționate.

(7) Mai precis, în cadrul consultărilor care au precedat deschiderea procedurii, GC a indicat că trimiterile reclamantului la orice planuri, programe sau recomandări chineze sunt irelevante deoarece acestea nu au caracter obligatoriu și că industria MFS nu este menționată nici în cel de-al 13-lea plan cincinal al Chinei, nici în cel de-al 13-lea plan cincinal pentru industria materialelor de construcții (2016-2020). În urma deschiderii anchetei, GC a declarat, de asemenea, că MFS nu sunt vizate de documentul „Made in China 2025”. Comisia a luat notă de faptul că GC nu contestă existența unor astfel de planuri, programe sau recomandări, ci doar măsura în care acestea au caracter obligatoriu sau în care vizează industria MFS. Comisia a observat, de asemenea, că reclamantul a furnizat elemente de probă care indică faptul că „noile materiale” sunt menționate în mai multe documente guvernamentale, în timp ce „materialele pe bază de sticlă” sunt menționate în cel de-al 13-lea plan cincinal pentru industria materialelor de construcții (2016-2020). GC nu a fost în măsură să prezinte niciun element de probă care să ateste faptul că aceste declarații nu ar fi aplicabile produsului în cauză.

(8) De asemenea, GC a declarat că nici societatea Chinese Export & Credit Insurance Corporation (denumită în continuare „Sinosure”) și nici băncile comerciale deținute de stat nu sunt organisme publice și că GC nu a adresat sarcini sau ordine băncilor private. Comisia a observat că această afirmație este legată de afirmația deja menționată mai sus și că plângerea menționa, printre altele, Legea bancară din China, despre care GC nu contestă că face parte din legislația chineză. Comisia a subliniat, de asemenea, că anchetele antisubvenție recente ale UE au emis concluzii finale diferite cu privire la această chestiune (7).

(9) În plus, GC a susținut că creditul-cumpărător la export este furnizat societăților străine și, prin urmare, el nu aduce avantaje producătorilor chinezi de MFS. Cu toate acestea, Comisia a constatat că avantajele acordate societăților străine aflate în proprietatea producătorilor chinezi de MFS pot fi în beneficiul acestora din urmă.

(10) GC a indicat că regimul fiscal referitor la amortizarea accelerată a echipamentelor utilizate de întreprinderile de înaltă tehnologie pentru dezvoltarea și producția de înaltă tehnologie, precum și unele dintre programele de granturi menționate, nu mai sunt în vigoare. Comisia a luat notă de această observație, dar a subliniat că ea nu se aplică tuturor programelor și nici diferitor niveluri ale autorităților guvernamentale (și anume, naționale, regionale sau locale) menționate în plângere. În plus, regimul fiscal legat de amortizarea accelerată ar putea continua să ofere avantaje, cum ar fi deprecierea pe durata de viață a echipamentelor relevante, acoperind, eventual, perioada de anchetă.

(11) După deschiderea anchetei, GC a afirmat că reclamantul nu a stabilit condițiile de aplicare a unei valori de referință externe pentru împrumuturi și pentru drepturile de folosință asupra terenurilor. Cu toate acestea, Comisia a constatat că afirmațiile cuprinse în plângere sunt susținute de concluziile relevante ale anchetelor antisubvenție recente ale UE, care confirmă necesitatea unor valori de referință externe ajustate la condițiile predominante din RPC (8).

(12) În plus, GC a afirmat că plângerea nu conținea suficiente elemente de probă, întrucât aceasta s-a bazat în principal pe regulamentele anterioare ale UE, care vizează domenii de aplicare diferite. Cu toate acestea, Comisia a observat că constatările din cadrul anchetelor antisubvenție anterioare și recente se referă la aceleași programe de subvenții menționate în plângere. După deschiderea anchetei, GC a susținut, de asemenea, că în perioada 2016-2018 au avut loc schimbări și reforme substanțiale în sectorul financiar și că, prin urmare, plângerea nu ar putea să se bazeze pe nicio situație preexistentă. Cu toate acestea, Comisia a observat că reclamantul a furnizat în plângere inclusiv elemente de probă suplimentare care atestă faptul că programele de subvenționare continuă să existe, fără să fi fost modificate în mod substanțial. Comisia a reamintit, de asemenea, că GC nu a furnizat elemente de probă care să contrazică continuarea programelor în cauză. Astfel, în etapa deschiderii anchetei, elementele de probă disponibile au demonstrat, în general, că nu s-a produs nicio modificare relevantă a programelor de subvenționare în cauză. În final, prezenta anchetă a confirmat, de asemenea, acest lucru.

(13) GC a susținut, de asemenea, în legătură cu diverse subvenții, că solicitantul nu a furnizat elemente de probă privind avantajul și specificitatea. Comisia este de părere că reclamantul a furnizat suficiente elemente de probă aflate în mod rezonabil la dispoziția sa referitoare la avantaj și specificitate. În orice caz, Comisia a examinat elementele de probă furnizate în plângere și a efectuat propria sa evaluare a tuturor elementelor relevante din memorandumul privind caracterul suficient al elementelor de probă, care a fost adăugat, la momentul deschiderii procedurii, în dosarul neconfidențial. GC și-a reiterat observațiile după deschiderea anchetei, dar nu a furnizat niciun element de probă suplimentar.

(14) Prin urmare, Comisia a concluzionat că în plângere au fost furnizate suficiente elemente de probă care tind să demonstreze existența presupusei subvenționări de către GC.

(15) În cele din urmă, un element specific al acestui caz este că presupusa subvenționare în Egipt se referă la două societăți din zona de cooperare economică și comercială China-Egipt din Suez (denumită în continuare „zona SETC”), o zonă economică cu caracter special care a fost creată în comun de către RPC și Egipt, care sunt cele două țări vizate de plângere. Comisia și-a exprimat intenția de a ancheta toate subvențiile primite de aceste societăți în zona SETC, indiferent de sursa acestora.

(16) În timpul consultărilor premergătoare deschiderii anchetei, GC a indicat că reclamantul nu avea niciun temei juridic pentru a acuza GC prin intermediul produsului în cauză originar din Egipt sau exportat din această țară. Comisia a luat notă de preocupările GC, dar a considerat în continuare că existau suficiente elemente de probă pentru a demara o anchetă privind presupusele subvenții care fac obiectul unor măsuri compensatorii acordate societăților din zona SETC, indiferent de sursa acestora.

(17) După deschiderea anchetei, GC a susținut că, la stabilirea consumului la nivelul Uniunii, ajustarea datelor privind importurile din RPC a fost injustă în comparație cu ajustarea datelor privind importurile din alte țări terțe, precum Rusia. GC a susținut, în plus, că aceste ajustări nu au fost verificate încrucișat de către Comisie. De asemenea, GC a susținut că nu există informații la dosar cu privire la ce constituie informații privind piața/informații utilizate pentru ajustările datelor privind importurile.

(18) După cum s-a subliniat și în considerentul 937, ca urmare a analizei importurilor efectuată de reclamant pe baza NC, importurile au fost evaluate inclusiv pe baza statisticilor privind importurile la nivelul TARIC, verificate încrucișat cu alte surse și ajustate, după caz. În ceea ce privește Rusia, datele privind importurile au fost verificate încrucișat și au fost ajustate pe baza datelor privind importurile transmise de producătorii de MFS asociați producătorilor din Uniune care erau singurii producători de MFS cunoscuți din Rusia. Această metodologie a fost considerată rezonabilă, permițând o estimare exactă a importurilor produsului în cauză din Rusia. În același mod, pe parcursul anchetei, astfel cum se explică în considerentul 937 de mai jos, Comisia a verificat încrucișat datele Eurostat la nivel TARIC cu datele transmise de producătorii cunoscuți din RPC care s-au manifestat pe parcursul procedurii de eșantionare. Volumul exporturilor de MFS raportate de producătorii-exportatori chinezi care au cooperat la anchetă a reprezentat totalitatea importurilor înregistrate de Eurostat la codurile TARIC relevante și, prin urmare, toate exporturile au fost considerate ca fiind exporturi de produs în cauză. În cele din urmă, contrar afirmațiilor GC, în plângere s-a explicat modul în care informațiile privind piața au fost utilizate pentru a ajusta datele privind importurile. Prin urmare, aceste afirmații au fost respinse.

(19) În observațiile sale privind deschiderea anchetei, GC a susținut că piața de desfacere a MFS este segmentată și că fiecăruia dintre segmente îi corespunde o tranșă de prețuri foarte diferită. GC a susținut că cele trei tipuri principale de produse: semitorturile țesute (denumite în continuare „ST”), țesăturile tricotate din fir nerăsucit (denumite în continuare „TFN”) și materialele complexe (denumite în continuare „MC”) au diferite etape/procese de producție și, prin urmare, diferite costuri de producție și prețuri de vânzare. În plus, aceste trei tipuri de produse au caracteristici fizice și tehnice diferite, care, la rândul lor, definesc utilizările lor finale. Potrivit GC, evaluarea comparației prețurilor/a subcotării prețurilor, precum și evaluarea pretinsului impact prejudiciabil al importurilor din China, efectuate în plângere la un nivel agregat, sunt înșelătoare și insuficiente întrucât ele nu analizează, de fapt, amploarea prezenței producătorilor chinezi și a celor din Uniune pentru fiecare segment de produse, și anume volumul și cota de piață a acestora.

(20) Comisia a considerat că GC nu a furnizat niciun element de probă în sprijinul acestor afirmații. La deschiderea anchetei, reclamantul a furnizat suficiente elemente de probă cu privire la costurile și prețurile produsului care face obiectul anchetei. Faptul că există diferite tipuri de produse, care pot avea diferite procese de producție, costuri și prețuri de vânzare, nu implică în mod automat existența unei segmentări a pieței. Se amintește faptul că, în conformitate cu articolul 10 alineatul (2) din regulamentul de bază, reclamantul trebuie să furnizeze informații de care dispune în mod rezonabil. Întrucât costurile și prețurile tipurilor de produs fabricate în China sunt, prin natura lor, confidențiale și nu se află la dispoziția reclamantului, Comisia a considerat că plângerea conținea suficiente informații de care reclamantul dispunea în mod rezonabil pentru a deschide ancheta.

(21) În plus, informațiile colectate și primite de Comisie pe parcursul anchetei au arătat că piața Uniunii de desfacere a MFS nu este segmentată. Afirmația conform căreia cele trei tipuri de produse – ST, TFN și MC - au caracteristici fizice și tehnice diferite, care, la rândul lor, definesc utilizările lor finale, este incorectă din punct de vedere faptic. Astfel cum se explică în plângere și în considerentele 129-138, produsul în cauză este utilizat pentru a consolida rășinile termoplastice și termorezistente din industria materialelor compozite, acest fapt nefiind contestat de GC. Există multiple suprapuneri în ceea ce privește utilizarea; tipul de țesătură ales va depinde de aspectul suprafeței, de debitul rășinii, de tensiunea la care va fi supus produsul finit și de tehnica de aplicare. Anumite tipuri de produse sunt potrivite îndeosebi pentru tehnicile de fabricație care folosesc matrițe închise sau pentru dispunerea manuală a fibrei de sticlă.

(22) Cele trei tipuri de produse prezintă următoarele utilizări principale, care se suprapun: ST sunt folosite pentru utilizări legate de termorezistență, în special pentru dispunerea manuală a fibrei de sticlă, pentru produsele marine (coca și puntea navelor), panouri de caroserie pentru vehicule (de exemplu, pentru camioane, trenuri), pale de turbine eoliene, țevi și rezervoare. TFN sunt utilizate pentru construcția de produse marine (coca și puntea navelor), caroserii și panouri pentru vehicule (de exemplu, camioane, trenuri), pale și nacele de turbine eoliene, schiuri și snowboard-uri, țevi și rezervoare. MC sunt folosite pentru utilizări de matrițe închise pentru caroserii și panouri pentru vehicule, pentru produsele marine (coca și puntea navelor), nacele de turbine eoliene și vehicule de agrement.

