2011R1233 — RO — 22.08.2013 — 001.001

Acest document reprezintă un instrument de documentare, iar instituţiile nu îşi asumă responsabilitatea pentru conţinutul său.

Astfel cum a fost modificat prin:









▼B

REGULAMENTUL (UE) NR. 1233/2011 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI

din 16 noiembrie 2011

privind aplicarea anumitor orientări în domeniul creditelor la export care beneficiază de susținere oficială și de abrogare a Deciziilor 2001/76/CE și 2001/77/CE







PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 207, având în vedere propunerea Comisiei Europene, hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară ( 1 ), întrucât: (1) Agențiile de credit la export („ACE”) contribuie la dezvoltarea comerțului mondial prin susținerea exporturilor și a investițiilor realizate de întreprinderi, într-un mod care completează serviciile de finanțare și asigurare din sectorul privat. Uniunea este parte la Acordul privind creditele la export care beneficiază de susținere oficială („acordul”) al Organizației pentru Cooperare și Dezvoltare Economică („OCDE”). Acordul, în forma în care a fost încheiat între participanți, reglementează condițiile financiare pe care ACE le pot oferi pentru a încuraja condiții de concurență echitabile pentru creditele la export care beneficiază de susținere oficială. (2) În temeiul Deciziei 2001/76/CE a Consiliului din 22 decembrie 2000 de înlocuire a Deciziei din 4 aprilie 1978 privind aplicarea unor orientări în domeniul creditelor la export care beneficiază de sprijin public ( 2 ) și al Deciziei 2001/77/CE a Consiliului din 22 decembrie 2000 privind aplicarea principiilor unui Acord-cadru privind finanțarea proiectelor din domeniul creditelor la export care beneficiază de sprijin public ( 3 ), orientările cuprinse în acord, precum și normele specifice de finanțare a proiectelor se aplică în Uniune. (3) Acordul își aduce indirect contribuția, prin intermediul activității ACE, la comerțul liber și echitabil și la investițiile realizate de întreprinderile care, altfel, ar avea un acces mai redus la facilitățile de creditare furnizate de sectorul privat. (4) În procesul constituirii, dezvoltării și punerii în aplicare a sistemelor naționale de credit la export și al desfășurării activităților de supraveghere a creditelor la export care beneficiază de susținere oficială, statele membre ar trebui să respecte dispozițiile generale ale Uniunii privind acțiunea externă, cum ar fi consolidarea democrației, respectarea drepturilor omului și coerența politicilor în favoarea dezvoltării, precum și lupta împotriva schimbărilor climatice. (5) Participanții la acord sunt implicați într-un proces continuu care urmărește să reducă la minimum denaturarea pieței și să stabilească condiții de concurență echitabile în cadrul cărora primele percepute de ACE ar trebui să fie în funcție de riscuri și să acopere costurile de funcționare și pierderile pe termen lung și să respecte obligațiile stabilite de Organizația Mondială a Comerțului. Pentru a atinge acest obiectiv, sistemele de credit la export funcționează în mod transparent, iar agențiile prezintă OCDE rapoarte în acest sens. (6) Direcționate în mod corespunzător, creditele la export furnizate de ACE pot spori oportunitățile de acces pe piață pentru întreprinderile din Uniune, inclusiv pentru întreprinderile mici și mijlocii (IMM-uri). (7) Participanții la acord și statele membre ale Uniunii au convenit să dezvăluie anumite informații privind creditele la export în conformitate cu normele privind transparența ale OCDE și ale Uniunii, pentru a facilita existența unor condiții de concurență echitabile pentru participanții la acord și statele membre. (8) Uniunea aplică măsurile privind transparența și raportarea prevăzute în anexa I. (9) Având în vedere concurența din ce în ce mai acerbă de pe piețele mondiale și pentru a evita dezavantajele în materie de concurență pentru întreprinderile din Uniune, Comisia, dispunând de autorizație de negociere din partea statelor membre, ar trebui să sprijine eforturile OCDE de a ajunge la țările neparticipante la acord. Comisia ar trebui să folosească negocieri bilaterale și multilaterale pentru a stabili standarde globale pentru creditele la export care beneficiază de susținere oficială. Standardele globale în acest domeniu reprezintă o cerință prealabilă pentru crearea unor condiții de concurență echitabile în comerțul mondial. (10) Deși statele membre ale OCDE își desfășoară acțiunile în conformitate cu acordul, țările care nu sunt membre ale OCDE nu participă la acord, ceea ce ar putea conduce la un avantaj competitiv pentru exportatorii din aceste țări. Prin urmare, aceste țări sunt încurajate să aplice acordul pentru a asigura condiții de concurență echitabilă și la nivel mondial. (11) Având în vedere politica Uniunii de a asigura o mai bună legiferare, care are drept scop simplificarea și îmbunătățirea reglementărilor existente, la următoarele revizuiri ale acordului, Comisia și statele membre se vor concentra, atunci când va fi cazul, pe reducerea sarcinilor administrative impuse întreprinderilor și administrațiilor naționale, inclusiv agențiilor de credit la export. (12) Participanții la acord au decis să modifice și să raționalizeze acordul. Modificările convenite de către aceștia urmăresc facilitarea utilizării, ameliorarea coerenței obligațiilor internaționale relevante și ameliorarea transparenței, în special în ceea ce privește neparticipanții la acord. Mai mult, participanții la acord au convenit, de asemenea, să includă în textul acordului regulile privind finanțarea proiectelor care au fost introduse prin Decizia 2001/77/CE, precum și regulile pentru creditele la exportul de nave, care au fost introduse prin Decizia 2002/634/CE a Consiliului ( 4 ) de modificare a Deciziei 2001/76/CE. (13) Prin urmare, Decizia 2001/76/CE, cu modificările ulterioare, ar trebui să fie abrogată și înlocuită prin prezentul regulament cu textul consolidat și revizuit al acordului anexat acestuia, iar Decizia 2001/77/CE ar trebui să fie abrogată. (14) Pentru a introduce în mod armonios și prompt în legislația Uniunii modificările la orientările din acord conform înțelegerii dintre participanții la acord, Comisia ar trebui să adopte acte delegate pentru a modifica anexa II, în cazul în care acest lucru este necesar. Prin urmare, competența de a adopta acte delegate în conformitate cu articolul 290 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene ar trebui delegată Comisiei în ceea ce privește modificările la orientări, conform înțelegerii dintre participanții la acord. Este deosebit de important ca în timpul lucrărilor pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți. În cursul pregătirii și elaborării actelor delegate, Comisia ar trebui să asigure transmiterea simultană, adecvată și la timp a documentelor relevante către Parlamentul European și Consiliu, întrucât: ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:







Articolul 1

Aplicarea acordului

Orientările cuprinse în Acordul privind creditele la export care beneficiază de susținere oficială („acordul”) se aplică în cadrul Uniunii. Textul acordului se anexează prezentului regulament.

Articolul 2

Delegare de competențe

Comisia este împuternicită să adopte acte delegate, în conformitate cu articolul 3, pentru a modifica anexa II ca urmare a modificării orientărilor convenite între participanții la acord.

În cazul modificării anexei II ca urmare a modificării orientărilor convenite de participanții la acord, pentru motive de urgență, procedura prevăzută la articolul 4 se aplică actelor delegate adoptate conform prezentului articol.

Articolul 3

Exercitarea delegării de competențe

(1) Competența de a adopta acte delegate este conferită Comisiei în condițiile prevăzute în prezentul articol.

(2) Competența de a adopta actele delegate menționate la articolul 2 este conferită Comisiei pentru o perioadă nedeterminată de la 9 decembrie 2011.

(3) Delegarea de competențe menționată la articolul 2 poate fi revocată în orice moment de Parlamentul European sau de Consiliu. O decizie de revocare pune capăt delegării de competențe specificată în decizia respectivă. Decizia produce efecte din ziua care urmează datei publicării acesteia în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau de la o dată ulterioară menționată în decizie. Decizia nu aduce atingere actelor delegate care sunt deja în vigoare.

(4) De îndată ce adoptă un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului.

(5) Un act delegat adoptat în conformitate cu articolul 2 intră în vigoare numai în cazul în care Parlamentul European sau Consiliul nu au prezentat obiecții în decurs de două luni de la notificarea actului respectiv către Parlamentul European și Consiliu sau dacă, înainte de expirarea perioadei respective, atât Parlamentul European, cât și Consiliul au informat Comisia că nu intenționează să prezinte obiecții. Respectivul termen se prelungește cu două luni la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.

Articolul 4

Procedura de urgență

(1) Actele delegate adoptate în temeiul prezentului articol intră imediat în vigoare și se aplică atâta timp cât nu se formulează nicio obiecțiune în conformitate cu alineatul (2). Notificarea unui act delegat transmisă Parlamentului European și Consiliului prezintă motivele pentru care s-a recurs la procedura de urgență.

(2) Parlamentul European sau Consiliul poate formula obiecțiuni la un act delegat în conformitate cu procedura menționată la articolul 3 alineatul (5). Într-un astfel de caz, Comisia abrogă actul fără întârziere, în urma notificării deciziei Parlamentului European sau a Consiliului de a formula obiecțiuni.

Articolul 5

Transparență și raportare

Măsurile privind transparența și raportarea care urmează să fie aplicate în Uniune sunt prevăzute în anexa I.

Articolul 6

Abrogare

Deciziile 2001/76/CE și 2001/77/CE se abrogă.

Articolul 7

Intrarea în vigoare

Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.









ANEXA I

1. Fără a aduce atingere prerogativelor instituțiilor din statele membre care supraveghează programele naționale de credit la export, fiecare stat membru prezintă Comisiei un raport anual de activitate pentru a spori transparența la nivelul Uniunii. Statele membre raportează, în conformitate cu cadrele legislative naționale, cu privire la active și pasive, indemnizații plătite și recuperări, angajamente noi, expuneri și prime. Atunci când pasivele contingente apar în urma unor activități de credite la export care beneficiază de susținere oficială, respectivele activități sunt raportate în raportul anual de activitate.

2. În raportul anual de activitate, statele membre descriu modul în care riscurile legate de mediu, care pot atrage după sine alte riscuri importante, sunt abordate în cadrul activităților de credite la export care beneficiază de susținere oficială ale ACE de pe teritoriul lor.

3. Pe baza acestor informații, Comisia redactează un raport anual pentru Parlamentul European, inclusiv o evaluare a respectării de către ACE a obiectivelor și obligațiilor la nivelul Uniunii.

4. Comisia, în conformitate cu competențele pe care le deține, pune la dispoziția Parlamentului European un raport anual privind negocierile realizate, atunci când Comisia deține autorizație de negociere în cadrul diverselor foruri de cooperare internațională, pentru a stabili standarde globale în domeniul creditelor la export care beneficiază de susținere oficială. Prima perioadă de raportare, conform prezentului regulament, acoperă anul 2011.

