2012R0966 — RO — 01.01.2016 — 002.001

Acest document reprezintă un instrument de documentare, iar instituţiile nu îşi asumă responsabilitatea pentru conţinutul său.

Astfel cum a fost modificat prin:









▼B

REGULAMENTUL (UE, EURATOM) NR. 966/2012 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI

din 25 octombrie 2012

privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) Nr. 1605/2002 al Consiliului

CUPRINS PARTEA I DISPOZIȚII COMUNE TITLUL I OBIECTUL, DOMENIUL DE APLICARE ȘI DEFINIȚII Articolul 1 Obiectul Articolul 2 Definiții Articolul 3 Conformitatea legislației secundare cu prezentul regulament Articolul 4 Perioade, date și termene Articolul 5 Protecția datelor cu caracter personal TITLUL II PRINCIPII BUGETARE Articolul 6 Respectarea principiilor bugetare Capitolul 1 Principiile unității și exactității bugetare Articolul 7 Domeniul de aplicare a bugetului Articolul 8 Norme speciale care reglementează principiile unității și exactității bugetare Capitolul 2 Principiul anualității Articolul 9 Definiție Articolul 10 Tip de credite Articolul 11 Contabilizarea veniturilor și a creditelor Articolul 12 Angajarea creditelor Articolul 13 Anularea și reportarea creditelor Articolul 14 Norme privind reportarea veniturilor alocate Articolul 15 Dezangajarea creditelor Articolul 16 Norme aplicabile în cazul adoptării cu întârziere a bugetului Capitolul 3 Principiul echilibrului Articolul 17 Definiție și domeniul de aplicare Articolul 18 Soldul exercițiului financiar Capitolul 4 Principiul unității de cont… Articolul 19 Utilizarea monedei euro Capitolul 5 Principiul universalității Articolul 20 Definiție și domeniul de aplicare Articolul 21 Venituri alocate Articolul 22 Donații Articolul 23 Norme privind deducerile și ajustări datorate cursului de schimb Capitolul 6 Principiul specificității Articolul 24 Dispoziții generale Articolul 25 Transferuri efectuate de alte instituții decât Comisia Articolul 26 Transferuri efectuate de Comisie Articolul 27 Propuneri de transferuri prezentate Parlamentului European și Consiliului de către instituții Articolul 28 Norme speciale privind transferurile Articolul 29 Transferuri reglementate de dispoziții speciale Capitolul 7 Principiul bunei gestiuni financiare Articolul 30 Principiile economiei, eficienței și eficacității Articolul 31 Fișa financiară obligatorie Articolul 32 Controlul intern al execuției bugetare Articolul 33 Sisteme de control rentabile Capitolul 8 Principiul transparenței Articolul 34 Publicarea conturilor, a bugetelor și a rapoartelor Articolul 35 Publicarea de informații referitoare la destinatari și a altor informații TITLUL III ÎNTOCMIREA ȘI STRUCTURA BUGETULUI Capitolul 1 Întocmirea bugetului Articolul 36 Estimările veniturilor și ale cheltuielilor Articolul 37 Bugetul estimat al organismelor menționate la articolul 200 Articolul 38 Proiectul de buget Articolul 39 Scrisoare rectificativă la proiectul de buget Articolul 40 Obligații care revin statelor membre din adoptarea bugetului Articolul 41 Proiecte de bugete rectificative Articolul 42 Transmiterea anticipată a estimărilor și a proiectelor de buget Capitolul 2 Structura și prezentarea bugetului Articolul 43 Structura bugetului Articolul 44 Nomenclatorul bugetar Articolul 45 Interzicerea veniturilor negative Articolul 46 Provizioane Articolul 47 Rezerva negativă Articolul 48 Rezerva pentru ajutoare de urgență Articolul 49 Prezentarea bugetului Articolul 50 Norme privind schemele de personal Capitolul 3 Disciplina bugetară Articolul 51 Respectarea cadrului financiar multianual Articolul 52 Conformitatea actelor Uniunii cu bugetul TITLUL IV EXECUȚIA BUGETARĂ Capitolul 1 Dispoziții generale Articolul 53 Execuția bugetară în conformitate cu principiul bunei gestiuni financiare Articolul 54 Actul de bază și excepții Articolul 55 Execuția bugetară de către alte instituții decât Comisia Articolul 56 Delegarea competențelor de execuție bugetară Articolul 57 Conflicte de interese Capitolul 2 Metode de execuție Articolul 58 Metode de execuție bugetară Articolul 59 Gestiunea partajată cu statele membre Articolul 60 Gestiunea indirectă Articolul 61 Verificări ex ante și acorduri de delegare Articolul 62 Agenții executive Articolul 63 Limite privind delegarea competențelor Capitolul 3 Actorii financiari Secțiunea 1 Principiul separării sarcinilor Articolul 64 Separarea sarcinilor Secțiunea 2 Ordonatorul de credite Articolul 65 Ordonatorul de credite Articolul 66 Competențele și sarcinile ordonatorului de credite Articolul 67 Competențele și sarcinile șefilor delegațiilor Uniunii Secțiunea 3 Contabilul Articolul 68 Competențele și sarcinile contabilului Articolul 69 Competențe care pot fi delegate de către contabil Secțiunea 4 Administratorul contului de avans Articolul 70 Conturi de avans Capitolul 4 Răspunderea actorilor financiari Secțiunea 1 Reguli generale Articolul 71 Retragerea și suspendarea delegațiilor acordate actorilor financiari Articolul 72 Răspunderea ordonatorului de credite în cazul unei activități ilegale, al fraudei sau al corupției Secțiunea 2 Reguli aplicabile ordonatorilor de credite competenți Articolul 73 Reguli aplicabile ordonatorilor de credite Secțiunea 3 Reguli aplicabile contabililor și administratorilor conturilor de avans… Articolul 74 Reguli aplicabile contabililor Articolul 75 Reguli aplicabile administratorilor conturilor de avans Capitolul 5 Operațiuni de venituri Secțiunea 1 Punerea la dispoziție a resurselor proprii Articolul 76 Resurse proprii Secțiunea 2 Estimarea creanțelor Articolul 77 Estimarea creanțelor Secțiunea 3 Constatarea creanțelor Articolul 78 Constatarea creanțelor Secțiunea 4 Ordonanțarea recuperărilor Articolul 79 Ordonanțarea recuperărilor Secțiunea 5 Recuperarea Articolul 80 Reguli privind recuperările Articolul 81 Termen de prescripție Articolul 82 Tratamentul național al creanțelor deținute de Uniune Articolul 83 Amenzi și penalități impuse de Comisie și dobânzi acumulate Capitolul 6 Operațiuni de cheltuieli Articolul 84 Decizia de finanțare Secțiunea 1 Angajarea cheltuielilor Articolul 85 Tipuri de angajamente Articolul 86 Reguli aplicabile angajamentelor Articolul 87 Verificări aplicabile angajamentelor Secțiunea 2 Lichidarea cheltuielilor Articolul 88 Lichidarea cheltuielilor Secțiunea 3 Ordonanțarea cheltuielilor Articolul 89 Ordonanțarea cheltuielilor Secțiunea 4 Plata cheltuielilor Articolul 90 Tipuri de plăți Articolul 91 Plata în limita fondurilor disponibile Secțiunea 5 Termene pentru operațiuni de cheltuieli Articolul 92 Termene Capitolul 7 Sisteme informatice și e-guvernarea Articolul 93 Gestionarea electronică a operațiunilor Articolul 94 Transmiterea documentelor Articolul 95 E-guvernarea Capitolul 8 Principii administrative Articolul 96 Buna gestiune Articolul 97 Precizarea căilor de atac Capitolul 9 Auditorul intern Articolul 98 Desemnarea auditorului intern Articolul 99 Competențele și sarcinile auditorului intern Articolul 100 Independența auditorului intern TITLUL V ACHIZIȚII PUBLICE ȘI CONCESIUNI Capitolul 1 Dispoziții generale Secțiunea 1 Domeniul de aplicare și principii de atribuire Articolul 101 Definiții în sensul prezentului titlu Articolul 102 Principii aplicabile contractelor de achiziții publice Secțiunea 2 Publicarea Articolul 103 Măsuri de publicitate Secțiunea 3 Proceduri de achiziții Articolul 104 Proceduri de achiziții Articolul 104a Achiziții interinstituționale și achiziții comune Articolul 105 Pregătirea unei proceduri de achiziții Articolul 105a Protecția intereselor financiare ale Uniunii prin intermediul detectării riscurilor și al impunerii de sancțiuni administrative Articolul 106 Criterii de excludere și sancțiuni administrative Articolul 107 Respingerea de la o anumită procedură de achiziții Articolul 108 Sistemul de detectare timpurie și de excludere Articolul 110 Atribuirea contractelor Articolul 111 Depunere, comunicare electronică și evaluare Articolul 112 Contacte pe parcursul procedurii de achiziții Articolul 113 Decizia de atribuire și informații privind candidații sau ofertanții Articolul 114 Anularea procedurii de achiziții Articolul 114a Executarea și modificările aduse contractului Secțiunea 4 Garanții și acțiuni corective Articolul 115 Garanții Articolul 116 Erori substanțiale, nereguli sau fraude Capitolul 2 Dispoziții aplicabile contractelor atribuite de instituții în cont propriu Articolul 117 Autoritatea contractantă Articolul 118 Praguri aplicabile și perioada de așteptare Articolul 119 Normele privind participarea la procedurile de achiziții Articolul 120 Regulile privind achizițiile ale Organizației Mondiale a Comerțului TITLUL VI GRANTURI Capitolul 1 Domeniul de aplicare și forma granturilor Articolul 121 Domeniul de aplicare a granturilor Articolul 122 Beneficiari Articolul 123 Forme de grant Articolul 124 Sumele forfetare, costurile unitare și finanțarea la rate forfetare Capitolul 2 Principii Articolul 125 Principii generale aplicabile granturilor Articolul 126 Costurile eligibile Articolul 127 Cofinanțarea în natură Articolul 128 Transparență Articolul 129 Principiul atribuirii necumulative Articolul 130 Principiul neretroactivității Capitolul 3 Procedura de atribuire Articolul 131 Cereri de grant Articolul 132 Criterii de selecție și de atribuire Articolul 133 Procedura de evaluare Capitolul 4 Plățile și controlul Articolul 134 Garanția de prefinanțare Articolul 135 Plata granturilor și controale Articolul 136 Perioadele de păstrare a evidențelor Capitolul 5 Punerea în aplicare Articolul 137 Contractele de executare și sprijinul financiar acordat terților TITLUL VII PREMII Articolul 138 Reguli generale TITLUL VIII INSTRUMENTE FINANCIARE Articolul 139 Domeniul de aplicare Articolul 140 Principii și condiții aplicabile instrumentelor financiare TITLUL IX PREZENTAREA CONTURILOR ȘI CONTABILITATEA Capitolul 1 Prezentarea conturilor Articolul 141 Structura conturilor Articolul 142 Raportul privind gestiunea bugetară și financiară Articolul 143 Reguli privind conturile Articolul 144 Principii contabile Articolul 145 Situații financiare Articolul 146 Rapoarte privind execuția bugetară Articolul 147 Conturi provizorii Articolul 148 Aprobarea conturilor consolidate finale Capitolul 2 Informații privind execuția bugetară Articolul 149 Raportul privind garanțiile și riscurile bugetare Articolul 150 Informații privind execuția bugetară Capitolul 3 Contabilitatea Secțiunea 1 Dispoziții comune Articolul 151 Sistemul contabil Articolul 152 Cerințe comune privind sistemul contabil al instituțiilor Secțiunea 2 Contabilitatea generală Articolul 153 Contabilitatea generală Articolul 154 Înregistrările în contabilitatea generală Articolul 155 Ajustări contabile Secțiunea 3 Contabilitatea bugetară Articolul 156 Contabilitatea bugetară Capitolul 4 Inventarierea patrimoniului Articolul 157 Inventarul TITLUL X AUDITUL EXTERN ȘI DESCĂRCAREA DE GESTIUNE Capitolul 1 Auditul extern Articolul 158 Auditul extern efectuat de Curtea de Conturi Articolul 159 Norme și proceduri în materie de audit Articolul 160 Verificări privind titlurile de valoare și numerarul Articolul 161 Dreptul de acces al Curții de Conturi Articolul 162 Raportul anual al Curții de Conturi Articolul 163 Rapoarte speciale ale Curții de Conturi Capitolul 2 Descărcarea de gestiune Articolul 164 Calendarul procedurii de descărcare de gestiune Articolul 165 Procedura de descărcare de gestiune Articolul 166 Măsuri adoptate în urma descărcării de gestiune Articolul 167 Dispoziții speciale privind SEAE PARTEA II DISPOZIȚII SPECIALE TITLUL I FONDUL EUROPEAN DE GARANTARE AGRICOLĂ Articolul 168 Dispoziții speciale privind Fondul european de garantare agricolă Articolul 169 Angajamente din fondurile FEGA Articolul 170 Angajamente provizorii globale din creditele FEGA Articolul 171 Planificarea și programarea angajamentelor bugetare FEGA Articolul 172 Contabilitatea cheltuielilor FEGA Articolul 173 Transferul creditelor FEGA Articolul 174 Veniturile FEGA alocate TITLUL II FONDURI STRUCTURALE, FONDUL DE COEZIUNE, FONDUL EUROPEAN PENTRU PESCUIT, FONDUL EUROPEAN AGRICOL PENTRU DEZVOLTARE RURALĂ ȘI FONDURI AFERENTE SPAȚIULUI DE LIBERTATE, SECURITATE ȘI JUSTIȚIE CARE FAC OBIECTUL GESTIUNII PARTAJATE ȘI MECANISMUL PENTRU INTERCONECTAREA EUROPEI Articolul 175 Dispoziții speciale Articolul 176 Respectarea alocărilor creditelor de angajament Articolul 177 Plata contribuțiilor, a plăților intermediare și a rambursărilor Articolul 178 Dezangajarea creditelor Articolul 178a Reportarea creditelor de angajament destinate Mecanismului pentru interconectarea Europei Articolul 179 Transferul creditelor Articolul 180 Gestionarea, selecția și auditul TITLUL III CERCETARE Articolul 181 Fonduri de cercetare Articolul 182 Angajamentele Fondului de cercetare Articolul 183 Centrul Comun de Cercetare TITLUL IV ACȚIUNI EXTERNE Capitolul 1 Dispoziții generale Articolul 184 Acțiuni externe Capitolul 2 Punerea în aplicare a acțiunilor Secțiunea 1 Dispoziții generale Articolul 185 Punerea în aplicare a acțiunilor externe Secțiunea 2 Sprijin bugetar și fonduri fiduciare cu donatori multipli Articolul 186 Utilizarea sprijinului bugetar Articolul 187 Fonduri fiduciare ale Uniunii pentru acțiuni externe Secțiunea 3 Alte metode de gestiune Articolul 188 Punerea în aplicare a acțiunilor externe prin gestiune indirectă Articolul 189 Acorduri de finanțare privind punerea în aplicare a acțiunilor externe Capitolul 3 Achiziții Articolul 190 Achiziții pentru acțiuni externe Articolul 191 Normele privind accesul la achiziții Capitolul 4 Granturi Articolul 192 Finanțarea integrală a unei acțiuni externe Articolul 193 Norme aplicabile granturilor pentru acțiuni externe Capitolul 5 Verificarea conturilor Articolul 194 Controlul exercitat de Uniune în cadrul unei acțiuni externe TITLUL V OFICIILE EUROPENE Articolul 195 Oficiile europene Articolul 196 Credite referitoare la oficiile europene Articolul 197 Ordonatorul de credite al oficiilor europene Articolul 198 Conturile oficiilor interinstituționale europene Articolul 199 Delegarea competențelor ordonatorului de credite către oficiile interinstituționale europene Articolul 200 Servicii către terțe părți TITLUL VI CREDITE ADMINISTRATIVE Articolul 201 Dispoziții generale Articolul 202 Angajamente Articolul 203 Dispoziții speciale privind creditele administrative TITLUL VII EXPERȚI Articolul 204 Experți remunerați PARTEA III DISPOZIȚII FINALE ȘI TRANZITORII Articolul 205 Dispoziții tranzitorii Articolul 206 Cereri de informații din partea Parlamentului European și a Consiliului Articolul 207 Praguri și valori Articolul 208 Regulament financiar-cadru pentru organismele instituite în temeiul TFUE și al Tratatului Euratom Articolul 209 Regulament financiar-tip pentru organismele de parteneriat public-privat Articolul 210 Exercitarea competenței de a adopta acte delegate Articolul 211 Revizuire Articolul 212 Abrogare Articolul 213 Revizuire privind SEAE Articolul 214 Intrarea în vigoare ANEXĂ TABEL DE CORESPONDENțĂ Declarație comună privind aspecte legate de CFM Declarație comună privind cheltuielile imobiliare, în legătură cu articolul 203 Declarație comună a Parlamentului European, Consiliului și Comisiei cu privire la articolul 203 alineatul (3)







PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 322, coroborat cu Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice, în special articolul 106a, având în vedere propunerea Comisiei Europene, după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale, având în vedere avizul Curții de Conturi ( 1 ), hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară ( 2 ), întrucât: (1) Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene ( 3 ) a fost modificat de mai multe ori în mod substanțial. Deoarece se impun noi modificări, inclusiv pentru a lua în considerare intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona, pentru motive de claritate, Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 ar trebui abrogat și înlocuit cu prezentul regulament. (2) Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 a stabilit principiile bugetare și normele financiare care reglementează întocmirea și execuția bugetului general al Uniunii (denumit în continuare „bugetul”), asigură o gestiune adecvată și eficace, precum și controlul și protecția intereselor financiare ale Uniunii și sporesc transparența, principii care ar trebui respectate în toate actele juridice și de către toate instituțiile. Principiile fundamentale, conceptul și structura regulamentului respectiv, precum și normele de bază ale gestiunii bugetare și financiare ar trebui menținute. Derogările de la aceste principii fundamentale ar trebui revizuite și simplificate cât mai mult posibil, ținându-se cont de pertinența lor continuă, valoarea lor adăugată pentru buget și sarcina pe care o impun părților interesate. Este necesară menținerea și consolidarea elementelor fundamentale ale normelor financiare: rolul actorilor financiari, integrarea controalelor în serviciile operaționale, auditorii interni, întocmirea bugetului pe activități, modernizarea principiilor și a normelor contabile, precum și principiile de bază referitoare la granturi. (3) Având în vedere natura și sarcinile sale speciale, în special independența sa în ceea ce privește gestionarea finanțelor proprii, Banca Centrală Europeană („BCE”) ar trebui să fie exclusă din domeniul de aplicare a prezentului regulament, în absența unor dispoziții contrare în prezentul regulament. (4) Experiența practică a demonstrat că ar trebui incluse anumite norme în prezentul regulament în vederea alinierii acestuia la evoluția cerințelor în materie de execuție bugetară, precum cofinanțarea cu alți donatori, a sporirii eficienței ajutorului extern, a facilitării utilizării instrumentelor financiare speciale, cum ar fi cele încheiate cu Banca Europeană de Investiții („BEI”) și a facilitării execuției bugetare prin parteneriate public-privat („PPP”). (5) Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 se limita la enunțarea principiilor bugetare generale și a normelor financiare corespunzătoare tratatelor, în timp ce dispozițiile de aplicare erau definite în Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2342/2002 al Comisiei din 23 decembrie 2002 de stabilire a normelor detaliate de aplicare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002, pentru a îmbunătăți ierarhia normelor și lizibilitatea Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 ( 4 ). În conformitate cu articolul 290 din TFUE, un act legislativ poate să delege Comisiei competența de a adopta acte fără caracter legislativ numai pentru a completa sau modifica anumite elemente neesențiale ale actului legislativ vizat. În consecință, unele dispoziții prevăzute de Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2342/2002 ar trebui încorporate în prezentul regulament. (6) Cooperarea polițienească și cea judiciară în materie penală au fost integrate altor politici și acțiuni interne ale Uniunii. Astfel, dispozițiile financiare speciale aplicabile acestor politici nu se mai justifică și, prin urmare, nu ar trebui să fie incluse în prezentul regulament. (7) Pentru a asigura transparența, în buget ar trebui înscrise garanții pentru operațiunile de împrumut și de creditare realizate de Uniune, inclusiv pentru operațiunile din cadrul Mecanismului european de stabilitate financiară și al Mecanismului de asistență financiară pentru balanțele de plăți ale statelor membre. (8) Normele existente care reglementează dobânda generată de plățile de prefinanțare ar trebui simplificate, deoarece determină o sarcină administrativă excesivă atât pentru beneficiarii fondurilor, cât și pentru serviciile Comisiei și creează neînțelegeri între serviciile Comisiei și beneficiari. În interesul simplificării, în special în ceea ce privește beneficiarii și în conformitate cu principiul bunei gestiuni financiare, nu ar trebui să mai existe obligația de a genera dobândă la plățile de prefinanțare și de a recupera această dobândă. Cu toate acestea, ar trebui să se poată include o astfel de obligație într-un acord de delegare a sarcinilor de execuție bugetară pentru a permite reafectarea dobânzilor generate de plățile de prefinanțare către programe, deducerea respectivei dobânzi din cererile de plată sau recuperarea acesteia. (9) Normele în materie de reportare a veniturilor alocate ar trebui să țină seama de distincția dintre venituri alocate externe și interne. Pentru respectarea finalității definite de donator, veniturile alocate externe ar trebui reportate în mod automat și utilizate până la efectuarea tuturor operațiunilor legate de programul sau acțiunea pentru care acestea au fost alocate. În cazul în care veniturile alocate externe sunt încasate în ultimul an al programului sau al acțiunii, ar trebui să fie posibil ca acestea să fie utilizate și în primul an al programului următor sau al acțiunii următoare. Veniturile alocate interne ar trebui să poată fi reportate doar un an, în absența unor dispoziții contrare în prezentul regulament. (10) Ar trebui să fie precizate normele referitoare la doisprezecimile provizorii în ceea ce privește atât doisprezecimile suplimentare care ar putea fi necesare, cât și cazurile în care Parlamentul European decide să reducă valoarea cheltuielilor suplimentare care depășesc doisprezecimile provizorii adoptate de către Consiliu. (11) Derogarea de la principiul universalității în ce privește veniturile alocate ar trebui modificată astfel încât să țină seama, pe de o parte, de elementele specifice veniturilor alocate interne care provin din creditele autorizate de Parlamentul European și de Consiliu și, pe de altă parte, de cele ale veniturilor alocate externe care sunt colectate de la diverși donatori și alocate de aceștia unui program specific sau unei acțiuni specifice. Mai mult, donatorilor externi ar trebui să li se permită să cofinanțeze acțiuni externe, în special operațiuni umanitare, chiar și în cazurile în care actul de bază nu prevede în mod expres o astfel de cofinanțare. (12) Prezentarea veniturilor alocate în proiectul de buget, ar trebui să fie mai transparentă, prin introducerea unei prevederi conform căreia cuantumurile veniturilor alocate trebuie incluse în proiectul de buget în limita valorilor care sunt sigure la data întocmirii proiectului de buget. (13) În ceea ce privește principiul specificității, deoarece în prezent nu se mai face distincție între cheltuielile obligatorii și cele neobligatorii, dispozițiile care reglementează transferurile de credite ar trebui să fie adaptate în mod corespunzător. (14) Normele care reglementează transferurile de credite ar trebui să fie, de asemenea, adaptate schimbărilor rezultate ca urmare a intrării în vigoare a Tratatului de la Lisabona. De asemenea, experiența recentă a arătat importanța sporirii flexibilității transferurilor de credite de plată la sfârșitul exercițiului financiar, în special pentru fondurile structurale. Este necesar să se asigure o mai bună execuție bugetară, în special în ceea ce privește creditele de plată, veniturile alocate și creditele administrative care sunt comune mai multor titluri. În acest scop, tipologia transferurilor ar trebui să fie simplificată și procedura de adoptare a anumitor transferuri ar trebui să fie mai flexibilă. În special, posibilitatea acordată Comisiei de a decide cu privire la transferul creditelor neutilizate în caz de catastrofe și crize umanitare internaționale s-a dovedit relevantă și eficientă. Prin urmare, această posibilitate ar trebui extinsă la evenimente similare care se produc după data de 1 decembrie a unui exercițiu financiar. În aceste cazuri, din motive de transparență, Comisia ar trebui să comunice imediat Parlamentului European și Consiliului decizia sa cu privire la transferul creditelor neutilizate. (15) În ceea ce privește dispozițiile referitoare la buna gestiune financiară, ordonatorul de credite delegat ar trebui să țină seama de nivelul preconizat de risc și de costurile și beneficiile controalelor atunci când elaborează propuneri legislative și când instituie respectivele sisteme de gestiune și control. Ordonatorul de credite delegat ar trebui să raporteze rezultatele, precum și costurile și beneficiile controalelor în cadrul raportului anual de activitate. Pentru deplina eficacitate a sistemelor naționale de gestiune și de control, sunt indispensabile declarații de gestiune ale organismelor desemnate de statele membre ca fiind responsabile de gestiunea și controlul fondurilor Uniunii. (16) Principiul transparenței, consacrat la articolul 15 din TFUE, conform căruia instituțiile ar trebui să acționeze cât mai deschis cu putință, implică faptul că, în ceea ce privește execuția bugetului Uniunii, cetățenii au dreptul să știe unde și în ce scop sunt cheltuite fondurile Uniunii. Aceste informații promovează dezbaterea democratică, contribuie la participarea cetățenilor la procesul decizional al Uniunii, consolidează controlul instituțional și contribuie la o mai bună supraveghere a cheltuielilor Uniunii. Obiectivele menționate ar trebui să fie realizate prin publicarea, preferabil folosind instrumente moderne de comunicare, a unor informații relevante privind contractanții finali și beneficiarii finali ai fondurilor Uniunii, publicare care să țină seama de interesele legitime ale contractanților și beneficiarilor respectivi în materie de confidențialitate și securitate și, în ceea ce privește persoanele fizice, de dreptul la respectarea vieții private și protecția datelor cu caracter personal. Prin urmare, instituțiile ar trebui să adopte o abordare selectivă în ceea ce privește publicarea informațiilor, în conformitate cu principiul proporționalității. Deciziile care se vor publica ar trebui să se bazeze pe criterii relevate pentru a furniza informații cu un conținut adecvat. (17) În conformitate cu articolul 316 din TFUE, Parlamentul European și Consiliul ar trebui să împartă aceeași secțiune din buget. (18) Procedura bugetară anuală în temeiul TFUE ar trebui să se reflecte în prezentul regulament. (19) În ceea ce privește întocmirea bugetului, este important ca structura și prezentarea proiectului de buget elaborat de Comisie să fie definite clar. Conținutul introducerii generale care precede proiectul de buget ar trebui să fie prezentat în mod mai detaliat. De asemenea, este necesar să se includă o dispoziție privind programarea financiară pentru anii următori, precum și o dispoziție privind posibilitatea prezentării de către Comisie a unor documente de lucru care să permită susținerea solicitărilor bugetare. (20) În ceea ce privește caracteristicile speciale ale politicii externe și de securitate comune, ar trebui să se actualizeze formele pe care le pot avea actele de bază în temeiul TFUE și al titlurilor V și VI din TUE. În plus, procedura de adoptare a măsurilor pregătitoare în domeniul acțiunii externe ar trebui adaptată la TFUE. (21) Normele privind metodele de execuție bugetară, care reglementează în special condițiile de externalizare a competențelor de execuție către părți terțe, au devenit prea complexe de-a lungul anilor și ar trebui simplificate. În același timp, ar trebui să se mențină obiectivul inițial al externalizării și anume că, indiferent de metoda de execuție, cheltuielile sunt executate cu un nivel de control și transparență echivalent cu cel așteptat din partea serviciilor Comisiei. (22) Ar trebui făcută o distincție clară între situațiile în care bugetul este executat direct, de către Comisie sau agențiile executive ale acesteia, situațiile în care execuția bugetară revine statelor membre în cadrul gestiunii partajate și situațiile în care execuția bugetară este realizată în mod indirect, prin intermediul unor părți terțe. Acest lucru ar trebui să permită instituirea unui regim armonizat pentru gestiunea partajată și indirectă care poate fi adaptat la normele sectoriale specifice, în special în cazul în care execuția bugetului revine statelor membre în cadrul gestiunii partajate. Acest regim armonizat ar trebui să includă în special principiile de bază care trebuie respectate de Comisie în cazul în care aceasta decide să execute bugetul în gestiune partajată sau indirect și principiile de bază care trebuie respectate de părțile cărora le-a fost încredințată execuția bugetară. Comisia ar trebui să fie în măsură să aplice normele și procedurile Uniunii sau să accepte aplicarea normelor și a procedurilor entității căreia i-a fost încredințată execuția bugetară, cu condiția ca această entitate să garanteze o protecție echivalentă a intereselor financiare ale Uniunii. În cadrul sarcinilor de supraveghere ale Comisiei, este necesar să se prevadă, de asemenea, o serie de obligații de control și de audit, inclusiv proceduri de verificare și acceptare a conturilor pentru toate metodele de execuție bugetară. (23) Normele privind evaluarea ex ante a entităților și persoanelor cărora le-au fost încredințate sarcini de execuție bugetară în cadrul gestiunii indirecte, ar trebui adaptate pentru a asigura că toate entitățile și persoanele cărora le-a fost încredințată execuția oferă un nivel de protecție a intereselor financiare ale Uniunii echivalent cu cel prevăzut de prezentul regulament. (24) Experiența dobândită în materie de instituționalizare a PPP ca organisme ale Uniunii în temeiul articolului 185 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 demonstrează