RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene L 264/1

DECIZIA (UE) 2015/1814 A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI

din 6 octombrie 2015

privind înființarea și funcționarea unei rezerve pentru stabilitatea pieței aferentă schemei UE de comercializare a certificatelor de emisii de gaze cu efect de seră și de modificare a Directivei 2003/87/CE

(Text cu relevanță pentru SEE)

PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 192 alineatul (1),

având în vedere propunerea Comisiei Europene,

după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,

având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),

după consultarea Comitetului Regiunilor,

hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (2),

întrucât:

(1) Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului (3) a instituit un sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Uniunii (EU ETS) cu scopul de a promova reducerea emisiilor de gaze cu efect de seră de o manieră rentabilă și eficientă din punct de vedere economic.

(2) Potrivit concluziilor Consiliului European din 23 și 24 octombrie 2014 referitoare la cadrul de politici privind energia și schimbările climatice aferent anului 2030, principalul instrument european pentru îndeplinirea obiectivului Uniunii de a reduce emisiile de gaze cu efect de seră va fi un EU ETS reformat și funcțional, însoțit de un instrument de stabilizare a pieței.

(3) Articolul 10 alineatul (5) din Directiva 2003/87/CE prevede obligația Comisiei de a prezenta în fiecare an Parlamentului European și Consiliului un raport privind funcționarea pieței europene a carbonului.

(4) Raportul Comisiei către Parlamentul European și Consiliu privind situația pieței europene a carbonului în 2012 a identificat necesitatea de a lua măsuri pentru a corecta dezechilibrele structurale dintre cerere și ofertă. Evaluarea impactului privind cadrul de politici privind energia și schimbările climatice aferent anului 2030 indică faptul că aceste dezechilibre ar urma să continue și nu s-ar corecta în mod suficient prin adaptarea traiectoriei liniare către o țintă mai strictă în respectivul cadru de politici. O modificare a factorului liniar nu face decât să modifice treptat cantitatea de certificate alocate la nivelul Uniunii (plafonul EU ETS). În consecință, excedentul ar scădea și el doar treptat, astfel încât piața ar trebui să continue să funcționeze timp de peste un deceniu cu un excedent de aproximativ două miliarde de certificate sau mai mult, ceea ce ar împiedica, prin urmare, EU ETS să transmită semnalul necesar privind investițiile pentru a reduce emisiile de CO2 într-un mod eficient din punctul de vedere al costurilor și să devină un factor de stimulare a inovației în domeniul emisiilor reduse de carbon, care să contribuie la creșterea economică și la crearea de locuri de muncă.

(5) Pentru a răspunde acestei probleme și a spori rezistența EU ETS în raport cu dezechilibrele dintre cerere și ofertă, fiind astfel posibil pentru EU ETS să funcționeze într-o piață bine organizată, ar trebui instituită în 2018 o rezervă pentru stabilitatea pieței (denumită în continuare „rezerva”), care ar trebui să devină operațională începând din 2019. Rezerva respectivă ar consolida totodată sinergia cu alte politici în domeniul energiei și schimbărilor climatice. Pentru a menține un grad maxim de previzibilitate, ar trebui să se stabilească reguli clare privind plasarea certificatelor în rezervă și scoaterea acestora din rezervă. Rezerva ar trebui să funcționeze prin declanșarea automată a unor ajustări ale volumului de certificate de emisii scoase anual la licitație. În cazul în care condițiile sunt îndeplinite, începând din 2019, certificatele corespunzând unui procent de 12 % din numărul de certificate aflate în circulație, stabilit în cea mai recentă publicare, ar trebui, în fiecare an, să fie deduse din volumul certificatelor scoase la licitație și să fie plasate în rezervă. Anual, un număr corespunzător de certificate ar trebui să fie scoase din rezervă și acordate statelor membre în aceleași proporții și în aceeași ordine ca și cea folosită atunci când sunt plasate în rezervă și ar trebui să fie adăugate la volumul de certificate scoase la licitație dacă numărul total de certificate aflate în circulație este mai mic de 400 de milioane.