▼M1









ANEXA II

CUPRINS CAPITOLUL I: DISPOZIȚII GENERALE 1. SCOP 2. STATUT 3. PARTICIPAREA 4. INFORMAȚII PUSE LA DISPOZIȚIA NEPARTICIPANȚILOR 5. DOMENIUL DE APLICARE 6. ÎNȚELEGERI SECTORIALE 7. FINANȚAREA PROIECTELOR 8. RETRAGERE 9. MONITORIZARE CAPITOLUL II: CLAUZE SI CONDIȚII FINANCIARE PENTRU CREDITELE LA EXPORT 10. ACONT, SPRIJIN PUBLIC MAXIM ȘI COSTURI LOCALE 11. CLASIFICAREA ȚĂRILOR ÎN SCOPUL DETERMINĂRII TERMENULUI MAXIM DE RAMBURSARE 12. TERMENUL MAXIM DE RAMBURSARE 13. CONDIȚIILE DE RAMBURSARE PENTRU CENTRALELE ELECTRICE NENUCLEARE 14. RAMBURSAREA PRINCIPALULUI ȘI PLATA DOBÂNZII 15. RATELE DOBÂNZILOR, RATELE PRIMELOR ȘI ALTE COMISIOANE 16. DURATA DE VALABILITATE A CREDITELOR LA EXPORT 17. MĂSURILE CARE VIZEAZĂ EVITAREA PIERDERILOR SAU REDUCEREA LOR LA MINIMUM 18. ALINIEREA 19. RATELE MINIME FIXE ALE DOBÂNZII ÎN CADRUL ACORDĂRII DE SPRIJIN FINANCIAR PUBLIC 20. STABILIREA RRDC 21. VALABILITATEA RRDC 22. APLICAREA RRDC 23. PRIMA PENTRU RISCUL DE CREDIT 24. RATELE MINIME ALE PRIMELOR PENTRU RISCUL DE CREDIT 25. CLASIFICAREA RISCULUI DE ȚARĂ 26. EVALUAREA RISCULUI SUVERAN 27. CLASIFICAREA RISCULUI-CUMPĂRĂTOR 28. CLASIFICAREA INSTITUȚIILOR MULTILATERALE ȘI REGIONALE 29. PROCENTAJUL ȘI CALITATEA ACOPERIRII CREDITELOR LA EXPORT CARE BENEFICIAZĂ DE SPRIJIN PUBLIC 30. TEHNICI DE REDUCERE A RISCULUI DE ȚARĂ 31. ÎMBUNĂTĂȚIRI ALE CALITĂȚII CREDITULUI PRIVIND RISCUL-CUMPĂRĂTOR 32. REVIZUIREA VALIDITĂȚII RATELOR MINIME DE PRIMĂ PENTRU RISCUL DE CREDIT CAPITOLUL III: DISPOZIȚII PRIVIND AJUTORUL CONDIȚIONAT 33. PRINCIPII GENERALE 34. FORMELE DE AJUTOR CONDIȚIONAT 35. FINANȚAREA ASOCIATĂ 36. ELIGIBILITATEA UNEI ȚĂRI PENTRU AJUTORUL CONDIȚIONAT 37. ELIGIBILITATEA UNUI PROIECT 38. NIVELUL MINIM DE CONCESIONALITATE 39. EXCEPȚII PRIVIND ELIGIBILITATEA UNEI ȚĂRI SAU A UNUI PROIECT PENTRU AJUTOARE CONDIȚIONATE 40. CALCULAREA NIVELULUI DE CONCESIONALITATE A AJUTORULUI CONDIȚIONAT 41. DURATA DE VALABILITATE A UNUI AJUTOR CONDIȚIONAT 42. ALINIEREA CAPITOLUL IV: PROCEDURI SECȚIUNEA 1: PROCEDURI COMUNE PENTRU CREDITELE LA EXPORT ȘI AJUTOARELE REFERITOARE LA SCHIMBURILE COMERCIALE 43. NOTIFICĂRI 44. INFORMAȚIILE PRIVIND SPRIJINUL PUBLIC 45. PROCEDURI PRIVIND ALINIEREA 46. CONSULTĂRI SPECIALE SECȚIUNEA 2: PROCEDURI PRIVIND CREDITELE LA EXPORT 47. NOTIFICAREA PREALABILĂ CU DISCUȚIE 48. NOTIFICAREA PREALABILĂ SECȚIUNEA 3: PROCEDURI PENTRU AJUTORUL REFERITOR LA SCHIMBURILE COMERCIALE 49. NOTIFICAREA PREALABILĂ 50. NOTIFICAREA IMEDIATĂ SECȚIUNEA 4: PROCEDURI DE CONSULTARE PRIVIND AJUTORUL CONDIȚIONAT 51. SCOPUL CONSULTĂRILOR 52. DOMENIUL DE APLICARE AL CONSULTĂRILOR ȘI TERMENELE CARE TREBUIE RESPECTATE 53. REZULTATELE CONSULTĂRILOR SECȚIUNEA 5: SCHIMBUL DE INFORMAȚII PENTRU CREDITELE LA EXPORT ȘI AJUTOARELE REFERITOARE LA SCHIMBURILE COMERCIALE 54. PUNCTE DE CONTACT 55. DOMENIUL CERERILOR DE INFORMAȚII 56. CONȚINUTUL RĂSPUNSURILOR 57. CONSULTĂRILE DIRECTE 58. PROCEDURILE ÎN MATERIE DE REGULI COMUNE ȘI FORMATUL REGULILOR RESPECTIVE 59. RĂSPUNSURI LA PROPUNERILE DE REGULI COMUNE 60. ACCEPTAREA REGULILOR COMUNE 61. DEZACORDUL ASUPRA REGULILOR COMUNE 62. DATA LA CARE REGULA COMUNĂ INTRĂ ÎN VIGOARE 63. VALABILITATEA REGULILOR COMUNE SECȚIUNEA 6: DISPOZIȚII PROCEDURALE PRIVIND COMUNICAREA RATELOR MINIME DE DOBÂNDĂ (RRDC) 64. COMUNICAREA RATELOR MINIME ALE DOBÂNZII 65. DATA EFECTIVĂ A APLICĂRII RATELOR DOBÂNZII 66. MODIFICĂRI IMEDIATE ALE RATELOR DOBÂNZII SECȚIUNEA 7: REVIZUIRI 67. REVIZUIREA ÎN MOD REGULAT A ACORDULUI 68. REVIZUIREA RATELOR MINIME ALE DOBÂNZII 69. REVIZUIREA RATELOR MINIME ALE PRIMELOR ȘI A ASPECTELOR CONEXE ANEXA I – ÎNȚELEGERE SECTORIALĂ PRIVIND CREDITELE LA EXPORT PENTRU NAVE ANEXA II – ÎNȚELEGERE SECTORIALĂ PRIVIND CREDITELE LA EXPORT PENTRU CENTRALE NUCLEARE ANEXA III – ÎNȚELEGERE SECTORIALĂ PRIVIND CREDITELE LA EXPORT PENTRU AERONAVE CIVILE ANEXA IV – ÎNȚELEGERE SECTORIALĂ PRIVIND CREDITELE LA EXPORT PENTRU PROIECTELE ÎN DOMENIUL ENERGIEI REGENERABILE, AL ATENUĂRII SCHIMBĂRILOR CLIMATICE ȘI AL APEI ANEXA V – INFORMAȚII CARE TREBUIE FURNIZATE PENTRU NOTIFICĂRI ANEXA VI: CALCULUL RATELOR MINIME ALE PRIMEI ANEXA VII: CRITERII ȘI CONDIȚII CARE GUVERNEAZĂ APLICAREA UNEI GARANȚII DE RAMBURSARE OFERITE DE O PARTE TERȚĂ ȘI CLASIFICAREA INSTITUȚIILOR MULTILATERALE SAU REGIONALE ANEXA VIII – CRITERII ȘI CONDIȚII CARE GUVERNEAZĂ APLICAREA TEHNICILOR DE REDUCERE A RISCULUI DE ȚARĂ ȘI A ÎMBUNĂTĂȚIRILOR CALITĂȚII CREDITULUI PENTRU RISCUL-CUMPĂRĂTOR ANEXA IX – LISTA CRITERIILOR DE CALITATE PENTRU DEZVOLTARE ANEXA X – CLAUZE ȘI CONDIȚII APLICABILE OPERAȚIUNILOR DE FINANȚARE DE PROIECTE ANEXA XI – LISTA DEFINIȚIILOR ANEXA XII – DESCRIERI CALITATIVE ALE CATEGORIILOR DE RISC-CUMPĂRĂTOR ANEXA XIII – VALORI DE REFERINȚĂ ALE PIEȚEI PENTRU OPERAȚIUNILE DIN ȚĂRILE DIN CATEGORIA ZERO

CAPITOLUL I

DISPOZIȚII GENERALE

1. SCOP

a) Scopul principal al Acordului privind orientările pentru creditele la export care beneficiază de sprijin public, denumit în prezentul document „acordul”, este acela de a oferi un cadru care să permită un mod de folosire ordonat al creditelor la export care beneficiază de sprijin public.

b) Acordul urmărește să promoveze condiții echitabile pentru sprijinul public, astfel cum este definit la articolul 5 litera (a), în scopul de a încuraja concurența între exportatori bazată pe calitatea și prețul bunurilor și serviciilor exportate, mai degrabă decât pe cele mai favorabile condiții financiare care beneficiază de sprijin public.

2. STATUT

Acordul, elaborat în cadrul OCDE, a intrat inițial în vigoare în aprilie 1978 și are o durată nedeterminată. Acordul este un acord pe bază de încredere („Gentlemen’s Agreement”) încheiat între participanți; acesta nu constituie un act al OCDE ( 5 ), cu toate că se bucură de sprijinul administrativ al Secretariatului OCDE (denumit în continuare „secretariatul”).

3. PARTICIPAREA

Participanții la acord sunt în prezent: Australia, Canada, Uniunea Europeană, Japonia, Coreea, Noua Zeelandă, Norvegia, Elveția și Statele Unite ale Americii. Alte state membre ale OCDE și alte țări terțe pot fi invitate să devină participante la acord de către participanții actuali.

4. INFORMAȚII PUSE LA DISPOZIȚIA NEPARTICIPANȚILOR

a) Participanții se angajează să comunice neparticipanților informații privind notificările referitoare la sprijinul public, astfel cum se prevede la articolul 5 litera (a).

b) Un participant răspunde, pe bază de reciprocitate, la o cerere venită din partea unui neparticipant cu care este într-o situație de concurență cu privire la clauzele și condițiile financiare oferite pentru sprijinul său public, ca și cum ar răspunde la o cerere venită din partea unui participant.

5. DOMENIUL DE APLICARE

Acordul se aplică oricărui sprijin public furnizat de către un guvern sau în numele acestuia, pentru exportul de bunuri și/sau servicii, inclusiv pentru leasingurile financiare care au un termen de rambursare de doi ani sau mai mult.

a) Sprijinul public poate fi acordat sub diferite forme: 1) garanție sau asigurare a creditului la export (acoperire pură); 2) susținere publică sub formă de finanțare: — credit direct/finanțare directă și refinanțare sau — sprijin privind rata dobânzii; 3) orice combinație a formelor de mai sus.

b) Acordul se aplică ajutorului condiționat; procedurile prevăzute la capitolul IV se aplică, de asemenea, ajutorului necondiționat referitor la schimburile comerciale.

c) Acordul nu se aplică exporturilor de echipamente militare și produse agricole.

d) Nu se acordă susținere oficială în cazul în care există dovezi clare că respectivul contract a fost încheiat cu un cumpărător dintr-o țară care nu este țara de destinație finală a bunurilor, având ca scop, în principal, obținerea unor termeni de rambursare mai avantajoși.

6. ÎNȚELEGERI SECTORIALE

a) Următoarele înțelegeri sectoriale fac parte din acord: — nave (anexa I); — centrale nucleare (anexa II); — aeronave civile (anexa III); — proiecte în domeniul energiilor regenerabile și în domeniul apei (anexa IV).

b) Un participant la o înțelegere sectorială poate să aplice dispozițiile acesteia referitoare la sprijinul oficial pentru exportul de bunuri și/sau servicii care fac obiectul înțelegerii sectoriale respective. În cazul în care o înțelegere sectorială nu include o dispoziție corespunzătoare unei dispoziții prevăzute în acord, un participant la înțelegerea sectorială aplică dispoziția prevăzută în acord.

7. FINANȚAREA PROIECTELOR

a) Pentru operațiunile care îndeplinesc criteriile stabilite în apendicele 1 din anexa X, participanții pot aplica clauzele și condițiile stabilite în anexa X exportului de bunuri și/sau servicii.

b) Litera (a) se aplică exportului de bunuri și servicii care fac obiectul înțelegerii sectoriale privind creditele la export pentru centrale nucleare și al înțelegerii sectoriale privind creditele la export pentru proiectele în domeniul energiilor regenerabile și în domeniul apei.

c) Litera (a) nu se aplică în cazul exportului de bunuri și servicii care fac obiectul înțelegerii sectoriale privind creditele la export pentru aeronave civile sau al înțelegerii sectoriale privind creditele la export pentru nave.

8. RETRAGERE

Un participant se poate retrage, notificând secretariatul în acest sens, în scris, prin mijloace de comunicare electronice, de exemplu, prin Sistemul de informare în timp real al OCDE (OLIS). Retragerea produce efecte la 180 de zile calendaristice de la primirea notificării de către secretariat.

9. MONITORIZARE

Secretariatul monitorizează punerea în aplicare a acordului.

CAPITOLUL II

CLAUZE SI CONDIȚII FINANCIARE PENTRU CREDITELE LA EXPORT

Prezentul capitol stabilește toate clauzele și condițiile financiare aplicabile creditelor la export; clauzele și condițiile respective sunt coroborate.

Acordul stabilește limitări privind clauzele și condițiile care pot beneficia de sprijin public. Participanții recunosc că în mod tradițional se aplică clauze și condiții financiare mai restrictive decât cele prevăzute de acord în anumite sectoare comerciale sau industriale. Participanții vor continua să respecte aceste clauze și condiții financiare obișnuite, în special principiul conform căruia termenele de rambursare nu depășesc durata de viață utilă a bunurilor.