că ar trebui să se adauge categorii suplimentare de PPP care să lărgească oferta de instrumente și să includă organisme ale căror norme sunt mai flexibile și accesibile partenerilor privați decât cele aplicabile instituțiilor Uniunii. Aceste categorii suplimentare ar trebui să includă organisme reglementate de dreptul privat al unui stat membru, precum și organisme constituite printr-un act de bază și cărora le revin norme financiare care respectă principiile necesare garantării bunei gestiuni financiare a fondurilor Uniunii. (25) În sensul articolului 317 din TFUE, prin prezentul regulament ar trebui să fie consolidate obligațiile fundamentale de control și de audit care revin statelor membre în execuția bugetului prin gestiune partajată, în măsura în care respectivele obligații sunt prevăzute în prezent numai prin norme sectoriale. Prin urmare, se impune să se prevadă dispoziții care să stabilească un cadru coerent pentru toate domeniile de politică vizate, privind structuri administrative armonizate la nivel național. Cadrul respectiv nu ar trebui să creeze structuri suplimentare de control, ci ar trebui să permită statelor membre să desemneze organisme însărcinate cu gestionarea și controlul fondurilor Uniunii. În plus, pentru a crea un cadru legislativ coerent care să amelioreze, de asemenea, certitudinea juridică globală, eficiența controalelor și a măsurilor de remediere, precum și protecția intereselor financiare ale Uniunii, prezentul regulament ar trebui să cuprindă dispoziții referitoare la obligații comune de gestiune și control pentru aceste structuri, declarația anuală de asigurare în materie de gestiune prin care administratorii își asumă responsabilitatea pentru gestionarea fondurilor Uniunii care le-au fost încredințate, verificarea și acceptarea conturilor, precum și mecanisme de suspendare și de corecție financiară gestionate de Comisie. Dispozițiile detaliate ar trebui să fie în continuare prevăzute de regulamentele sectoriale. În cadrul metodei auditului unic și în vederea reducerii sarcinilor administrative suplimentare cauzate de controalele multiple, statele membre pot furniza Comisiei declarații semnate la nivelul național și regional corespunzător, în conformitate cu cerințele constituționale specifice. (26) Ar trebui să fie clarificate anumite dispoziții referitoare la atribuțiile ordonatorului de credite delegat, în special în ceea ce privește controlul ex ante și ex post pe care ordonatorul de credite delegat le pune în aplicare și sarcinile de raportare care revin acestuia. În această privință, conținutul raportului anual de activitate al ordonatorului de credite delegat ar trebui actualizat, ținându-se cont de practica ce constă în includerea în cuprinsul acestuia a informațiilor financiare și de gestiune necesare pentru a susține declarația de asigurare referitoare la îndeplinirea atribuțiilor ordonatorului de credite delegat. (27) Responsabilitățile contabilului Comisiei ar trebui clarificate. În special, ar trebui precizat că acesta reprezintă singura persoană care are dreptul să definească normele contabile și planurile de conturi armonizate, în timp ce contabilii tuturor celorlalte instituții definesc procedurile contabile aplicabile în instituțiile lor. (28) Pentru a facilita punerea în aplicare a anumitor programe sau acțiuni, în special a celor încredințate instituțiilor financiare, prezentul regulament ar trebui să prevadă posibilitatea deschiderii de conturi fiduciare. Astfel de conturi bancare ar trebui deschise în numele, sau în contul, Comisiei în registrele unei instituții financiare. Acestea ar trebui gestionate de instituția financiară respectivă sub responsabilitatea ordonatorului de credite și ar trebui să poată fi deschise în alte monede decât euro. (29) În ceea ce privește operațiunile de venituri, se impune raționalizarea normelor de estimare a creanțelor pentru a se lua în considerare nevoile bugetare. Înregistrarea ar trebui să fie obligatorie atunci când veniturile scontate au un anumit grad de probabilitate și pot fi cifrate cu un grad rezonabil de aproximare. Pentru motive de simplificare ar trebui să fie introduse anumite dispoziții speciale privind procedurile de ajustare sau anulare a unei estimări a creanțelor. (30) Normele privind recuperările ar trebui să fie atât simplificate, cât și consolidate. În special, ar trebui să se precizeze faptul că anularea unei creanțe constatate nu implică renunțarea la un drept constatat al Uniunii. Mai mult, în vederea consolidării protejării intereselor financiare ale Uniunii, fondurile Uniunii care fac obiectul unei cereri de rambursare nu ar trebui tratate de statele membre într-o mod mai puțin favorabil decât cererile adresate de organismelor publice la nivel național. (31) Având în vedere necesitatea reducerii riscului asociat gestiunii sumelor percepute cu titlu provizoriu ca amenzi, penalități și sancțiuni, precum și orice venit generat de acestea, sumele respective ar trebui înregistrate ca venit bugetar cât mai curând posibil și cel mai târziu în exercițiul financiar care urmează epuizării tuturor căilor de atac împotriva deciziilor care le impun. (32) Ar trebui clarificate diferitele tipuri de plăți, în conformitate cu principiul bunei gestiuni financiare. Mai mult, plățile de prefinanțare ar trebui lichidate periodic de ordonatorul de credite competent în conformitate cu normele contabile definite de contabilul Comisiei. În acest scop, ar trebui introduse dispoziții adecvate în contracte, decizii de grant, acorduri de grant, precum și în acorduri de delegare. (33) Prezentul regulament ar trebui să încurajeze obiectivul de e-guvernare, în special folosirea datelor electronice în schimbul de informații dintre instituții și părțile terțe. (34) În anumite condiții, ar trebui permisă realizarea de proceduri comune de achiziții publice cu statele din Asociația Europeană a Liberului Schimb („AELS”) sau cu statele candidate la aderarea la Uniune. (35) Regulile de excludere, în special, de la participarea la procedurile de achiziții publice ar trebui îmbunătățite în vederea consolidării protecției intereselor financiare ale Uniunii. (36) Dat fiind faptul că utilizarea resurselor proprii ale BCE și BEI are consecințe financiare la nivelul Uniunii, acestea ar trebui să aibă acces la informațiile conținute în baza de date centrală destinată excluderii, care a fost creată pentru protejarea intereselor financiare ale Uniunii. (37) Ar trebui să se introducă un temei juridic solid pentru publicarea deciziilor prin care se aplică sancțiuni administrative și financiare, în special în ceea ce privește achizițiile publice, cu respectarea cerințelor privind protecția datelor. Din motive de protecție a datelor și de securitate, publicarea respectivelor decizii ar trebui să rămână facultativă. (38) Obligația contractanților de a depune garanții nu ar trebui să mai fie automată, ci ar trebui să se bazeze pe o analiză de risc. (39) Din motive de siguranță juridică, ar trebui clarificat domeniul de aplicare a granturilor și al instrumentelor financiare. De asemenea, o definiție mai precisă a condițiilor speciale aplicabile granturilor, pe de o parte, și instrumentelor financiare, pe de altă parte, ar contribui la sporirea efectelor acestor două tipuri de susținere financiară. (40) Normele privind granturile aplicabile entităților înființate în mod special în scopul întreprinderii unei acțiuni ar trebui adaptate astfel încât să faciliteze accesul la finanțare din partea Uniunii și gestionarea granturilor de către solicitanții și beneficiarii care au decis să conlucreze în cadrul unor parteneriate sau grupări constituite în conformitate cu legislația națională relevantă, în special atunci când forma juridică aleasă permite o cooperare solidă și fiabilă. De asemenea, având în vedere riscurile financiare reduse pentru Uniune și necesitatea de a evita adăugarea unor cerințe contractuale modalităților structurale existente, entitățile afiliate unui beneficiar prin capitalul permanent sau legături juridice ar trebui să aibă dreptul de a declara costuri eligibile fără a trebui să le revină toate obligațiile unui beneficiar. (41) Experiența rezultată din utilizarea finanțărilor sub forma unor sume forfetare sau la rate forfetare a indicat faptul că astfel de forme de finanțare au condus la simplificarea semnificativă a procedurilor administrative și la reducerea în mod considerabil a riscului de eroare. De asemenea, finanțarea pe baza rezultatelor s-a dovedit corespunzătoare pentru anumite tipuri de acțiuni. În contextul menționat, condițiile pentru utilizarea unor forme simplificate de grant, stabilite pe baza unor sume forfetare, a costurilor unitare și a unor tarife forfetare, ar trebui să devină mai flexibile. În special, ar trebui permise cuantumuri stabilite în funcție de fiecare beneficiar în parte, inclusiv atunci când cuantumurile respective sunt declarate de beneficiar în conformitate cu practicile sale obișnuite de contabilitate analitică, pentru a reduce cheltuielile administrative și costurile specifice generate de raportările financiare către Uniune. (42) Pentru a înlătura piedicile în calea participării la programele de grant ale Uniunii a persoanelor care au experiența necesară dar care nu sunt remunerate sub forma unui salariu, cum este cazul persoanelor care lucrează în cadrul unor structuri mici, normele aplicabile granturilor ar trebui să țină seama de sistemele de remunerare specifice aplicate de întreprinderile mici și mijlocii (IMM-uri), în conformitate cu definițiile din Recomandarea 2003/361/CE a Comisiei din 6 mai 2003 privind definirea microîntreprinderilor și a întreprinderilor mici și mijlocii ( 5 ). (43) Principiile non-profitului și cofinanțării ar trebui să fie ajustate în funcție de experiența practică și de modalitățile distincte de interpretare și aplicare, care pot genera erori și, ocazional, efecte contraproductive. În special, definiția profitului ar trebui să se bazeze pe costurile și pe veniturile eligibile care le finanțează în mod specific, pentru a simplifica raportarea de către beneficiari și pentru a-i încuraja să își diversifice sursele de finanțare. În plus, Comisia nu ar trebui să presupună că alți donatori nu vor recupera deloc excedent generat de propriile contribuții și ar trebui, prin urmare, să recupereze profitul doar proporțional cu grantul acordat. În final, principiul degresivității nu s-a dovedit a fi un instrument util în limitarea riscului de dependență a beneficiarilor de grant de a funcționa din fondurile Uniunii. În plus, aplicabilitatea principiului degresivității a fost considerabil redusă în urma introducerii necesare a excepțiilor într-un număr de acte de bază și în cazul formelor simplificate de grant. Având în vedere aceste dezavantaje, cerința degresivității aplicabilă granturilor de funcționare ar trebui eliminată. (44) Accesul la finanțare din partea Uniunii al entităților cu resurse administrative limitate, entități care pot reprezenta un public țintă prioritar în cazul anumitor sisteme de grant și care ar putea fi indispensabile atingerii obiectivelor de politică ale Uniunii, ar trebui să fie facilitat prin simplificarea în continuare a procedurilor aplicabile granturilor de valoare mică. (45) În vederea garantării siguranței juridice și a stabilirii unui set unic de norme financiare fundamentale la care beneficiarii se pot raporta în cadrul programelor Uniunii, prezentul regulament ar trebui să determine criterii de eligibilitate a costurilor și condiții specifice aplicabile anumitor categorii de costuri și ar trebui să prevadă aplicarea coerentă a acestora. (46) Ar trebui armonizate condițiile pentru acceptarea contribuțiilor în natură drept cofinanțare din partea părților terțe și pentru stabilirea valorii contribuțiilor respective, astfel încât să fie redus riscul unor erori și dispute. (47) Din motive de transparență și pentru a lua în considerare constrângerile de planificare specifice, solicitanții de grant ar trebui informați în cererea de propuneri cu privire la termenul preconizat pentru semnarea contractelor de grant sau pentru comunicarea deciziilor referitoare la granturi. În același scop, prezentul regulament ar trebui să indice un termen, în funcție de experiența și de efectele preconizate ale măsurilor de simplificare introduse. (48) În cazul în care sunt depistate erori sistemice sau recurente care au un impact semnificativ asupra unui număr de granturi, ar trebui să se autorizeze, în condiții stricte, extinderea constatărilor de audit la granturile neauditate afectate, pentru a reduce sarcina financiară și administrativă cauzată de controalele și auditurile efectuate la fața locului. Comisia ar trebui să recurgă la extrapolarea ratei de reducere sau recuperare aplicate granturilor pentru care au fost demonstrate erori sistemice sau recurente doar în cazurile în care nu este posibil sau realizabil cu un efort proporțional să se cuantifice cu precizie valoarea costurilor neeligibile pentru fiecare grant vizat. (49) Prin prezentul regulament ar trebui să se stabilească perioade standard în care documentele referitoare la granturile primite de la Uniune ar trebui să fie păstrate de către beneficiari, astfel încât să fie evitate cerințe contractuale divergente sau disproporționate dar să se permită un interval de timp suficient Comisiei și Curții de conturi pentru a avea acces la datele și documentele respective și pentru a efectua verificările ex post și auditurile necesare în scopul protecției intereselor financiare ale Uniunii. (50) Ar trebui extinsă, în anumite condiții, posibilitatea ca un beneficiar să acorde sprijin financiar către părți terțe, în vederea facilitării punerii în aplicare corecte a programelor consacrate, printre altele, unui număr mare de persoane fizice care nu sunt accesibile decât prin intermediul granturilor „în cascadă”. Cu toate acestea, ar trebui menținut principiul conform căruia beneficiarul nu poate hotărî, la libera sa alegere, condițiile în care să acorde sprijin financiar către părți terțe, în special, pentru a evita orice confuzie între posibilitatea pe care o au beneficiarii de a proiecta și aplica, pe răspunderea