7.

CERINȚE 7.1. Măsurarea masei vehiculului în deplasare și repartiția acesteia pe axe Masa vehiculului în deplasare și repartiția ei pe axe sunt măsurate pe vehiculele prezentate în conformitate cu punctul 3.3, în poziție imobilă, roțile aflându-se în linie dreaptă. Dacă masele cântărite nu se abat cu mai mult de 3 % de la masele declarate de către constructor pentru configurația tehnică corespunzătoare tipului de vehicul sau nu se abat cu mai mult de 5 % atunci când este vorba de un vehicul din categoria N1, O1, O2 sau M2 care nu depășește 3,5 tone, masele în deplasare și repartiția lor pe axe declarate de către constructor vor fi utilizate în sensul cerințelor care urmează. Dacă nu, se vor utiliza masele măsurate și, în acest caz, serviciul tehnic poate, dacă este necesar, să facă măsurători suplimentare la vehicule, altele decât cele prevăzute la punctul 3.3. ▼M2 7.2. Măsurarea dimensiunilor Lungimea, lățimea și înălțimea totale sunt măsurate, în conformitate cu dispozițiile de la punctul 2.4, pe vehiculul (vehiculele) în stare de funcționare prevăzut(e) la punctul 3.3. Dacă dimensiunile măsurate se abat cu mai mult de 1 % față de dimensiunile declarate de către producător pentru configurațiile tehnice corespunzătoare în cadrul tipului, dimensiunile măsurate sunt utilizate în înțelesul cerințelor de mai jos, iar atunci serviciul tehnic poate, dacă este necesar, să facă măsurători suplimentare pe alte vehicule decât cele prevăzute la punctul 3.3. Cu toate acestea, valorile limită indicate în anexa I la Directiva 96/53/CE nu pot fi depășite. ▼B 7.3. Dimensiuni maxime autorizate pentru vehicule 7.3.1. Lungimea maximă 7.3.1.1. Autovehicul: după cum se specifică la punctul 1.1 din anexa I la Directiva 96/53/CE. 7.3.1.2. Remorcă (cu excepția semiremorcilor): după cum se specifică la punctul 1.1 din anexa I la Directiva 96/53/CE. 7.3.1.3. Autobuz sau autocar articulat: după cum se specifică la punctul 1.1 din anexa I la Directiva 96/53/CE. 7.3.1.4. Semiremorcă: Este necesar ca distanța prevăzută la punctul 7.3.1.4.1 să fie măsurată neținându-se seama de dispozitivele menționate la punctul 2.4.1 și distanța prevăzută la punctul 7.3.1.4.2 trebuie măsurată fără nici o excepție. 7.3.1.4.1. Distanța, măsurată orizontal pe planul longitudinal al vehiculului, între axul pivotului de remorcare și extremitatea spate a unei semiremorci, nu poate fi superioară unei limite fixate la punctul 1.6 din anexa I la Directiva 96/53/CE. 7.3.1.4.2. Distanța, măsurată orizontal, între axul pivotului de remorcare și un punct oarecare al extremității față a unei semiremorci, nu poate depăși 2,04 m, astfel cum prevede punctul 4.4 din anexa I la Directiva 96/53/CE. 7.3.2. Lățimea maximă 7.3.2.1. Pentru orice vehicul: după cum se specifică la punctul 1.2 din anexa I la Directiva 96/53/CE. 7.3.2.2. Suprastructurile fixe sau mobile ale vehiculelor din categoria N și O special concepute pentru transportul de mărfuri la temperatură controlată și a căror grosime a pereților laterali, inclusiv izolația, depășește 45 mm: după cum se specifică la punctul 1.2 din anexa I la Directiva 96/53/CE. 7.3.3. Înălțime maximă 7.3.3.1. Pentru orice vehicul: după cum se specifică la punctul 1.3 din anexa I la Directiva 96/53/CE. 7.4. Calcularea repartiției masei 7.4.1. Metodă de calcul 7.4.1.1. În sensul calculului repartiției masei descris în continuare, constructorul furnizează serviciului tehnic însărcinat cu textele, sub forma unui tabel sau sub orice altă formă adecvată, informațiile necesare pentru a cunoaște, pentru fiecare configurație tehnică din cadrul unui tip de vehicul, definită prin fiecare ansamblu de valori posibile ale tuturor elementelor din anexa II la prezenta directivă, masele corespunzătoare: masa încărcăturii maxime tehnic autorizate a vehiculului, masele maxime tehnic autorizate pe axe și pe grup de axe, masa tractabilă maximă tehnic autorizată și masa încărcăturii maxime tehnic autorizate a ansamblului. 