10. ACONT, SPRIJIN PUBLIC MAXIM ȘI COSTURI LOCALE

a) Participanții solicită cumpărătorilor de bunuri și servicii care fac obiectul unui sprijin public să verse aconturi de minimum 15% din valoarea contractului de export la data de început a creditului sau înainte de aceasta, astfel cum se definește în anexa XI. Pentru evaluarea aconturilor, valoarea contractului de export poate fi redusă proporțional în cazul în care operațiunea include bunuri și servicii provenite dintr-o țară terță care nu beneficiază de sprijin public. Finanțarea/asigurarea în proporție de 100% a primei este permisă. Prima poate fi inclusă sau nu în valoarea contractului de export. Reținerile drept garanție efectuate după data de început a creditului nu sunt considerate, în acest context, drept aconturi.

b) Sprijinul public pentru astfel de aconturi ia doar forma unei asigurări sau garanții împotriva riscurilor obișnuite care pot apărea înainte de acordarea creditului.

c) Cu excepția cazurilor prevăzute la literele (b) și (d), participanții nu acordă sprijin public de peste 85% din valoarea contractului de export, incluzând bunurile și serviciile din țări terțe, dar excluzând costurile locale.

d) Participanții pot acorda sprijin public pentru costurile locale, cu condiția ca: 1) sprijinul public acordat pentru costurile locale să nu depășească 30% din valoarea contractului de export; 2) sprijinul să nu fie acordat în condiții mai favorabile/mai puțin restrictive decât cele convenite pentru exporturile conexe; 3) în cazul în care sprijinul public pentru costurile locale depășește 15% din valoarea contractului de export, sprijinul public respectiv trebuie să facă obiectul unei notificări prealabile, în conformitate cu articolul 48, specificând natura costurilor locale care beneficiază de sprijin.

11. CLASIFICAREA ȚĂRILOR ÎN SCOPUL DETERMINĂRII TERMENULUI MAXIM DE RAMBURSARE

a) Țările din categoria I sunt țările OCDE cu venituri ridicate ( 6 ). Toate celelalte țări intră în categoria II.

b) Clasificarea țărilor se face în funcție de criteriile și procedurile operaționale următoare: 1) clasificarea în sensul acordului este determinată de VNB pe cap de locuitor, calculat de Banca Mondială în scopul clasificării țărilor debitoare; 2) în cazul în care Banca Mondială nu are suficiente informații pentru a publica date referitoare la VNB pe cap de locuitor, i se cere să indice dacă, după estimările sale, țara în cauză are un VNB pe cap de locuitor mai mare sau mai mic decât pragul în vigoare. Țara în cauză este clasificată în funcție de estimarea respectivă, cu excepția cazului în care participanții decid altfel; 3) în cazul în care o țară este reclasificată în conformitate cu dispozițiile de la articolul 11 litera (a), reclasificarea va produce efecte la două săptămâni după ce secretariatul comunică tuturor participanților concluziile pe care le-a tras din datele menționate anterior și oferite de Banca Mondială; 4) în cazul în care Banca Mondială publică date revizuite, acestea nu se iau în considerare în ceea ce privește acordul. Cu toate acestea, clasificarea unei țări se poate modifica prin adoptarea unei reguli comune; participanții se vor pronunța în favoarea unei modificări cauzate de erori sau omisiuni în ceea ce privește cifrele, recunoscută ulterior, în cursul aceluiași an calendaristic în care cifrele au fost comunicate pentru prima dată de către secretariat.

c) O țară nu trece la o altă categorie decât după ce a rămas timp de doi ani consecutivi în aceeași categorie de venit stabilită de către Banca Mondială.

12. TERMENUL MAXIM DE RAMBURSARE

Fără a aduce atingere articolului 13, termenul maxim de rambursare variază în funcție de clasificarea țării de destinație, stabilită pe baza criteriilor prevăzute la articolul 11.

a) Pentru țările din categoria I, termenul maxim de rambursare este de cinci ani, cu posibilitatea de a se conveni prelungirea acestuia la opt ani și jumătate în conformitate cu procedurile de notificare prealabilă menționate la articolul 48.

b) Pentru țările din categoria II, termenul maxim de rambursare este de zece ani.

c) Atunci când un contract implică mai multe țări de destinație, participanții ar trebui să depună eforturi în sensul stabilirii unei reguli comune în conformitate cu procedurile menționate la articolele 58 - 63, în vederea ajungerii la un acord privind termenele adecvate.

13. CONDIȚIILE DE RAMBURSARE PENTRU CENTRALELE ELECTRICE NENUCLEARE

a) Pentru centralele electrice nenucleare, termenul maxim de rambursare este de 12 ani. Dacă un participant intenționează să acorde sprijin pentru un termen de rambursare mai lung decât cel prevăzut la articolul 12, acesta trimite o notificare prealabilă, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 48.

b) Centralele electrice nenucleare sunt centrale electrice complete, sau părți ale acestora, care nu funcționează cu energie nucleară; acestea includ toate componentele, echipamentele, materialele și serviciile (inclusiv formarea personalului) care sunt în mod direct necesare construcției și punerii în funcțiune a centralelor electrice nenucleare. Acestea nu includ elemente care țin, în general, de răspunderea cumpărătorului, în special costurile legate de amenajarea terenului, de drumuri, de dependințele necesare pentru cazarea personalului responsabil cu construcțiile, de liniile electrice, de stația de conexiuni și de punctul de alimentare cu apă situat în afara centralei electrice, precum și costurile care decurg în țara cumpărătorului din procedurile de aprobare oficială (de exemplu, permisele legate de amplasarea centralei electrice, autorizațiile de construcție, permisele de alimentare cu combustibil), cu următoarele excepții: 1) în cazurile în care cumpărătorul stației de conexiuni este același cu cumpărătorul centralei electrice, termenul maxim de rambursare pentru instalația externă inițială de întrerupere a curentului electric este același cu cel pentru centrala electrică nenucleară (adică 12 ani); și 2) termenul maxim de rambursare pentru substații, transformatoare și linii electrice de transmisie cu un prag minim de tensiune de 100 kV este egal cu cel prevăzut pentru centrala nenucleară.

14. RAMBURSAREA PRINCIPALULUI ȘI PLATA DOBÂNZII

a) Valoarea principalului din cadrul unui credit la export se rambursează în tranșe egale.

b) Principalul se rambursează și dobânzile se plătesc la intervale de maximum șase luni, iar prima tranșă a principalului și a dobânzilor este vărsată în cel mult șase luni de la data de început a creditului.

c) Pentru creditele la export acordate în sprijinul operațiunilor de leasing, rambursări în tranșe egale ale principalului și dobânzii combinate pot fi aplicate în locul unor rambursări în tranșe egale ale principalului, astfel cum se prevede la litera (a).

d) În mod excepțional și bine justificat, creditele la export pot fi acordate în alte condiții decât cele prevăzute la literele (a) – (c) de mai sus. Acordarea unui astfel de sprijin trebuie să fie motivată printr-un decalaj între data la care debitorul dispune de fonduri și profilul serviciului datoriei în cazul în care rambursarea s-ar realiza pe baza unui grafic în rate semestriale egale, cu respectarea următoarelor criterii: 1) nicio rambursare a principalului sub forma unei plăți unice sau a unei serii de plăți pe o perioadă de șase luni nu depășește 25% din valoarea principalului din cadrul creditului; 2) principalul se rambursează la intervale de maximum 12 luni. Prima rambursare a principalului se efectuează în termen de cel mult 12 luni de la data de început a creditului și minimum 2% din valoarea principalului trebuie să fi fost rambursată la 12 luni de la data de început a creditului; 3) dobânda se plătește la intervale de maximum 12 luni, iar prima plată a dobânzilor se efectuează în cel mult șase luni de la data de început a creditului; 4) durata medie ponderată maximă a perioadei de rambursare nu depășește: — pentru operațiunile cu cumpărători suverani (sau cu o garanție suverană de rambursare), patru ani și jumătate pentru operațiunile din țările din categoria I și cinci ani și un sfert pentru țările din categoria II; — pentru operațiunile cu cumpărători nesuverani (și fără garanție suverană de rambursare), cinci ani pentru țările din categoria I și șase ani pentru țările din categoria II; — fără a aduce atingere dispozițiilor prevăzute la precedentele două liniuțe, pentru operațiunile care implică sprijin pentru centrale electrice nenucleare în conformitate cu articolul 13, șase ani și un sfert; 5) Participantul transmite o notificare prealabilă, în conformitate cu articolul 48, în care sunt explicate motivele pentru care nu se acordă sprijin în conformitate cu literele (a)-(c).

e) Dobânda datorată după data de început a creditului nu se capitalizează.

15. RATELE DOBÂNZILOR, RATELE PRIMELOR ȘI ALTE COMISIOANE

a) Dobânda nu include: 1) plățile sub formă de prime sau de alte cheltuieli pentru asigurarea sau garantarea creditelor-furnizor sau a creditelor financiare; 2) plățile sub formă de taxe bancare sau comisioane bancare asociate creditului la export, cu excepția spezelor bancare anuale sau semestriale care sunt plătibile pe toată perioada rambursării; și 3) impozitele reținute la sursă, impuse de către țara importatoare.

b) În cazul în care se acordă sprijin public prin credite directe/finanțare directă sau refinanțare, prima fie se poate adăuga la valoarea nominală a ratei de dobândă, fie poate constitui o cheltuială separată; ambele componente se prezintă separat participanților.

16. DURATA DE VALABILITATE A CREDITELOR LA EXPORT

Clauzele și condițiile financiare pentru un credit la export individual sau pentru o linie de credit, altele decât durata de valabilitate pentru ratele de referință ale dobânzii comerciale (RRDC), prevăzute la articolul 21, nu sunt fixate pentru o perioadă mai mare de șase luni înainte de angajamentul final.

17. MĂSURILE CARE VIZEAZĂ EVITAREA PIERDERILOR SAU REDUCEREA LOR LA MINIMUM

Acordul nu împiedică autoritățile responsabile cu creditele la export sau instituțiile financiare să stabilească de comun acord clauze și condiții financiare mai puțin restrictive decât cele prevăzute de acord, în cazul în care o astfel de măsură este luată după atribuirea contractului (atunci când acordul privind creditul la export și documentele auxiliare au intrat deja în vigoare) și este destinată exclusiv evitării sau reducerii la minimum a pierderilor cauzate de evenimente care ar putea duce la neplată sau la reclamații.

18. ALINIEREA

Luând în considerare obligațiile internaționale ale unui participant și în concordanță cu scopul acordului, orice participant poate alinia, în conformitate cu procedurile prevăzute la articolul 45, clauzele și condițiile financiare oferite de un participant sau un neparticipant. Clauzele și condițiile financiare prevăzute în conformitate cu prezentul articol sunt considerate a fi în conformitate cu dispozițiile din capitolul I, II și, după caz, din anexele I, II, III, IV și X.

19. RATELE MINIME FIXE ALE DOBÂNZII ÎN CADRUL ACORDĂRII DE SPRIJIN FINANCIAR PUBLIC

a) Participanții care acordă sprijin financiar public pentru împrumuturi cu rate fixe aplică RRDC relevante drept rate de dobândă minime. RRDC sunt rate de dobândă stabilite în conformitate cu următoarele principii: 1) RRDC ar trebui să reprezinte ratele finale ale dobânzii împrumuturilor comerciale pe piața națională a monedei respective; 2) RRDC ar trebui să corespundă îndeaproape ratei aplicabile unui împrumutat național de prim rang; 3) RRDC ar trebui să se bazeze pe costul unei finanțări la o rată fixă a dobânzii; 4) RRDC nu ar trebui să denatureze condițiile concurenței pe piața națională; și 5) RRDC ar trebui să corespundă îndeaproape ratei aplicabile împrumutaților străini de prim rang.

b) Acordarea de sprijin financiar public nu echilibrează și nici nu compensează, în parte sau în totalitate, prima de risc de credit corespunzătoare care urmează să fie percepută pentru riscul de nerambursare în temeiul dispozițiilor articolului 23.

20. STABILIREA RRDC

a) Fiecare participant care dorește să stabilească o RRDC selectează mai întâi unul din următoarele două sisteme de rată de bază pentru moneda sa națională: 1) randamentul obligațiunilor din sectorul public cu o scadență de trei ani pentru creditele cu o durată de până la cinci ani inclusiv; randamentul obligațiunilor din sectorul public cu o scadență de cinci ani pentru creditele cu o durată între cinci ani și opt ani și jumătate inclusiv; și randamentul obligațiunilor din sectorul public cu o scadență de șapte ani pentru creditele cu o durată mai mare de opt ani și jumătate; sau 2) randamentul obligațiunilor din sectorul public cu o scadență de cinci ani, indiferent de durata creditelor. Participanții stabilesc anumite excepții de la aceste sisteme de rate de bază.

b) RRDC se stabilește la rata de bază a fiecărui participant plus o marjă fixă de 100 de puncte de bază, cu excepția cazului în care participanții au convenit altfel.

c) Alți participanți utilizează RRDC stabilită pentru o anumită monedă în cazul în care decid să ofere finanțări în această monedă.

d) Un participant se poate hotărî să adopte celălalt sistem de rată de bază în condițiile unui preaviz de șase luni și după consultarea participanților.

e) Un participant sau un neparticipant poate solicita ca o RRDC să fie stabilită pentru moneda unui neparticipant. În urma consultării neparticipantului interesat, un participant sau secretariatul în numele neparticipantului în cauză, poate face o propunere de stabilire a RRDC în această monedă, folosind procedurile stabilite în regula comună, în conformitate cu articolele 58 – 63.