(23) În cele din urmă, Comisia amintește faptul că nu este neobișnuit ca un produs în cauză să cuprindă tipuri de produse care au o structură a costurilor și prețuri diferite. Acesta este însuși motivul pentru care Comisia colectează date pe baza clasificării detaliate a tipurilor de produse. Această clasificare face distincție, pe lângă tipurile de materiale, între tipurile de vânzări, tipurile de sticlă utilizate, masa pe unitatea de arie și densitatea semitorturilor. Calculul subcotării s-a bazat pe o comparație la nivelul tipului de produs și, prin urmare, toate aceste caracteristici au fost luate în considerare atunci când s-au comparat importurile de MFS din RPC cu MFS fabricate de producătorii din Uniune. Prin urmare, argumentul a fost respins.

(24) În observațiile sale privind deschiderea anchetei, GC a susținut, de asemenea, că diferențele semnificative dintre prețurile de import al MFS din diferite surse ilustrează, de asemenea, în mod clar faptul că piața Uniunii de desfacere a diferitor tipuri de produse este segmentată, iar importurile din diferite țări vizează diferite segmente de piață.

(25) Astfel cum se precizează mai sus, informațiile colectate de Comisie pe parcursul anchetei au confirmat faptul că piața Uniunii de desfacere a MFS nu este segmentată. În plus, ancheta a arătat că producătorii-exportatori chinezi și producătorii-exportatori egipteni nu exportă tipuri complet diferite de MFS. Asemănarea dintre produsul vândut de producătorii-exportatori din RPC și cel vândut de producătorii-exportatori din Egipt a fost în proporție de aproximativ 90 %. Prin urmare, argumentul a fost respins.

(26) În observațiile sale privind deschiderea anchetei, GC a susținut, de asemenea, că metoda de comparare a prețurilor de import din China și calculul subcotării prețurilor din plângere s-au bazat pe date necomparabile și pe date alese în mod subiectiv, care au fost incorect ajustate.

(27) Astfel cum s-a menționat mai sus, articolul 10 alineatul (2) din regulamentul de bază stabilește standardele privind elementele de probă care trebuie să fie furnizate de reclamant în plângere. În acest sens, informațiile trebuie să fie suficiente, dar ele trebuie să se afle în mod rezonabil și la dispoziția reclamantului. Întrucât informațiile referitoare la costuri și la prețuri sunt, prin natura lor, confidențiale, în etapa deschiderii anchetei reclamantul nu are la dispoziție, în mod rezonabil, date precise privind costurile și prețurile pe tipuri de produse exportate de societăți din țări terțe. Informațiile furnizate au fost considerate, totuși, suficiente pentru a deschide ancheta, întrucât ele s-au bazat pe statisticile Eurostat referitoare la prețurile importurilor din China.

(28) Comisia a observat, de asemenea, că, astfel cum se precizează în considerentul 965, calculul subcotării prețurilor în cursul anchetei s-a bazat în principal pe date reale detaliate ale producătorilor și producătorilor-exportatori din Uniune incluși în eșantion, care au confirmat afirmațiile referitoare la subcotare cuprinse în plângere bazate pe statisticile Eurostat. Prin urmare, acest argument a fost considerat reprezentativ inclusiv în ceea ce privește datele utilizate în cadrul anchetei.

(29) În observațiile sale privind deschiderea anchetei, GC a susținut că importurile de MFS din China nu au exercitat presiune asupra prețurilor. Această afirmație nu a fost susținută de niciun element de probă.

(30) În schimb, plângerea a furnizat informații cu privire la efectul importurilor subvenționate asupra prețurilor produsului similar pe piața Uniunii și impactul ulterior al importurilor asupra industriei din Uniune care au fost considerate suficiente pentru a deschide ancheta. Elementele de probă furnizate în plângere au arătat că prețurile din Uniune au fost subcotate în mod semnificativ, atât de prețurile importurilor din Egipt, cât și de cele ale importurilor din China.

(31) În plus, afirmația respectivă este incorectă din punct de vedere faptic. Astfel cum a constatat Comisia pe parcursul anchetei și conform explicațiilor din considerentul 966, producătorii-exportatori chinezi au subcotat semnificativ prețurile practicate de industria din Uniune pe parcursul PA. Acest argument a fost, prin urmare, respins.

(32) În observațiile sale privind deschiderea anchetei, GC a susținut că, în cazul de față, nu este justificată cumularea importurilor din China și din Egipt în scopul analizei prejudiciului. Acest lucru se datorează faptului că condițiile de concurență între importurile din aceste țări și între importurile din aceste țări și produsul similar fabricat și vândut de industria din Uniune pe piața Uniunii diferă considerabil. GC a susținut că MFS din China nu se află în concurență cu MFS din Egipt, întrucât (i) importurile de MFS din Egipt au fost, practic, inexistente până în 2017; (ii) importurile de MFS din China și din Egipt au urmat pe tendințe complet opuse; (iii) prețurile importurilor din Egipt sunt stabilite în mod diferit; și (iv) importurile din Egipt sunt exclusiv importuri de TFN, potrivit propriilor calcule ale reclamantului și, prin urmare, ele nu concurează cu vânzările de MFS efectuate de Uniune și de RPC pe piața Uniunii.

(33) Comisia a observat mai întâi că plângerea conținea suficiente elemente de probă care tind să arate că importurile produsului în cauză au fost subvenționate și că volumele importurilor au fost semnificative și au adus prejudiciu industriei din Uniune. Plângerea conținea, de asemenea, o serie de elemente privind evaluarea cumulativă a importurilor din cele două țări în cauză (în special faptul că, pentru fiecare țară, valorile estimate ale subvenționării nu sunt de minimis (9), că, pentru fiecare țară, volumul importurilor este semnificativ (10) și că țările în cauză se află în concurență între ele, cu produsul similar și cu țările terțe și că produsele exportate de aceste țări au aceleași caracteristici și utilizări finale cu produsul similar (11)), despre care s-a considerat că îndeplineau sarcina de probă în etapa de deschidere a anchetei. Aceste elemente de probă au fost analizate în continuare în cursul anchetei, iar Comisia a confirmat faptul că au fost îndeplinite condițiile pentru cumul, astfel cum se explică, în detaliu, în considerentele 947-950.

(34) GC a susținut, de asemenea, că volumul importurilor din China a scăzut în perioada examinată și că nu ar fi putut să aducă prejudiciu producătorilor din Uniune.

(35) Astfel cum s-a menționat mai sus, plângerea conținea suficiente elemente de probă care să demonstreze că importurile de MFS din China și din Egipt trebuie să fie evaluate cumulativ. Potrivit elementelor de probă din plângere, importurile de MFS din ambele țări se află în concurență între ele, cu produsul similar, precum și cu importurile din țări terțe. Importurile din RPC și din Egipt au aceleași caracteristici și utilizări ale produsului și sunt vândute către clienți din întreaga Uniune, în concurență directă cu MFS produse de industria din Uniune și de țările terțe.

(36) În observațiile sale privind deschiderea anchetei, GC a susținut că reclamantul nu a furnizat date fiabile în ceea ce privește industria din Uniune, în ansamblu, deoarece datele referitoare la non-reclamanți nu erau fiabile. În plus, reclamantul nu a furnizat informații cu privire la mai mulți indicatori de prejudiciu.

(37) GC nu a explicat din ce punct de vedere datele nu erau fiabile. De asemenea, reclamantul nu a avut acces la informații confidențiale privind vânzările și la datele privind producția producătorilor din Uniune care nu sunt reclamanți. Prin urmare, reclamantul a furnizat estimări care au fost considerate rezonabile, suficient de precise și conforme cu articolul 10 alineatul (2) din regulamentul de bază. Pentru a furniza elemente de probă suficiente privind prejudiciul, nu există nicio obligație de a furniza date cu privire la toți indicatorii de prejudiciu menționați la articolul 8 alineatul (4) din regulamentul de bază, iar indicatorii de prejudiciu nu trebuie să arate toți o tendință descendentă.

(38) Comisia a precizat că cel mai mare producător care nu este reclamant a fost inclus în eșantionul de producători din Uniune selectat pe parcursul anchetei, ceea ce a oferit Comisiei posibilitatea de a verifica încrucișat macrodatele furnizate de reclamant. În plus, toți indicatorii de prejudiciu relevanți au fost luați în considerare de către Comisie în cadrul anchetei. Prin urmare, argumentul a fost respins.

(39) În observațiile sale privind deschiderea anchetei, GC a susținut faptul că producătorii din Uniune nu suferă un prejudiciu și mai ales nu din pricina importurilor din China. Potrivit GC, între 2015 și perioada de anchetă vizată de plângere, industria din Uniune a prosperat și, practic, toți indicatorii de prejudiciu au evoluat pozitiv sau au rămas la un nivel stabil.

(40) Datele din plângere au arătat în mod clar că industria din Uniune a suferit un prejudiciu important cauzat de importurile de MFS subvenționate masiv care au subcotat prețurile, provenite din țările în cauză. Producția, vânzările și cota de piață ale industriei din Uniune au scăzut considerabil. Reclamanții au fost obligați să reducă investițiile și forța de muncă. Stocurile de producători din Uniune care susțin plângerea au crescut, iar rentabilitatea acestora a scăzut.

(41) Comisia a observat că, în cursul anchetei, indicatorii de prejudiciu stabiliți pe baza datelor reale verificate furnizate de producătorii din Uniune incluși în eșantion au arătat un prejudiciu important cauzat de importurile din țările în cauză. GC a transmis observații cu privire la acești indicatori, în observațiile sale privind comunicarea constatărilor finale (12). Aceste observații sunt abordate la punctul 5.4 din prezentul regulament.

(42) În observațiile sale privind deschiderea anchetei, GC a susținut că industria din Uniune a suferit un prejudiciu din cauza importurilor sale aferente din țări terțe și a scăderii cererii pe piața Uniunii.

(43) Comisia nu a fost de acord. Plângerea a demonstrat că, din cauza volumelor scăzute ale importurilor aferente din țări terțe, acestea nu ar fi putut cauza prejudiciul important. Analiza reclamantului privind indicatorii de prejudiciu a arătat, de asemenea, că prejudiciul nu poate fi explicat prin scăderea cererii pe piața Uniunii, întrucât pierderile lor în materie de cotă de piață demonstrează că pierderile sale în materie de vânzări au depășit în mod clar declinul consumului.

(44) Reclamantul a furnizat dovezi suficiente privind legătura de cauzalitate dintre importurile din țările în cauză și prejudiciu. În plus, reclamantul a analizat alte cauze potențiale ale prejudiciului, precum performanța generală a producătorilor din Uniune, performanța la export a producătorilor din Uniune și importurile din alte țări terțe.

(45) Importurile din țări terțe și scăderea cererii pe piața Uniunii în cursul anchetei au fost examinate la punctul 6.2 de mai jos. După comunicarea constatărilor finale, nu au fost furnizate argumente noi în observațiile GC cu privire la deschiderea anchetei. Prin urmare, argumentul a fost respins.

(46) În observațiile sale privind deschiderea anchetei, GC a susținut că producătorii integrați pe verticală din Uniune au suferit un prejudiciu ca urmare a costurilor legate de „integrarea retroactivă” și a capacității reduse de a vinde pe piața deschisă din cauza „integrării descendente”.

(47) În momentul deschiderii anchetei, nu erau disponibile informații privind un dezavantaj concurențial aparent din partea industriei din Uniune. În plus, producătorii din Uniune sunt, în marea lor majoritate, neintegrați pe verticală.

(48) În plus, Comisia a observat că ancheta nu a demonstrat existența unor costuri anormale cauzate de integrarea pe verticală. În plus, toți producătorii din Uniune incluși în eșantion au vândut în principal către clienți neafiliați. Prin urmare, argumentul a fost respins.