7.4.1.2. Calculele necesare sunt efectuate astfel încât să garanteze respectarea următoarelor cerințe pentru fiecare configurație tehnică din cadrul tipului de vehicul. În acest scop, calculele pot fi limitate la cazurile cele mai defavorabile. 7.4.1.3. În cerințele care urmează, simbolurile M, mi, μj, TM și MC desemnează parametrii următori, pentru care cerințele stabilite la punctul 7.4 trebuie să fie îndeplinite: M = masa încărcăturii maxime tehnic autorizate a vehiculului, mi = masa maximă tehnic autorizată pe axă desemnată prin „i” (i fiind o cifră de la 1 la numărul total de axe ale vehiculului), μj = masa maximă tehnic autorizată pe axă izolată sau pe grup de axe desemnate prin „j” (j fiind o cifră de la 1 la numărul de axe izolate sau grupe de axe), TM = masa tractabilă maximă tehnic autorizată și MC = masa încărcăturii maxime tehnic autorizate a ansamblului. 7.4.1.4. În cazul unei axe izolate, desemnate prin „i” ca axă și prin „j” ca grup de axe, mi = μj prin definiție. 7.4.1.5. În cazul vehiculelor echipate cu axe descărcabile, se efectuează următoarele calcule, suspensia acestor axe fiind încărcată în poziția ei normală de funcționare. În cazul vehiculelor echipate cu axe suplimentare, se efectuează următoarele calcule, axele fiind coborâte. 7.4.1.6. Pentru grupul de axe, constructorul indică legile de repartiție între axe a masei totale aplicate grupului (prezentând, de exemplu, formulele de repartiție sau grafice de repartiție). 7.4.1.7. În cazul semiremorcilor și al remorcilor cu axă centrală, în sensul calculelor următoare, punctul de remorcare este considerat o axă desemnată prin „O”, și masele corespunzătoare mo și μo sunt definite, prin convenție, drept masa maximă tehnic autorizată pe punctul de cuplare al remorcii. 7.4.2. Cerințe pentru vehiculele din categoria N și O, cu excepția caravanelor remorcate 7.4.2.1. Suma maselor mi nu poate fi inferioară masei M. 7.4.2.2. Pentru fiecare grup de axe desemnate prin „j”, suma maselor mi pe axe nu poate fi inferioară masei μj. În plus, fiecare masă mi nu poate fi inferioară unei părți din μj aplicată pe axa „i”, așa cum este ea determinată prin legile de repartiție a masei acestui grup de axe. 7.4.2.3. Suma maselor μj nu poate fi inferioară masei M. 7.4.2.4. Masa în deplasare, plus masa corespunzătoare pentru 75 kg înmulțită cu numărul de pasageri, plus masa maximă tehnic autorizată pe punctul de remorcare, nu poate depăși masa M. ▼M2 7.4.2.5. În cazul în care vehiculul este încărcat la masa sa M conform oricăreia dintre situațiile relevante descrise la punctele 7.4.2.5.1 sau 7.4.2.5.2, masa care corespunde sarcinii aplicate pe puntea „i” nu trebuie să depășească masa Mi pe acea punte, iar masa care corespunde sarcinii aplicate pe puntea izolată sau pe grupul de punți „j” nu poate fi mai mare decât masa μi. 7.4.2.5.1. Repartizarea uniformă a masei implică faptul că vehiculul în stare de funcționare cu o masă de 75 kg plasată pe fiecare scaun de pasager este încărcat până la masa sa M, sarcina utilă fiind repartizată în mod uniform pe partea destinată transportului de mărfuri. ▼M2 ————— ▼M2 7.4.2.5.2. În caz de repartizare extremă a masei (sarcină neuniformă), producătorul trebuie să declare pozițiile extreme posibile admise ale centrului de