21. VALABILITATEA RRDC

Rata dobânzii care se aplică unei operațiuni nu este fixată pentru o perioadă mai mare de 120 de zile. O marjă de 20 de puncte de bază se adaugă la RRDC relevantă în cazul în care clauzele și condițiile sprijinului financiar public sunt stabilite înainte de data semnării contractului.

22. APLICAREA RRDC

a) Atunci când se acordă sprijin financiar public pentru împrumuturi cu o rată variabilă de dobândă, nu se permite băncilor și altor instituții finanțatoare să ofere posibilitatea de a alege rata cea mai mică dintre RRDC aflată în vigoare în momentul semnării contractului inițial și rata pieței la împrumuturile pe termen scurt valabilă pe durata împrumutului.

b) În cazul unei rambursări anticipate voluntare a unui împrumut sau a oricărei părți din acesta, debitorul despăgubește instituția guvernamentală care acordă sprijinul financiar public pentru toate costurile și pierderile suferite ca urmare a unei astfel de rambursări anticipate, inclusiv costul suportat de instituția guvernamentală pentru înlocuirea părții din fluxul de numerar cu rată fixă care a fost întreruptă de rambursarea anticipată.

23. PRIMA PENTRU RISCUL DE CREDIT

Participanții trebuie să perceapă prime, în plus față de dobânzi, pentru a acoperi riscul de nerambursare a creditelor la export. Ratele primelor percepute de către participanți sunt calculate în funcție de riscuri, sunt convergente și sunt suficiente pentru a acoperi costurile operaționale și pierderile pe termen lung.

24. RATELE MINIME ALE PRIMELOR PENTRU RISCUL DE CREDIT

Participanții nu aplică rate inferioare ratei minime a primei (RMP) pentru riscul de credit.

a) RMP aplicabilă este determinată în funcție de următorii factori: — clasificarea riscului de țară aplicabilă; — durata riscului (și anume, orizontul de risc sau HOR); — categoria de risc-cumpărător selectată a debitorului; — procentul de acoperire a riscului politic și a riscului comercial și calitatea produsului de sprijinire publică a creditului la export furnizat; — orice tehnică de reducere a riscului de țară aplicată și — orice îmbunătățiri ale calității creditului privind riscul-cumpărător care au fost aplicate.

b) RMP se exprimă ca procente din valoarea principalului creditului, ca și cum prima ar fi percepută integral la data primei trageri din credit. O explicație a modului în care se calculează RMP, inclusiv formula matematică, este oferită în anexa VI.

c) Nu există RMP pentru operațiunile care implică debitori din țări incluse în categoria 0, iar ratele primelor percepute de către participanți pentru aceste operațiuni sunt stabilite de la caz la caz. Pentru a se asigura că ratele primelor percepute pentru operațiunile care implică debitori din țări incluse în categoria 0 nu subcotează prețurile de pe piața privată, participanții respectă următoarea procedură: — Luând în considerare disponibilitatea informațiilor de pe piață și caracteristicile operațiunilor subiacente, participanții stabilesc rata primei care urmează să fie aplicată prin compararea cu una sau mai multe dintre valorile de referință de pe piață prevăzute în anexa XIII, alegând valoarea (valorile) de referință pe care o (le) consideră cea mai adecvată (cele mai adecvate) pentru operațiunea în cauză. — Fără a aduce atingere alineatului precedent, în cazul în care relevanța informațiilor de pe piață este limitată din motive care țin de lichidități sau din alte motive, sau în cazul în care operațiunea este de valoare mică (valoarea creditului este sub 10 milioane DST), participanții aplică cel puțin RMP corespunzătoare categoriei de risc-cumpărător adecvate din categoria 1 de risc de țară. — Cu titlu temporar ( 7 ), participanții transmit o notificare prealabilă în conformitate cu articolul 48 litera (a) pentru orice operațiune cu un debitor/garant dintr-o țară inclusă în categoria 0, care are o valoare de credit mai mare de 10 milioane DST.

d) Țările cu „riscul cel mai ridicat” din categoria 7 sunt, în principiu, supuse unor rate ale primelor superioare RMP stabilite pentru categoria respectivă; aceste rate ale primelor sunt stabilite de către participantul care acordă sprijinul public.

e) La calcularea RMP pentru o operațiune, clasificarea riscului de țară aplicabilă este clasificarea țării debitorului, iar clasificarea riscului-cumpărător aplicabilă este clasificarea debitorului, cu excepția cazului în care: — o terță parte care este solvabilă în raport cu valoarea datoriei garantate oferă o asigurare sub forma unei garanții irevocabile, necondiționate, disponibile la cerere, care este valabilă din punct de vedere juridic și executorie privind obligația de rambursare a datoriei integrale pentru întreaga durată a creditului; în cazul unei garanții oferite de o parte terță, un participant poate alege să aplice clasificarea riscului de țară a țării în care garantul este situat și categoria de risc-cumpărător a garantului ( 8 ); sau — o instituție multilaterală sau regională, astfel cum se prevede la articolul 28, acționează fie ca debitor, fie ca garant al operațiunii, caz în care clasa de risc de țară aplicabilă poate fi cea a respectivei instituții multilaterale sau regionale implicate.

f) Anexa VII cuprinde criteriile și condițiile aplicării garanțiilor oferite de părți terțe în situațiile descrise la articolul 24 litera (e) prima și a doua liniuță.

g) Convenția HOR utilizată la calcularea unei RMP este jumătatea perioadei de tragere plus toată perioada de rambursare și presupune un profil regulat de rambursare a creditului la export, și anume, rambursarea în tranșe semestriale egale a principalului plus dobânzile acumulate începând cu șase luni de la data de început a creditului. Pentru creditele la export cu un profil de rambursare non-standard, perioada de rambursare echivalentă (exprimată în termeni de rate semestriale egale) se calculează după următoarea formulă: .

h) Participantul care decide să aplice o RMP asociată unei părți terțe garante situate într-o altă țară decât țara debitorului trimite o notificare prealabilă, în conformitate cu articolul 47 litera (a). Participantul care decide să aplice o RMP asociată unei instituții multilaterale sau regionale care acționează drept garant trimite o notificare prealabilă, în conformitate cu articolul 48 litera (a).

25. CLASIFICAREA RISCULUI DE ȚARĂ

Țările se clasifică în funcție de capacitatea lor de a rambursa datoria externă (respectiv riscul de credit al țării).

a) Cele cinci elemente ale riscului de credit al țării sunt următoarele: — un moratoriu general al rambursărilor hotărât de guvernul din țara debitorului/garantului sau de organismul național prin intermediul căruia se efectuează rambursarea; — evenimente politice și/sau dificultăți economice care survin în afara țării participantului autor al notificării sau măsuri legislative/administrative luate în afara țării participantului autor al notificării și care împiedică sau întârzie transferul de fonduri plătite în ceea ce privește creditul; — dispoziții legale adoptate în țara debitorului/garantului, care prevăd că rambursările efectuate în monedă locală echivalează cu achitarea datoriei, deși, ca urmare a fluctuațiilor cursului de schimb, aceste rambursări, odată convertite în moneda creditului, nu mai acoperă valoarea datoriei la data transferului de fonduri; — orice altă măsură sau decizie a guvernului unei țări străine care împiedică rambursarea în temeiul unui credit; și — cazuri de forță majoră care survin în afara țării participantului autor al notificării, precum conflicte armate (inclusiv războaiele civile), exproprieri, revoluții, răscoale, tulburări sociale, cicloane, inundații, seisme, erupții vulcanice, tsunami și accidente nucleare.

b) Țările sunt clasificate într-una dintre cele opt categorii de risc de țară (0-7). RMP au fost stabilite pentru categoriile de la 1 la 7, dar nu pentru categoria 0, întrucât nivelul riscului de țară este considerat a fi neglijabil pentru țările din această categorie. Riscul de credit asociat operațiunilor din țările incluse în categoria 0 este, în principal, legat de riscul asociat debitorului/garantului.

c) Țările OCDE cu venituri ridicate ( 9 ) și țările din zona euro sunt clasificate în categoria 0. — În sensul stabilirii RMP, orice țară OCDE și orice țară din zona euro clasificată în categoria 0 în virtutea statutului său de țară cu venituri ridicate rămâne clasificată în categoria 0 până în momentul în care VNB-ul său va fi, timp de doi ani consecutivi, inferior pragului VNB stabilit pentru țările cu venituri ridicate, moment în care clasificarea țării ar trebui revizuită în conformitate cu articolul 25 literele (d) – (f). — Orice țară OCDE și orice țară din zona euro al cărei VNB este superior, timp de doi ani consecutivi, pragului stabilit pentru țările cu venituri ridicate este clasificată, prin definiție, în categoria 0. O astfel de clasificare va avea efect imediat după ce secretariatul va fi comunicat statutul unei țări, astfel cum este stabilit de către Banca Mondială. — Alte țări considerate a avea un nivel de risc similar pot fi, de asemenea, clasificate în categoria 0.

d) Toate țările ( 10 ) care nu se clasifică în categoria 0 în conformitate cu litera (c) de mai sus sunt clasificate prin intermediul metodologiei de clasificare a riscului de țară, care este compusă din: — modelul de evaluare a riscurilor de țară (denumit în continuare „modelul”), care produce o evaluare cantitativă a riscului de țară, care se bazează, pentru fiecare țară, pe trei grupe de indicatori de risc: experiența participanților în materie de plăți, situația financiară și situația economică. Metodologia modelului constă în mai multe etape diferite, inclusiv evaluarea celor trei grupe de indicatori de risc și combinarea și ponderarea flexibilă a grupelor de indicatori de risc; — evaluarea calitativă a rezultatelor modelului, examinată pentru fiecare țară în parte pentru a integra riscul politic și/sau alți factori de risc neluați în considerare în totalitate sau parțial de către model. După caz, aceasta poate duce la o ajustare a evaluării cantitative efectuate utilizând modelul astfel încât să reflecte evaluarea finală a riscului de țară.

e) Clasificările riscurilor de țară sunt monitorizate în permanență și revizuite cel puțin anual, iar modificările care rezultă din metodologia de clasificare a riscurilor de țară sunt comunicate imediat de către secretariat. Atunci când o țară este reclasificată într-o categorie inferioară sau superioară a riscului de țară, participanții trebuie, în termen de cel mult cinci zile lucrătoare de la comunicarea reclasificării de către secretariat, să aplice rate ale primelor la același nivel sau la un nivel superior față de cel al RMP asociate noii categorii de risc de țară.

f) Clasificările aplicabile riscului de țară sunt date publicității de către secretariat.

26. EVALUAREA RISCULUI SUVERAN

a) Pentru toate țările clasificate prin intermediul metodologiei de clasificare a riscurilor de țară în conformitate cu articolul 25 litera (d), riscul suveran este evaluat pentru a identifica, în mod excepțional, suveranii care: — nu sunt debitorul cu riscul cel mai scăzut din țară și — al căror risc de credit este semnificativ mai mare decât riscul de țară.

b) Identificarea suveranilor care îndeplinesc criteriile menționate la punctul 26 litera (a) de mai sus se efectuează în conformitate cu metodologia de evaluare a riscului suveran care a fost elaborată și convenită de către participanți.

c) Lista suveranilor care se constată că îndeplinesc criteriile menționate la punctul 26 litera (a) de mai sus este monitorizată în permanență și revizuită cel puțin anual, iar modificările care rezultă din metodologia de evaluare a riscului suveran sunt comunicate imediat de către secretariat.

d) Lista suveranilor identificați conform criteriilor menționate la punctul 26 litera (b) de mai sus este dată publicității de către secretariat.