lor, acțiuni care implică sprijin financiar ca activitate eligibilă și posibilitatea de a încredința, în cadrul gestiunii partajate sau a celei indirecte, sarcini de execuție bugetară anumitor organisme, enități sau persoane. (51) Ca tip de sprijin financiar valoros, utilizarea premiilor ar trebui facilitată, iar normele aplicabile clarificate, prin separarea premiilor de regimul granturilor și eliminarea oricărei referințe la costurile previzibile. Cu toate acestea, premiile nu sunt adecvate pentru toate obiectivele de politică ale Uniunii și, prin urmare, ar trebui considerate ca venind să completeze și nu să înlocuiască alte instrumente de finanțare, cum ar fi granturile. (52) Instrumentele financiare pot fi utile pentru multiplicarea efectului fondurilor Uniunii atunci când acestea sunt puse în comun cu alte fonduri și când prezintă un efect de pârghie. Întrucât aceste instrumente financiare nu pot fi asimilate serviciilor sau granturilor, ar trebui instituit un nou tip de sprijin financiar. Instrumentele financiare ar trebui executate doar în condiții stricte, astfel încât să nu existe riscuri bugetare pentru buget și nici un risc de denaturare a pieței care contravine regulilor privind ajutoarele de stat. (53) În cadrul creditelor anuale autorizate de Parlamentul European și de Consiliu pentru un anumit program de cheltuieli, instrumentele financiare ar trebui folosite în mod complementar, pe baza unei evaluări ex ante care să demonstreze că acestea sunt mai eficiente pentru realizarea obiectivelor de politică ale Uniunii decât alte forme de finanțare de la bugetul Uniunii, inclusiv granturile. (54) Instrumentele financiare ar trebui autorizate prin intermediul unui act de bază, în care să se definească în special obiectivele și durata acestora. În cazul în care instrumentele financiare sunt instituite în absența unui act de bază, în cazuri justificate corespunzător, acestea ar trebui autorizate de Parlamentul European și de Consiliu în cadrul bugetului. (55) Ar trebui să fie definite instrumentele care pot intra sub incidența părții I titlul VIII, cum ar fi creditele, garanțiile, investițiile de capitaluri proprii, investiții de cvasicapitaluri și instrumente de partajare a riscurilor. Definiția privind instrumentele de partajare a riscurilor ar trebui să permită includerea îmbunătățirii bonității pentru obligațiunile de finanțare a proiectelor, acoperirea riscului legat de rambursarea datoriei în cadrul unui proiect și atenuarea riscului de credit al deținătorilor de obligațiuni prin îmbunătățirea bonității sub forma unui împrumut sau a unei garanții. (56) Rambursările anuale, inclusiv rambursările de capital, garanțiile eliberate și rambursările de capital principal al împrumuturilor ar trebui să constituie venituri interne alocate. Veniturile de tipul dividendelor, câștigurilor de capital, comisioanelor de garanție și dobânzilor la împrumuturi și la sumele din conturi fiduciare ar trebui înscrise în buget după deducerea costurilor și onorariilor de gestionare. Prezentul regulament ar trebui să stabilească principii și condiții referitoare la instrumentele financiare și norme privind limitarea răspunderii financiare a Uniunii, combaterea fraudei și a spălării de bani, lichidarea instrumentelor financiare și raportarea. (57) Prezentarea conturilor ar trebui simplificată, prevăzându-se ca în contabilitatea Uniunii să fie incluse doar situațiile financiare consolidate și contabilitatea bugetară agregată. De asemenea, ar trebui precizat faptul că procesul de consolidare nu vizează decât instituțiile, organismele instituite în temeiul TFUE și al Tratatului Euratom care au personalitate juridică și care beneficiază de contribuții de la buget, precum și alte organisme ale căror conturi ar trebui să fie consolidate în conformitate cu regulile contabile adoptate de contabil. (58) Conform cerințelor din standardele contabile acceptate pe plan internațional, care stau la baza normelor contabile ale Uniunii, angajamentele cu titlu de pensii, alături de alte pasive legate de beneficiile angajaților, ar trebui înscrise în conturile Uniunii, publicate separat în bilanțul Uniunii și apoi explicate în notele la declarațiile financiare. (59) Pentru a separa clar atribuțiile și responsabilitățile contabilului Comisiei de cele ale contabililor instituțiilor sau organismelor instituite în temeiul TFUE și al Tratatului Euratom care au personalitate juridică și care beneficiază de contribuții de la buget, precum și alte organisme ale căror conturi ar trebui să fie consolidate în conformitate cu regulile contabile adoptate de contabil, raportul privind gestiunea bugetară și financiară din timpul exercițiului financiar ar trebui pregătit de fiecare instituție sau organism și apoi transmis Parlamentului European, Consiliului și Curții de Conturi înainte de data de 31 martie a exercițiului financiar următor. (60) Se impune actualizarea normelor și principiilor contabile ale Uniunii în vederea garantării coerenței acestora cu standardele internaționale de contabilitate pentru sectorul public. (61) Curtea de Conturi ar trebui să garanteze că se transmit instituției sau organismului auditat, în timp util, oricare dintre constatările sale care ar putea avea un impact asupra conturilor finale ale celor auditați sau asupra legalității și regularității tranzacțiilor aferente, pentru a pentru a acorda acestora un timp suficient pentru a examina respectivele constatări. (62) Dispozițiile privind conturile provizorii și finale ar trebui actualizate, în special pentru a stabili informațiile de raportare care ar trebui să însoțească conturile transmise de contabilul Comisiei în scopul consolidării. (63) În special, în ceea ce privește informațiile care trebuie prezentate de Comisie în contextul descărcării de gestiune, aceasta ar trebui să înainteze Parlamentului European și Consiliului un raport de evaluare a finanțelor Uniunii în conformitate cu articolul 318 din TFUE. (64) În ceea ce privește dispozițiile speciale din prezentul regulament referitoare la fondurile structurale, fondurile de coeziune, Fondul european pentru pescuit, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și fondurile din domeniul spațiului de libertate, securitate și justiție gestionate în cadrul gestiunii partajate, ar trebui menținute dispozițiile cu privire la rambursarea avansurilor de prefinanțare și reconstituirea creditelor prevăzute în declarația Comisiei anexată la Regulamentul (CE) nr. 1260/1999 al Consiliului din 21 iunie 1999 de stabilire a dispozițiilor generale privind fondurile structurale ( 6 ). Mai mult, prin derogare de la regula reportării, ar trebui să se permită Comisiei reportarea, până la încheierea programului, a creditelor de angajament disponibile la sfârșitul exercițiului financiar, provenite din rambursarea plăților de prefinanțare, precum și utilizarea creditelor de angajament respective atunci când alte credite de angajament nu mai sunt disponibile. (65) Ar trebui să se clarifice participarea Centrului Comun de Cercetare (CCC) la procedurile de achiziții și de atribuire de grant. În plus, pentru a realiza sarcinile aferente în mod eficace, veniturile provenite din participarea la respectivele proceduri ar trebui să fie considerate, în mod excepțional, venituri alocate externe. (66) Dispozițiile speciale referitoare la punerea în aplicare a acțiunilor externe ar trebui adaptate la modificările propuse privind metodele de execuție și ar trebui să se propună o abordare diferențiată atunci când Uniunea este chemată să răspundă unor situații umanitare de urgență, unor crize internaționale sau necesităților unor țări terțe care trec printr-un proces de tranziție spre democrație. (67) Prezentul regulament ar trebui să stabilească condițiile generale în care sprijinul bugetar poate fi folosit ca instrument de acțiune externă. Condițiile respective ar trebui să privească gestionarea suficient de transparentă, de fiabilă și de eficace a finanțelor publice. De asemenea, Comisia ar trebui să stabilească, în cadrul unei decizii de finanțare, obiectivele și rezultatele așteptate la care ar trebui să se raporteze plata sprijinului bugetar. Elementele respective, precum și condițiile în care sprijinul bugetar trebuie rambursat, ar trebui să fie prevăzute în acordul de finanțare încheiat cu țara beneficiară. (68) Pentru a consolida rolul internațional al Uniunii în materie de acțiuni externe și dezvoltare, precum și pentru a-și spori vizibilitatea și eficiența, Comisia ar trebui să fie autorizată să creeze și să gestioneze fonduri fiduciare la nivelul Uniunii pentru acțiuni de urgență, acțiuni ulterioare situațiilor de urgență sau acțiuni tematice. Cu toate că nu sunt integrate în buget, respectivele fonduri fiduciare ar trebui gestionate în conformitate cu prezentul regulament, în măsura în care acest lucru este necesar pentru securitatea și transparența utilizării fondurilor Uniunii. În acest scop, Comisia ar trebui să prezideze un consiliu instituit pentru fiecare fond fiduciar pentru a asigura reprezentarea donatorilor și pentru a hotărî cu privire la utilizarea fondurilor. Mai mult, contabilul fiecărui fond fiduciar ar trebui să fie contabilul Comisiei. (69) Perioada de încheiere a contractelor și a acordurilor de grant de către entitățile cărora li s-a încredințat, prin gestiune indirectă, punerea în aplicare a acțiunilor externe ar trebui limitată la trei ani de la semnarea cu Comisia a acordului de delegare, cu excepția cazului în care există circumstanțe excepționale și externe speciale. Cu toate acestea, termenul respectiv nu ar trebui să se aplice programelor multianuale puse în aplicare în cadrul procedurilor referitoare la fondurile structurale. În cazul acestor programe multianuale, norme detaliate privind dezangajarea de credite ar trebui stabilite în legislația sectorială. (70) În ceea ce privește normele speciale privind achizițiile, aplicabile acțiunilor externe, resortisanților țărilor terțe stabiliți în țări beneficiare ar trebui să li se permită să participe la proceduri de ofertare și în cazul punerii în aplicare a unui program fără act de bază și al existenței unor circumstanțe excepționale justificate în mod corespunzător. (71) Ar trebui îmbunătățit modul în care instituțiile raportează în prezent informații privind proiectele imobiliare către Parlamentul European și Consiliu. Instituțiile ar trebui să informeze în prealabil Parlamentul European și Consiliul cu privire la viitoarele lor proiecte imobiliare și cu privire la diferite etape ale respectivelor proiecte. Pentru proiectele imobiliare cu impact semnificativ asupra bugetului. ar trebui solicitată aprobarea, și nu avizul Parlamentului European și al Consiliului. (72) Instituțiile ar trebui să poată dezvolta o politică imobiliară pe termen lung și să profite de rate inferioare ale dobânzii datorită ratingului de credite favorabil al Uniunii pe piața financiară. În acest scop, acestea ar trebui autorizate să contracteze împrumuturi pentru achiziționarea de bunuri imobiliare. Astfel, ar fi posibilă remedierea complexității sistemului actual, reducându-se costurile și îmbunătățindu-se transparența. (73) Având în vedere experiența, prezentul regulament ar trebui să clarifice domeniul activităților, procedura de selecție și condițiile de remunerare a persoanelor fizice selectate ca experți. (74) În vederea completării și modificării anumitor elemente ale prezentului regulament, ar trebui să fie delegată Comisiei competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 TFUE. Conținutul și domeniul de aplicare a fiecărei delegări de competențe este prevăzut în detaliu în articolele relevante. Este extrem de important ca, pe durata lucrărilor pregătitoare pentru actele delegate, Comisia să desfășoare consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți. Atunci când pregătește și elaborează acte delegate, Comisia ar trebui să asigure transmiterea simultană, în timp util și adecvată a documentelor relevante către Parlamentul European și Consiliu. (75) Revizuirea prezentului regulament ar trebui efectuată numai atunci când se impune și cu cel puțin doi ani înainte de încheierea primului cadru financiar multianual post 2013. Revizuirile prea frecvente generează costuri disproporționate de ajustare a structurilor și a procedurilor administrative la noile norme. În plus, nu ar fi timp suficient pentru a putea ajunge la o concluzie valabilă în ceea ce privește aplicarea normelor în vigoare. (76) Ar trebui să se prevadă dispoziții tranzitorii. Prezentul regulament ar trebui să se aplice doar în urma adoptării actelor delegate cuprinzând normele de aplicare, a căror intrare în vigoare este preconizată pentru decembrie 2012. Pentru a se evita aplicarea noului regulament financiar în ultima lună a anului, aplicarea prezentului regulament ar trebui să se amâne pentru data de 1 ianuarie 2013. De asemenea, pentru a se asigura concordanța cu normele sectoriale, aplicarea dispozițiilor privind metodele de execuție și privind instrumentele financiare ar trebui să se amâne pentru data de 1 ianuarie 2014. În final, pentru a permite deja aplicarea acestora cu privire la bugetul pentru anul 2012, dispozițiile privind transferurile de credite de plată pentru fondurile structurale la sfârșitul exercițiul financiar ar trebui să se aplice de la data intrării în vigoare a prezentului regulament. (77) Prezentul regulament ar trebui să intre în vigoare în ziua următoare datei publicării sale în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene pentru a permite adoptarea rapidă a actelor delegate în temeiul prezentului regulament. Intrarea rapidă în vigoare este necesară pentru aplicarea, de la 1 ianuarie 2013, a normelor prevăzute prin actele delegate, pentru a se evita dificultățile legate de modificarea normelor financiare în cursul exercițiului financiar. (78) Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor a fost consultată în conformitate cu articolul 28 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organele comunitare și privind libera circulație a acestor date ( 7 ) și a emis un aviz la 15 aprilie 2011 ( 8 ), întrucât: ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:







PARTEA I

DISPOZIȚII COMUNE







TITLUL I

OBIECTUL, DOMENIUL DE APLICARE ȘI DEFINIȚII

Articolul 1

Obiectul

(1) Prezentul regulament stabilește normele privind întocmirea și execuția bugetului general al Uniunii Europene, precum și prezentarea și auditarea conturilor.

(2) Prezentul regulament se aplică execuției bugetului Agenției de Aprovizionare a Euratom.

Articolul 2

Definiții

În sensul prezentului regulament:

(a) „Uniune” înseamnă Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană a Energiei Atomice sau ambele, în funcție de context;

(b) „instituție” înseamnă Parlamentul European, Consiliul European, Consiliul, Comisia Europeană, Curtea de Justiție a Uniunii Europene, Curtea de Conturi, Comitetul Economic și Social European, Comitetul Regiunilor, Ombudsmanul European, Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor și Serviciul European de Acțiune Externă („SEAE”); Banca Centrală Europeană nu este considerată o instituție a Uniunii;

(c) „buget” înseamnă un instrument care, pentru fiecare exercițiu financiar, prevede și autorizează toate veniturile și cheltuielile considerate necesare pentru Uniune;

(d) „act de bază” înseamnă un act juridic care furnizează un temei legal pentru o acțiune și pentru execuția cheltuielilor corespunzătoare înscrise în buget; Un act de bază poate avea oricare dintre următoarele forme: (i) în sfera de aplicare a Tratatului privind funcționarea Uniunii Europene („TFUE”) și a Tratatului de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice („Tratatul Euratom”), forma unui regulament, a unei directive sau a unei decizii în sensul articolului 288 din TFUE; sau (ii) în sfera de aplicare a titlului V din Tratatul privind Uniunea Europeană („TUE”), una dintre formele specificate la articolul 26 alineatul (2), articolul 28 alineatul (1), articolul 29, articolul 31 alineatul (2), articolul 33 și articolul 37 din TUE; Recomandările și avizele nu reprezintă acte de bază.

(e) „metodă de execuție” înseamnă metoda de execuție bugetară descrisă la articolul 58, 59 sau 60;

(f) „acord de delegare” înseamnă un acord încheiat cu entități sau persoane cărora li s-au încredințat sarcini de execuție bugetară în temeiul articolului 58 alineatul (1) litera (c) punctele (i) — (viii);

(g) „beneficiar” înseamnă o persoană fizică sau juridică cu care s-a semnat un acord de grant sau căreia i s-a notificat o decizie de atribuire a unui grant;

(h) „contractant” înseamnă o persoană fizică sau juridică cu care s-a încheiat un contract de achiziții publice;

(i) „destinatar” înseamnă un beneficiar, un contractor sau orice persoană fizică sau juridică care primește premii sau fonduri în cadrul unui instrument financiar;

(j) „premiu” înseamnă o contribuție financiară oferită ca recompensă în urma unui concurs;

(k) „împrumut” înseamnă un contract prin care creditorul este obligat să pună la dispoziția debitorului o sumă de bani convenită până la un termen convenit și în temeiul căruia debitorul este obligat să ramburseze suma respectivă la termenul convenit.

