Acest document reprezint ă un instrument de documentare, iar institu ţiile nu îşi asumă responsabilitatea pentru con ţinutul 
său. 
►B DIRECTIVA 2009/136/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI  
din 25 noiembrie 2009  
de modificare a Directivei 2002/22/CE privind serviciul universal și drepturile utilizatorilor cu 
privire la re țelele și serviciile de comunica ții electronice, a Directivei 2002/58/CE privind 
prelucrarea datelor personale și protejarea confiden țialității în sectorul comunica țiilor publice și 
a Regulamentului (CE) nr. 2006/2004 privind cooperarea dintre autorit ățile naționale îns ărcinate 
să asigure aplicarea legisla ției în materie de protec ție a consumatorului  
(Text cu relevan ță pentru SEE)  
(JO L 337, 18.12.2009, p. 11)  
rectificată prin:  
►C1 Rectificare, JO L 241, 10.9.2013, p. 9 (2009/136/CE)  2009L0136 — RO — 19.12.2009 — 000.001 — 1
DIRECTIVA 2009/136/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI 
A CONSILIULUI  
din 25 noiembrie 2009  
de modificare a Directivei 2002/22/CE privind serviciul universal și 
drepturile utilizatorilor cu privire la re țelele și serviciile de 
comunica ții electronice, a Directivei 2002/58/CE privind 
prelucrarea datelor personale și protejarea confiden țialității în 
sectorul comunica țiilor publice și a Regulamentului (CE) nr. 
2006/2004 privind cooperarea dintre autorit ățile naționale 
însărcinate s ă asigure aplicarea legisla ției în materie de protec ție 
a consumatorului  
(Text cu relevan ță pentru SEE)  
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,  
având în vedere Tratatul de instituire a Comunit ății Europene, în special 
articolul 95,  
având în vedere propunerea Comisiei,  
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (  1 ), 
având în vedere avizul Comitetului Regiunilor (  2 ), 
având în vedere avizul Autorit ății Europene pentru Protec ția Datelor (  3 ), 
hotărând în conformitate cu procedura prev ăzută la articolul 251 din 
tratat (  4 ), 
întrucât:  
(1) Funcționarea celor cinci directive care cuprind cadrul de regle ­
mentare existent pentru re țelele și serviciile de comunica ții elec­
tronice [Directiva 2002/19/CE a Parlamentului European și a 
Consiliului din 7 martie 2002 privind accesul la re țelele de comu ­
nicații electronice și la infrastructura asociat ă, precum și interco­
nectarea acestora (directiva privind accesul) (  5 ), Directiva 
2002/20/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 
7 martie 2002 privind autorizarea re țelelor și serviciilor de comu ­
nicații electronice (directiva privind autorizarea) (  6 ), Directiva 
2002/21/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 
7 martie 2002 privind un cadru de reglementare comun pentru 
rețelele și serviciile de comunica ții electronice (directiva- 
cadru) (  7 ), Directiva 2002/22/CE (directiva privind serviciul 
universal) (  8 ) și Directiva 2002/58/CE (directiva asupra 
confidențialității și comunica țiilor electronice) (  9 ) (denumite  ▼B 2009L0136 — RO — 19.12.2009 — 000.001 — 2  
( 1 ) JO C 224, 30.8.2008, p. 50. 
( 2 ) JO C 257, 9.10.2008, p. 51. 
( 3 ) JO C 181, 18.7.2008, p. 1. 
( 4 ) Avizul Parlamentului European din 24 septembrie 2008 (nepublicat ă încă în 
Jurnalul Oficial), Pozi ția comun ă a Consiliului din 16 februarie 2009 (JO C 
103 E, 5.5.2009, p. 40.), Pozi ția Parlamentului European din 6 mai 2009 și 
Decizia Consiliului din 26 octombrie 2009. 
( 5 ) JO L 108, 24.4.2002, p. 7. 
( 6 ) JO L 108, 24.4.2002, p. 21. 
( 7 ) JO L 108, 24.4.2002, p. 33. 
( 8 ) JO L 108, 24.4.2002, p. 51. 
( 9 ) JO L 201, 31.7.2002, p. 37.
 împreună în continuare „directiva-cadru și directivele speciale”)] 
face obiectul unor revizuiri periodice din partea Comisiei, în special în scopul de a determina necesitatea unor modific ări în 
contextul progreselor tehnologice și ale pieței.
 