27. CLASIFICAREA RISCULUI-CUMPĂRĂTOR

Debitorii și, după caz, garanții din țări clasificate în categoriile de risc de țară 1-7 sunt clasificați într-una dintre categoriile de risc-cumpărător care au fost stabilite în legătură cu țara debitorului/garantului ( 11 ). Matricea categoriilor de risc-cumpărător în care sunt clasificați debitorii și garanții este prevăzută în anexa VI. Descrieri calitative ale categoriilor de risc-cumpărător sunt prevăzute în anexa XII.

a) Clasificările riscului-cumpărător se bazează pe ratingul de credit prioritar negarantat al debitorului/garantului, astfel cum a fost determinat de participant.

b) Fără a aduce atingere dispozițiilor de la punctul 27 litera (a) de mai sus, operațiunile care beneficiază de sprijin în conformitate cu clauzele și condițiile din anexa X la acord (finanțarea proiectelor) și operațiunile cu o valoare de credit de maximum cinci milioane de DST pot fi clasificate în funcție de operațiuni, mai precis după aplicarea eventualelor îmbunătățiri ale calității creditului privind riscul-cumpărător; cu toate acestea, astfel de operațiuni, indiferent de modul în care sunt clasificate, nu sunt eligibile pentru niciun tip de reduceri acordate pentru aplicarea îmbunătățirilor calității creditului privind riscul-cumpărător.

c) Debitorii și garanții suverani sunt clasificați în categoria de risc-cumpărător SOV/CC0.

d) În mod excepțional, debitorii și garanții nesuverani pot fi clasificați în categoria de risc-cumpărător „mai bun decât suveran” (SOV+) ( 12 ), în cazul în care: — debitorul/garantul dispune de un rating în valută emis de o agenție acreditată de rating de credit (CRA) ( 13 ), că este mai bun decât ratingul pentru monedă străină (emis de aceeași CRA) al suveranului lor corespunzător, sau — debitorul/garantul este situat într-o țară în care riscul suveran a fost identificat ca fiind semnificativ mai mare decât riscul de țară.

e) Participanții transmit o notificare prealabilă în conformitate cu articolul 48 litera (a) pentru operațiunile: — cu un debitor/garant nesuveran, în cazul în care prima solicitată este mai mică decât cea stabilită pentru categoria de risc-cumpărător CC1, mai precis CC0 sau SOV+; — cu un debitor/garant nesuveran cu o valoare de credit mai mare de 5 milioane DST, în cazul în care un participant evaluează un rating de risc-cumpărător pentru un debitor/garant nesuveran care este clasificat de o CRA acreditată, iar ratingul riscului-cumpărător evaluat este mai bun decât ratingul acordat de CRA acreditată ( 14 ).

f) În caz de concurență pentru o anumită operațiune, în care debitorul/garantul a fost clasificat de participanții concurenți în diferite categorii de risc-cumpărător, participanții concurenți depun eforturi pentru a conveni o clasificare comună a riscului-cumpărător. În cazul în care nu se ajunge la un acord privind o clasificare comună, nu este interzis participantului (participanților) care a(u) clasificat debitorul/garantul într-o categorie de risc-cumpărător superioară să aplice o categorie a riscului-cumpărător inferioară.

28. CLASIFICAREA INSTITUȚIILOR MULTILATERALE ȘI REGIONALE

Instituțiile multilaterale și regionale sunt clasificate într-una dintre cele opt categorii de risc de țară (0-7) ( 15 ) și sunt revizuite, după caz; clasificarea aplicabilă e făcută publică de către secretariat.

29. PROCENTAJUL ȘI CALITATEA ACOPERIRII CREDITELOR LA EXPORT CARE BENEFICIAZĂ DE SPRIJIN PUBLIC

RMP sunt diferențiate pentru a putea reflecta calitatea și procentul acoperit în cadrul diferitelor tipuri de produse de sprijinire publică a creditului la export acordate de către participanți conform anexei VI. Diferențierea se bazează pe perspectiva exportatorului (și anume, pentru neutralizarea efectului concurențial care decurge din diferențele de calitate a instrumentelor furnizate exportatorului/instituției financiare).

a) Calitatea unui produs de credit la export depinde de tipul produsului, mai precis dacă produsul este o garanție sau un credit direct/finanțare directă, iar în cazul produselor de asigurare - de măsura în care garantarea dobânzilor pe parcursul perioadei în care se așteaptă plata indemnizației (adică perioada cuprinsă între data de scadență a plății datorate de debitor și data la care asigurătorul trebuie să ramburseze exportatorul/instituția financiară) este asigurată fără o suprataxă.

b) Toate produsele de credit la export existente, oferite de participanți, sunt clasificate într-una dintre cele trei categorii de produse, care sunt: — produs inferior standardului, adică asigurarea fără garanție a dobânzilor pe parcursul perioadei în care se așteaptă plata indemnizației și asigurarea cu garanție a dobânzilor pe parcursul perioadei în care se așteaptă plata indemnizației, dar cu o suprataxă corespunzătoare; — produs standard, adică asigurarea cu garanție a dobânzilor pe parcursul perioadei în care se așteaptă plata indemnizației, fără suprataxă corespunzătoare și cu credit direct sau finanțare directă și — produs superior standardului, adică garanții.

30. TEHNICI DE REDUCERE A RISCULUI DE ȚARĂ

a) Participanții pot aplica următoarele tehnici de reducere a riscului de țară, a căror aplicare specifică este prevăzută în anexa VIII: — Structură cu fluxuri viitoare în străinătate combinată cu un cont de garanție offshore — Finanțare în moneda locală

b) Participantul care aplică o RMP care reflectă utilizarea unei reduceri a riscului de țară transmite o notificare prealabilă în conformitate cu articolul 47 litera (a).

31. ÎMBUNĂTĂȚIRI ALE CALITĂȚII CREDITULUI PRIVIND RISCUL-CUMPĂRĂTOR

a) Participanții pot aplica următoarele îmbunătățiri ale calității creditului privind riscul-cumpărător (buyer risk credit enhancements - BRCE) care permit aplicarea unui factor de îmbunătățire a condițiilor de credit (Credit Enhancement Factor - CEF) mai mare decât 0: — Atribuire a veniturilor sau creanțelor contractului — Titlu garantat cu active — Titlu garantat cu active imobilizate — Cont de garanție

b) Definițiile BRCE și valorile CEF maxime sunt stabilite în anexa VIII.

c) BRCE pot fi utilizate singure sau în combinație cu următoarele restricții: — CEF maxim care poate fi realizat prin utilizarea BRCE este de 0,35. — „Titlul garantat cu active” și „titlul garantat cu active imobilizate” nu pot fi utilizate împreună într-o operațiune. — În cazul în care clasificarea riscului de țară aplicabilă a fost îmbunătățită prin utilizarea clasificării „Structură cu fluxuri viitoare în străinătate combinată cu un cont de garanție blocat în străinătate”, nu se pot aplica BRCE.

d) Participanții transmit o notificare prealabilă în conformitate cu articolul 48 litera (a) pentru operațiunile cu debitor/garant nesuveran și cu un credit de peste 5 milioane DST, în care BRCE determină aplicarea unui CEF mai mare ca 0.

32. REVIZUIREA VALIDITĂȚII RATELOR MINIME DE PRIMĂ PENTRU RISCUL DE CREDIT

a) Pentru a evalua gradul de adecvare al RMP și pentru a permite, dacă este necesar, realizarea de ajustări, fie în plus, fie în minus, se folosesc în paralel trei instrumente de revizuire a primelor (Premium Feedback Tools - PFT), în baza cărora se realizează monitorizarea și ajustarea RMP.

b) Instrumentele de revizuire a primelor evaluează gradul de adecvare al RMP atât în ceea ce privește experiența reală instituțiilor care oferă credite la export oficiale, precum și informații existente pe piața privată privind prețurile aferente riscului de credit.

c) O revizuire cuprinzătoare a tuturor aspectelor normelor din acord referitoare la prime va fi efectuată până la data de 31 decembrie 2015.

CAPITOLUL III

DISPOZIȚII PRIVIND AJUTORUL CONDIȚIONAT

33. PRINCIPII GENERALE

a) Participanții au convenit să aibă politici complementare pentru creditele la export și pentru ajutorul condiționat. Politicile referitoare la creditele la export ar trebui să fie bazate pe libera concurență și pe libertatea de acțiune a forțelor pieței. Politicile care privesc ajutorul condiționat ar trebui să procure resursele externe necesare țărilor, sectoarelor sau proiectelor care nu au acces sau au un acces limitat la finanțarea pe piață. Politicile în materie de ajutor condiționat ar trebui să asigure o rentabilitate maximă, să reducă la minimum denaturările comerțului și să contribuie la o utilizare a resurselor eficace din punct de vedere al dezvoltării.

b) Dispozițiile acordului referitoare la ajutorul condiționat nu se aplică programelor de ajutor ale instituțiilor multilaterale sau regionale.

c) Aceste principii nu aduc atingere punctului de vedere al Comitetului de asistență pentru dezvoltare (CAD) în ceea ce privește calitatea ajutorului condiționat și a ajutorului necondiționat.

d) Un participant poate solicita informații suplimentare relevante privind nivelul de condiționare al oricărei forme de ajutor. În cazul în care nu se poate stabili cu siguranță dacă o anumită practică de finanțare intră în domeniul de aplicare al definiției ajutorului condiționat stabilită în anexa XI, țara donatoare furnizează dovezi în sprijinul oricărei afirmații că ajutorul ar fi, de fapt, „necondiționat” în conformitate cu definiția din anexa XI.

34. FORMELE DE AJUTOR CONDIȚIONAT

Ajutorul condiționat poate lua forma:

a) unor împrumuturi acordate cu titlu de asistență oficială pentru dezvoltare (AOD), astfel cum se definește în „Orientările CAD referitoare la finanțarea asociată și la asistența oficială pentru dezvoltare condiționată sau parțial necondiționată (1987)”;

b) unor granturi AOD, astfel cum sunt definite în „Orientările CAD referitoare la finanțarea asociată și la asistența oficială pentru dezvoltare condiționată sau parțial necondiționată (1987)” și

c) altor forme de finanțare publică (FFP), care includ granturi sau împrumuturi, dar exclud creditele la export care beneficiază de sprijin public și care sunt în conformitate cu acordul; sau

d) oricărei asocieri (de exemplu, o combinație) în drept sau în fapt, sub controlul donatorului, al creditorului sau al debitorului, a cel puțin două dintre componentele financiare precedente și/sau următoare: 1) un credit la export care beneficiază de sprijin public sub formă de credit direct/finanțare directă, de refinanțare, de sprijin privind rata dobânzii, de garanție sau de asigurare, cărora li se aplică acordul și 2) alte fonduri furnizate în condițiile pieței sau în condiții asemănătoare, ori avansul plătit de cumpărător.

35. FINANȚAREA ASOCIATĂ

a) Finanțarea asociată poate lua diverse forme, inclusiv credite mixte, finanțare mixtă, cofinanțare, finanțare paralelă sau operațiuni integrate individuale. Toate se caracterizează, în principal, prin: — o componentă concesională care este legată în drept sau în fapt de componenta neconcesională; — fie o componentă unică, fie întregul pachet de finanțare care constituie efectiv ajutorul condiționat și — fonduri concesionale care pot fi acordate numai în cazul în care beneficiarul acceptă componenta neconcesională de care sunt legate.

b) Asocierea sau condiționarea „în fapt” este determinată de următorii factori: — existența unor acorduri neoficiale între beneficiar și autoritățile donatoare; — intenția donatorului de a facilita acceptabilitatea unui pachet de finanțare prin utilizarea AOD; — condiționarea efectivă a întregului pachet de finanțare de contracte de achiziții publice în țara donatoare; — nivelul de condiționare a AOD și modalitățile de ofertare sau de atribuire a contractului pentru fiecare operațiune de finanțare; sau — oricare altă practică, identificată de CAD sau de participanți, în care există o legătură de facto între cel puțin două componente ale finanțării.

c) Niciuna dintre practicile următoare nu trebuie să fie considerată ca excluzând existența unei asocieri sau a unei condiționări „în fapt”: — fracționarea unui contract prin notificarea separată a componentelor sale; — fracționarea contractelor finanțate în mai multe etape; — nenotificarea componentelor interdependente ale unui contract și/sau — nenotificarea în baza faptului că pachetul de finanțare este doar parțial necondiționat.

36. ELIGIBILITATEA UNEI ȚĂRI PENTRU AJUTORUL CONDIȚIONAT

a) Niciun ajutor condiționat nu se acordă pentru țările al căror VNB pe cap de locuitor, în conformitate cu datele Băncii Mondiale, este mai mare decât limita superioară pentru țările cu venituri medii – tranșa inferioară. Banca Mondială recalculează anual acest prag ( 16 ). O țară va fi reclasificată numai după ce a rămas timp de doi ani consecutivi în aceeași categorie definită de către Banca Mondială.

b) Clasificarea țărilor se face în funcție de criteriile și procedurile operaționale următoare: 1) Clasificarea în sensul acordului se face în funcție de VNB pe cap de locuitor, astfel cum este calculat de Banca Mondială în scopul clasificării de către aceasta a țărilor debitoare; această clasificare este făcută publică de către secretariat. 2) Atunci când Banca Mondială nu are suficiente informații pentru a publica date referitoare la VNB pe cap de locuitor, se solicită acesteia să indice dacă, după estimările sale, țara în cauză are un VNB pe cap de locuitor mai mare sau mai mic decât pragul în vigoare. Țara în cauză este clasificată în funcție de estimarea respectivă, cu excepția cazului în care participanții decid altfel. 3) În cazul în care, în conformitate cu articolul 36 litera (a), intervine o schimbare în ceea ce privește eligibilitatea unei țări pentru acordarea ajutorului condiționat, reclasificarea acestei țări produce efecte la două săptămâni după ce secretariatul comunică tuturor participanților concluziile rezultate din datele menționate mai sus și oferite de Banca Mondială. Înainte de intrarea în vigoare a reclasificării, nu se permite transmiterea de notificări de finanțare prin ajutor condiționat pentru o țară care a devenit eligibilă; după această dată, nicio finanțare a unui ajutor condiționat pentru o țară recent promovată nu poate fi notificată, cu excepția operațiunilor individuale acoperite de o linie de credit angajată anterior, care pot fi notificate până la expirarea liniei de credit (care nu trebuie să aibă loc la mai mult de un an de la data intrării în vigoare a reclasificării). 4) În cazurile în care Banca Mondială publică date revizuite, acestea nu se iau în considerare în ceea ce privește acordul. Cu toate acestea, clasificarea unei țări poate fi modificată prin adoptarea unei reguli comune în conformitate cu procedurile corespunzătoare de la articolele 58 - 63, iar participanții ar aprecia în mod favorabil orice modificare cauzată de erori sau omisiuni care afectează cifrele și care au fost recunoscute ulterior în cursul aceluiași an calendaristic în care cifrele au fost comunicate pentru prima dată de către secretariat.