greutate al sarcinii utile și/sau al caroseriei și/sau al echipamentelor sau amenajărilor interioare (de exemplu, de la 0,50 m la 1,30 m în fața primei punți din spate), vehiculul în stare de funcționare, cu o masă de 75 kg aplicată pe fiecare scaun de pasager, fiind încărcat până la masa M. ▼M2 ————— ▼B 7.4.2.6. Când un vehicul de categoria N este încărcat până la masa M și când axa spate (desemnată prin „n” drept axă) sau grupul său de axe spate (desemnat „q” drept grup de axe) este încărcat până la masa mn sau μq, masa portantă pe axă sau pe axele directoare nu poate fi inferioară procentului de 20 % din M. 7.4.2.7. MC nu poate depăși M + TM. 7.4.3. Cerințe pentru autobuze și autocare 7.4.3.1. Se aplică cerințele de la punctele 7.4.2.1 - 7.4.2.3 și de la punctul 7.4.2.7. ▼M2 7.4.3.2. Masa vehiculului în stare de funcționare, plus masa Q multiplicată cu numărul de pasageri așezați și în picioare, plus masele WP, B și BX definite la punctul 7.4.3.31, plus masa maximă tehnic admisă la punctul de cuplare, dacă un dispozitiv de cuplare este montat de către producător, nu pot depăși masa M. ▼B 7.4.3.3. Când vehiculul incomplet este încărcat până la masa M conform situației descrise la punctul 7.4.2.5.1.2 sau când vehiculul complet sau completat în deplasare este încărcat în maniera descrisă la punctul 7.4.3.3.1 de mai jos, masa corespunzătoare sarcinii pe fiecare axă nu poate depăși masa m, pe fiecare axă, iar masa corespunzătoare sarcinii pe fiecare axă izolată sau grup de axe nu poate depăși masa μj a acestui grup de axe. În plus, masa corespunzătoare sarcinii pe axa motoare sau suma maselor corespunzătoare sarcinilor pe axele motoare trebuie să corespundă procentului de cel puțin 25 % din masa M. ▼M2 7.4.3.3.1. Vehiculul în stare de funcționare este încărcat cu: o masă care corespunde numărului P de pasageri așezați, de masă Q; o masă care corespunde numărului SP de pasageri aflați în picioare, de masă Q, repartizată în mod uniform pe suprafața rezervată pasagerilor aflați în picioare S1; dacă este cazul, o masă WP repartizată în mod uniform pe fiecare spațiu pentru scaune cu rotile; o masă egală cu B (kg), repartizată în mod uniform în compartimentele pentru bagaje; o masă egală cu BX (kg), repartizată în mod uniform pe suprafața de plafon prevăzută pentru transportul bagajelor, unde: P este numărul de locuri pe scaune. S1 este suprafața rezervată pasagerilor aflați în picioare. În cazul vehiculelor din clasa III sau B, S1 = 0. SP, declarat de producător, nu poate fi superior valorii S1/Ssp, unde Ssp este spațiul convențional prevăzut pentru un pasager aflat în picioare și precizat în tabelul de mai jos. WP (kg) este numărul de spații pentru scaune cu rotile înmulțit cu 250 kg, care reprezintă masa unui scaun cu rotile și a utilizatorului acestuia. B (kg), declarat de către producător, trebuie să aibă o valoare numerică de cel puțin 100 × V. Aceasta include compartimentele pentru bagaje sau cufere care pot fi fixate în partea exterioară a vehiculului. V este volumul total al compartimentelor pentru bagaje, exprimat în m3. În cazul omologării unui vehicul din clasa I sau A, volumul compartimentelor pentru bagaje accesibile numai din exteriorul vehiculului nu este luat în considerare. BX, declarat de producător, este o valoare numerică de cel puțin 75 kg/m2. Vehiculele cu etaj nu sunt echipate pentru a transporta bagaje pe plafon, astfel încât pentru aceste vehicule BX are o valoare zero. Q și Ssp au valorile indicate în tabelul de mai jos:



Clasa vehiculului Q(kg) masa unui pasager Ssp (m2/pasager) spațiu convențional pentru un pasager aflat în picioare Clasele I și A 68 0,125 Clasa II 71 (1) 0,15 Clasa III și B 71 (1) Nici unul (1) Inclusiv 3 kg de bagaje de mână. ▼M2 7.4.3.3.2. În cazul unui vehicul a cărui capacitate de locuri pe scaune este variabilă, cu suprafața rezervată pasagerilor aflați în picioare (S1) și/sau echipat pentru transport cu scaune cu rotile, cerințele de la punctele 7.4.3.2 și 7.4.3.3 trebuie determinate pentru fiecare dintre următoarele situații, dacă este cazul. 7.4.3.3.2.1. Ocuparea tuturor scaunelor posibile, apoi a suprafeței rămase pentru pasagerii aflați în picioare (până la capacitatea maximă de pasageri aflați în picioare, declarată de către producător, dacă este atinsă) și, în cazul în care rămâne spațiu, a tuturor locurilor pentru eventuale scaune cu rotile. 7.4.3.3.2.2. Ocuparea întregii suprafețe posibile pentru pasagerii aflați în picioare (până la capacitatea maximă de pasageri aflați în picioare, declarată de către producător), apoi a tuturor scaunelor rămase disponibile pentru pasagerii așezați și, dacă rămâne spațiu, a tuturor locurilor pentru eventuale scaune cu rotile. 7.4.3.3.2.3. Ocuparea tuturor locurilor posibile pentru scaune cu rotile, apoi a suprafeței rămase pentru pasagerii aflați în picioare (până la capacitatea maximă de pasageri aflați în picioare, declarată de producător, dacă este atinsă) și a locurilor rămase disponibile. ▼M2 7.4.3.4. Atunci când vehiculul este în stare de funcționare sau încărcat în modul descris la punctul 7.4.3.31, masa care corespunde sarcinii pe puntea din față sau pe grupul de punți din față nu poate fi mai mică decât procentul masei vehiculului în stare de funcționare sau al masei de încărcare maxime tehnic admise „M”, definită în tabelul următor:



Clasele I și A Clasa II Clasele III și B Rigid Articulat Rigid Articulat Rigid Articulat 20 20 25 (1) 20 25 (1) 20 (1) Această cifră se reduce la 20 % pentru vehiculele cu trei punți, din clasele II și III, care au două punți directoare. ▼M2 7.4.3.5. În cazul în care omologarea de tip a unui vehicul trebuie să se facă pentru mai multe clase, punctele 7.4.3.2 și 7.4.3.3 se aplică fiecărei clase. ▼M2 7.4.4. Cerințe pentru rulotele remorcate ▼B Se aplică cerințele de la punctele 7.4.2.1 - 7.4.2.4 și de la punctul 7.4.2.7. În plus, când un vehicul incomplet este încărcat până la masa sa M conform situațiilor descrise la punctul 7.4.2.5.1.2 sau atunci când vehiculul complet sau completat în deplasare este încărcat până la masa sa M în maniera descrisă în apendicele de la anexa II la Directiva 92/21/CEE a Consiliului ( 10 ), masa corespunzătoare sarcinii pe fiecare axă nu poate depăși masa mi pe acea axă și masa corespunzătoare sarcinii pe fiecare axă izolată sau grup de osii nu poate depăși masa μj pe acel grup de axe. În plus, masa corespunzătoare sarcinii pe axa motoare sau suma maselor corespunzătoare sarcinilor pe axele motoare trebuie să reprezinte cel puțin 25 % din M. 7.5. Condiții care trebuie verificate pentru a clasa un vehicul în categoria vehiculelor de teren (anexa II punctul 4 din Directiva 70/156/CEE) 7.5.1. Serviciul tehnic verifică dacă vehiculul complet sau completat, sau vehiculul tractor de semiremorci (tractor de semiremorci) fără placă de remorcare, trebuie să fie considerat vehicul de teren în conformitate cu cerințele din anexa II la Directiva 70/156/CEE. 7.5.2. Pentru celelalte vehicule incomplete, această verificare nu se efectuează decât la cererea constructorului. 