(6) În acest scop, Comisia și statele membre ar trebui, fără întârzieri nejustificate după publicarea de către Comisie a numărului total de certificate aflate în circulație până la data de 15 mai a unui an dat, să garanteze că calendarele de licitație ale platformei comune de licitație și, dacă este cazul, ale platformelor separate de licitație sunt ajustate pentru a ține seama de certificatele plasate în rezervă sau care urmează să fie scoase din rezervă. Ajustarea volumului de certificate care urmează să fie scoase la licitație ar trebui să fie repartizate în mod eșalonat pe o perioadă de 12 luni după modificarea calendarului de licitație aplicabil. Ținând seama de necesitatea ca licitația să decurgă în bune condiții, ar trebui ca în Regulamentul (UE) nr. 1031/2010 al Comisiei (4) să se stabilească detalii suplimentare cu privire la ajustare, acolo unde este necesar.

(7) În plus, pe lângă instituirea rezervei, ar trebui aduse câteva modificări subsecvente Directivei 2003/87/CE pentru a se asigura coerența și buna funcționare a EU ETS. Mai precis, punerea în aplicare a Directivei 2003/87/CE poate duce la scoaterea la licitație a unor volume mari de certificate la sfârșitul fiecărei perioade de comercializare, ceea ce poate submina stabilitatea pieței. În consecință, pentru a se evita o situație de dezechilibru al pieței în ceea ce privește oferta de certificate la sfârșitul unei perioade de comercializare și la începutul următoarei perioade, situație care ar putea perturba piața, ar trebui să se prevadă dispoziții privind scoaterea la licitație a unei părți din orice creștere mare a ofertei de la sfârșitul unei perioade de comercializare în primii doi ani din perioada următoare. Pentru a consolida și mai mult stabilitatea pieței europene a carbonului și pentru a evita creșterea artificială a ofertei spre sfârșitul perioadei de comercializare care a început în 2013, certificatele care nu au fost alocate instalațiilor în temeiul articolului 10a alineatul (7) din Directiva 2003/87/CE și certificatele care nu au fost alocate instalațiilor ca urmare a aplicării articolului 10a alineatele (19) și (20) din directiva respectivă („certificatele nealocate”) ar trebui plasate în rezervă în 2020. Comisia ar trebui să revizuiască Directiva 2003/87/CE în ceea ce privește certificatele respective nealocate și, dacă este cazul, ar trebui să transmită Parlamentului European și Consiliului o propunere cu privire la măsurile care ar putea fi luate în viitor.

(8) Reintroducerea planificată a 300 de milioane de certificate în 2019 și a 600 de milioane de certificate în 2020, stabilită în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 176/2014 al Comisiei (5), ar submina obiectivul rezervei de a corecta dezechilibrele structurale dintre cerere și ofertă. În consecință, cele 900 de milioane de certificate nu ar trebui comercializate în 2019 și în 2020, ci ar trebui plasate în rezervă.

(9) Este important ca EU ETS să stimuleze o creștere economică cu emisii reduse de dioxid de carbon și ca nivelul de competitivitate al industriilor Uniunii care sunt supuse unui risc real de relocare a emisiilor de carbon să fie protejat. Concluziile Consiliului European menționate anterior, referitoare la cadrul de politici privind energia și schimbările climatice aferent anului 2030, oferă orientări clare în ceea ce privește continuarea după 2020 a dispozițiilor privind alocarea cu titlu gratuit și relocarea emisiilor de carbon. Bazându-se pe aceste orientări strategice, Comisia ar trebui să revizuiască Directiva 2003/87/CE, în special articolul 10a al acesteia, și să transmită o propunere de revizuire a directivei respective în termen de șase luni de la adoptarea prezentei decizii. În vederea realizării obiectivului de a asigura condiții de concurență echitabile, revizuirea respectivă ar trebui să analizeze și posibilitatea de a introduce măsuri armonizate de compensare a costurilor indirecte la nivelul Uniunii. Revizuirea respectivă ar trebui să analizeze și dacă un număr de până la 50 de milioane de certificate nealocate ar trebui folosite pentru a suplimenta resursele existente pentru a promova proiectele menționate la articolul 10a alineatul (8) din directiva respectivă și proiecte de inovare industrială cu emisii reduse de carbon, cu proiecte în toate statele membre, inclusiv proiecte la scară mică, înainte de 2021.