37. ELIGIBILITATEA UNUI PROIECT

a) Nu se acordă ajutor condiționat pentru proiectele publice sau private care, în mod normal, ar putea fi viabile din punct de vedere comercial în cazul în care ar fi finanțate în condițiile pieței sau în condițiile prevăzute de acord.

b) Criteriile esențiale ale acestei eligibilități a ajutorului sunt următoarele: — lipsa de viabilitate din punct de vedere financiar a proiectului, adică dacă proiectul nu este capabil să genereze fluxuri de numerar suficiente pentru a acoperi costurile de exploatare ale proiectului și pentru a asigura recuperarea capitalului investit în condițiile aplicării unor prețuri corespunzătoare fixate după principiile pieței; acesta fiind primul criteriu esențial; sau — măsura în care este rezonabil să se concluzioneze, pe baza comunicării cu alți participanți, că este puțin probabil ca proiectul să poată fi finanțat în condițiile pieței sau în condițiile prevăzute de acord; acesta fiind al doilea criteriu esențial. În ceea ce privește proiectele mai mari de 50 de milioane DST, se acordă o atenție specială disponibilității estimate a finanțării în condițiile pieței sau în condițiile pieței sau în condițiile prevăzute de acord, atunci când se analizează oportunitatea unui astfel de ajutor.

c) Criteriile esențiale menționate la litera (b) de mai sus sunt menite să descrie cum ar trebui evaluat un proiect pentru a determina dacă acesta ar trebui finanțat cu astfel de ajutoare sau cu credite la export în condițiile pieței sau în condițiile prevăzute de acord. Prin procedura de consultare menționată la articolele 54 - 56 se așteaptă să se dezvolte, în timp, experiența necesară pentru a putea defini mai precis, atât pentru organismele de credit la export, cât și pentru organismele care acordă ajutor, orientări ex ante cu privire la linia de demarcație dintre cele două categorii de proiecte.

38. NIVELUL MINIM DE CONCESIONALITATE

Participanții nu acordă un ajutor condiționat care are un nivel de concesionalitate de mai puțin de 35%, ori de 50% dacă țara beneficiară este una dintre țările cel mai puțin dezvoltate (TPD), cu excepția cazurilor menționate mai jos, care sunt scutite, de asemenea, de procedurile de notificare prevăzute la articolul 50 litera (a):

a) Asistență tehnică: ajutor condiționat a cărui componentă de ajutor public pentru dezvoltare constă exclusiv în cooperare tehnică, atunci când această componentă reprezintă mai puțin de 3% din valoarea totală a operațiunii sau mai puțin un milion de drepturi speciale de tragere (DST), cifra folosită fiind cea mai scăzută dintre cele două și

b) Proiecte mici: proiecte de echipare cu o valoare mai mică de 1 milion DST, care sunt finanțate integral prin granturi de asistență pentru dezvoltare.

39. EXCEPȚII PRIVIND ELIGIBILITATEA UNEI ȚĂRI SAU A UNUI PROIECT PENTRU AJUTOARE CONDIȚIONATE

a) Dispozițiile prevăzute la articolele 36 și 37 nu se aplică ajutorului condiționat al cărui nivel de concesionalitate este mai mare sau egal cu 80%, cu excepția ajutorului condiționat care face parte dintr-un pachet de finanțare asociată, astfel cum este descris la articolul 35.

b) Dispozițiile articolului 37 nu se aplică ajutorului condiționat cu o valoare mai mică de 2 milioane DST, cu excepția ajutorului condiționat care face parte dintr-un pachet de finanțare asociată, astfel cum este descris la articolul 35.

c) Ajutoarele condiționate pentru TPD, astfel cum sunt definite de Organizația Națiunilor Unite, nu fac obiectul dispozițiilor prevăzute la articolele 36 și 37.

d) Participanții vor aprecia în mod favorabil o accelerare a procedurilor de ajutor condiționat în conformitate cu circumstanțele specifice: — un accident nuclear sau un accident industrial major care provoacă o poluare transfrontalieră gravă, pentru care orice participant afectat dorește să acorde ajutor condiționat în vederea eliminării sau a reducerii efectelor accidentului, sau — existența unui risc semnificativ ca un astfel de accident să se producă, pentru care orice participant potențial afectat intenționează să furnizeze ajutor condiționat cu scopul de a preveni producerea acestuia.

e) Fără a aduce atingere articolelor 36 și 37, un participant poate, în mod excepțional, să acorde sprijin prin unul dintre următoarele mijloace: — procedura aferentă regulii comune, definită în anexa XI și descrisă la articolele 58 – 63; sau — justificarea ofertei de ajutor, în cazul în care acesta beneficiază de sprijin din partea unui număr important de participanți, conform descrierii de la articolele 51 și 52; sau — trimiterea unei scrisori către secretariatul general al OCDE, în conformitate cu procedurile menționate la articolul 53, proceduri care, speră participanții, vor fi excepționale și rar utilizate.

40. CALCULAREA NIVELULUI DE CONCESIONALITATE A AJUTORULUI CONDIȚIONAT

Nivelul de concesionalitate al ajutorului condiționat se calculează prin aceeași metodă pe care o utilizează CAD pentru determinarea elementului de grant, cu excepția cazului în care:

a) rata de actualizare utilizată pentru a calcula nivelul de concesionalitate al unui împrumut acordat într-o anumită monedă, respectiv rata de actualizare diferențiată (RAD), se revizuiește anual la 15 ianuarie și se calculează după cum urmează: — media RRDC + marja — Marja (M) depinde de termenul de rambursare (R), după cum urmează: —



R M sub 15 ani 0,75 de la 15 ani până la până la 20 de ani exclusiv 1,00 de la 20 de ani până la 30 de ani, exclusiv 1,15 peste 30 de ani, inclusiv 1,25 — pentru toate monedele, media RRDC se obține calculând media RRDC lunare valabile în cursul perioadei de șase luni cuprinse între 15 august în anul precedent și 14 februarie în anul curent. Rata calculată, incluzând marja, este rotunjită la cea mai apropiată tranșă de zece puncte de bază. În cazul în care există mai multe RRDC pentru moneda respectivă, se utilizează pentru acest calcul RRDC corespunzătoare celei mai îndepărtate scadențe, după cum se prevede la articolul 20 litera (a);

b) data de referință care trebuie reținută pentru calcularea nivelului de concesionalitate este data de început a creditului, așa cum se prevede în anexa XI;

c) la calcularea nivelului global de concesionalitate a unui pachet de finanțare asociată, sunt considerate cu o valoare nulă nivelurile de concesionalitate a creditelor, fondurilor și plăților următoare: — credite la export în conformitate cu acordul; — alte fonduri furnizate în condițiile pieței sau în condiții asemănătoare; — alte fonduri publice cu un nivel de concesionalitate mai mic decât minimul autorizat prevăzut la articolul 38, cu excepția cazurilor de aliniere și — avansul de la cumpărător. Plățile efectuate la începutul creditului sau înainte de această dată care nu sunt considerate aconturi sunt luate în considerare la calcularea nivelului de concesionalitate.

d) rata de actualizare a unei operațiuni de aliniere: în caz de aliniere la un ajutor, alinierea identică înseamnă alinierea la un nivel de concesionalitate identic, care este recalculat cu ajutorul ratei de actualizare în vigoare la data alinierii;

e) costurile locale și achizițiile în țări terțe nu se iau în considerare la calcularea nivelului de concesionalitate decât în cazul în care sunt finanțate de țara donatoare;

f) nivelul global de concesionalitate al unui pachet se obține înmulțind valoarea nominală a fiecărei componente a pachetului cu nivelul său de concesionalitate, adunând rezultatele obținute și apoi împărțind acest total la valoarea nominală globală a componentelor.

g) rata de actualizare pentru un anumit împrumut de ajutor este cea în vigoare în momentul notificării. Cu toate acestea, în caz de notificare imediată, rata de actualizare este cea în vigoare la momentul în care au fost stabilite clauzele și condițiile împrumutului de ajutor. O modificare a ratei de actualizare care intervine pe durata existenței unui împrumut nu modifică nivelul de concesionalitate a acestuia;

h) în cazul schimbării de monedă înaintea încheierii contractului, notificarea trebuie să fie revizuită. Rata de actualizare utilizată pentru a calcula nivelul de concesionalitate va fi cea care este aplicabilă la data revizuirii. Revizuirea nu este necesară în cazul în care moneda alternativă și toate informațiile necesare calculării nivelului de concesionalitate sunt indicate în notificarea inițială;

i) fără a aduce atingere dispozițiilor de la litera (g), rata de actualizare utilizată pentru calcularea nivelului de concesionalitate a unei operațiuni individuale efectuate în cadrul unei linii de credit de ajutor este cea care era în vigoare în momentul notificării inițiale pentru linia de credit.

41. DURATA DE VALABILITATE A UNUI AJUTOR CONDIȚIONAT

a) Participanții nu stabilesc clauzele și condițiile unui ajutor condiționat - independent de faptul că este vorba de finanțarea de operațiuni individuale, de un protocol de ajutor, de o linie de credit de ajutor sau de un acord similar - pe o perioadă care depășește doi ani. În cazul unui protocol de ajutor, al unei linii de credit de ajutor sau al unui acord similar, valabilitatea începe la data semnării acestora și trebuie să fie notificată în conformitate cu articolul 50; prelungirea unei linii de credit este notificată ca și cum ar fi vorba despre o operațiune nouă, fiind însoțită de o notă care să specifice că este vorba de o prelungire și că linia de credit este reînnoită în condițiile autorizate în momentul notificării prelungirii. În cazul unor operațiuni individuale, inclusiv acelea care sunt notificate în cadrul unui protocol de ajutor, al unei linii de credit de ajutor sau al unui acord similar, perioada de valabilitate începe la data notificării angajamentului în conformitate cu articolul 49 sau 50, după caz.

b) Atunci când o țară devine neeligibilă pentru împrumuturile pe 17 ani acordate de Banca Mondială pentru prima dată, perioada de valabilitate a protocoalelor și a liniilor de credit de ajutor condiționat deja existente și noi care sunt notificate este limitată la o perioadă de un an de la data eventualei sale reclasificări în conformitate cu procedurile menționate la articolul 36 litera (b).

c) O reînnoire a acestor protocoale și linii de credit este posibilă numai în condiții care sunt conforme cu dispozițiile prevăzute la articolele 36 și 37 din acord după: — reclasificarea țărilor și — modificarea dispozițiilor acordului. În aceste condiții, pot fi menținute clauzele și condițiile în vigoare în ciuda unei modificări a ratei de actualizare prevăzute la articolul 40.

42. ALINIEREA

Luând în considerare obligațiile internaționale ale unui participant și în concordanță cu scopul acordului, orice participant poate alinia, în conformitate cu procedurile prevăzute la articolul 45, clauzele și condițiile financiare oferite de un participant sau un neparticipant.

CAPITOLUL IV

PROCEDURI

SECȚIUNEA 1

Proceduri comune pentru creditele la export și ajutoarele referitoare la schimburile comerciale

43. NOTIFICĂRI

Notificările prevăzute de procedurile din acord se fac în conformitate cu informațiile conținute în anexa V, includ aceste informații, iar o copie a notificărilor este adresată secretariatului.

44. INFORMAȚIILE PRIVIND SPRIJINUL PUBLIC

a) Din momentul în care un participant se angajează să acorde susținere publică a notificată în conformitate cu procedurile menționate la articolele 47 – 50, acesta trebuie să-i informeze pe toți ceilalți participanți despre aceasta, menționând numărul de referință al notificării sale pe formularul 1C corespunzător din sistemul de notificare al țărilor creditoare (SNTC).

b) În cadrul unui schimb de informații desfășurat în conformitate cu articolele 55 – 57, un participant anunță celorlalți participanți clauzele și condițiile de credit în care intenționează să acorde susținere pentru o anumită operațiune și poate să solicite acestora informații similare.