(l) „garanție” înseamnă un angajament scris de asumare a responsabilității, integral sau parțial, pentru datoria, obligația sau executarea de către o terță parte a obligațiilor sale în cazul în care intervine un eveniment care determină executarea unei astfel de garanții, cum ar fi imposibilitatea de rambursare a împrumutului;

(m) „investiție de capital” înseamnă punerea la dispoziția unei întreprinderi a unei investiții, directe sau indirecte, de capital, în schimbul dreptului de proprietate totală sau parțială asupra întreprinderii respective, atunci când investitorul de capital poate exercita un anumit control asupra managementului întreprinderii și poate beneficia de profiturile acesteia;

(n) „investiție de cvasicapital” înseamnă un tip de finanțare care implică o combinație între capital și datorie, care implică un risc mai mare decât datoria privilegiată și un risc mai redus decât capitalul comun. Investițiile de cvasicapital pot fi structurate ca datorie, în mod tipic negarantată și subordonată și în unele cazuri convertibilă în capital sau în capital preferențial;

(o) „instrument de partajare a riscului” înseamnă un instrument financiar care permite partajarea unui risc definit între două sau mai multe entități, dacă este cazul în schimbul unei remunerări convenite;

(p) „instrumente financiare” înseamnă măsurile Uniunii de sprijin financiar acordat de la buget, pe o bază complementară, în vederea atingerii unuia sau mai multor obiective specifice de politică a Uniunii. Respectivele instrumente pot lua forma unor investiții de capital sau cvasicapital, împrumuturi, garanții, sau alte instrumente de partajare a riscurilor și pot fi, după caz, combinate cu granturi;

(q) „Statutul funcționarilor” înseamnă Statutul funcționarilor Uniunii Europene și Regimul aplicabil altor agenți ai Uniunii Europene stabilite prin Regulamentul (CEE, Euratom, CECO) nr. 259/68 ( 9 ) al Consiliului;

(r) „control” înseamnă orice măsură luată pentru a furniza o asigurare rezonabilă cu privire la eficacitatea, eficiența și economia de operațiuni, fiabilitatea informațiilor, protecția activelor și a informațiilor, prevenirea, depistarea și corectarea fraudelor și neregulilor și monitorizarea acestora, precum și buna gestionare a riscurilor legate de legalitatea și regularitatea tranzacțiilor aferente, avându-se în vedere caracterul multianual al programelor, precum și natura plăților respective. Controalele pot presupune diverse verificări, precum și punerea în aplicare a oricăror politici și proceduri în vederea atingerii obiectivelor menționate la prima teză;

(s) „verificare” înseamnă verificarea unui aspect specific al unei operațiuni de venituri sau cheltuieli.

Articolul 3

Conformitatea legislației secundare cu prezentul regulament

(1) Dispozițiile privind execuția veniturilor și a cheltuielilor bugetare, menționate într-un alt act de bază, respectă principiile bugetare prevăzute în partea I titlul II.

(2) Fără a aduce atingere dispozițiilor de la alineatul (1), orice propunere sau modificare a unei propuneri prezentate autorității legislative, care face derogare de la dispozițiile prezentului regulament, altele decât cele din partea I titlul II, sau de la actele delegate adoptate în temeiul acestuia, precizează respectivele derogări și, în cuprinsul considerentelor și al expunerii de motive din propunerile respective, motivele specifice care justifică astfel de derogări.

Articolul 4

Perioade, date și termene

În absența unor dispoziții contrare, Regulamentul (CEE, Euratom) nr. 1182/71 al Consiliului din 3 iunie 1971 privind stabilirea regulilor care se aplică termenelor, datelor și expirării termenelor ( 10 ) se aplică termenelor prevăzute în prezentul regulament.

Articolul 5

Protecția datelor cu caracter personal

Prezentul regulament nu aduce atingere dispozițiilor Directivei 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 1995 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a acestor date ( 11 ) și ale Regulamentului (CE) nr. 45/2001.







TITLUL II

PRINCIPII BUGETARE

Articolul 6

Respectarea principiilor bugetare

Întocmirea și execuția bugetului respectă principiile unității, exactității bugetare, anualității, echilibrului, unității de cont, universalității, specificității, bunei gestiuni financiare, care necesită un control intern eficace și eficient, și al transparenței, în conformitate cu prezentul regulament.







CAPITOLUL 1

Principiile unității și exactității bugetare

Articolul 7

Domeniul de aplicare a bugetului

(1) Bugetul cuprinde:

(a) veniturile și cheltuielile Uniunii, inclusiv cheltuielile administrative care revin instituțiilor în temeiul dispozițiilor TUE referitoare la politica externă și de securitate comună și cheltuielile operaționale generate de punerea în aplicare a dispozițiilor respective, atunci când acestea sunt efectuate de la buget;

(b) veniturile și cheltuielile Comunității Europene a Energiei Atomice.

(2) În buget se înscriu garanțiile pentru operațiunile de împrumut și de creditare efectuate de Uniune, inclusiv în cadrul Mecanismului european de stabilitate financiară și al Mecanismului de asistență financiară pentru balanțele de plăți ale statelor membre, în conformitate cu articolul 49 alineatul (1) litera (d).

Articolul 8

Norme speciale care reglementează principiile unității și exactității bugetare

(1) Fără a aduce atingere articolului 83, nu se colectează venituri și nu se efectuează cheltuieli decât dacă sunt înregistrate într-o linie bugetară.

(2) Nu se poate angaja sau autoriza nicio cheltuială peste creditele autorizate.

(3) Nici un credit nu poate fi înregistrat în buget decât dacă se referă la un articol de cheltuieli considerat necesar.

(4) Dobânzile generate de plățile de prefinanțare efectuate de la buget nu sunt datorate Uniunii, cu excepția cazului în care se prevede altfel în acordurile de delegare, cu excepția contractelor încheiate cu țări terțe sau cu organisme desemnate. În cazurile în care se prevede astfel, dobânzile respective se reutilizează în favoarea acțiunii corespunzătoare, sunt deduse din cererile de plată în conformitate cu articolul 23 alineatul (1) primul paragraf litera (c) sau se recuperează.

Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 prin care se stabilesc norme detaliate privind contabilizarea dobânzii rezultate din prefinanțare.







CAPITOLUL 2

Principiul anualității

Articolul 9

Definiție

Creditele înregistrate în buget se autorizează pentru exercițiul financiar care începe la data de 1 ianuarie și se încheie la data de 31 decembrie.

Articolul 10

Tip de credite

(1) Bugetul conține credite diferențiate, formate din credite de angajament și credite de plată, și credite nediferențiate.

(2) Creditele de angajament acoperă costurile totale ale angajamentelor juridice asumate în cursul exercițiului financiar, sub rezerva articolului 86 alineatul (4) și a articolului 189 alineatul (2).

(3) Creditele de plată acoperă plăți efectuate pentru onorarea angajamentelor juridice asumate în cursul exercițiului financiar sau al exercițiilor financiare anterioare.

(4) Alineatele (1) și (2) de la prezentul articol nu aduc atingere dispozițiilor speciale prevăzute în partea II titlurile I, IV și VI și nu se opun angajării globale a creditelor și nici asumării angajamentelor bugetare pe tranșe anuale.

Articolul 11

Contabilizarea veniturilor și a creditelor

(1) Veniturile unui exercițiu financiar se introduc în conturile exercițiului financiar pe baza sumelor încasate în cursul exercițiului financiar respectiv. Cu toate acestea, resursele proprii ale lunii ianuarie a următorului exercițiu financiar pot fi plătite în avans, în temeiul Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1150/2000 al Consiliului din 22 mai 2000 privind punerea în aplicare a Deciziei 2007/436/CE, Euratom referitoare la sistemul resurselor proprii ale Comunităților Europene ( 12 ).

(2) Înregistrările referitoare la resursele proprii provenite din taxa pe valoarea adăugată, la resursele suplimentare bazate pe produsul național brut și la orice alte contribuții financiare pot fi adaptate în conformitate cu Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1150/2000.

(3) Creditele autorizate pentru un exercițiu financiar sunt utilizate numai pentru acoperirea cheltuielilor angajate și plătite în exercițiul financiar în cauză și pentru acoperirea sumelor datorate pentru angajamente din exercițiile financiare anterioare.

Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind creditele aferente exercițiului financiar.

(4) Angajamentele se înregistrează în contabilitate pe baza angajamentelor juridice asumate până la data de 31 decembrie. În mod excepțional, angajamentele bugetare globale menționate la articolul 84 alineatul (4) și acordurile menționate la articolul 189 alineatul (2) și încheiate cu țările terțe se înregistrează în contabilitate pe baza angajamentelor bugetare asumate până la data de 31 decembrie.

(5) Plățile se înregistrează în contabilitatea unui exercițiu financiar pe baza plăților efectuate de contabil până la data de 31 decembrie a exercițiului financiar în cauză.

(6) Prin derogare de la alineatele (3), (4) și (5), cheltuielile Secțiunii Garantare a Fondului European de Garantare Agricolă se înregistrează în contabilitatea unui exercițiu financiar în conformitate cu normele stabilite în partea II titlul I.

Articolul 12

Angajarea creditelor

Creditele înregistrate în buget pot fi angajate cu efect de la data de 1 ianuarie, de îndată ce bugetul a fost adoptat definitiv, cu excepția cazului în care se prevede altfel în partea II titlurile I și VI.

Articolul 13

Anularea și reportarea creditelor

(1) Creditele care nu au fost utilizate până la sfârșitul exercițiului financiar pentru care au fost înregistrate se anulează.

Totuși, acestea pot fi reportate, dar numai pentru exercițiul financiar următor, printr-o decizie adoptată de instituția în cauză până la data de 15 februarie, în conformitate cu alineatele (2) și (3), sau pot fi reportate în mod automat, în conformitate cu alineatul (4).

(2) Pentru creditele de angajament diferențiate și pentru creditele de angajament nediferențiate încă neangajate la sfârșitul exercițiului financiar pot fi reportate:

(a) sumele corespunzătoare creditelor de angajament sau creditelor de angajament nediferențiate referitoare la proiecte imobiliare pentru care au fost finalizate până la data de 31 decembrie cea mai mare parte a etapelor pregătitoare din procedura de angajare. Sumele în cauză pot fi apoi angajate până la data de 31 martie a exercițiului financiar următor sau până la data de 31 decembrie a exercițiului financiar următor pentru sume destinate proiectelor imobiliare.

(b) sumele care sunt necesare în cazul în care autoritatea legislativă adoptă un act de bază în ultimul trimestru al exercițiului financiar, iar Comisia nu a putut angaja până la data de 31 decembrie creditele prevăzute în acest scop în buget.

▼M1

(c) sumele corespunzătoare creditelor de angajament referitoare la rezerva pentru ajutoare de urgență.

Sumele menționate la primul paragraf litera (c) pot fi reportate numai către exercițiul financiar următor.

▼B

(3) Pentru creditele de plată se pot reporta sumele necesare pentru acoperirea angajamentelor existente sau a angajamentelor legate de creditele de angajament reportate, dacă creditele de plată prevăzute pentru liniile relevante din bugetul pentru exercițiul financiar următor nu sunt suficiente pentru a acoperi nevoile.

Instituția în cauză utilizează mai întâi creditele autorizate pentru exercițiul financiar în curs și nu utilizează creditele reportate înainte de epuizarea primelor credite.

(4) Creditele nediferențiate care corespund unor obligații contractate în mod corespunzător la sfârșitul exercițiului financiar se reportează automat numai pentru exercițiul financiar următor.

(5) Instituția în cauză informează Parlamentul European și Consiliul, până la data de 15 martie, cu privire la decizia de reportare luată și precizează, pentru fiecare linie bugetară, modul în care criteriile prevăzute la alineatele (2) și (3) au fost aplicate pentru fiecare reportare.

▼M1

(6) Fără a aduce atingere alineatului (2) primul paragraf litera (c) de la prezentul articol și articolului 14, creditele plasate în rezervă, precum și creditele pentru cheltuieli cu personalul nu se reportează. În sensul prezentului articol, cheltuielile cu personalul includ remunerațiile și indemnizațiile destinate membrilor și personalului instituțiilor cărora li se aplică Statutul funcționarilor.

▼B

(7) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind anularea și reportarea creditelor.