(49) În observațiile sale privind deschiderea anchetei, GC a susținut că diferitele tendințe de vânzare ale producătorilor reclamanți și ale celor care nu sunt reclamanți între 2015 și perioada de anchetă vizată de plângere indică faptul că cele două grupuri de producători se află în concurență în ceea ce privește vânzările și clienții. Astfel, pierderile în materie de vânzări și de cotă de piață suferite de către producătorii reclamanți în favoarea producătorilor care nu sunt reclamanți au fost, de asemenea, un motiv plauzibil pentru pierderile pe care producătorii reclamanți le-au suferit în ceea ce privește volumele de vânzări și pentru incapacitatea acestora de a-și crește prețurile în cursul perioadei de anchetă vizată de plângere.

(50) Concurența dintre producătorii din Uniune este o consecință a pieței libere și este, în mod normal, o ipoteză (cu excepția cazului în care sunt disponibile, de exemplu, elemente de probă privind existența unor practici anticoncurențiale, ceea ce nu este cazul), și nu un factor care să explice existența unui prejudiciu. Astfel, nu numai că producătorii reclamanți din Uniune concurează pe piața Uniunii cu producătorii din Uniune care nu sunt reclamanți, ci chiar producătorii reclamanți din Uniune se află în concurență între ei. Nu se poate considera că această situație atenuează legătura de cauzalitate dintre importurile care fac obiectul subvențiilor și prejudiciul important suferit de întreaga industrie a Uniunii. Constatările de prejudiciu important pe baza unui eșantion valabil se bazează pe o evaluare a industriei în ansamblu, inclusiv pe date provenite de la reclamanți și de la non-reclamanți (microdate și macrodate).

(51) În cursul anchetei, astfel cum se specifică în nota din dosarul destinat consultării de către părțile interesate privind eșantionul final al producătorilor din Uniune din 21 iunie 2019, eșantionul de producători din Uniune a cuprins atât producători reclamanți din Uniune, cât și producători din Uniune care nu sunt reclamanți. În plus, stabilirea prejudiciului nu a fost limitată la producătorii reclamanți din Uniune, ci la întreaga industrie din Uniune, în ansamblu. Prin urmare, aceste afirmații au fost respinse.

(52) În cele din urmă, în observațiile sale de după deschiderea anchetei, GC a susținut că s-a acordat o confidențialitate excesivă unor informații-cheie, cum ar fi cele privind părțile care susțin plângerea și principalele date legate de prejudiciu. GC a afirmat că acest fapt l-a împiedicat să combată în mod corespunzător afirmațiile privind prejudiciul transmise de reclamant.

(53) Comisia a considerat că versiunea plângerii deschisă consultării de către părțile interesate conținea toate elementele de probă esențiale și rezumatele neconfidențiale ale datelor cărora li s-a acordat caracterul confidențial pentru ca părțile interesate să își poată exercita dreptul la apărare pe tot parcursul procedurii. Se reamintește că articolul 29 din regulamentul de bază permite protecția informațiilor confidențiale în situații în care divulgarea lor ar constitui un avantaj concurențial semnificativ pentru competitor sau ar avea un efect negativ important asupra unei persoane care furnizează informații sau asupra unei persoane de la care persoana respectivă a dobândit informații. Prin urmare, argumentele GC în această privință au fost respinse.

1.1.2. Observații din partea GE referitoare la deschiderea anchetei

(54) GE a susținut că ancheta nu ar trebui deschisă deoarece plângerea nu îndeplinea cerințele referitoare la elementele de probă, prevăzute la articolul 11 alineatul (2) din Acordul OMC privind subvențiile și măsurile compensatorii, precum și la articolul 10 alineatul (2) din regulamentul de bază. Potrivit GE, nu existau suficiente elemente de probă cu privire la existența unor subvenții care fac obiectul unor măsuri compensatorii, a unui prejudiciu și a unei legături de cauzalitate între importurile subvenționate și prejudiciu. Comisia a respins această afirmație din aceleași motive cu cele menționate în considerentul 6 de mai sus.

(55) În timpul consultărilor premergătoare deschiderii anchetei, GE a indicat că reclamantul nu a prezentat elemente de probă care să ateste faptul că presupusele împrumuturi preferențiale sunt acordate de guvernul egiptean. Cu toate acestea, având în vedere ansamblul elementelor de probă prezentate în plângere și, în special, acordurile dintre China și Egipt, precum și obiectivele acestor acorduri, Comisia este de părere că reclamantul a furnizat suficiente elemente de probă aflate în mod rezonabil la dispoziția sa care arată că se poate atribui GE comportamentul de acordare a subvențiilor prin intermediul unor împrumuturi preferențiale.

(56) În plus, GE a susținut că presupusele avantaje fiscale au fost eliminate din legislație în 2015 și că reclamantul nu a furnizat elemente de probă care să ateste că acestea continuă să se aplice în cazul proiectelor existente. Cu toate acestea, Comisia a constatat că reclamantul a furnizat suficiente elemente de probă, aflate în mod rezonabil la dispoziția sa, referitoare la păstrarea drepturilor obținute cu privire la aceste avantaje fiscale.

(57) De asemenea, GE a declarat că remiterea taxelor la import pentru materii prime nu constituie o subvenție în măsura în care aceste produse importate sunt reexportate ca atare sau sunt prelucrate într-un produs din aval. Comisia a recunoscut că doar remiterea excesivă a taxelor la import pentru materii prime este o subvenție care face obiectul unor măsuri compensatorii și a acordat o atenție deosebită acestui aspect în cursul anchetei. Comisia a observat, de asemenea, că observația GE nu se aplică echipamentelor de producție.

(58) GE a susținut că reclamantul nu a furnizat elemente de probă privind avantajul în ceea ce privește furnizarea de terenuri contra unei remunerații mai mici decât cea adecvată. Cu toate acestea, Comisia a constatat că reclamantul a furnizat suficiente elemente de probă privind avantajul care se aflau în mod rezonabil la dispoziția sa.

(59) În cele din urmă, GE a indicat că reclamantul nu a furnizat elemente de probă privind specificitatea referitoare la furnizarea de energie electrică la prețuri mai mici decât ar fi adecvat, întrucât nu există specificitate atunci când accesul la o subvenție face obiectul unor condiții obiective. Comisia a luat notă de faptul că GE nu a furnizat niciun element de probă cu privire la astfel de condiții obiective în timpul consultărilor premergătoare deschiderii anchetei.

(60) Prin urmare, Comisia a concluzionat că există suficiente elemente de probă furnizate în plângere pentru a demara o anchetă cu privire la presupusele subvenții care fac obiectul unor măsuri compensatorii, acordate în mod direct sau indirect de către GE.

1.1.3. Observații privind ancheta antidumping separată

(61) În urma comunicării constatărilor definitive, grupul Yuntianhua a susținut că înlocuirea factorilor de producție utilizați în cadrul anchetei antidumping separate nu este adecvată și a solicitat Comisiei să efectueze un calcul al marjei de dumping pentru producătorii-exportatori ai grupului, fără nicio recurgere la articolul 2 alineatul (6a) din Regulamentul (UE) 2016/1036 al Parlamentului European și al Consiliului din 8 iunie 2016 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Uniunii Europene (denumit în continuare „regulamentul antidumping de bază”) (13). Potrivit grupului Yuntianhua, ancheta antisubvenție nu a identificat niciun element de probă care să ateste faptul că factorii de producție pentru MFS au fost furnizați contra unei remunerații mai mici decât cea adecvată. Acesta a susținut, de asemenea, că ancheta antisubvenție a acceptat faptul că factorii de producție pentru MFS au fost achiziționați la prețuri de piață nedenaturate întrucât cifra de afaceri a furnizorilor de factori de producție și de materii prime a fost utilizată pentru calcularea avantajelor oferite de subvenții.

(62) În primul rând, Comisia a luat act de faptul că observațiile privind calculul și metodologia utilizate în ancheta antidumping separată nu intră în domeniul de aplicare al prezentei proceduri. Prin urmare, observațiile privind metodologia utilizată pentru stabilirea dumpingului trebuie să fie furnizate în contextul anchetei menționate.

(63) În al doilea rând, ancheta, conform descrierii de la punctul 3, a arătat că principalii furnizori ai producătorilor-exportatori au beneficiat pe scară largă de subvențiile guvernamentale. Comisia a reamintit că utilizarea cifrei de afaceri a societăților afiliate care furnizează factori de producție și materii prime nu presupune acceptarea unor valori de piață nedenaturate ale acestor produse. Dimpotrivă, cifra de afaceri este cheia de contribuție care permite o repartizare corectă a subvențiilor stabilite de care au beneficiat producătorii-exportatori.

(64) În cele din urmă, Comisia a observat că constatările în temeiul articolului 2 alineatul (6a) din regulamentul antidumping de bază se referă la denaturări semnificative atunci când prețurile sau costurile sunt afectate de intervenția substanțială a statului. O serie de elemente este examinată, în mod global, în acest context. În consecință, faptul că o anchetă antidumping efectuată în temeiul articolului 2 alineatul (6a) nu se bazează pe elemente de probă privind subvenționarea materiilor prime sau a produsului în cauză nu reprezintă un obstacol pentru Comisie să investigheze separat și în temeiul normelor aplicabile din regulamentul de bază dacă există subvenționare. Prin urmare, argumentele înaintate de grupul Yuntianhua au fost respinse.

(65) În urma comunicării constatărilor definitive suplimentare, grupul Yuntianhua a afirmat că respectiva comunicare conținea noi constatări privind: (i) lipsa segmentării pieței de desfacere a MFS; (ii) caracteristicile fizice și tehnice ale produsului; (iii) structura costurilor și a prețurilor; (iv) dubla contabilizare rezultată din instituirea simultană de taxe antidumping și de taxe antisubvenție care a afectat nivelul taxelor antidumping definitive instituite la 7 aprilie 2020; și (v) faptul că marja de dumping constatată în ancheta antidumping pentru această parte a fost incorectă și ar trebui să fie redusă cu întreaga valoare a subvenției stabilite pentru RPC, în vederea evitării dublei contabilizări. Aceste elemente nu au fost incluse în comunicarea finală a procedurii antidumping paralele, care, prin urmare, nu conține aceste constatări și considerații esențiale. Prin urmare, potrivit acestei părți, Regulamentul antidumping definitiv (UE) 2020/492 ar fi în mod evident nemotivat și ilegal, iar marja de dumping de 64,7 % care figurează în Regulamentul antidumping (UE) 2020/492 ar fi eronată.

(66) Comisia a remarcat de la bun început că explicațiile cuprinse în comunicarea constatărilor definitive suplimentare din cadrul prezentei proceduri sunt o reacție la observațiile primite de părți în urma respectivei comunicări și, prin urmare, conțin mai multe detalii cu privire la constatările făcute de Comisie. Prin urmare, ele nu constituie noi constatări, ci doar abordează observațiile părților interesate.

(67) În plus, în ceea ce privește subpunctele (i)-(iii) aduse în discuție de această parte, și anume, lipsa segmentării pieței de desfacere a MFS, caracteristicile produsului și structura costurilor și a prețurilor, Comisia a observat că observațiile din comunicarea constatărilor suplimentare cu privire la aceste trei subpuncte au fost menite să abordeze noile argumente invocate de părți. Aceste noi argumente au fost transmise doar în contextul prezentei proceduri antisubvenție. Singurul argument invocat în cadrul procedurii antidumping privind segmentarea a fost faptul că producătorii din Uniune ar produce numai produse destinate clienților OEM și nu ar trebui să se instituie măsuri în ceea ce privește segmentul OEM. Aceste argumente au fost abordate pe deplin în considerentul 409 din regulamentul antidumping (14). Prin urmare, Comisia nu ar fi putut lua în considerare aceste noi observații în contextul comunicării constatărilor antidumping. Regulamentul antidumping definitiv conținea toate constatările și considerațiile esențiale pe baza cărora Comisia a luat decizia sa cu privire la procedura în cauză și a abordat pe deplin toate argumentele care au fost invocate în cadrul procedurii respective. Constatările procedurii antisubvenție nu afectează raționamentul prevăzut în regulamentul antidumping definitiv.