(2) În aceast ă privință, Comisia și-a prezentat concluziile în cadrul 
comunicărilor sale c ătre Consiliu, Parlamentul European, 
Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor 
din 29 iunie 2006 privind revizuirea cadrului de reglementare al UE pentru re țele și servicii de comunica ții electronice.
 
(3) Reforma cadrului de reglementare al UE pentru re țele și servicii 
de comunica ții electronice, împreun ă cu definirea unei strategii de 
gestionare eficient ă a spectrului de frecven țe și consolidarea 
dispozițiilor pentru utilizatorii finali cu handicap, reprezint ă un 
pas important c ătre realizarea unui spa țiu informa țional european 
unic și, în acela și timp, al unei societ ăți informa ționale accesibile 
tuturor. Aceste obiective sunt incluse în cadrul strategic pentru dezvoltarea unei societ ăți informa ționale descris în Comunicarea 
Comisiei c ătre Consiliu, Parlamentul European, Comitetul 
Economic și Social European și Comitetul Regiunilor din 
1 iunie 2005 intitulat ă „i2010 – O societate informa țională 
europeană pentru cre ștere și locuri de munc ă”.
 
(4) O cerin ță fundamental ă a serviciilor universale const ă în 
furnizarea c ătre utilizatori a unei conexiuni la cerere la re țeaua 
publică de comunica ții de la un punct fix și la un pre ț accesibil. 
Această cerință se aplică furnizării de apeluri telefonice, faxuri și 
servicii de date locale, na ționale și internaționale a c ăror furnizare 
ar putea fi limitat ă de statele membre la sediul sau re ședința 
primară a utilizatorului final. Nu ar trebui s ă existe restric ții în 
ceea ce prive ște mijloacele tehnice utilizate pentru realizarea 
conexiunii, putând fi folosite tehnologii cu sau f ără fir, și nici 
restricții cu privire la îndeplinirea, par țială sau integral ă, de către 
operatori a obliga țiilor de serviciu universal.  
(5) Conexiunile de date la re țeaua public ă de comunica ții la un punct 
fix ar trebui s ă poată asigura comunica țiile de date la viteze 
suficiente pentru accesarea serviciilor on-line cum ar fi cele furnizate prin intermediul internetului public. Viteza accesului la internet a unui utilizator dat poate depinde de mai mul ți 
factori, inclusiv de furnizorul (furnizorii) conexiunii la internet sau de aplica ția pentru care se folose ște conexiunea. Viteza trans ­
ferului de date care poate fi asigurat ă de o conexiune la re țeaua 
publică de comunica ții depinde de capacit ățile echipamentelor 
terminale ale abonatului, precum și de conexiune. Din acest 
motiv, nu este cazul s ă se decid ă o singur ă viteză de transfer 
de date sau de bi ți specific ă la nivelul Comunit ății. Este 
necesară o anumit ă flexibilitate pentru a permite statelor 
membre s ă ia, dacă este necesar, m ăsuri care s ă garanteze c ă o 
conexiune a datelor poate permite viteze de transfer al datelor satisfăcătoare pentru a permite un acces func țional la internet, 
în sensul defini ției date de statele membre, ținând seama în 
mod corespunz ător de circumstan țele specifice pie țelor naționale, 
cum ar fi, de exemplu, l ărgimea de band ă prevalent ă utilizată de 
majoritatea abona
ților dintr-un stat membru dat sau fezabilitatea 
tehnică, cu condi ția ca aceste m ăsuri să vizeze minimizarea dena ­
turării concuren ței. În cazul în care, ținând seama în mod cores ­
punzător de costuri și de venituri, precum și de avantajele f ără 
caracter material rezultate în urma furniz ării serviciilor în cauz ă, 
aceste măsuri determin ă sarcini nedrepte pentru o întreprindere 
dată, acest efect poate fi luat în considerare la calcularea  ▼B 2009L0136 — RO — 19.12.2009 — 000.001 — 3
 