Articolul 14

Norme privind reportarea veniturilor alocate

Reportarea veniturilor alocate menționate la articolul 21 și a creditelor neutilizate și disponibile la data de 31 decembrie provenind din veniturile alocate respectă următoarele norme:

(a) veniturile alocate externe sunt reportate în mod automat și trebuie utilizate în totalitate până la efectuarea tuturor operațiunilor legate de programul sau acțiunea pentru care acestea au fost alocate; veniturile alocate externe încasate în ultimul an al programului sau al acțiunii pot fi utilizate în primul an al programului sau al acțiunii următoare;

(b) veniturile alocate interne se reportează numai în limita unui an, cu excepția veniturilor interne alocate menționate la articolul 21 alineatul (3) litera (g), care se reportează automat.

Articolul 15

Dezangajarea creditelor

Fără a aduce atingere articolelor 178 și 182, în cazul în care se dezangajează credite în orice exercițiu financiar ulterior celui în care creditele au fost înregistrate în buget, ca urmare a neaplicării totale sau parțiale a acțiunilor pentru care fuseseră afectate, creditele corespunzătoare se anulează.

Articolul 16

Norme aplicabile în cazul adoptării cu întârziere a bugetului

(1) În cazul în care bugetul nu a fost adoptat definitiv la începutul exercițiului financiar, se aplică procedura prevăzută la articolul 315 primul paragraf din TFUE (regimul doisprezecimilor provizorii). Se pot asuma angajamente și se pot efectua plăți în limitele prevăzute la alineatul (2) de la prezentul articol.

(2) Se pot asuma angajamente pe capitole până la maximum o pătrime din creditele totale autorizate în capitolul relevant pentru exercițiul financiar anterior, plus o doisprezecime pentru fiecare lună scursă.

Nu se poate depăși limita creditelor prevăzute în proiectul de buget.

Plățile se pot efectua lunar pe capitole până la cel mult o doisprezecime din creditele autorizate în capitolul relevant pentru exercițiul financiar anterior. Cu toate acestea, suma nu trebuie să depășească o doisprezecime din creditele prevăzute în același capitol din proiectul de buget.

(3) Creditele autorizate în capitolul relevant din exercițiul financiar anterior, după cum se menționează la alineatele (1) și (2), se interpretează ca referindu-se la creditele votate în buget, inclusiv prin bugete rectificative, și în urma ajustării pentru transferurile efectuate în cursul exercițiului financiar respectiv.

(4) În cazul în care continuitatea acțiunii Uniunii și nevoile de gestiune necesită acest lucru, Consiliul, hotărând cu majoritate calificată la propunerea Comisiei, poate autoriza cheltuieli care depășesc o doisprezecime provizorie, dar care nu depășesc suma totală a patru doisprezecimi provizorii, cu excepția unor cazuri justificate corespunzător, atât pentru angajamente, cât și pentru plăți, în plus față de cele puse în mod automat la dispoziție în temeiul alineatelor (1) și (2). Fără întârziere, Consiliul transmite Parlamentului European decizia de autorizare.

Decizia intră în vigoare la treizeci de zile de la data adoptării, cu excepția cazului în care Parlamentul European:

(a) hotărând cu majoritatea membrilor care îl compun, decide să reducă aceste cheltuieli în termenul respectiv, caz în care Comisia prezintă o nouă propunere;

(b) informează Consiliul și Comisia că nu dorește să reducă respectivele cheltuieli, caz în care decizia intră în vigoare înainte de expirarea celor treizeci de zile.

Doisprezecimile suplimentare se autorizează integral și nu sunt divizibile.

(5) Dacă, pentru un anumit capitol, autorizarea a patru doisprezecimi provizorii acordate în conformitate cu alineatul (4) nu este suficientă pentru acoperirea cheltuielilor necesare pentru a evita o întrerupere în acțiunea Uniunii în domeniul acoperit de capitolul în cauză, se poate autoriza în mod excepțional depășirea sumelor creditelor înscrise în capitolul corespunzător din bugetul exercițiului financiar anterior. Parlamentul European și Consiliul hotărăsc în conformitate cu procedurile prevăzute în alineatul (4). Cu toate acestea, în niciun caz nu poate fi depășită suma globală a creditelor disponibile în bugetul exercițiului financiar anterior sau în proiectul de buget propus.







CAPITOLUL 3

Principiul echilibrului

Articolul 17

Definiție și domeniul de aplicare

(1) Veniturile și creditele de plată sunt echilibrate.

(2) Uniunea și organismele menționate la articolul 208 nu pot realiza împrumuturi în cadrul bugetului.

Articolul 18

Soldul exercițiului financiar

(1) Soldul fiecărui exercițiu financiar se înscrie în bugetul exercițiului financiar următor ca venit, în cazul unui excedent, sau ca credit de plată, în cazul unui deficit.

(2) Estimările acestor venituri sau credite de plată se înregistrează în buget în cursul procedurii bugetare și printr-o scrisoare rectificativă prezentată în conformitate cu articolul 39. Estimările se stabilesc în conformitate cu Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1150/2000.

(3) După prezentarea conturilor provizorii pentru fiecare exercițiu financiar, orice diferențe între respectivele conturi și estimări se înregistrează în bugetul exercițiului financiar următor cu ajutorul unui buget rectificativ consacrat exclusiv acestor diferențe. În acest caz, Comisia prezintă proiectul de buget rectificativ, simultan, Parlamentului European și Consiliului în termen de cincisprezece zile de la prezentarea conturilor provizorii.







CAPITOLUL 4

Principiul unității de cont

Articolul 19

Utilizarea monedei euro

(1) Cadrul financiar multianual și bugetul se întocmesc și se execută în euro, iar conturile se prezintă în euro. Cu toate acestea, pentru fluxurile de numerar menționate la articolul 68 alineatul (1), contabilul și, în cazul conturilor de avans, administratorii conturilor de avans și, pentru gestionarea administrativă a Comisiei și a SEAE, ordonatorul de credite competent este autorizat să efectueze operațiuni în alte monede în conformitate cu actele delegate adoptate în temeiul prezentului regulament.

(2) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind conversia dintre euro și alte monede.







CAPITOLUL 5

Principiul universalității

Articolul 20

Definiție și domeniul de aplicare

Fără a aduce atingere articolului 21, veniturile totale acoperă creditele totale de plată. Fără a aduce atingere articolului 23, toate veniturile și cheltuielile se înregistrează integral fără a fi compensate între ele.

Articolul 21

Venituri alocate

(1) Veniturile alocate externe și veniturile alocate interne se utilizează pentru finanțarea unor cheltuieli specifice.

(2) Următoarele elemente constituie venituri alocate externe:

(a) contribuțiile financiare din partea statelor membre la anumite programe de cercetare în temeiul Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1150/2000;

(b) contribuțiile financiare din partea statelor membre și a țărilor terțe, inclusiv, în ambele cazuri, din partea agențiilor publice ale acestora, a entităților sau a persoanelor fizice pentru anumite proiecte sau programe de asistență externă finanțate de Uniune și gestionate de Comisie în numele acestora;

(c) dobânzile pentru depozite și amenzile prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind accelerarea și clarificarea aplicării procedurii de deficit excesiv ( 13 );

(d) veniturile alocate pentru un anumit scop, precum veniturile din fundații, subvenții, donații și moșteniri, inclusiv veniturile alocate specifice fiecărei instituții;

(e) contribuțiile financiare, altele decât cele de la litera (b), la activitățile Uniunii din partea țărilor terțe sau a organismelor din afara Uniunii;

(f) veniturile alocate menționate la articolul 181 alineatul (2) și la articolul 183 alineatul (2).

(g) veniturile alocate interne menționate la alineatul (3), în măsura în care acestea sunt auxiliare altor venituri menționate la prezentul alineat.

(3) Următoarele elemente constituie venituri alocate interne:

(a) veniturile provenite de la părți terțe pentru livrări de bunuri, prestări de servicii sau efectuarea de lucrări la cererea acestora;

(b) veniturile din vânzarea de vehicule, echipamente, instalații, materiale și aparatură științifică și tehnică, înlocuite sau casate după amortizarea completă a valorii contabile a acestora;

(c) veniturile obținute din rambursarea, în conformitate cu articolul 80, a sumelor plătite în mod necuvenit;

(d) veniturile obținute din dobânzile aferente plăților de prefinanțare, în conformitate cu articolul 8 alineatul (4);

(e) încasările din livrări de bunuri, prestări de servicii sau efectuarea de lucrări pentru alte departamente din cadrul unei instituții, instituții sau organisme, inclusiv indemnizațiile de delegație plătite în numele altor instituții sau organisme și rambursate de acestea;

(f) plățile asigurărilor încasate;

(g) veniturile din închirieri;

(h) veniturile din vânzarea publicațiilor și a filmelor, inclusiv a celor pe suport electronic.

(i) rambursarea instrumentelor financiare în conformitate cu articolul 140 alineatul (6);

(j) venituri provenite din rambursările ulterioare ale taxelor, în conformitate cu articolul 23 alineatul (3) litera (b).

(4) De asemenea, un act de bază poate dispune alocarea de venituri pentru anumite cheltuieli. În absența unor dispoziții contrare în actul de bază, respectivele venituri constituie venituri alocate interne.

(5) Bugetul include linii pentru înregistrarea veniturilor alocate externe și a veniturilor alocate interne și indică, în măsura posibilului, cuantumul acestora.

Veniturile alocate pot fi înregistrate în proiectul de buget numai în limita valorilor care sunt sigure la data întocmirii acestuia.

(6) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea structurii de integrare a veniturilor alocate interne și externe și furnizarea creditelor corespunzătoare, precum și stabilirea de norme privind contribuția statelor membre la programe de cercetare. În plus, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește procedurile privind sancțiunile aplicate în temeiul articolului 126 alineatul (11) din TFUE, precum și veniturile alocate rezultând din participarea statelor AELS la anumite programe ale Uniunii.

Articolul 22

Donații

(1) Comisia poate accepta orice donație în favoarea Uniunii, precum fundații, subvenții, cadouri și moșteniri.

(2) Acceptarea unei donații în valoare de cel puțin 50 000 EUR, care implică o taxă financiară, inclusiv costuri de monitorizare care depășesc 10 % din valoarea donației acordate, este supusă spre aprobare Parlamentului European și Consiliului, care hotărăsc în această privință în termen de două luni de la primirea cererii din partea Comisiei. Dacă nu s-a formulat nicio obiecție în acest termen, Comisia ia o decizie definitivă cu privire la acceptarea donației.

(3) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind acceptarea donațiilor acordate Uniunii.

Articolul 23

Norme privind deducerile și ajustări datorate cursului de schimb

(1) Se pot face următoarele deduceri din cererile de plată, care apoi sunt ordonanțate în sumă netă:

(a) penalități impuse părților la contracte de achiziții publice sau beneficiarilor;

(b) sconturi, rambursări și rabaturi la facturi și declarații de cheltuieli individuale;

(c) dobânda generată de plăți de prefinanțare;

(d) regularizări ale sumelor plătite în mod necuvenit.

Regularizările menționate la primul paragraf litera (d) se pot face prin deducere directă dintr-o nouă plată interimară sau din plata soldului către același beneficiar în cadrul capitolului, articolului și exercițiului financiar în care s-a efectuat plata excedentară.

Deducerilor menționate la primul paragraf literele (c) și (d) li se aplică normele contabile ale Uniunii.

(2) Costul produselor și serviciilor furnizate Uniunii, care includ taxe rambursate de statele membre în temeiul Protocolului privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene, se impută bugetului cu suma fără taxe.

(3) Costul produselor și serviciilor furnizate Uniunii, care includ taxe rambursate de țări terțe în temeiul acordurilor relevante, se poate imputa bugetului:

(a) cu suma fără taxe; sau

(b) cu suma care cuprinde taxele. În acest caz, rambursările ulterioare ale taxelor sunt considerate venituri alocate interne.

(4) Se pot face ajustări cu privire la diferențele de curs de schimb apărute în execuția bugetară. Rezultatul final, profit sau pierdere, se înregistrează în soldul exercițiului financiar.