(10) Comisia ar trebui să monitorizeze funcționarea rezervei în contextul raportului său anual privind piața carbonului. Raportul respectiv ar trebui să analizeze efectele relevante asupra competitivității, în special în sectorul industrial, inclusiv asupra PIB-ului, a ocupării forței de muncă și a indicatorilor privind investițiile. În plus, Comisia ar trebui, în termen de trei ani de la data începerii funcționării rezervei și în mod periodic după acea dată, să revizuiască funcționarea rezervei din perspectiva experienței dobândite în urma aplicării sale. Revizuirea funcționării rezervei ar trebui, în special, să analizeze dacă regulile privind plasarea certificatelor în rezervă și scoaterea acestora din rezervă sunt adecvate în ceea ce privește obiectivul urmărit, și anume corectarea dezechilibrelor structurale dintre cerere și ofertă. Revizuirea respectivă ar trebui să includă o analiză a echilibrului pieței, inclusiv a tuturor factorilor relevanți care influențează cererea și oferta, examinându-se și dacă sunt adecvate limitele predefinite care determină automat ajustarea volumului de certificate scoase anual la licitație, precum și procentajul aplicat numărului total de certificate aflate în circulație. În cazul în care analiza indică faptul că limitele nu mai sunt adecvate în lumina noilor evoluții ale pieței și a unor noi informații disponibile în momentul revizuirii, Comisia ar trebui să prezinte urgent o propunere de remediere a situației. Revizuirea ar trebui să analizeze și impactul rezervei asupra creșterii economice, a locurilor de muncă, a competitivității industriale a Uniunii și a riscului relocării emisiilor de carbon. Revizuirea modalității de funcționare a rezervei ar trebui să fie obiectivă și să țină seama de necesitatea de a menține stabilitatea mediului de reglementare, precum și de a asigura previzibilitatea pe termen lung în cadrul tranziției spre o economie cu emisii reduse de carbon.

(11) Deoarece obiectivele prezentei decizii și anume, instituirea unei rezerve pentru stabilitatea pieței și asigurarea funcționării acesteia, nu pot fi realizate în mod satisfăcător de către statele membre dar, având în vedere amploarea și efectele acestora, pot fi realizate mai bine la nivelul Uniunii, aceasta poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este definit la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat în respectivul articol, prezenta decizie nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea obiectivelor respective.

(12) Directiva 2003/87/CE ar trebui, prin urmare, modificată în consecință,

ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

Articolul 1

Rezerva pentru stabilitatea pieței

(1) Rezerva pentru stabilitatea pieței se instituie în 2018, iar plasarea certificatelor în rezervă se poate efectua de la 1 ianuarie 2019.

(2) Cantitatea de 900 de milioane de certificate scăzută din volumul de certificate licitate în perioada 2014-2016, în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 176/2014 adoptat în temeiul articolului 10 alineatul (4) din Directiva 2003/87/CE, nu se adaugă la volumele de certificate care urmează să fie licitate în 2019 și 2020, ci se plasează în rezervă.

(3) Certificatele care nu au fost alocate instalațiilor în temeiul articolului 10a alineatul (7) din Directiva 2003/87/CE și certificatele care nu au fost alocate instalațiilor ca urmare a aplicării articolului 10a alineatele (19) și (20) din directiva respectivă sunt plasate în rezervă în 2020. Comisia revizuiește Directiva 2003/87/CE în ceea ce privește certificatele care nu au fost alocate și, dacă este cazul, transmite o propunere Parlamentului European și Consiliului.

(4) Comisia publică numărul total de certificate aflate în circulație în fiecare an până la data de 15 mai a exercițiului următor. Numărul total de certificate aflate în circulație într-un an dat este numărul cumulat de certificate emise în perioada de după 1 ianuarie 2008, inclusiv numărul de certificate emise în temeiul articolului 13 alineatul (2) din Directiva 2003/87/CE în perioada respectivă și numărul drepturilor de utilizare a creditelor internaționale exercitate de către instalațiile industriale în temeiul schemei EU ETS în ceea ce privește emisiile de până la data de 31 decembrie a anului respectiv, minus numărul cumulat de tone de emisii verificate generate de instalațiile industriale în cadrul schemei EU ETS între data de 1 ianuarie 2008 și data de 31 decembrie a aceluiași an, numărul oricăror certificate anulate în conformitate cu articolul 12 alineatul (4) din Directiva 2003/87/CE și numărul de certificate aflate în rezervă. Nu se ține seama de emisiile produse în cursul perioadei de trei ani care începe în 2005 și se încheie în 2007 și nici de certificatele eliberate în ceea ce privește emisiile respective. Prima publicare are loc până la 15 mai 2017.