45. PROCEDURI PRIVIND ALINIEREA

a) Înainte de alinierea clauzelor și condițiilor financiare care se presupune că sunt oferite de un participant sau de un neparticipant în temeiul articolelor 18 și 42, participantul depune toate eforturile posibile, inclusiv, după caz, prin utilizarea consultărilor directe descrise la articolul 57, pentru a verifica că aceste clauze și condiții beneficiază de sprijin public și că respectă următoarele reguli: 1) participantul notifică tuturor celorlalți participanți clauzele și condițiile în care intenționează să acorde sprijin, respectând aceleași proceduri de notificare necesare pentru clauzele și condițiile aliniate. În cazul unei alinieri la condițiile oferite de un neparticipant, participantul care face obiectul operațiunii de aliniere trebuie să respecte aceleași proceduri de notificare care ar fi fost obligatorii în cazul în care condițiile aliniate ar fi fost oferite de un participant; 2) fără a aduce atingere dispozițiilor de la punctul 1 anterior, în cazul în care procedura de notificare aplicabilă ar impune ca participantul care face obiectul operațiunii de aliniere să amâne emiterea angajamentului până la data finală a depunerii de oferte, atunci participantul respectiv trebuie să notifice cât mai curând posibil intenția sa de a realiza operațiunea de aliniere; 3) În cazul în care participantul care a inițiat operațiunea își restrânge sau renunță la intențiile de a susține clauzele și condițiile notificate, acesta informează de îndată în acest sens toți ceilalți participanți.

b) Un participant care are intenția de a oferi clauze și condiții financiare identice cu cele notificate în conformitate cu articolele 47 și 48 poate face acest lucru după ce a expirat termenul de șase luni prevăzut. Acest participant notifică intențiile sale cât mai curând posibil.

46. CONSULTĂRI SPECIALE

a) Un participant care are motive întemeiate de a considera că clauzele și condițiile financiare oferite de un alt participant (participantul care a inițiat operațiunea) sunt mai generoase decât cele prevăzute în acord, informează secretariatul în acest sens; secretariatul pune la dispoziție imediat astfel de informații.

b) Participantul care a inițiat operațiunea clarifică clauzele și condițiile financiare ale ofertei sale în termen de două zile lucrătoare de la diseminarea informațiilor de către secretariat.

c) În urma clarificărilor făcute de participantul care a inițiat operațiunea, orice participant poate cere ca o reuniune de consultări speciale cu participanții să fie organizată de secretariat în termen de cinci zile lucrătoare pentru a discuta această chestiune.

d) Clauzele și condițiile financiare care beneficiază de sprijin public intră în vigoare numai după cunoașterea rezultatului reuniunii de consultări speciale cu participanții.

SECȚIUNEA 2

Proceduri privind creditele la export

47. NOTIFICAREA PREALABILĂ CU DISCUȚIE

a) Un participant îi informează prin notificare pe toți ceilalți participanți, cu cel puțin zece zile calendaristice înainte de emiterea oricărui angajament, în conformitate cu anexa V la acord, în cazul în care: — clasificarea riscului de țară aplicabilă și categoria de risc-cumpărător utilizate pentru a calcula RMP sunt cele ale unui garant terț situat în afara țării debitorului [adică sunt determinate în conformitate cu articolul 24 litera (e) prima liniuță]; sau — RMP aplicabilă a fost redusă prin aplicarea unei tehnici de reducere a riscului de țară menționată la articolul 30.

b) În cazul în care oricare alt participant cere să aibă loc o discuție în timpul perioadei menționate anterior, participantul autor al notificării așteaptă o perioadă suplimentară de zece zile calendaristice.

c) Un participant îi informează pe toți ceilalți participanți cu privire la decizia sa finală, luată în urma unei discuții, pentru a facilita analiza experienței dobândite, în conformitate cu articolul 69. Participanții păstrează evidența experienței lor în ceea ce privește ratele primelor notificate în conformitate cu litera (a).

48. NOTIFICAREA PREALABILĂ

a) Un participant îi informează prin notificare, în conformitate cu anexa V la acord, pe toți ceilalți participanți, cu cel puțin zece zile calendaristice înainte de a emite orice angajament, în cazul în care intenționează: 1) să sprijine un termen de rambursare mai mare de cinci ani pentru o țară din categoria I; 2) să ofere sprijin în conformitate cu articolul 10 litera (d) punctul (3); 3) să ofere sprijin în conformitate cu articolul 13 litera (a); 4) să ofere sprijin în conformitate cu articolul 14 litera (d); 5) să ofere sprijin pentru o operațiune cu un debitor/garant dintr-o țară din categoria 0 care are valoarea de credit mai mare de 10 milioane DST ( 17 ); 6) să aplice o rată a primei în conformitate cu articolul 24 litera (e) a doua liniuță, prin care clasificarea riscului de țară aplicabilă și categoria de risc-cumpărător utilizate pentru a calcula RMP au fost determinate de implicarea în calitate de debitor sau de garant a unei instituții multilaterale sau regionale clasificate; 7) să aplice o rată a primei în conformitate cu articolul 27 litera (e) prin care categoria de risc-cumpărător selectată utilizată pentru a calcula RMP pentru o operațiune: — cu un debitor/garant nesuveran este inferioară CC1 (și anume CC0 sau SOV+); — cu un debitor/garant nesuveran care beneficiază de un credit mai mare de 5 milioane DST este mai favorabilă decât ratingul emis de CRA acreditată. 8) să aplice o rată a primei în conformitate cu articolul 31 litera (a) prin care utilizarea de îmbunătățiri ale calității creditului privind riscul-cumpărător determină aplicarea unui CEF mai mare de 0.

b) În cazul în care participantul care a inițiat operațiunea își restrânge sau retrage intenția de a acorda sprijin pentru o astfel de operațiune, acesta îi informează de îndată pe toți ceilalți participanți în acest sens.

SECȚIUNEA 3

Proceduri pentru ajutorul referitor la schimburile comerciale

49. NOTIFICAREA PREALABILĂ

a) Un participant trebuie să transmită o notificare prealabilă în cazul în care intenționează să acorde sprijin public pentru: — Ajutor necondiționat referitor la schimburi comerciale cu o valoare de cel puțin 2 milioane DST și cu un nivel de concesionalitate mai mic de 80%; — Ajutor necondiționat referitor la schimburi comerciale cu o valoare mai mică de 2 milioane DST și cu un element de tip garant (astfel cum este definit de CAD) mai mic de 50%; — Ajutor condiționat referitor la schimburi comerciale cu o valoare de cel puțin 2 milioane DST și cu un nivel de concesionalitate mai mic de 80%; sau — Ajutor condiționat referitor la schimburi comerciale cu o valoare mai mică de 2 milioane DST și cu un nivel de concesionalitate mai mic de 50%, cu excepția cazurilor prevăzute la articolele 38 (a) și (b). — Ajutor condiționat în conformitate cu articolul 39 litera (d).

b) Notificarea prealabilă trebuie să se facă cu cel puțin 30 de zile lucrătoare înaintea datei de încheiere a depunerii ofertelor sau a datei angajamentului, reținându-se termenul cel mai scurt.

c) În cazul în care participantul care a inițiat operațiunea își restrânge sau renunță la intențiile de a susține clauzele și condițiile notificate, acesta informează de îndată în acest sens toți ceilalți participanți.

d) Dispozițiile prevăzute la prezentul articol se aplică ajutorului condiționat care face parte integrantă dintr-un pachet de finanțare asociată, conform articolului 35.

50. NOTIFICAREA IMEDIATĂ

a) Un participant transmite o notificare imediată tuturor participanților, adică în termen de două zile lucrătoare de la data angajamentului, în cazul în care acordă sprijin public pentru ajutor condiționat în valoare de: — cel puțin 2 milioane DST și cu un nivel de concesionalitate de cel puțin 80%; sau — cel mult două milioane DST și cu un nivel de concesionalitate de cel puțin 50%, cu excepția cazurilor prevăzute la articolul 38 literele (a) și (b).

b) De asemenea, un participant trebuie să transmită o notificare imediată tuturor participanților atunci când se semnează un protocol de ajutor, o linie de credit sau un acord similar.

c) În cazul în care un participant are intenția de a se alinia la clauze și condiții financiare care au făcut obiectul unei notificări imediate, nu este necesar să se transmită o notificare prealabilă.

SECȚIUNEA 4

Proceduri de consultare privind ajutorul condiționat

51. SCOPUL CONSULTĂRILOR

a) Un participant care dorește să obțină clarificări referitor la o posibilă motivație comercială a ajutorului condiționat poate cere să i se furnizeze o evaluare completă a calității ajutorului (detaliată în anexa IX).

b) Mai mult, un participant poate cere consultări cu alți participanți, în conformitate cu dispozițiile articolului 52. Acestea pot include consultări directe, după cum se subliniază la articolul 57, pentru a se discuta: — în primul rând, dacă o ofertă de ajutor îndeplinește cerințele de la articolele 36 și 37; și — după caz, dacă o ofertă de ajutor este justificată, chiar atunci când nu sunt îndeplinite cerințele de la articolele 36 și 37.

52. DOMENIUL DE APLICARE AL CONSULTĂRILOR ȘI TERMENELE CARE TREBUIE RESPECTATE

(a) În timpul consultărilor, un participant poate cere, printre altele, următoarele informații: — rezultatele unui studiu de fezabilitate detaliat/unei evaluări detaliate a unui proiect; — existența unei oferte concurente însoțite de finanțări neconcesionale sau de finanțări pentru ajutoare; — încasările sau economiile de monedă străină preconizate pentru proiect; — dacă există o cooperare cu organizații multilaterale cum ar fi Banca Mondială; — existența unei licitații internaționale deschise (LID), îndeosebi dacă furnizorul țării donatoare prezintă oferta cea mai avantajoasă; — implicațiile asupra mediului; — orice participare a sectorului privat; și — în ce moment (de exemplu, cu șase luni înainte de data de încheiere a depunerii ofertelor sau de data angajamentului) intervine notificarea creditelor concesionale sau a creditelor de ajutor.

b) Consultarea se definitivează, iar secretariatul notifică tuturor participanților concluziile referitoare la cele două chestiuni menționate la articolul 51, cu cel puțin zece zile lucrătoare înainte de data de încheiere a depunerii ofertelor sau de data angajamentului, fiind reținut termenul cel mai scurt. În cazul unui dezacord între părțile prezente la consultare, secretariatul invită și alți participanți să își exprime opiniile într-un termen de cinci zile lucrătoare. Acesta îl anunță pe participantul autor al notificării despre opiniile exprimate, iar acesta din urmă ar trebui să își reconsidere poziția în cazul în care oferta de ajutor nu beneficiază de susținere considerabilă.

53. REZULTATELE CONSULTĂRILOR

a) Un donator care dorește să execute un proiect cu toate că nu beneficiază de un sprijin considerabil transmite o notificare prealabilă a intențiilor sale celorlalți participanți, în termen de cel mult 60 de zile calendaristice de la definitivarea consultării, adică de la acceptarea concluziei președintelui. Acest donator adresează, de asemenea, Secretariatului general al OCDE o scrisoare prin care înștiințează despre rezultatul consultărilor și expune considerațiile primordiale de interes național - fără caracter comercial - care îl obligă să întreprindă această acțiune. Participanții se așteaptă ca o astfel de procedură să fie excepțională și rar utilizată.

b) Donatorul notifică imediat participanților că a adresat o scrisoare Secretariatului general al OCDE și atașează notificării o copie a acestei scrisori. Nici donatorul, nici orice alt participant nu își ia niciun angajament de ajutor condiționat timp de zece zile lucrătoare de la data emiterii acestei notificări către participanți. În cazul proiectelor pentru care procesul de consultare revelă existența unor oferte concurente, termenul de zece zile lucrătoare menționat mai sus este prelungit la 15 zile.

c) Secretariatul monitorizează desfășurarea și rezultatele consultării.

SECȚIUNEA 5

Schimbul de informații pentru creditele la export și ajutoarele referitoare la schimburile comerciale

54. PUNCTE DE CONTACT

Toate comunicările între corespondenții desemnați ca puncte de contact în fiecare țară se fac prin mijloace de comunicare în timp real (de exemplu OLIS) și au un caracter confidențial.

55. DOMENIUL CERERILOR DE INFORMAȚII

a) Un participant poate să-i ceară unui alt participant informații privind atitudinea sa față de o țară terță, o instituție a unei terțe țări sau o anumită metodă de gestionare a afacerilor.

b) Un participant care a primit o cerere pentru sprijin public poate adresa o cerere de informații unui alt participant, indicând cele mai avantajoase clauze și condiții de credit în care ar fi dispus să acorde sprijinul.

c) În cazul în care o cerere de informații le este adresată mai multor participanți, aceasta trebuie să menționeze lista destinatarilor.

d) Câte o copie a tuturor cererilor trebuie să fie adresată secretariatului.