costurilor nete ale obliga țiilor universale. De asemenea, se poate 
recurge la o form ă alternativ ă de finan țare a infrastructurii de 
rețea subiacente, prin intermediul fondurilor comunitare sau al 
unor măsuri naționale conforme cu dreptul comunitar.  
(6) Aceste dispozi ții nu aduc atingere necesit ății realizării de către 
Comisie a unei revizuiri a obliga țiilor de serviciu universal, care 
poate include finan țarea unor astfel de obliga ții în conformitate cu 
articolul 15 din Directiva 2002/22/CE (directiva privind serviciul universal) și, dacă este cazul, de a prezenta propuneri de reform ă 
în vederea îndeplinirii obiectivelor de interes public.
 
(7) Pentru asigurarea clarit ății și a simplific ării, prezenta directiv ă 
tratează doar modific ările Directivei 2002/22/CE (directiva 
privind serviciul universal) și ale Directivei 2002/58/CE (directiva 
asupra confiden țialității și comunica țiilor electronice).  
(8) Fără a aduce atingere Directivei 1999/5/CE a Parlamentului 
European și a Consiliului din 9 martie 1999 privind echipa ­
mentele hertziene și echipamentele terminale de telecomunica ții 
și recunoa șterea reciproc ă a conformit ății acestora (  1 ), în special 
cerințelor referitoare la persoanele cu handicap prev ăzute la 
articolul 3 alineatul (3) litera (f) din directiva în cauz ă, anumite 
aspecte ale echipamentului terminal, inclusiv echipamentul de la reședința consumatorilor destinat utilizatorilor finali cu handicap, 
indiferent dac ă nevoile speciale ale acestora sunt legate de 
handicap sau de vârst ă, ar trebui s ă fie aduse în domeniul de 
aplicare al Directivei 2002/22/CE (directiva privind serviciul universal) pentru a facilita accesul la re țele și utilizarea servi ­
ciilor. În prezent, un astfel de echipament include echipamente terminale de recep ție de radio și televiziune, precum și dispozitive 
terminale speciale pentru utilizatorii finali cu deficien țe de auz.
 
(9) Statele membre ar trebui s ă introduc ă măsuri de promovare a 
creării unei pie țe pentru produse și servicii disponibile pe scar ă 
largă care să includă instrumente pentru utilizatorii finali cu 
handicap. Una dintre modalit ățile de realizare a acestui obiectiv 
este raportarea la standardele europene, prin introducerea unor cerințe privind accesibilitatea electronic ă (eAccessibility) pentru 
procedurile de achizi ții publice și procedurile de ofertare legate de 
furnizarea de servicii, precum și aplicarea legisla ției care 
protejează drepturile utilizatorilor finali cu handicap.
 