(5) În fiecare an, un număr de certificate egal cu 12 % din numărul total de certificate aflate în circulație, stabilit în cea mai recentă publicare menționată la alineatul (4) din prezentul articol, se deduce din volumul certificatelor de emisii care urmează să fie scoase la licitație de statele membre în temeiul articolului 10 alineatul (2) din Directiva 2003/87/CE și este plasat în rezervă în cursul unei perioade de 12 luni începând cu 1 septembrie a anului respectiv, cu excepția cazului în care acest număr de certificate care urmează să fie plasate în rezervă este mai mic de 100 de milioane. În primul an de funcționare a rezervei, plasările au loc și între 1 ianuarie și 1 septembrie a anului respectiv pentru 8 % din numărul total de certificate aflate în circulație stabilit în cea mai recentă publicare (ceea ce reprezintă 1 % pentru fiecare lună calendaristică).

Fără a aduce atingere numărului total de certificate deduse în temeiul prezentului alineat, până la 31 decembrie 2025, certificatele menționate la articolul 10 alineatul (2) primul paragraf litera (b) din Directiva 2003/87/CE nu se vor lua în considerare la determinarea cotelor-părți cu care statele membre contribuie la acel număr total de certificate.

(6) În orice an, în cazul în care numărul total de certificate aflate în circulație este mai mic de 400 de milioane, 100 de milioane de certificate sunt scoase din rezervă și sunt adăugate la volumul certificatelor care vor fi scoase la licitație de statele membre în temeiul articolului 10 alineatul (2) din Directiva 2003/87/CE. În cazul în care în rezervă se află mai puțin de 100 de milioane de certificate, toate certificatele se scot din rezervă în conformitate cu prezentul alineat.

(7) În orice an, în cazul în care alineatul (6) din prezentul articol nu este aplicabil și sunt adoptate măsuri în temeiul articolului 29a din Directiva 2003/87/CE, 100 de milioane de certificate sunt scoase din rezervă și sunt adăugate la volumul certificatelor care vor fi scoase la licitație de statele membre în temeiul articolului 10 alineatul (2) din Directiva 2003/87/CE. În cazul în care în rezervă se află mai puțin de 100 de milioane de certificate, toate certificatele din rezervă se scot în conformitate cu prezentul alineat.

(8) În cazul în care, după publicarea numărului total de certificate aflate în circulație, se iau măsuri în conformitate cu alineatul (5), (6) sau (7), calendarele de licitație țin seama de certificatele plasate în rezervă sau care urmează să fie scoase din rezervă. Certificatele sunt plasate în rezervă sau scoase din aceasta în cursul unei perioade de 12 luni. În cazul în care se scot certificate din rezervă în temeiul alineatului (6) sau (7), indiferent de perioada în cursul căreia are loc această acțiune, scoaterea se efectuează în funcție de cotele-părți ale statelor membre aplicabile în momentul plasării certificatelor în rezervă și, de asemenea, în ordinea în care certificatele au fost plasate în rezervă.

Articolul 2

Modificarea Directivei 2003/87/CE

Directiva 2003/87/CE se modifică după cum urmează:

1. Articolul 10 se modifică după cum urmează: (a) alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text: „(1) Începând din 2019, statele membre scot la licitație toate certificatele care nu sunt alocate cu titlu gratuit în conformitate cu articolele 10a și 10c și care nu sunt plasate în rezerva pentru stabilitatea pieței instituită prin Decizia (UE) 2015/1814 a Parlamentului European și a Consiliului (6). (6) Decizia (UE) 2015/1814 a Parlamentului European și a Consiliului din 6 octombrie 2015 privind înființarea și funcționarea unei rezerve de stabilitate a pieței pentru schema UE de comercializare a certificatelor de emisii de gaze cu efect de seră și de modificare a Directivei 2003/87/CE (JO L 264, 9.10.2015, p. 1).”;" (b) după alineatul (1) se introduce următorul alineat: „(1a) În cazul în care volumul de certificate de emisii care urmează să fie scoase la licitație de statele membre în ultimul an al fiecărei perioade menționate la articolul 13 alineatul (1) din prezenta directivă depășește cu mai mult de 30 % media preconizată a volumului de certificate scoase la licitație pentru primii doi ani din perioada următoare înainte de aplicarea articolului 1 alineatul (5) din Decizia (UE) 2015/1814, două treimi din diferența dintre aceste volume se scad din volumul de certificate scoase la licitație în ultimul an al perioadei și se adăugă în tranșe egale volumelor care urmează să fie scoase la licitație de statele membre în primii doi ani ai perioadei următoare.”

2. La articolul 13 alineatul (2), al doilea paragraf se înlocuiește cu următorul text: „Statele membre eliberează persoanelor certificate pentru perioada curentă care să înlocuiască orice certificate deținute de acestea care sunt anulate în conformitate cu primul paragraf. În mod similar, certificatele păstrate în rezerva pentru stabilitatea pieței care nu mai sunt valabile se înlocuiesc cu certificate care sunt valabile pentru perioada curentă.”

Articolul 3

Revizuire

Comisia monitorizează funcționarea rezervei în cadrul raportului menționat la articolul 10 alineatul (5) din Directiva 2003/87/CE. Acest raport ar trebui să analizeze efectele relevante asupra competitivității, în special în sectorul industrial, inclusiv asupra PIB-ului, a ocupării forței de muncă și a indicatorilor privind investițiile. În termen de trei ani de la data începerii funcționării rezervei și ulterior la intervale de cinci ani, Comisia revizuiește rezerva, pe baza analizei funcționării corecte a pieței europene a carbonului, și prezintă o propunere, dacă este cazul, Parlamentului European și Consiliului. Fiecare revizuire acordă o atenție deosebită procentajului utilizat pentru stabilirea numărului de certificate care urmează să fie plasate în rezervă în temeiul articolului 1 alineatul (5) din prezenta decizie, precum și valorii numerice a pragului numărului total de certificate aflate în circulație și numărului certificatelor care urmează să fie scoase din rezervă în temeiul articolului 1 alineatul (6) sau (7) din prezenta decizie. În cadrul acestei revizuiri, Comisia analizează și impactul rezervei asupra creșterii economice, a locurilor de muncă, a competitivității industriale a Uniunii și a riscului relocării emisiilor de carbon.

Articolul 4

Dispoziție tranzitorie

Articolul 10 alineatul (1) din Directiva 2003/87/CE, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului (7), se aplică în continuare până la 31 decembrie 2018.

Articolul 5

Intrarea în vigoare

Prezenta decizie intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

Adoptată la Strasbourg, 6 octombrie 2015. Pentru Parlamentul European Președintele M. SCHULZ Pentru Consiliu Președintele N. SCHMIT

(1) JO C 424, 26.11.2014, p. 46.

(2) Poziția Parlamentului European din 8 iulie 2015 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial) și Decizia Consiliului din 18 septembrie 2015.

(3) Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității și de modificare a Directivei 96/61/CE a Consiliului (JO L 275, 25.10.2003, p. 32).

(4) Regulamentul (UE) nr. 1031/2010 al Comisiei din 12 noiembrie 2010 privind calendarul, administrarea și alte aspecte ale licitării certificatelor de emisii de gaze cu efect de seră în temeiul Directivei 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității (JO L 302, 18.11.2010, p. 1).

(5) Regulamentul (UE) nr. 176/2014 al Comisiei din 25 februarie 2014 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 1031/2010 în special pentru a determina volumele de certificate de emisii de gaze cu efect de seră care urmează să fie scoase la licitație în perioada 2013-2020 (JO L 56, 26.2.2014, p. 11).

(7) Directiva 2009/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 de modificare a Directivei 2003/87/CE în vederea îmbunătățirii și extinderii sistemului comunitar de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră (JO L 140, 5.6.2009, p. 63).