56. CONȚINUTUL RĂSPUNSURILOR

a) Participantul căruia i s-au cerut informațiile răspunde în termen de șapte zile calendaristice și oferă cât mai multe informații cu putință. El trebuie să indice într-o manieră cât se poate de precisă decizia pe care preconizează că o va lua. Dacă este cazul, răspunsul complet este transmis în cel mai scurt timp. O copie a acestuia este adresată celorlalți destinatari ai cererii de informații, precum și secretariatului.

b) În cazul în care un răspuns la o cerere de informații își pierde ulterior valabilitatea indiferent care este motivul, de exemplu pentru că: — o cerere a fost transmisă, modificată sau retrasă, ori — sunt avute în vedere alte condiții, se trimite imediat un răspuns, iar o copie a acestuia este trimisă tuturor celorlalți destinatari ai cererii de informații, precum și secretariatului.

57. CONSULTĂRILE DIRECTE

a) Un participant acceptă în termen de zece zile lucrătoare cererile de consultări directe.

b) O cerere de consultări directe este comunicată tuturor participanților și neparticipanților. Consultările au loc cât mai repede posibil după expirarea termenului de zece zile lucrătoare.

c) Președintele participanților se coordonează cu secretariatul cu privire la orice acțiuni ulterioare necesare, de exemplu, o regulă comună. Secretariatul comunică imediat rezultatele consultărilor.

58. PROCEDURILE ÎN MATERIE DE REGULI COMUNE ȘI FORMATUL REGULILOR RESPECTIVE

a) Propunerile de reguli comune sunt adresate doar secretariatului. Secretariatul transmite propunerea de regulă comună tuturor participanților și, în cazul unui ajutor condiționat, tuturor punctelor de contact CAD. Identitatea autorului nu este înscrisă în registrul regulilor comune de pe avizierul OLIS. Totuși, la cerere, secretariatul poate să comunice verbal unui participant sau unui membru al CAD identitatea autorului respectiv. Secretariatul ține o evidență a acestor cereri.

b) Propunerea de regulă comună este datată și se prezintă în următorul format: — număr de referință, urmat de mențiunea „regulă comună”; — numele țării importatoare și al cumpărătorului; — denumirea sau descrierea cât mai precisă a proiectului pentru a putea fi clar identificat; — clauzele și condițiile avute în vedere de țara care a făcut propunerea; — propunerea de regulă comună; — naționalitatea și numele ofertanților cunoscuți care sunt în concurență; — data de încheiere a depunerii ofertelor comerciale și financiare, precum și numărul de licitație, în cazul în care este cunoscut; — alte informații relevante, în special motivele care stau la baza acestei propuneri de regulă comună, existența unor studii ale proiectului și/sau circumstanțe deosebite.

c) Orice propunere de regulă comună formulată în conformitate cu articolul 36 litera (b) punctul 4 se adresează secretariatului, iar celorlalți participanți le este trimisă câte o copie. Autorul propunerii de regulă comună oferă o explicație completă a motivelor pentru care apreciază că clasificarea unei țări trebuie să difere de aceea pe care o prevede procedura prevăzută la articolul 36 litera (b).

d) Secretariatul face publice regulile comune convenite.

59. RĂSPUNSURI LA PROPUNERILE DE REGULI COMUNE

a) Răspunsurile sunt transmise în termen de 20 de zile calendaristice, deși participanții sunt încurajați să răspundă cât mai curând posibil la o propunere de regulă comună.

b) Răspunsul poate consta într-o cerere de informații suplimentare, acceptare, respingere, propunere de modificare a regulii comune sau o propunere alternativă de regulă comună.

c) În cazul în care un participant declară că nu își poate exprima părerea fiindcă nu a primit nicio cerere de la un exportator sau de la autoritățile țării beneficiare în cazul ajutorului pentru proiectul respectiv, se consideră că acesta a acceptat propunerea de regulă comună.

60. ACCEPTAREA REGULILOR COMUNE

a) La expirarea unui termen de 20 de zile calendaristice, secretariatul îi informează pe toți participanții cu privire la ce s-a hotărât în legătură cu propunerea de regulă comună. În cazul în care nu toți participanții au acceptat regula comună, dar niciunul nu a respins-o, propunerea rămâne deschisă pentru un nou termen de opt zile calendaristice.

b) La expirarea noului termen, în cazul în care un participant nu a respins în mod explicit propunerea de regulă comună, se consideră că acesta a acceptat regula comună respectivă. Cu toate acestea, un participant, inclusiv autorul propunerii, poate accepta regula comună cu condiția acceptării explicite de către unul sau mai mulți participanți.

c) În cazul în care un participant nu acceptă unul sau mai multe elemente ale unei reguli comune, acesta le acceptă implicit pe toate celelalte. Se înțelege că o astfel de acceptare parțială îi poate determina și pe alți participanți să își revizuiască poziția față de o propunere de regulă comună. Toți participanții sunt liberi să ofere clauze și condiții sau să se alinieze la anumite clauze și condiții care nu fac obiectul unei reguli comune.

d) O regulă comună care nu a fost acceptată poate fi reexaminată urmând procedurile descrise la articolele 58 și 59. În aceste împrejurări, participanții nu sunt constrânși de decizia lor inițială.

61. DEZACORDUL ASUPRA REGULILOR COMUNE

În cazul în care participantul autor al propunerii inițiale și participantul care a propus o modificare a acestei propuneri sau a prezentat o propunere alternativă nu se pot înțelege asupra unei reguli comune în cursul termenului suplimentar de opt zile calendaristice, acesta poate fi prelungit de comun acord. Secretariatul îi informează pe toți participanții despre această prelungire.

62. DATA LA CARE REGULA COMUNĂ INTRĂ ÎN VIGOARE

Secretariatul îi informează pe toți participanții despre intrarea în vigoare sau respingerea propunerii de regulă comună; regula comună va produce efecte la trei zile calendaristice de la acest anunț. Secretariatul actualizează în permanență, în OLIS, registrul regulilor comune care au fost acceptate sau asupra cărora nu s-a ajuns la un consens.

63. VALABILITATEA REGULILOR COMUNE

a) Odată acceptată, o regulă comună rămâne valabilă timp de doi ani de la data la care produce efecte, în afara cazului în care secretariatul este informat că ea nu mai prezintă interes și că toți participanții sunt de acord cu acest lucru. O regulă comună rămâne valabilă pe o perioadă suplimentară de doi ani în cazul în care un participant cere prelungirea ei în termen de 14 zile calendaristice de la data inițială a expirării. Se poate decide o prelungire ulterioară respectând aceeași procedură. O regulă comună adoptată în conformitate cu articolul 36 litera (b) punctul 4 rămâne valabilă până când se obțin date de la Banca Mondială referitoare la anul următor.

b) Secretariatul urmărește stadiul în care se află regulile comune și îi ține informați în mod corespunzător pe participanți, actualizând pe OLIS „situația regulilor comune în vigoare”. În consecință, printre altele, secretariatul: — adaugă noi reguli comune atunci când acestea au fost acceptate de către participanți; — actualizează data expirării atunci când un participant cere o prelungire; — elimină regulile comune care au expirat; — publică, trimestrial, o listă a regulilor comune care urmează să expire în trimestrul următor.

SECȚIUNEA 6

Dispoziții procedurale privind comunicarea ratelor minime de dobândă (RRDC)

64. COMUNICAREA RATELOR MINIME ALE DOBÂNZII

a) RRDC pentru monedele care sunt stabilite în conformitate cu dispozițiile articolului 20 sunt transmise secretariatului prin mijloace de comunicare în timp real, cel puțin lunar, pentru a fi comunicate tuturor participanților.

b) Astfel de notificări trebuie să ajungă la secretariat la cel mult cinci zile de la sfârșitul lunii la care se referă. Secretariatul informează imediat toți participanții în legătură cu ratele aplicabile și le face publice.

65. DATA EFECTIVĂ A APLICĂRII RATELOR DOBÂNZII

Orice modificare a RRDC produce efecte în a cincisprezecea zi de la sfârșitul fiecărei lunii.

66. MODIFICĂRI IMEDIATE ALE RATELOR DOBÂNZII

Atunci când evoluțiile pieței impun notificarea unei modificări a unei RRDC în cursul unei luni, rata modificată este aplicată la zece zile de la primirea acestei modificări de către secretariat.

SECȚIUNEA 7

Revizuiri

67. REVIZUIREA ÎN MOD REGULAT A ACORDULUI

a) Participanții revizuiesc în mod regulat funcționarea acordului. În cadrul revizuirii, participanții examinează, printre altele, procedurile de notificare, punerea în aplicare și funcționarea sistemului RAD, normele și procedurile în materie de ajutor condiționat, problemele de aliniere, angajamentele anterioare și posibilitățile de extindere a participării la acord.

b) Această revizuire se bazează pe informațiile referitoare la experiența participanților și pe sugestiile acestora privind îmbunătățirea funcționării și eficacității acordului. Participanții iau în considerare obiectivele acordului, precum și situația economică și monetară curentă. Informațiile și sugestiile pe care participanții doresc să le comunice în vederea revizuirii trebuie să ajungă la secretariat cu cel puțin 45 de zile calendaristice înainte de data la care aceasta trebuie să aibă loc.

68. REVIZUIREA RATELOR MINIME ALE DOBÂNZII

a) Participanții revizuiesc periodic sistemul de stabilire a RRDC pentru a se asigura că ratele notificate reflectă condițiile actuale ale pieței și îndeplinesc obiectivele care stau la baza stabilirii ratelor acestui sistem. De asemenea, astfel de revizuiri se referă și la marja care trebuie adăugată în momentul aplicării acestor rate.

b) Un participant poate prezenta președintelui participanților o cerere argumentată în vederea organizării unei revizuiri extraordinare în cazul în care acest participant consideră că RRDC pentru una sau mai multe monede nu mai reflectă condițiile actuale de pe piață.

69. REVIZUIREA RATELOR MINIME ALE PRIMELOR ȘI A ASPECTELOR CONEXE

Participanții monitorizează și revizuiesc în mod regulat toate aspectele legate de normele și procedurilor referitoare la prime. Acestea includ:

a) Clasificarea riscului de țară și metodologiile de evaluare a riscului suveran, cu scopul de a revizui valabilitatea acestora prin prisma experienței acumulate;

b) Nivelul RMP, cu scopul de a se asigura că acestea rămân o măsură precisă a riscului de credit, luând în considerare atât experiența reală a instituțiilor care oferă credite publice la export, precum și informații privind prețurile existente pe piața privată în ceea ce privește riscul de credit;

c) Diferențierile în ceea ce privește RMP care țin seama de calitatea diferită a produselor de credit la export și de procentajele de acoperire furnizată; și

d) Experiența referitoare la utilizarea de tehnici de reducere a riscului de țară și de îmbunătățiri ale calității creditului privind riscul-cumpărător, precum și menținerea valabilității și adecvării impactului lor specific asupra RMP.









ANEXA I

ÎNȚELEGERE SECTORIALĂ PRIVIND CREDITELE LA EXPORT PENTRU NAVE

CAPITOLUL I

Domeniul de aplicare al Înțelegerii Sectoriale

1. PARTICIPAREA

Participanții la înțelegerea sectorială sunt: Australia, Uniunea Europeană, Japonia, Coreea, Noua Zeelandă și Norvegia.

2. DOMENIUL DE APLICARE

Prezenta înțelegere sectorială, care completează acordul, stabilește orientări specifice pentru creditele la export care beneficiază de sprijin public în legătură cu contractele de export pentru:

a) orice navă maritimă nouă de cel puțin 100 tb, utilizată pentru transportul de mărfuri sau de persoane, sau pentru prestarea unui serviciu specializat (de exemplu, nave de pescuit, nave-fabrică pentru pește, spărgătoare de gheață și drage, care prezintă permanent, prin mijloacele lor de propulsie și de direcție toate caracteristicile de navigabilitate autonomă în marea liberă), remorcherele de cel puțin 365 kw, precum și carcasele navelor neterminate, dar care plutesc și sunt mobile. Înțelegerea sectorială nu se aplică navelor militare. Înțelegerea sectorială nu se aplică docurilor plutitoare și unităților mobile care operează în larg, însă, în cazul în care apar probleme privind creditele la export pentru astfel de structuri, participanții la înțelegerea sectorială (denumiți în continuare „participanți”), ar putea decide că înțelegerea sectorială se aplică acestor structuri, după luarea în considerare a unor solicitări justificate formulate de către oricare dintre participanți;

b) orice transformare a unei nave. Transformarea unei nave înseamnă orice transformare a navelor maritime de mai mult de 1 000 tb, cu condiția ca operațiunile de transformare să presupună modificări radicale ale planului de încărcare, ale