(68) În plus, din punct de vedere material, aceste argumente nu afectează și nici nu modifică în niciun fel constatările anchetei antidumping sau ale anchetei antisubvenții. Prin urmare, ele nu au niciun impact nici asupra situației părții care a transmis această observație, nici asupra situației celorlalte părți. Cu toate acestea, Comisia a decis să ofere părților o ocazie suplimentară de a prezenta observații cu privire la aceste aspecte. Într-adevăr, chiar dacă părțile nu au introdus nicio modificare (și, prin urmare, Comisia nu avea, în principiu, obligația de a le aborda în comunicarea suplimentară, ci în regulamentul definitiv), acestea au fost incluse în comunicarea constatărilor definitive suplimentare. Din toate aceste motive, afirmațiile de mai sus au fost respinse.

(69) În orice caz, nu există nicio contradicție între concluziile celor două anchete. Singura diferență este că părțile au avut ocazia să își prezinte observațiile într-o etapă ulterioară și au formulat observații suplimentare în cadrul prezentei proceduri. Comisia avea obligația de a răspunde la aceste observații și a răspuns prin intermediul prezentului regulament.

(70) În ceea ce privește în special ultimele două aspecte, subpunctele (iv) și (v) din considerentul 67 de mai sus, Comisia a remarcat următoarele în ceea ce privește o eventuală contabilizare dublă și marja de dumping. În primul rând, astfel cum s-a explicat deja în răspunsul la observațiile părților la comunicarea constatărilor definitive ale prezentei proceduri, în special în considerentul 1137, Comisia a abordat pe deplin problema potențială a dublei contabilizări și a acordat multiple ocazii părților să își prezinte observațiile pe parcursul prezentei proceduri. Comisia nu ar fi putut proceda astfel în contextul procedurii antidumping care, la acel moment, era în curs de desfășurare. În al doilea rând, Comisia observă că, în contextul unor proceduri separate antidumping și antisubvenții referitoare la același produs originar din aceeași țară, în condițiile în care instituirea taxelor compensatorii are loc mai târziu decât instituirea taxelor antidumping, nu există altă opțiune în afara modificării taxelor antidumping care au fost instituite anterior. Această modificare trebuie să fie efectuată pentru a ține seama de noile taxe compensatorii și, în același timp, pentru a preveni dubla contabilizare și a respecta regula taxei celei mai mici, dacă aceasta este aplicabilă și relevantă. În acest scop, în astfel de cazuri, tehnica legislativă este aceea de a institui taxele compensatorii relevante și, în același timp, de a modifica în consecință taxele antidumping relevante aplicabile, prin intermediul aceluiași regulament. Prin urmare, contrar celor afirmate de această parte, Regulamentul antidumping (UE) 2020/492 nu este în mod vădit eronat și nemotivat. Evaluările și afirmațiile relevante au fost pe deplin abordate în prezentul regulament, care constituie, de asemenea, baza pentru modificarea regulamentului antidumping definitiv. Întrucât inclusiv taxa antidumping relevantă aplicabilă grupului Yuntianhua este modificată în consecință în temeiul prezentului regulament, astfel cum se explică în detaliu la punctul 8, afirmația acestei părți conform căreia nivelul taxei sale antidumping stabilit prin Regulamentul (UE) 2020/492 este greșit, este, de asemenea, incorectă atât din punct de vedere faptic, cât și din punct de vedere juridic. Din toate aceste motive, afirmațiile grupului Yuntianhua sunt respinse.

1.2. Înregistrarea importurilor

(71) La 31 iulie 2019, reclamantul a depus o cerere de înregistrare a importurilor de MFS originare din țările în cauză, în temeiul articolului 24 alineatul (5) din regulamentul de bază. La 21 noiembrie 2019, reclamantul a prezentat din nou o cerere de înregistrare în temeiul articolului 24 alineatul (5) din regulamentul de bază, cuprinzând cifre actualizate privind importurile.

(72) În temeiul articolului 24 alineatul (5) din regulamentul de bază, importurile produsului în cauză fac obiectul unei înregistrări pentru a se garanta că, în cazul în care ancheta ar avea ca rezultat constatări care conduc la instituirea unor taxe compensatorii definitive, taxele respective pot fi percepute retroactiv pentru importurile înregistrate, dacă sunt îndeplinite condițiile necesare, în conformitate cu dispozițiile legale aplicabile.

(73) Drept răspuns la cererea de înregistrare, părțile interesate au prezentat observații care au fost abordate de Comisie în regulamentul de înregistrare. Comisia a avut la dispoziție suficiente elemente de probă care justificau necesitatea înregistrării importurilor.

(74) La data de 21 ianuarie 2020, Comisia a publicat Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2020/44 (denumit în continuare „regulamentul de înregistrare”) (15), prin care se supun înregistrării importurile de MFS originare din RPC și din Egipt începând cu 22 ianuarie 2020.

1.3. Clarificarea definiției produsului

(75) În cursul anchetei, a devenit evident faptul că este posibil ca unii operatori economici să nu se fi manifestat din cauza interpretării greșite a definiției produsului care face obiectul anchetei. Din acest motiv, la 18 septembrie 2019, Comisia a clarificat textul care descrie definiția produsului inclusă în avizul de deschidere, prin publicarea unui aviz (denumit în continuare „avizul de clarificare”) (16). Avizul de clarificare a oferit, de asemenea, părților posibilitate a de a se face cunoscute într-un anumit termen și de a solicita un chestionar, dacă doresc acest lucru. Nicio parte interesată nu a prezentat observații cu privire la avizul de clarificare, nici nu a solicitat un chestionar.

(76) După publicarea avizului de clarificare și în cadrul anchetei ulterioare, s-a confirmat faptul că niciun operator economic nu a omis să se manifeste din cauza unei posibile neînțelegeri a definiției produsului în cauză inclusă în avizul de deschidere.

1.4. Perioada de anchetă și perioada examinată

(77) Ancheta privind subvenționarea și prejudiciul a acoperit perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2018 și 31 decembrie 2018 (denumită în continuare „perioada de anchetă” sau „PA”). Examinarea tendințelor relevante pentru evaluarea prejudiciului a acoperit perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2015 și sfârșitul perioadei de anchetă (denumită în continuare „perioada examinată”).

(78) Atât ancheta antisubvenție actuală, cât și ancheta antidumping menționată în considerentul 4 vizează aceeași perioadă de anchetă și aceeași perioadă examinată.

1.5. Părțile interesate

(79) În avizul de deschidere, Comisia a invitat părțile interesate să o contacteze pentru a participa la anchetă. În plus, Comisia a informat în mod specific reclamantul, GE, GC, alți producători cunoscuți din Uniune, producătorii-exportatori cunoscuți, importatorii cunoscuți și utilizatorii în legătură cu deschiderea anchetei și i-a invitat să participe.

(80) Părțile interesate au avut posibilitatea de a formula observații cu privire la deschiderea anchetei și de a solicita să fie audiate de Comisie și/sau de consilierul-auditor pentru proceduri comerciale. Grupul Yuntianhua a solicitat o intervenție a consilierului-auditor pentru a exprima preocupări legate de termenul acordat pentru a răspunde la o cerere de clarificări. Societatea a susținut că nu a luat cunoștință de cererea de clarificare din cauza faptului că serverul său IT a considerat, din greșeală, e-mailul Comisiei drept corespondență nedorită („junk mail”) și a solicitat o prelungire a termenului cu 18 zile. Consilierul-auditor a invitat Comisia să prelungească termenul cu 6 zile.

(81) După cum s-a menționat la punctul 1.3, Comisia a clarificat definiția produsului în cursul anchetei și a oferit părților interesate vizate de clarificare sau care este posibil să nu se fi manifestat deoarece considerau că nu sunt vizate de procedură, posibilitatea de a se face cunoscute și de a solicita un chestionar într-un termen limită. Nicio parte suplimentară nu s-a făcut cunoscută.

1.6. Eșantionarea

(82) În avizul de deschidere, Comisia a afirmat că ar putea constitui un eșantion alcătuit din părțile interesate, în conformitate cu articolul 27 din regulamentul de bază.

1.6.1. Eșantionarea producătorilor din Uniune

(83) În avizul de deschidere, Comisia a declarat că a decis să limiteze ancheta la un număr rezonabil de producători din Uniune, prin aplicarea eșantionării. Aceasta a adăugat că a selectat cu titlu provizoriu un eșantion de producători din Uniune pe baza volumului raportat de producție a produsului similar realizată în Uniune între octombrie 2017 și septembrie 2018, luând, de asemenea, în considerare răspândirea geografică. Acest eșantion a fost format din patru producători din Uniune, reprezentând mai mult de 40 % din producția totală estimată de MFS a Uniunii. Niciuna dintre părțile interesate nu a prezentat observații și, prin urmare, eșantionul provizoriu a fost confirmat. Eșantionul este reprezentativ pentru industria din Uniune.

1.6.2. Eșantionarea importatorilor

(84) Pentru a decide dacă eșantionarea era necesară și, în caz afirmativ, pentru a constitui un eșantion, Comisia a solicitat importatorilor neafiliați să furnizeze informațiile specificate în avizul de deschidere.

(85) Un singur importator neafiliat (Euroresins UK Ltd.) a furnizat informațiile solicitate și a fost de acord să fie inclus în eșantion. Având în vedere numărul scăzut de importatori cooperanți, Comisia a decis că eșantionarea nu este necesară.

1.6.3. Eșantionarea producătorilor-exportatori din RPC

(86) Pentru a decide dacă eșantionarea este necesară și, în caz afirmativ, pentru a selecta un eșantion, Comisia a solicitat tuturor producătorilor-exportatori cunoscuți din RPC să furnizeze informațiile specificate în avizul de deschidere. În plus, Comisia a solicitat Misiunii Republicii Populare Chineze pe lângă Uniunea Europeană să identifice și/sau să contacteze alți eventuali producători-exportatori care ar putea fi interesați să participe la anchetă.

(87) Opt producători-exportatori sau grupuri de producători-exportatori din RPC au furnizat informațiile solicitate și au fost de acord să fie incluși în eșantion. În conformitate cu articolul 27 alineatul (1) din regulamentul de bază, Comisia a selectat un eșantion de două grupuri de producători-exportatori, bazat pe cel mai mare volum reprezentativ de exporturi către Uniune, care putea fi investigat în mod rezonabil, ținând seama de timpul disponibil. Grupurile de producători-exportatori incluse în eșantion au reprezentat mai mult de 79 % din exporturile de MFS din RPC către Uniune raportate în cursul perioadei de anchetă.

(88) Eșantionul de producători-exportatori sau grupuri de producători-exportatori este alcătuit din: — China National Building Materials Group („grupul CNBM”), care include societățile: — Jushi Group Co. Ltd („Jushi” sau „Jushi China”); — Zhejiang Hengshi Fiberglass Fabrics Co. Ltd („Hengshi”); — Taishan Fiberglass Inc („Taishan”) — Yuntianhua Group („grupul Yuntianhua”), care include societățile: — PGTEX China Co. Ltd („PGTEX”), — Chongqing Tenways Material Corp. („CTM”).

(89) În conformitate cu articolul 27 alineatul (2) din regulamentul de bază, toți producătorii-exportatori cunoscuți în cauză, precum și autoritățile din RPC, au fost consultați cu privire la selectarea eșantionului.