7.6. Manevrabilitate 7.6.1. Este necesar ca orice autovehicul și orice semiremorcă să se poată manevra, în fiecare din cele două sensuri, urmând o traiectorie circulară completă de 360o în interiorul unei suprafețe definite de două cercuri concentrice, cercul exterior având o rază de 12,50 m și cercul interior, o rază de 5,30 m, nici unul dintre punctele extreme ale vehiculului (cu excepția elementelor proeminente prevăzute la punctul 2.4.2 referitor la lățimea vehiculului) nedepășind circumferințele acestor cercuri. ▼M2 Pentru autovehicule și semiremorci echipate cu dispozitive de ridicare a punților (a se vedea punctul 2.14), această cerință se aplică și pentru cazul în care puntea (punțile) retractabilă (retractabile) se găsește (găsesc) în poziție ridicată sau pentru cazul în care puntea (punțile) descărcabilă (descărcabile) se găsește (găsesc) în poziție descărcată. Această cerință nu se aplică dispozitivelor auxiliare de pornire cum sunt punțile retractabile care respectă cerințele de la punctul 3.5 din anexa IV.L ▼B Respectarea cerințelor menționate mai sus se verifică în următorul mod. 7.6.1.1. Autovehicule Extremitatea față a autovehiculului trebuie să urmeze circumferința cercului exterior (figura A). 7.6.1.2. Semiremorci O semiremorcă corespunde recomandărilor de la punctul 7.6.1 dacă ampatamentul ei nu depășește: unde L este lățimea semiremorcii, ampatamentul fiind, în sensul prezentului punct, distanța dintre axul punctului de remorcare și linia mediană a axelor non-directoare ale boghiului; dacă una sau mai multe axe non-directoare ale boghiului sunt echipate cu un elevator (punctul 2.14), ampatamentul care se ia în considerare este cel mai lung dintre ampatamentele cu axă (axe) ridicată(e) sau cu axă (axe) coborâtă(e). În cazul în care există dubii, autoritatea de omologare poate cere efectuarea unei schițe așa cum prevede punctul 7.6.1. ▼M2 7.6.2. Cerințe suplimentare pentru vehiculele din categoria M 2 sau M 3 și N Vehiculul fiind imobil și roțile sale directoare orientate astfel încât, dacă vehiculul se pune în mișcare, extremitatea din față ar descrie un cerc cu o rază de 12,50 m, un plan vertical tangent pe latura vehiculului care este dirijată către exteriorul cercului se stabilește prin marcarea unei linii pe sol. Atunci când vehiculul avansează, pe oricare dintre părți, urmând cercul cu o rază de 12,50 m, nici unul dintre elementele sale nu trebuie să depășească planul vertical cu mai mult de 0,80 m (a se vedea figura B). Pentru vehiculele echipate cu un dispozitiv de ridicare a punților, această cerință este valabilă și pentru cazul în care puntea (punțile) se găsește (găsesc) în poziție ridicată (în înțelesul punctului 2.14). Pentru vehiculele din categoria N cu punțile în poziție de încărcare sau descărcare, cifra de 0,80 m se înlocuiește cu 1,00 m. 7.6.3. Cerințe suplimentare pentru vehiculele din categoriile M2 sau M3 Vehiculul fiind imobil, un plan vertical tangent pe marginea vehiculului și îndreptat către exteriorul cercului se stabilește prin marcarea unei linii pe sol. În cazul unui vehicul articulat, cele două părți rigide sunt aliniate la plan. Atunci când vehiculul se deplasează, plecând de la o abordare în linie dreaptă, în suprafața circulară descrisă la punctul 7.6.1, nici unul dintre elementele sale nu trebuie să iasă în afara acestui plan vertical cu mai mult de 0,60 m (a se vedea figurile C și D). ▼B ▼M2 R = 12,5 m r = 5,3 m U = maximum 0,6 ▼M2 R = 12,5 m r = 5,3 m U = maximum 0,6 ▼M2 7.6.4. Cerințele de la punctele 7.6.1-7.6.3 pot fi, de asemenea, verificate, la cererea producătorului, cu ajutorul unui calcul echivalent corespunzător sau al unei demonstrații geometrice. În cazul în care, la cererea producătorului, vehicule din categoria N fără punte directoare