(5) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind conturile de taxe recuperabile.







CAPITOLUL 6

Principiul specificității

Articolul 24

Dispoziții generale

Creditele se alocă integral unor destinații specifice pe titluri și capitole. Capitolele sunt subîmpărțite în articole și rubrici.

Articolul 25

Transferuri efectuate de alte instituții decât Comisia

(1) Orice instituție, în afară de Comisie, poate efectua, în cadrul propriei secțiuni de buget, transferuri de credite:

(a) de la un titlu la altul, în limita a 10 % din creditele exercițiului financiar indicat în linia din care se efectuează transferul;

(b) de la un capitol la altul și de la un articol la altul, nelimitat.

(2) Cu trei săptămâni înainte de efectuarea oricărui transfer, astfel cum se menționează la alineatul (1), instituția informează Parlamentul European și Consiliul cu privire la intențiile sale în acest sens. În cazul unor motive bine întemeiate, formulate în acest termen fie de Parlamentul European, fie de Consiliu, se aplică procedura prevăzută la articolul 27.

(3) Orice instituție, cu excepția Comisiei, poate propune Parlamentului European și Consiliului, în cadrul propriei secțiuni de buget, transferuri de la un titlu la altul care depășesc limita de 10 % din creditele pentru exercițiul financiar aferente liniei din care urmează să fie efectuat transferul. Aceste transferuri se efectuează în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 27.

(4) Orice instituție, cu excepția Comisiei, poate efectua, în cadrul propriei secțiuni din buget, transferuri în cadrul articolelor, fără a informa în prealabil Parlamentul European și Consiliul.

(5) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind calcularea procentelor transferurilor efectuate de către alte instituții decât Comisia.

Articolul 26

Transferuri efectuate de Comisie

(1) În cadrul propriei secțiuni din buget, Comisia poate efectua în mod autonom:

(a) transferuri de credite în cadrul fiecărui capitol;

(b) în ceea ce privește cheltuielile de personal și cheltuielile administrative care sunt comune mai multor titluri, transferuri de credite de la un titlu la altul în limita a 10 % din creditele exercițiului indicat la linia de la care se efectuează transferul și în limita a 30 % din creditele pentru exercițiul indicat la linia către care se efectuează transferul;

(c) în ceea ce privește cheltuielile operaționale, transferuri de credite între capitolele aceluiași titlu în limita a 10 % din creditele exercițiului financiar respectiv înscrise în linia din care se face transferul.

Cu trei săptămâni înainte de efectuarea transferurilor menționate la primul paragraf litera (b), Comisia informează Parlamentul European și Consiliul cu privire la intenția sa în acest sens. În cazul unor motive bine întemeiate, formulate în acest termen fie de Parlamentul European, fie de Consiliu, se aplică procedura prevăzută la articolul 27.

Prin excepție de la cel de al doilea paragraf, în cursul ultimelor două luni ale exercițiului financiar, Comisia poate transfera, în mod autonom, credite de la un titlu la altul pentru cheltuielile de personal, personal extern și alți agenți, în limita a 5 % din creditele aferente exercițiului financiar. Comisia informează Parlamentul European și Consiliul în termen de două săptămâni de la data deciziei sale privind transferurile respective.

(2) În cadrul propriei secțiuni de buget, Comisia poate decide să efectueze următoarele transferuri de credite de la un titlu la altul, cu condiția să informeze imediat Parlamentul European și Consiliul cu privire la decizia luată:

(a) transferul creditelor de la titlul „provizioane” menționat la articolul 46, atunci când singura condiție pentru deblocarea rezervei o constituie adoptarea unui act de bază în conformitate cu articolul 294 din TFUE;

(b) în cazuri excepționale, bine întemeiate, de exemplu în cazul unor catastrofe și crize umanitare internaționale, care se produc după data de 1 decembrie a exercițiului financiar, Comisia poate transfera creditele neutilizate în exercițiului financiar respectiv, încă disponibile în titlurile bugetare de la rubrica 4 din cadrul financiar multianual în titlurile bugetare referitoare la ajutorul pentru gestionarea crizelor și operațiunile de ajutor umanitar.

(3) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind calcularea procentelor transferurilor interne realizate de Comisie și motivele pentru solicitările de transfer.

Articolul 27

Propuneri de transferuri prezentate Parlamentului European și Consiliului de către instituții

(1) Fiecare instituție prezintă simultan Parlamentului European și Consiliului propunerile sale de transferuri.

(2) Parlamentul European și Consiliul decid cu privire la transferurile de credite în conformitate cu alineatele (3)—(6) de la prezentul articol, în absența unor dispoziții contrare în partea II titlul I.

(3) Cu excepția cazurilor urgente, Parlamentul European și, hotărând cu majoritate calificată, Consiliul decid cu privire la fiecare propunere de transfer în termen de șase săptămâni de la data la care ambele instituții au primit propunerea.

(4) Propunerea de transfer se aprobă dacă, în termen de șase săptămâni, intervine oricare dintre următoarele situații:

(a) Parlamentul European și Consiliul o aprobă;

(b) fie Parlamentul European, fie Consiliul o aprobă și cealaltă instituție se abține de la luarea unei decizii;

(c) Parlamentul European și Consiliul se abțin de la luarea unei decizii sau nu iau o decizie de a modifica sau respinge propunerea de transfer.

(5) În absența unei solicitări contrare în acest sens din partea Parlamentului European sau a Consiliului, termenul de șase săptămâni menționat la alineatul (3) se reduce la trei săptămâni în următoarele cazuri:

(a) transferul reprezintă mai puțin de 10 % din creditele aferente liniei din care se efectuează transferul și nu depășește 5 000 000 EUR;

(b) transferul privește numai credite de plată și suma totală a transferului nu depășește 100 000 000 EUR.

(6) Dacă fie Parlamentul European, fie Consiliul a modificat valoarea transferului, în timp ce cealaltă instituție l-a aprobat sau s-a abținut de la luarea unei decizii sau dacă atât Parlamentul European, cât și Consiliul au modificat valoarea transferului, se consideră aprobată cea mai mică dintre sume, cu excepția cazului în care instituția în cauză își retrage propunerea de transfer.

Articolul 28

Norme speciale privind transferurile

(1) Creditele pot fi transferate numai către liniile bugetare pentru care bugetul a autorizat credite sau care poartă o mențiune simbolică „pro memoria”.

(2) Creditele corespunzătoare veniturilor alocate pot fi transferate numai dacă aceste venituri sunt utilizate în scopul pentru care sunt alocate.

Articolul 29

Transferuri reglementate de dispoziții speciale

(1) Transferurile în cadrul titlurilor din buget consacrate Fondului european de garantare agricolă, fondurilor structurale, Fondului de coeziune, Fondului european pentru pescuit, Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală și cercetării sunt reglementate de dispozițiile speciale prevăzute în partea II titlurile I, II și III.

(2) Parlamentul European și Consiliul decid cu privire la transferurile destinate să permită utilizarea rezervei pentru ajutoare de urgență la propunerea Comisiei. Pentru fiecare măsură de urgență se prezintă o propunere separată.

În sensul prezentului alineat, se aplică procedura prevăzută la articolul 27 alineatele (3) și (4). Dacă nu ajung la un acord cu privire la propunerea Comisiei și dacă nu pot conveni cu privire la o poziție comună referitor la utilizarea acestei rezerve, Parlamentul European și Consiliul se abțin să ia o decizie cu privire la propunerea de transfer a Comisiei.

(3) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind cererile de transfer din rezerva pentru ajutoare de urgență.







CAPITOLUL 7

Principiul bunei gestiuni financiare

Articolul 30

Principiile economiei, eficienței și eficacității

(1) Creditele se utilizează în conformitate cu principiul bunei gestiuni financiare, și anume în conformitate cu principiile economiei, eficienței și eficacității.

(2) Principiul economiei prevede ca resursele utilizate de instituție pentru desfășurarea activităților sale să fie puse la dispoziție în timp util, în cantitatea și la calitatea adecvate și la cel mai bun preț.

Principiul eficienței privește raportul optim între resursele utilizate și rezultatele obținute.

Principiul eficacității privește îndeplinirea obiectivelor specifice stabilite și obținerea rezultatelor scontate.

(3) Pentru toate sectoarele de activitate incluse în buget se stabilesc obiective specifice, măsurabile, realizabile, relevante și datate. Realizarea acestor obiective se monitorizează prin indicatori de performanță pentru fiecare activitate, iar autoritățile însărcinate cu efectuarea cheltuielilor transmit Parlamentului European și Consiliului informațiile menționate la articolul 38 alineatul (3) litera (e). Aceste informații sunt furnizate anual și cel mai târziu în documentele care însoțesc proiectul de buget.

(4) Pentru a îmbunătăți procesul decizional, instituțiile efectuează evaluări ex ante și ex post, în conformitate cu orientările furnizate de Comisie. Respectivele evaluări se aplică tuturor programelor și activităților care implică cheltuieli semnificative, iar rezultatele evaluării sunt comunicate Parlamentului European, Consiliului și autorităților însărcinate cu efectuarea cheltuielilor.

(5) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind evaluările ex ante, intermediare și ex post.

Articolul 31

Fișa financiară obligatorie

(1) Orice propunere sau inițiativă prezentată autorității legislative de către Comisie, de către Înaltul Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate („Înaltul Reprezentant”) sau de către un stat membru, care poate avea un impact asupra bugetului, inclusiv schimbarea numărului de posturi, trebuie să fie însoțită de o fișă financiară și de o evaluare ex ante astfel cum se prevede la articolul 30 alineatul (4).

Orice modificare adusă unei propuneri sau inițiative prezentate autorității legislative, care poate avea implicații considerabile asupra bugetului, inclusiv schimbarea numărului de posturi, trebuie să fie însoțită de o fișă financiară întocmită de instituția care propune modificarea.

Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 210 în ceea ce privește stabilirea normelor detaliate privind cerințele aplicabile fișelor financiare.

(2) În cursul procedurii bugetare, Comisia furnizează informațiile necesare pentru o comparație între evoluția nevoilor de credite și estimările inițiale făcute în fișa financiară ținând seama de progresele înregistrate în cadrul deliberărilor privind propunerea sau inițiativa prezentată autorității legislative.

(3) Pentru a reduce riscurile de fraudă și nereguli, fișa financiară menționată la alineatul (1) prezintă informații privind sistemul de control intern instituit, o estimare a costurilor și beneficiilor controalelor presupuse de asemenea sistem și o evaluare a nivelului preconizat al riscului de eroare, precum și măsurile existente sau planificate de prevenire a fraudei și de protecție împotriva acesteia.

Această evaluare ține seama de scala preconizată și de tipul de erori, precum și de condițiile specifice ale domeniului de politici vizat și de normele aplicabile acestora.

Articolul 32

Controlul intern al execuției bugetare

(1) Bugetul se execută pe baza unui control intern eficace și eficient, corespunzător fiecărei metode de execuție și în conformitate cu normele sectoriale relevante.

(2) În scopul execuției bugetare, controlul intern este definit drept un proces aplicabil la toate nivelurile gestiunii și menit să asigure în mod rezonabil realizarea următoarelor obiective:

(a) eficacitatea, eficiența și economia operațiunilor;

(b) fiabilitatea informațiilor;

(c) protecția activelor și a informațiilor;

(d) prevenirea, depistarea, corectarea și monitorizarea fraudelor și a neregulilor;

(e) buna gestionare a riscurilor legate de legalitatea și regularitatea tranzacțiilor aferente, avându-se în vedere caracterul multianual al programelor, precum și natura plăților respective.

(3) Eficacitatea controlului intern se bazează pe cele mai bune practici internaționale și include, în special, următoarele:

(a) separarea sarcinilor;

(b) o strategie adecvată de gestionare și de control al riscurilor, inclusiv prin controale la nivelul beneficiarilor;

(c) evitarea conflictelor de interese;

(d) piste de audit corespunzătoare și integritatea datelor în sistemele de date;

(e) proceduri de monitorizare a rezultatelor și de întreprindere a măsurilor necesare ulterioare în ceea ce privește vulnerabilitățile constatate