(90) S-au primit observații privind selectarea eșantionului din partea a doi producători-exportatori incluși în eșantion, Jushi și Hengshi, aparținând Grupului CNBM. Cu toate că Jushi și Hengshi nu au contestat faptul că sunt societăți afiliate, ele au susținut că nu sunt afiliate cu Taishan. Jushi a afirmat că, pentru a trata Hengshi, Jushi și Taishan ca entitate unică, Comisia nu se putea baza în mod mecanic pe articolul 127 alineatul (1) litera (d) sau (f) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/2447 al Comisiei (17) (denumit în continuare „Actul de punere în aplicare a Codului vamal al Uniunii”). În sprijinul acestei afirmații, Jushi a făcut trimitere la raportul grupului special al OMC în cauza Coreea – Certain Paper (anumite tipuri de hârtie) (18) și la Orientările privind tranzacțiile conexe ale societăților cotate la Bursa din Shanghai.

(91) Jushi a subliniat că (i) nu aveau o participație directă comună, (ii) nu exista nicio suprapunere în ceea ce privește membrii consiliilor lor de administrație, (iii) nu au existat tranzacții conexe între Hengshi/Jushi și Taishan și (iv) erau concurenți pe piață.

(92) În urma procedurii de eșantionare, la 13 noiembrie 2019, a avut loc o audiere cu Taishan, în care au fost aduse din nou în discuție argumentele menționate mai sus.

(93) Ancheta a arătat că China National Building Material („CNBM”) este o întreprindere chineză de stat deținută direct și indirect, în proporție de 41,27 %, de către CNBM-întreprinderea-mamă, care, la rândul său, este deținută integral de Comisia de supraveghere și administrare a activelor de stat din cadrul Consiliului de Stat („SASAC”). CNBM deține o participație de 26,97 % în China Jushi Co., Ltd. (denumită în continuare „China Jushi”), care este acționar unic al Jushi (19).

(94) În septembrie 2017, CNBM a încheiat un acord de fuziune (20) cu Sinoma, care a fost finalizată în mai 2018. Sinoma, prin intermediul filialei sale Sinoma Science & Technology Co. era proprietarul Taishan. După fuziune, Sinoma a fuzionat și a fost absorbit de către CNBM. Prin urmare, CNBM deține o participație de 26,97 % în China Jushi (acționarul unic al Jushi) și de 60,24 % în Sinoma Science & Technology Co., Ltd. (acționar unic al Taishan).

(95) Articolul 127 alineatul (1) litera (d) din Actul de punere în aplicare a Codului vamal al Uniunii stabilește că două persoane sunt considerate a fi afiliate dacă: o terță parte posedă, controlează sau deține direct sau indirect 5 % sau mai mult din acțiunile sau părțile emise cu drept de vot de ambele persoane. CNBM deține o participație de 26,97 % în China Jushi (acționarul unic al Jushi) și de 60,24 % în Sinoma Science & Technology Co., Ltd. (acționar unic al Taishan). Prin urmare, s-a constatat că societățile erau afiliate.

(96) În plus, conform unui raport al societății chineze de brokeraj Guotai Junan Securities din 2019 (21), CNBM și-a reorganizat entitățile operaționale pentru a consolida coordonarea regională și a elimina concurența orizontală între filialele cotate începând cu 2017. În plus, CNBM intenționează să rezolve până în 2020 problemele în materie de concurență orizontală. Conform informațiilor publice din raport, CNBM a planificat să demareze acest proces prin consolidarea activității sale în domeniul fibrei de sticlă prin intermediul unor injecții de active efectuate între China Jushi și Sinoma Science & Technology (acționarul unic al Taishan). Astfel, elementele de probă colectate în cursul anchetei nu susțin argumentul societăților potrivit căruia participația comună nu ar avea nicio implicație practică, iar societățile își desfășoară activitatea în mod independent. Dimpotrivă, aceste elemente de probă sugerează că, dincolo de simpla participație (singura care poate fi determinantă pentru a concluziona că societățile sunt afiliate), cele trei societăți sunt, de asemenea, în măsură să influențeze în mod semnificativ deciziile comerciale ale celeilalte părți și că societatea care deține controlul asupra lor (CNBM) are ca obiectiv cel puțin să coordoneze, dacă nu să integreze, operațiunile lor („să rezolve problemele în materie de concurență orizontală”). Aceasta înseamnă că subvențiile primite de oricare dintre aceste societăți pot fi folosite, fără distincție, în avantajul produsului în cauză. Prin urmare, Comisia a respins afirmația potrivit căreia concluzia sa de a considera cele trei societăți drept afiliate nu ține seama de realități economice și faptice.

(97) În ceea ce privește argumentul potrivit căruia Comisia nu ar putea trata Hengshi, Jushi și Taishan drept un singur grup în scopul calculării valorii subvenției acordate pentru produsul în cauză, Comisia a reamintit că, pentru a se garanta aplicarea eficace a măsurilor, în special în scopul evitării direcționării exporturilor către o societate afiliată care beneficiază de nivelul cel mai scăzut al taxei, practica Comisiei este aceea de a stabili relația dintre producătorii-exportatori pe baza criteriilor prevăzute la articolul 127 din Actul de punere în aplicare a Codului vamal al Uniunii. Acest lucru a fost comunicat în mod clar tuturor părților în avizul de deschidere, cu ocazia demarării procedurii. În plus, trimiterea la articolul 127 din Actul de punere în aplicare a Codului vamal al Uniunii este inclusă în mod explicit la articolul 2 alineatul (1) din regulamentul antidumping de bază (22), iar Comisia trebuie să aplice același tratament părților în ambele cazuri, atât cel al anchetei antidumping, cât și cel al anchetei antisubvenție (23). În plus, în conformitate cu articolul 7 alineatul (1) din regulamentul de bază, calcularea valorii subvenției se efectuează pe unitate de produs subvenționat exportat către Uniune. Calcularea valorii subvențiilor care fac obiectul unor măsuri compensatorii pe baza produsului în cauză exportat în Uniune presupune faptul că, atunci când societățile sunt afiliate, întrucât banii sunt fungibili, ele pot utiliza, fără distincție, aceste avantaje pentru produsul în cauză și, prin urmare, indiferent de producătorul-exportator în particular. În acest caz, din moment ce Henghsi, Jushi și Taishan fabrică și exportă produsul în cauză, valoarea subvențiilor care fac obiectul unor măsuri compensatorii acordate acestor societăți trebuie să fie stabilită ținând seama de faptul că, datorită relației lor, societățile respective sunt capabile să direcționeze după cum consideră adecvat aceste avantaje către produsul în cauză exportat către Uniune. În consecință, avantajele acordate respectivilor producători-exportatori în ceea ce privește produsul în cauză trebuie să aibă ca rezultat o singură sumă pentru întregul grup.

(98) În cele din urmă, cauza OMC (24) menționată de Jushi în considerentul 90 nu susține afirmația societății. De fapt, contrar a ceea ce Jushi încearcă să sugereze, grupul special al OMC în această cauză a confirmat că, în scopul stabilirii dumpingului în cadrul anchetelor antidumping, norma prevăzută la articolul 6.10 din Acordul antidumping al OMC (în cazul în care o marjă de dumping trebuie să fie calculată pentru fiecare producător-exportator) nu exclude în mod neapărat tratarea unor entități juridice distincte drept exportator sau producător individual. Grupul special a luat act de faptul că acest tratament ar fi permis „în cazul în care relația structurală și comercială dintre societățile în cauză este suficient de apropiată pentru a le considera drept un singur exportator” (25). În aplicarea acestei analize, grupul special nu a stabilit criteriile pe care autoritățile însărcinate cu ancheta trebuie să le aplice pentru a evalua dacă societățile sunt afiliate. Grupul nu a făcut decât să analizeze elementele specifice (cum ar fi acționariatul, consiliul de administrație, canalele de vânzare), care erau prezentate autorității responsabile cu ancheta în cauza respectivă. Organul de apel în cauza CE – Elemente de fixare a confirmat posibilitatea de a trata un număr de exportatori drept o singură entitate, enumerând, de asemenea, elementele care pot fi relevante, cum ar fi existența unor legături structurale și corporative între exportatori, cum ar fi (i) controlul, acționariatul și administrarea în comun; (ii) existența legăturilor structurale și corporative între stat și exportatori, cum ar fi controlul, acționariatul și administrarea în comun; și (iii) existența unui control sau a unei influențe semnificative din partea statului în ceea ce privește stabilirea prețurilor și producția (26). În acest sens, pe baza elementelor de fapt și de drept ale prezentei cauze, nu poate fi disputată existența de legături corporative între Jushi, Hengshi și Taishan.

(99) Pe baza celor de mai sus, Comisia a concluzionat că acestea erau societăți afiliate în sensul prezentei anchete și, prin urmare, toate cererile în această privință au fost respinse.

(100) În urma comunicării constatărilor definitive, Taishan s-a opus aplicării unei taxe compensatorii combinate cu Hengshi/Jushi. Partea interesată respectivă a afirmat că CNBM avea doar un control foarte limitat asupra activității și a deciziilor operaționale ale Jushi sau Hengshi. Aceasta a reiterat că Taishan și Hengshi/Jushi sunt concurente pe piață și a subliniat că aceste societăți prezentaseră anterior probe în sprijinul acestor afirmații. Taishan a oferit un angajament în scris prin care s-ar întrerupe efectiv orice legătură comercială între această societate și Hengshi/Jushi și s-ar împiedica, prin urmare, direcționarea oricăror exporturi de MFS către Uniune din partea Hengshi/Jushi prin intermediul Taishan.

(101) Astfel cum s-a descris în considerentul 96, ancheta a dezvăluit că, prin intermediul acționarilor lor comuni, cele trei societăți sunt în măsură să își influențeze reciproc, în mod semnificativ, deciziile de afaceri. Elementele de probă la dosar au arătat că societățile sunt în curs de consolidare și coordonare a operațiunilor legate de fibra de sticlă. Nu s-au prezentat informații sau elemente noi de probă care să infirme aceste constatări. În fapt, Taishan nu a contestat planurile acționarului său principal de a-și consolida afacerea cu fibră de sticlă. Aceste planuri sunt în contradicție evidentă cu orice angajament de întrerupere a legăturilor comerciale dintre Taishan și Hengshi/Jushi. În plus – și fără a exprima o poziție cu privire la aspectul dacă Comisia ar putea să accepte un astfel de angajament – societatea nu este în măsură, în mod evident, să ofere niciun angajament fără aprobarea entităților care o controlează. Prin urmare, afirmațiile Taishan și cererea de angajament a acestei societăți au fost respinse.

(102) În urma comunicării constatărilor definitive, grupul CNBM a susținut că subvențiile primite de comerciantul afiliat Jushi Hong Kong Co. Ltd. nu au putut face obiectul unor măsuri compensatorii, având în vedere că societatea avea sediul în Hong Kong, și nu în China. Hong Kong este un membru independent al OMC și, prin urmare, se consideră că acesta dispune de o jurisdicție independentă în temeiul legislației OMC și în sensul anchetelor de apărare comercială ale Uniunii. Având în vedere că actuala procedură antisubvenții nu a fost deschisă împotriva Hong Kong-ului, nu ar trebui luate în considerare niciun fel de subvenții despre care se afirmă că au fost primite de Jushi Hong Kong. Comisia a constatat că grupul CNBM nu a contestat constatările Comisiei privind subvenționarea în ceea ce privește acest comerciant afiliat. Indiferent de statutul Hong Kong-ului în cadrul acestei anchete, centrul real de activități și control al societății Jushi Hong Kong este situat în China continentală. După cum a declarat societatea însăși, „De fapt, Jushi Hong Kong este o societate de tip «cutie poștală», fără angajați, terenuri, birouri fizice și care nu beneficiază de avantaje, programe fiscale sau granturi”. Evidențele contabile erau păstrate de Jushi Group Co. Ltd., personalul relevant pentru verificare se afla, de asemenea, în aceeași societate, iar subvențiile primite pentru produsul în cauză au fost acordate de către entități chineze. În plus, astfel cum a fost confirmat de Organul de apel în cauza Statele Unite – Măsuri antidumping și compensatorii privind mașinile de spălat rezidențiale mari din Coreea, subvențiile acordate unor beneficiari din alte țări decât membrul care acordă subvenția pot fi relevante pentru calcularea valorii subvenției ad valorem (27). Prin urmare, afirmația societății a fost respinsă.