spate sunt verificate în funcție de caracteristicile geometrice: un vehicul este considerat ca fiind conform cerințelor de la punctul 7.6.2 de mai sus dacă consola posterioară nu reprezintă mai mult de 60 % din ampatamentul vehiculului. ▼M2 7.6.5. În cazul vehiculelor incomplete, producătorul declară dimensiunile maxime admise pentru care vehiculul trebuie să fie controlat în raport cu cerințele de la punctele 7.6.1-7.6.3. ▼B 7.7. Cerințe suplimentare pentru autovehiculele din categoriile M2 și M3 Masa tractabilă maximă tehnic autorizată nu trebuie să depășească 3 500 kg. 7.8. Masa maximă tehnic autorizată pe punctul de remorcare al autovehiculelor și instrucțiuni de montare a cuplajului ▼M2 7.8.1. Masa maximă tehnic admisă la punctul de cuplare al unui autovehicul conceput pentru a tracta o remorcă cu punte mediană și a cărui masă tractabilă maximă tehnic admisă depășește 3,5 tone trebuie să fie cel puțin egală cu 10 % din masa sa tractabilă maximă tehnic admisă sau cu 1 000 kg, valoarea reținută fiind minima dintre cele două. 7.8.2. Masa maximă tehnic admisă la punctul de cuplare al unui autovehicul conceput pentru a tracta o remorcă cu punte mediană și a cărui masă tractabilă maximă tehnic admisă nu depășește 3,5 tone trebuie să fie cel puțin egală cu 4 % din masa sa tractabilă maximă tehnic admisă sau cu 25 kg, valoarea reținută fiind minima dintre cele două. ▼B 7.8.3. În cazul unui autovehicul a cărui masă a încărcăturii maxime tehnic autorizate nu depășește 3,5 tone, constructorul trebuie să precizeze, în manualul de utilizare, condițiile în care dispozitivul de remorcare poate fi fixat la autovehicul. Când este cazul, condițiile prevăzute mai sus includ masa maximă tehnic autorizată în punctul de remorcare al autovehiculului, masa maximă autorizată a dispozitivului de remorcare, punctele de fixare a dispozitivului de remorcare pe autovehicul și consola maxim autorizată a dispozitivului de remorcare. 7.9. Capacitatea de demarare în rampă Autovehiculele tractând o remorcă și încărcate la masa încărcăturii maxime tehnic autorizate a ansamblului trebuie să poată demara de cinci ori pe o rampă având înclinația de cel puțin 12 % în decurs de cinci minute. ▼M2 7.10. Raportul dintre puterea motorului și masă maximă Autovehiculele trebuie să furnizeze o putere a motorului de cel puțin 5 kW/t de masă de încărcare maximă tehnic admisă a ansamblului. În cazul tractoarelor rutiere, puterea motorului trebuie să fie cel puțin de 2,2 kW/t. Puterea furnizată se măsoară în conformitate cu dispozițiile Directivei 80/1269/CEE a Consiliului ( 11 ). ▼B 7.11. Condiții privind echivalența între anumite suspensii pneumatice și nepneumatice pentru axa motoare a vehiculelor 7.11.1. La cererea constructorului, serviciul tehnic verifică echivalența unei suspensii nepneumatice cu o suspensie pneumatică pentru axa motoare (axele motoare). Pentru a fi recunoscută ca fiind echivalentă unei suspensii pneumatice, o suspensie nepneumatică trebuie să corespundă următoarelor criterii: 7.11.1.1. când masa suspendată pe o axă motoare sau un grup de axe suportă pe o durată scurtă o oscilație verticală liberă, de frecvență slabă, frecvența și amortizarea, măsurate când dispozitivul de suspensie suportă sarcina maximă, trebuie să se înscrie în limitele definite la punctele 7.11.1.2 - 7.11.1.5; 7.11.1.2. fiecare axă trebuie să fie echipată cu amortizoare hidraulice. Pe grupul de axe, amortizoarele trebuie să fie astfel poziționate încât să reducă la minimum oscilațiile grupelor de axe; 7.11.1.3. coeficientul de amortizare mediu Dm trebuie să fie superior cu 20 % față de