(103) În urma comunicării constatărilor definitive, grupul Yuntianhua a susținut că marja sa de subvenție a fost majorată prin adăugarea subvențiilor acordate societăților care nu au furnizat factorii de producție utilizați pentru fabricarea produsului în cauză și, prin urmare, a solicitat ca subvențiile acordate acestor societăți să nu fie luate în considerare la calcularea taxei compensatorii.

(104) Articolul 1 din regulament prevede că o taxă compensatorie poate fi instituită pentru a compensa orice subvenție acordată, direct sau indirect, la fabricarea, producția, exportul sau transportul oricărui produs a cărui punere în liberă circulație în Uniune cauzează prejudiciu. Comisia dispune de elemente de probă conform cărora societățile incluse în anchetă și ale căror avantaje din subvenții au contribuit la taxa aferentă grupului au participat, în mod direct sau indirect, la furnizarea de factori de producție, servicii, materiale sau active care au servit la fabricarea produsului în cauză, astfel cum se descrie la articolul 1 din regulamentul de bază. În acest sens, observațiile formulate de grupul Yuntianhua nu au fost susținute de elemente de probă concrete.

(105) Totuși, Comisia a observat că una dintre societățile afiliate, ale cărei subvenții au făcut obiectul unor măsuri compensatorii, a fost inițial solicitată să participe la anchetă, întrucât aceasta a închiriat utilaje unuia dintre producătorii-exportatori. Cu toate acestea, în urma observațiilor primite, Comisia a revizuit cheia de contribuție a activităților de leasing ale societății care erau legate de produsul în cauză. Întrucât avantajele care ar putea fi conferite prin intermediul activităților de leasing au fost considerate neglijabile, Comisia a decis să nu le ia în considerare.

1.7. Examinarea individuală

(106) Cinci dintre producătorii-exportatori chinezi care au returnat formularul de eșantionare au informat Comisia cu privire la intenția lor de a solicita o examinare individuală în temeiul articolului 27 alineatul (3) din regulamentul de bază. Comisia a pus la dispoziție online chestionarul în ziua deschiderii procedurii. În plus, Comisia a informat producătorii-exportatori neincluși în eșantion că, dacă doresc să fie examinați în mod individual, este necesar să furnizeze un răspuns la chestionar. Cu toate acestea, niciuna dintre societăți nu a furnizat un răspuns la chestionar. Prin urmare, nu a fost posibilă nicio examinare individuală.

1.8. Producători-exportatori cooperanți din Egipt

(107) În avizul de deschidere, Comisia a invitat toți producătorii-exportatori din Egipt să o contacteze. Doi producători-exportatori afiliați, reprezentând 100 % din exporturile către Uniune și 100 % din producția de MFS din Egipt, s-au manifestat: — Jushi Egypt For Fiberglass Industry S.A.E (denumit în continuare „Jushi Egipt”), cel de-al treilea sector al zonei economice N-V a Golfului Suez, Egipt; — Hengshi Egypt Fiberglass Fabrics S.A.E (denumit în continuare „Hengshi Egipt”), cel de-al treilea sector al zonei economice N-V a Golfului Suez, Egipt.

1.9. Răspunsurile la chestionar și vizitele de verificare

(108) Chestionarele pentru producătorii, importatorii, utilizatorii și producătorii-exportatori din Uniune din RPC și din Egipt au fost puse la dispoziție online (28) în ziua deschiderii.

(109) Comisia a primit răspunsuri la chestionar de la cele două grupuri de producători-exportatori chinezi incluși în eșantion, de la cei doi producători-exportatori din Egipt, de la cei patru producători din Uniune incluși în eșantion, de la cinci utilizatori și de la un importator neafiliat. Niciunul dintre producătorii-exportatori chinezi neincluși în eșantion nu a trimis un răspuns la chestionar.

(110) Comisia a trimis, de asemenea, un chestionar către GC și către GE. Chestionarul pentru GC a inclus chestionare specifice pentru Banca de Dezvoltare a Chinei (China Development Bank, „CDB”), Banca de Export Import a Chinei (Export Import Bank of China, „EXIM”) și Sinosure. Instituțiile financiare respective fuseseră menționate în mod specific în plângere ca fiind organisme publice sau organisme care au primit sarcini sau ordine să acorde subvenții. În plus, Guvernului Chinei i s-a solicitat să trimită chestionarul specific destinat instituțiilor financiare la orice alte instituții financiare care acordau împrumuturi sau credite la export societăților incluse în eșantion sau cumpărătorilor acestora. De asemenea, GC a fost invitat, din rațiuni administrative, să colecteze toate răspunsurile furnizate de aceste instituții financiare și să le transmită direct Comisiei.

(111) Chestionarul adresat GE a inclus chestionare specifice pentru Banca Națională a Egiptului, Ahli Bank și Bank Misr. Instituțiile financiare respective fuseseră menționate în mod specific în plângere ca fiind organisme publice sau organisme care au primit sarcini sau ordine să acorde subvenții. În plus, Guvernului Egiptului i s-a solicitat, din rațiuni administrative, să trimită chestionarul specific destinat instituțiilor financiare către orice alte instituții financiare care acordau împrumuturi sau credite la export societăților incluse în eșantion. De asemenea, chestionarul adresat GE a inclus chestionare specifice pentru Egypt-TEDA Investment Company (denumit în continuare „TEDA Egipt”) și pentru Egyptian Chinese JV Company for Investment (denumit în continuare „ECCI”), care fuseseră identificate în plângere drept entități aflate în proprietatea statului care operează în zona SETC. GE a fost invitat să colecteze toate răspunsurile furnizate de aceste instituții financiare și de alte entități și să le transmită direct Comisiei.

(112) Comisia a primit răspunsuri la chestionar din partea GC, care au inclus răspunsuri la chestionarul specific din partea EXIM și Sinosure, precum și din partea GE, care au inclus răspunsuri la chestionarul specific din partea Băncii Naționale a Egiptului, Bank Misr și TEDA Egipt.

(113) Fără a aduce atingere aplicării articolului 28 din regulamentul de bază, Comisia a căutat și a verificat toate informațiile considerate necesare și care au fost puse la dispoziție în timp util de către părți pentru stabilirea subvenției, a prejudiciului și a interesului Uniunii. A avut loc o vizită de verificare la fața locului la sediul Ministerului Comerțului din China, la care au participat și funcționari din cadrul altor ministere relevante. În plus, reprezentanți ai EXIM, CDB și Sinosure au fost prezenți pe parcursul acestei vizitei de verificare.

(114) O vizită de verificare a avut loc, de asemenea, la sediul TEDA Egipt, precum și la sediul următoarelor autorități guvernamentale egiptene: — Autoritatea Generală pentru Investiții („GAFI”), Cairo, Egipt; — Autoritatea generală a Zonei economice a canalului Suez („autoritatea generală a SCZone”), Zona economică a canalului Suez, Egipt; — Egypt Gas Holding („EGAS”), Cairo, Egipt; — Agenția de reglementare pentru energie electrică și pentru protecția consumatorului („EgyptERA”), Cairo, Egipt.

(115) În plus, Comisia a efectuat vizite de verificare în temeiul articolului 26 din regulamentul de bază, la sediile următoarelor societăți: Producători din Uniune — European Owens Corning Fiberglas, Sprl („OC”); — Chomarat Textiles Industries S.A.S. („Chomarat”); — Saertex GmbH & Co. KG („Saertex”); — Ahlstrom-Munksjö Glassfibre Oy („Ahlstrom”). Producători din RPC incluși în eșantion (29) — China National Building Materials Group („grupul CNBM”); — Jushi Group Co., Ltd, Tongxiang, RPC; — Zhejiang Hengshi Fiberglass Fabrics Co., Ltd, Tongxiang, RPC; — China Jushi Co., Ltd., Tongxiang, RPC; — Jushi Group Hong Kong Co., Limited, Tongxiang, RPC; — Tongxiang Leishi Mineral Powder Co., Ltd., Tongxiang, RPC; — Tongxiang Jinshi Precious Metal Equipment Co., Ltd., Tongxiang, RPC; — Huajin Capital Limited, Hong Kong, RPC; — Jushi Group (HK) Sinosia Composite Materials Co., Ltd., Hong Kong, RPC; — Taishan Fiberglass Inc., Taian, RPC; — China National Building Material Group finance Co., Ltd, Beijing, RPC; — Sinoma Science & Technology Co., Ltd, Beijing și Nanjing, RPC; — Huatai Non-Metallic Powder Co., Ltd, Taian, RPC; — Taian Antai Gas Co., Ltd, Taian, RPC; — Taishan Fiberglass Zoucheng Co., Ltd, Zoucheng, RPC; — Sinoma Jinjing Fiber Glass (Zibo) Co., Ltd, Zibo, RPC; — Shandong Linyi Shanqi Mining Co., Ltd, instalația din orașul Sunzu, RPC — Yuntianhua Group („grupul Yuntianhua”): — PGTEX China Co., Ltd., Changzhou; RPC — Chongqing Tenways Material Corp.Ltd, Chongqing, RPC; — Chongqing Polycomp International Corporation (CPIC), Chongqing, RPC; — CPIC International Co., Limited (CPIC HK), Chongqing, RPC; — Changzhou Diba Textile Machinery Co., Ltd., Changzhou; RPC — Changzhou Newtry Co., Ltd., Changzhou; RPC — Chongqing Tianze New Material Co., Ltd., Chongqing, RPC; — Wenzhou Jinhui Nonmetallic Mining Co., Ltd., Chongqing, RPC; — Chongqing Yuanjia Mining Co., Ltd. (Chongqing Wingreat), Chongqing, RPC; — Yunnan Yuntianhua Group Co., Ltd., Kunming, RPC; — Yunnan Yuntianhua Financial Co., Ltd., Kunming, RPC. Producători-exportatori din Egipt — Jushi Egypt For Fiberglass Industry S.A.E, Suez; — Hengshi Egypt Fiberglass Fabrics S.A.E., Suez. Utilizatori — Siemens Gamesa Renewable Energy GmbH&Co KG („SGRE”); — Vestas Wind Systems A/S („Vestas”).

(116) Din cauza amenințării transmisiei de COVID-19 și a măsurilor luate în consecință pentru a face față epidemiei (30), Comisia nu a fost în măsură să verifice datele transmise de un număr de societăți care aparțin grupului unuia dintre producătorii-exportatori cu sediul în RPC. Având în vedere că această situație neprevăzută a survenit într-un stadiu foarte avansat al procedurii și că nu a fost posibilă nicio altă soluție, Comisia a utilizat în mod excepțional informațiile prezentate de aceste societăți pentru calculul subvenției, care au fost verificate pe baza informațiilor disponibile.

1.10. Neinstituirea de măsuri provizorii și procedura ulterioară

(117) La 24 ianuarie 2020, în conformitate cu articolul 29 litera (a) alineatul (2) din regulamentul de bază, Comisia a informat părțile interesate cu privire la intenția sa de a nu institui măsuri provizorii și de a continua ancheta.

(118) Comisia a continuat să caute și să verifice toate informațiile pe care le-a considerat necesare pentru constatările sale finale.

1.11. Comunicarea constatărilor definitive

(119) La 27 februarie 2020, Comisia a comunicat tuturor părților faptele și considerațiile esențiale pe baza cărora intenționa să impună o taxă antisubvenție definitivă asupra importurilor de produs în cauză în Uniune („comunicarea constatărilor definitive”).

(120) Tuturor părților li s-a acordat o perioadă de 15 zile în cursul căreia au putut formula observații cu privire la comunicarea constatărilor definitive. Mai multe părți interesate au solicitat prelungirea termenului. Comisia a acordat părților respective termenele de 20 martie și 23 martie 2020 pentru prezentarea de observații. Părțile interesate au avut posibilitatea de a formula observații cu privire la deschiderea anchetei și de a solicita să fie audiate de Comisie și/sau de consilierul-auditor pentru proceduri comerciale.

(121) În cadrul anchetei antidumping separate, la 19 decembrie 2019, părților li s-au comunicat constatările finale referitoare la faptele și considerațiile esențiale pe baza cărora Comisia intenționa să impună o taxă antidumping definitivă asupra importurilor de produs în cauză în Uniune. Pe lângă aceasta, părților interesate li s-a transmis o comunicare suplimentară la 10 februarie 2020.

(122) Comisia a abordat în prezentul regulament observațiile transmise pe parcursul procedurii antisubvenție. Observațiile transmise în contextul anchetei antidumping separate nu au fost abordate în prezentul regulament, cu excepția cazului în care părțile au indicat în mod explicit că observațiile se referă la ambele proceduri.

(123) În urma comunicării constatărilor definitive, părțile interesate au solicitat o audiere cu consilierul-auditor.

(124) În plus, părțile interesate au primit o comunicare a constatărilor definitive suplimentare la 17 aprilie 2020 și li s-a acordat ca termen-limită data de 22 aprilie 2020 pentru prezentarea de observații („comunicarea constatărilor definitive suplimentare”).

(125) De asemenea, părțile interesate au primit o a doua comunicare a constatărilor definitive suplimentare la 24 aprilie 2020 și li s-a acordat ca termen-limită data de 27 aprilie 2020 pentru prezentarea de observații („a doua comunicare a constatărilor definitive suplimentare”).

(126) Comisia a organizat audieri cu industria din Uniune, cu producătorii-exportatori Jushi/Hengshi China, cu producătorii-exportatori egipteni Jushi/Hengshi Egipt, precum și cu GE.

2. PRODUSUL ÎN CAUZĂ ȘI PRODUSUL SIMILAR

2.1. Produsul în cauză

(127) Produsul în cauză (31) este reprezentat de materialele țesute și/sau cusute din fibră de sticlă cu filament continuu și/sau din fire cu sau fără alte elemente, cu excepția produselor impregnate sau preimpregnate (pre-preg) și cu excepția țesăturilor cu ochiuri deschise cu o dimensiune mai mare de 1,8 mm atât în lungime, cât și în lățime și cu o greutate mai mare de 35 g/m2 („MFS”), originare din RPC și din Egipt, încadrate în prezent la codurile NC ex 7019 39 00, ex 7019 40 00, ex 7019 59 00 și ex 7019 90 00 (codurile TARIC 7019390080, 7019400080, 7019590080 și 7019900080) (denumite în continuare „produsul în cauză”).

(128) MFS sunt utilizate într-o gamă largă de aplicații, de exemplu, pentru producția de palete pentru turbine eoliene, în producția de echipamente pentru ambarcațiuni și camioane și de echipamente sportive, precum și în sistemele de reabilitare a conductelor.

2.2. Produsul similar

(129) Ancheta a arătat că următoarele produse au aceleași caracteristici fizice, chimice și tehnice de bază, precum și aceleași utilizări principale: — produsul în cauză; — produsul fabricat și vândut pe piața internă a țărilor în cauză și — produsul fabricat și vândut în Uniune de către industria Uniunii.

(130) Comisia a decis că produsele respective sunt, prin urmare, produse similare în sensul articolului 2 litera (c) din regulamentul de bază.

2.3. Afirmații cu privire la definiția produsului

(131) Un producător-exportator și Ministerul Comerțului din Republica Arabă Egipt au susținut că seturile MFS tăiate în prealabil nu trebuie să fie incluse în domeniul de aplicare al anchetei. Aceștia au susținut că seturile MFS tăiate în prealabil ar fi un produs din aval care necesită etape de producție suplimentare și care prezintă diferențe în ceea ce privește caracteristicile fizice, având o dimensiune mult mai mică. Ele există în forme și ambalaje diferite, fiind compuse din mai multe bucăți de țesătură mai mici matlasate împreună. S-a afirmat, de asemenea, că nu ar exista niciun risc de eludare prin excluderea seturilor, întrucât procesul de tăiere ar fi ireversibil și că produsul nu este interschimbabil cu MFS netăiate.

(132) Reclamantul a susținut că seturile MFS tăiate în prealabil și MFS netăiate au aceleași caracteristici de bază și utilizări finale. Întrucât MFS sunt materiale de consolidare, fasonarea lor este necesară pentru a corespunde formei produsului care trebuie consolidat, dar nu schimbă caracteristicile de bază ale MFS, ca atare. Procesul de tăiere poate fi efectuat de către producătorul de MFS, de un tăietor industrial independent sau de către clientul însuși. Aceasta este o operațiune foarte simplă și presupune costuri reduse. Reclamantul a susținut, de asemenea, că utilizatorii nu percep MFS tăiate în prealabil în mod diferit față de alte MFS, întrucât MFS sunt, în general, produse în conformitate cu specificațiile utilizatorilor. În cazul în care procesul de tăiere ar modifica caracteristicile MFS, atunci ele ar deveni inutilizabile pentru un client anume.

(133) Ancheta a arătat că procesele de tăiere prealabilă și de asamblare în seturi nu modifică caracteristicile fizice, tehnice sau chimice de bază ale MFS, nici utilizările lor finale de bază. Clienții ambelor produse sunt în mare măsură aceiași și ambele sunt vândute prin aceleași canale de distribuție.

(134) Ancheta a confirmat, de asemenea, că pentru majoritatea utilizărilor, MFS sunt produse la comandă în conformitate cu specificațiile clienților. Seturile MFS tăiate în prealabil sunt doar rezultatul unei specificații suplimentare din comanda clientului. Nici faptul că seturile MFS tăiate în prealabil primesc un ambalaj diferit nu le schimbă caracteristicile. Întrucât MFS sunt comandate din ce în ce mai mult sub formă de seturi MFS tăiate în prealabil și se utilizează, din ce în ce mai mult, serviciile fabricanților externi de seturi, ar exista un risc ridicat de eludare, în cazul în care MFS tăiate în prealabil ar fi excluse din domeniul de aplicare al anchetei. Prin urmare, Comisia a concluzionat că nu ar fi oportun să se excludă MFS tăiate în prealabil din domeniul de aplicare al anchetei.

(135) Un alt producător-exportator a susținut că firele din fibră de sticlă ar trebui să fie excluse din domeniul de aplicare al anchetei. Acest producător-exportator a susținut că firele din fibră de sticlă nu au fost menționate în mod explicit în chestionar, în plângere sau în avizul de deschidere, ceea ce ar indica faptul că acestea nu sunt vizate de definiția produsului. Acesta a mai susținut că MFS fabricate din fire nu ar putea fi clasificate în funcție de caracteristicile numărului de control al produsului („NCP”), că MFS din fire ar fi importate cu coduri NC diferite față de cele menționate în plângere și că firele din fibră de sticlă nu ar fi vizate nici de măsurile împotriva semitorturilor din fibră de sticlă instituite în cadrul altor proceduri.

(136) Reclamantul și un alt producător din Uniune (care nu este parte la plângere) au susținut că numai MFS fabricate din fire din fibră de sticlă netorsadate sau nerăsucite ar trebui să facă obiectul anchetei, în timp ce firele răsucite ar putea fi excluse din domeniul de aplicare al anchetei. Reclamantul a susținut că firele din fibră de sticlă netorsadate sau nerăsucite au caracteristici comune cu semitorturile din fibră de sticlă, fiind alcătuite dintr-un mănunchi de filamente sau fâșii nerăsucite și că ele sunt, de asemenea, utilizate în aceleași scopuri ca și semitorturile și au, în mod obișnuit, un diametru de 13-24 micrometri și măsoară 300-4 800 tex.

(137) În ceea ce privește includerea MFS din fire fibră de sticlă, avizul de deschidere a definit produsul care face obiectul anchetei drept „materiale țesute și/sau cusute din șuvițe și/sau fire din fibră de sticlă cu filament continuu, […]” (32). Ancheta a arătat că firele din fibră de sticlă netorsadate sau nerăsucite au aceleași caracteristici de bază ca semitorturile din fibră de sticlă, și anume sunt constituite dintr-un mănunchi de filamente sau fâșii nerăsucite și sunt, de asemenea, utilizate în aceleași scopuri. Ambele au, în mod obișnuit, un diametru de 13-24 micrometri și măsoară 300-4 800 tex. Prin urmare, nu ar fi oportun să se excludă aceste tipuri de produs din domeniul de aplicare al anchetei.

(138) În ceea ce privește MFS fabricate în principal din fire răsucite din fibră de sticlă, Comisia observă că acest produs, ce are caracteristici de bază diferite și care face, de asemenea, obiectul unor utilizări finale diferite, de exemplu pentru plăcile de circuite imprimate, nu a făcut parte niciodată din produsul în cauză. Comisia a clarificat în mod explicit acest aspect în avizul de clarificare.

3. SUBVENȚIONAREA: REPUBLICA POPULARĂ CHINEZĂ

3.1. Introducere: Prezentarea planurilor, proiectelor și a altor documente guvernamentale

(139) Înainte de a analiza presupusa subvenționare sub formă de subvenții sau de programe de subvenționare specifice, Comisia a evaluat planurile, proiectele și alte documente guvernamentale, care au fost relevante pentru mai multe subvenții sau programe de subvenționare. Aceasta a constatat că toate subvențiile sau programele de subvenționare care fac obiectul evaluării fac parte din procesul de implementare a planificării centralizate al GC vizând încurajarea industriei MFS, din motivele menționate mai jos.

(140) Cel de al 12-lea plan cincinal pentru dezvoltarea economică și socială națională a RPC (denumit în continuare „cel de al 12-lea plan cincinal”) a subliniat importanța industriei materialelor noi, care include producția de MFS, ca „industrie emergentă strategică” și prevede că aceasta trebuie să se dezvolte într-o „industrie-pilon fruntașă” prin intermediul unui sprijin și al unor orientări cuprinzătoare în materie de politică (33). În plus, cel de al 13-lea plan cincinal pentru dezvoltarea economică și socială națională a RPC (denumit în continuare „cel de al 13-lea plan cincinal”), care vizează perioada 2016-2020, urmărește să dezvolte alte industrii producătoare de noi materiale prin consolidarea cercetării și a dezvoltării și prin sporirea capacității de inovare a industriei producătoare (34).

(141) Cel de al 13-lea plan cincinal evidențiază viziunea strategică a GC pentru îmbunătățirea și promovarea industriilor-cheie. El subliniază rolul inovației tehnologice în dezvoltarea economică a RPC, precum și importanța continuă a principiilor dezvoltării ecologice. Conform capitolului 5 din plan, una dintre principalele direcții de dezvoltare este promovarea modernizării structurii industriale tradiționale, la fel ca în cazul celui de al 12-lea plan cincinal. Capitolul 22 prezintă mai pe larg această, explicând strategia de modernizare a industriei tradiționale din RPC prin promovarea reconversiei tehnologice a acesteia. În acest sens, în cel de-al 13-lea plan cincinal se afirmă că societățile vor fi sprijinite „pentru a se îmbunătăți per ansamblu în domenii precum tehnologia produsului, echipamentele industriale, protecția mediului și eficiența energetică”.

(142) Cel de al 13-lea plan cincinal menționează noile materiale de mai multe ori: „vom avansa mai rapid pentru a realiza progrese inovatoare în privința tehnologiilor de bază în domenii precum informațiile și comunicațiile de nouă generație, energia nouă, materialele noi […]” (35). Planul prevede, de asemenea, că vor exista proiecte realizate cu privire la principalele noi domenii de cercetare, dezvoltare și aplicare (36).