amortizarea critică pentru o suspensie în stare de funcționare normală, adică echipată cu amortizoare hidraulice îndeplinindu-și funcția; 7.11.1.4. coeficientul de amortizare Dr al suspensiei, după sedimentarea sau neutralizarea tuturor amortizoarelor hidraulice, nu trebuie să depășească 50 % din Dm; 7.11.1.5. frecvența masei suspendate pe axă sau pe grupul de axe motoare la o oscilație verticală liberă și de scurtă durată nu trebuie să depășească 2,0 Hz; 7.11.1.6. definițiile frecvenței și a amortizării suspensiei sunt prezentate la punctul 7.11.2. Procedurile de încercare care permit măsurarea frecvenței și a amortizării sunt definite la punctul 7.11.3. 7.11.2. Definiția frecvenței și a amortizării În această definiție, se presupune o masă suspendată M (kg) pe o axă motoare sau grup de axe motoare. Axa sau grupul de axe prezintă între acoperirea rutieră și masa suspendată o rigiditate verticală totală de K newtoni/metru (N/m) și un coeficient de amortizare total de C newtoni/metru pe secundă (N/m), Z fiind egal cu deplasarea verticală a masei suspendate. Ecuația mișcării de oscilație liberă a masei suspendate este următoarea: Frecvența de oscilație a masei suspendate F (Hz) este: Amortizarea este critică atunci când C = Co, unde: Coeficientul de amortizare, exprimat ca o fracție a amortizării critice, este C/Co. În cazul unei oscilații tranzitorii libere a masei, mișcarea verticală a masei va urma o curbă sinusoidală atenuată (figura 2). Frecvența poate fi evaluată măsurându-se timpul în care sunt observabile ciclurile de oscilație. Amortizarea poate fi evaluată măsurându-se înălțimea vârfurilor de oscilație succesive care se produc în aceeași direcție. Presupunând că amplitudinile vârfurilor primelor cicluri de oscilație și ale secundelor sunt A1 și A2, coeficientul de amortizare D este: „ln” fiind logaritmul natural al coeficientului de amplitudine. 7.11.3. Procedura de încercare Pentru a stabili experimental coeficientul de amortizare Dm, coeficientul de amortizare Dr după înlocuirea suspensiei hidraulice și a frecvenței F a suspensiei, vehiculul încărcat trebuie: (a) să treacă cu viteză redusă (5 km/h ± 1 km/h) peste o treaptă de 80 mm prezentând profilul indicat în figura 1. Oscilația tranzitorie de analizat în planul frecvenței și al amortizării se produce după ce roțile axei motoare au părăsit treapta sau (b) să fie supraîncărcat prin șasiu astfel încât sarcina axului motor să atingă o dată și jumătate valoarea statică maximă. Oscilația rezultată se calculează imediat după ce vehiculul înfrânat este eliberat sau (c) să fie ridicat de șasiu astfel încât masa suspendată să se ridice cu 80 mm deasupra axei motoare. Oscilația rezultată se calculează imediat după ce vehiculul înfrânat este eliberat sau (d) să fie supus altor proceduri, în măsura în care constructorul a dovedit echivalența acestora, convingând serviciul tehnic. Vehiculul trebuie să fie echipat cu un captor de deplasare verticală, montat între axul motor și șasiu, imediat deasupra axului motor. Pornind de la înregistrare, intervalul de timp dintre vârful primei și al celei de a doua compresii poate fi măsurat pentru a obține amortizarea. Pentru grupele de axe motoare tandem, captoarele trebuie să fie plasate între fiecare axa motoare și șasiul aflat imediat deasupra. Pneurile trebuie să fie umflate la presiunea adecvată recomandată de către constructor pentru încercările privind masa vehiculului. Testul destinat să verifice echivalența suspensiei se efectuează cu masa maximă tehnic autorizată pe axă sau grup de axeși se presupune că echivalența acoperă toate masele inferioare.