(143) În urma comunicării constatărilor definitive, GC și-a reiterat poziția de bază cu privire la planurile cincinale ale Chinei, susținând că acestea nu sunt imperative și nici nu au forță juridică obligatorie, ci sunt pur și simplu documente de orientare, întrucât nu conțin dispoziții legale reale, sancțiuni sau norme privind aplicabilitatea. GC a declarat, de asemenea, că cel de al 12-lea plan cincinal nu mai este aplicabil și că, chiar dacă cel de al 13-lea plan cincinal ar avea forță juridică obligatorie, ceea ce nu este cazul, acesta nu menționează MFS. În plus, deși planul se referă la „materialele noi”, el nu definește acest termen. În cele din urmă, cel de al 13-lea plan cincinal nu este specific industriei MFS sau „industriei noilor materiale”, ci acoperă aproape întreaga economie.

(144) Comisia nu a fost de acord cu această poziție. Capitolul 17 din cel de-al 13-lea plan cincinal precizează: „rolul jucat de strategia și de planul național de dezvoltare va fi unul principal și constrângător.” Astfel, în locul unor afirmații generale de încurajare, acest plan utilizează mai degrabă un limbaj care indică natura sa obligatorie.

(145) Chiar dacă cel de al 12-lea plan cincinal nu mai este aplicabil, planul anterior este cel care a evidențiat importanța industriei noilor materiale în calitate de „industrie emergentă strategică”, care a fost dezvoltată în continuare în cel de al 13-lea plan cincinal. Astfel cum se demonstrează în considerentele 148 și 149, industria noilor materiale include industria MFS. Astfel cum se menționează în considerentul 141, cel de al 13-lea plan cincinal evidențiază viziunea strategică a GC pentru îmbunătățirea și promovarea industriilor-cheie; prin urmare, el acordă prioritate anumitor sectoare și tehnologii, printre care MFS.

(146) Prin urmare, argumentele GC în această privință au fost respinse.

(147) Industria materialelor noi este considerată drept industrie „încurajată” în temeiul inițiativei „Made in China 2025” (37), fiind astfel eligibilă pentru a beneficia de o finanțare substanțială din partea statului. O serie de fonduri au fost create pentru sprijinirea inițiativei „Made in China 2025” și, prin urmare, în mod indirect, a industriei MFS, cum ar fi Fondul național pentru circuite integrate, Fondul de producție avansată și Fondul de investiții în industriile emergente (38).

(148) În plus, MFS este adesea menționat în categoria „materialelor noi”. Foaia de parcurs „Made in China 2025” (39) enumeră 10 sectoare strategice, care sunt industriile-cheie pentru GC. Aceasta descrie în sectorul 9 „materialele noi” și subcategoriile aferente, inclusiv materialele fundamentale avansate (punctul 9.1), materialele strategice-cheie (punctul 9.2), printre care fibrele de înaltă performanță și materialele compozite, materiale energetice noi (40). Noile materiale beneficiază, prin urmare, de avantajele care decurg din mecanismele de sprijin enumerate în document, inclusiv, printre altele, politicile de sprijin financiar, politica fiscală și privind impozitele, supravegherea și sprijinul exercitate de Consiliul de stat (41).

(149) În plus, în continuarea foii de parcurs „Made in China 2025”, în noiembrie 2016, lista celor 10 sectoare strategice a fost transpusă într-un Catalog cu patru elemente esențiale publicat de Comitetul consultativ pentru strategia națională de producție (National Manufacturing Strategy Advisory Committee – NMSAC), un grup consultativ pentru Grupul director național de mici dimensiuni pentru construirea unei capacități naționale de producție. În acest catalog, fiecare dintre cele 10 sectoare strategice este împărțit în patru capitole: (i) piesele de schimb esențiale, (ii) materialele esențiale-cheie, (iii) procesele/tehnologiile esențiale avansate și (iv) platformele tehnologice industriale. Fibra de sticlă este inclusă în sectorul 7: echipament electric, punctul II material esențial-cheie: subpunctul 16 panouri izolatoare din fibră de sticlă și în sectorul 9: materiale noi, punctul II materiale esențiale-cheie, subpunctul 10. Fibre de înaltă performanță, monomeri și materiale compozite și subpunctul 24. Materiale pe bază de sticlă.

(150) În urma comunicării constatărilor definitive, GC a susținut că MFS nu sunt menționate în inițiativa „Made in China 2025” care este disponibilă pe scară largă în întreaga economie și nu este obligatorie, ci constituie simple orientări.

(151) În acest sens, Comisia reiterează faptul că inițiativa „Made in China 2025” vizează în mod clar industriile noilor materiale, printre care se numără industria MFS, după cum s-a demonstrat deja. Acesta prevede sprijin și garanții strategice, printre altele, printr-o politică mai bună de ajutoare financiare și printr-un sprijin sporit acordat prin intermediul politicii fiscale. De exemplu, inițiativa prevede în mod clar „creșterea sprijinului pentru noua generație a tehnologiei informației, echipamentele de ultimă generație, materialele noi etc.”

(152) Inițiativa „Made in China 2025” afirmă că este „programul de acțiuni din primii zece ani de punere în aplicare a strategiei privind puterea industrială” și stabilește politici și obiective strategice clare. Inițiativa „Made in China 2025” prevede, de asemenea, că „diverse regiuni elaborează un program specific de punere în aplicare și detaliază măsurile de politică pentru asigurarea diverselor sarcini care urmează să fie puse în aplicare” și că „Ministerul Industriei și Informațiilor consolidează analiza privind monitorizarea, supravegherea și direcția, împreună cu departamentele relevante, și raportează în timp util Consiliului de Stat evenimentele majore”. În plus, inițiativa „Made in China 2025” este susținută de măsuri de punere în aplicare, cum ar fi Foaia de parcurs „Made in China 2025” și „Avizul Biroului general al Ministerului Industriei și Tehnologiei Informației privind publicarea Ghidului de finanțare 2017 pentru transformare și modernizare industrială” („Made in China 2025)” (42), care a acordat fonduri care au adus avantaje anumitor producători-exportatori de MFS cooperanți. În plus, planul de dezvoltare a industriei materialelor de construcții (2016-2020) menționat în considerentul 153 „este pregătit pe baza celui de-al 13-lea plan cincinal pentru economia națională și dezvoltarea socială a Republicii Populare Chineze și a strategiei Made in China 2025”. Având în vedere cele de mai sus, inițiativa „Made in China 2025” nu are caracteristicile unor simple orientări; dimpotrivă, ea pare să aibă, de facto, un efect obligatoriu și este pusă în aplicare la scară largă. Prin urmare, argumentele GC au fost respinse.

(153) În plus, Planul de dezvoltare a industriei materialelor de construcții (2016-2020) promovează, de asemenea, industria MFS. Planul respectiv prevede optimizarea structurii industriale, printre altele prin extinderea industriilor emergente, cum ar fi industriile producătoare de materiale pe bază de sticlă, ceramică industrială, lentile intraoculare, fibre și compozite de înaltă performanță, precum și grafen și materiale modificate. Acest obiectiv urmează să fie realizat prin intermediul finanțării guvernamentale, al politicilor fiscale, financiare, energetice, de stabilire a prețurilor și de protecție a mediului, precum și prin sprijinul pentru capital în vederea participării la fuziuni, achiziții și restructurări de întreprinderi din domeniul materialelor de construcții, prin diverse mijloace, inclusiv prin acordarea de împrumuturi (43).

(154) În urma comunicării constatărilor definitive, GC a susținut că Planul de dezvoltare a industriei materialelor de construcții se aplică tuturor materialelor de construcții și, prin urmare, este și el disponibil pe scară largă la nivelul întregii economii. În plus, acest plan vizează doar informații generale despre politica guvernamentală.

(155) Planul de dezvoltare a industriei materialelor de construcții prevede măsuri specifice care vizează industria materialelor de construcții, căreia îi aparține industria MFS, astfel cum se explică în considerentul 166. Prin urmare, Comisia nu este de acord cu afirmația GC că el este disponibil la nivelul întregii economii.

(156) Deși Planul de dezvoltare a industriei materialelor de construcții ar putea părea a fi doar un document de orientare, astfel cum se menționează în considerentul 152, el este un document de punere în aplicare a celui de al 13-lea plan cincinal și a strategiei „Made in China 2025”. Scopul său este de a „promova transformarea și modernizarea industriei materialelor de construcții, de a facilita tranziția industriei materialelor de construcții de la o mare industrie la o industrie puternică și de a realiza dezvoltarea durabilă în timpul perioadei de aplicare a «celui de al 13-lea plan cincinal»” și de a stabili sarcini și proiecte clare în vederea atingerii obiectivelor fixate pe o perioadă determinată concretă de cinci ani (44). Prin urmare, caracterul său pur orientativ este și mai discutabil atunci când se examinează planul în contextul său mai larg.

(157) Industria MFS este vizată, de asemenea, de Planul de dezvoltare a producției inteligente (2016-2020), publicat de Ministerul industriei și al tehnologiei informației (Ministry of Industry and Information Technology – „MIIT”) din China, care stabilește 10 sarcini-cheie care au ca scop scurtarea ciclului de dezvoltare a produselor, îmbunătățirea eficienței producției, a calității produselor, reducerea costurilor de operare, a resurselor și a consumului de energie, precum și accelerarea dezvoltării producției inteligente. În 2018, Consiliul de Stat a anunțat planurile Chinei de a-și extinde programul în materie de producție inteligentă prin adăugarea a aproximativ 100 de proiecte-pilot în același an și, în conformitate cu informațiile disponibile public, unul dintre producătorii-exportatori cooperanți, Taishan Fiberglass, Inc., a fost inclus în 2015 printre „fabricile cu producție inteligentă” de către MIIT (45).

(158) Potrivit GC, Planul de dezvoltare a producției inteligente (2016-2020) este irelevant, deoarece acesta nu este specific industriei MFS, ci vizează întreaga industrie prelucrătoare. În plus, GC a afirmat că planul nu este un document obligatoriu, ci doar un document de orientare.

(159) Planul de dezvoltare a industriei materialelor de construcții (2016-2020) este „pregătit în conformitate cu cel de-al 13-lea plan cincinal pentru economia națională și dezvoltarea socială a Republicii Populare Chineze și a strategiei Made in China 2025 (46)”. Prin urmare, el pune în aplicare strategia stabilită în aceste documente. Astfel cum s-a explicat anterior, cel de al 13-lea plan cincinal și strategia „Made in China 2025” vizează în mod specific anumite industrii, printre care se află industria MFS, una dintre industriile noilor materiale. În plus, în multe cazuri, Planul de dezvoltare a producției inteligente se referă la cele zece domenii-cheie ale strategiei „Made in China 2025”. În special, „Coloana specială 6 – evidențierea transformării inteligente a domeniului-cheie” prevede că „pentru noua generație de tehnologii ale informației, (…) materiale noi, (…) materiale de construcții (…), este promovată aplicarea aprofundată a tehnologiilor digitale și inteligente în cercetare și dezvoltare și proiectare, producție, logistică și antrepozitare, operare și gestionare, serviciile postvânzare și alte legături-cheie ale întreprinderilor”. Prin urmare, Planul de dezvoltare a producției inteligente (2016-2020) este specific industriilor-cheie stabilite de Strategia „Made in China 2025” și vizează, printre altele, noile materiale și sectoarele materialelor de construcții din care face parte industria MFS.

(160) Comisia observă, de asemenea, că limbajul utilizat în Planul de dezvoltare a producției inteligente (2016-2020) sugerează un caracter obligatoriu al documentului. În special, secțiunea II (III) „Obiectivele de dezvoltare” prevede că „Înainte de 2025, trebuie pusă în aplicare strategia în «două etape» pentru promovarea dezvoltării producției inteligente: În prima etapă, până în 2020, baza de dezvoltare a producției inteligente și capacitatea de sprijin vor fi, în mod evident, îmbunătățite, producția digitală va fi realizată în principal în domeniul-cheie al industriei prelucrătoare tradiționale, iar, datorită condițiilor și bazei de dezvoltare, transformarea inteligentă a industriilor-cheie va înregistra