(10) Atunci când o întreprindere desemnat ă să presteze un serviciu 
universal, în sensul articolului 4 din Directiva 2002/22/CE (directiva privind serviciul universal), alege s ă cedeze o parte 
important ă, considerat ă din perspectiva obliga ției sale de 
serviciu universal, sau toate activele re țelelor sale de acces 
local de pe teritoriul na țional către o entitate juridic ă diferită 
aparținând altui proprietar final, autoritatea na țională de regle ­
mentare ar trebui s ă evalueze efectele tranzac ției pentru a 
asigura continuitatea obliga țiilor de serviciu universal pe întreg 
teritoriul na țional sau în p ărți ale acestuia. În acest scop, auto ­
ritatea na țională de reglementare care a impus obliga țiile de 
serviciu universal ar trebui s ă fie informat ă de către întreprindere 
înainte de cedarea prev ăzută. Evaluarea autorit ății naționale de 
reglementare nu ar trebui s ă aducă atingere încheierii tranzac ției. ▼
B 2009L0136 — RO — 19.12.2009 — 000.001 — 4  
( 1 ) JO L 91, 7.4.1999, p. 10.
 (11) Dezvolt ările tehnologice au condus la reducerea substan țială a 
numărului de telefoane publice cu plat ă. Pentru a asigura neutra ­
litatea tehnologic ă și accesul continuu al publicului la telefonia 
vocală, autoritățile naționale de reglementare ar trebui s ă poată 
impună întreprinderilor obliga ția de a asigura nu numai telefoane 
publice cu plat ă care să răspundă nevoilor rezonabile ale utiliza ­
torilor finali, ci și puncte de acces publice alternative la serviciile 
de telefonie vocal ă în același scop, dac ă este cazul.  
(12) Ar trebui asigurat ă echivalen ța nivelului accesului la servicii al 
utilizatorilor finali cu handicap cu nivelul disponibil altor utili ­
zatori finali. În acest scop, accesul ar trebui s ă fie echivalent din 
punct de vedere func țional, în a șa fel încât utilizatorii finali cu 
handicap s ă beneficieze de aceea și posibilitate de utilizare a servi ­
ciilor ca al ți utilizatori finali, dar prin mijloace diferite.  
(13) Definițiile trebuie modificate pentru a se conforma principiului 
neutralității tehnologice și pentru a ține pasul cu progresul tehno ­
logic. În special, condi țiile pentru furnizarea unui serviciu ar 
trebui separate de elementele concrete ale defini ției serviciului 
de telefonie destinat publicului, adic ă un serviciu de comunica ții 
electronice pus la dispozi ția publicului pentru efectuarea și 
primirea, în mod direct sau indirect, a unor apeluri na ționale 
sau naționale și internaționale prin tastarea unui num ăr sau a 
mai multor numere din planul na țional sau interna țional de nume ­
rotație, indiferent dac ă un astfel de serviciu se bazeaz ă pe o 
tehnologie de comutare de circuite sau de comutare de pachete. Prin natura sa, un astfel de serviciu este bidirec țional, permi țând 
ambelor p ărți să comunice. Un serviciu care nu îndepline ște toate 
aceste condi ții, cum ar fi, de exemplu, o aplica ție „click through” 
inclusă pe pagina de internet a serviciului destinat clien ților, nu 
este un serviciu de telefonie destinat publicului. Serviciile de telefonie destinate publicului includ, de asemenea, mijloace de comunicare destinate în mod special utilizatorilor finali cu 
handicap, folosind servicii de redare de text sau de conversa ție 
totală.
 
(14) Este necesar s ă se clarifice faptul c ă furnizarea indirect ă a servi­
ciilor ar putea include situa ții în care ini țierea apelului se face 
prin selectarea sau preselectarea operatorului sau atunci când un furnizor de servicii revinde sau redenume ște serviciile de 
telefonie destinate publicului furnizate de o alt ă întreprindere.
 
(15) Ca urmare a evolu țiilor tehnologice și a evoluțiilor pieței, rețelele 
se îndreapt ă din ce în ce mai mult spre tehnologia numit ă 
„Internet Protocol” (IP), iar consumatorii au din ce în ce mai mult posibilitatea s ă aleagă dintr-o varietate de furnizori de 
servicii vocale (VOIP) concuren ți. În consecin ță, statele membre 
ar trebui s ă poată separa obliga țiile de serviciu universal refe ­
ritoare la furnizarea unei conect ări la re țeaua public ă de 
telefonie la un punct fix de furnizarea unui serviciu de telefonie destinat publicului. Aceast ă separare nu ar afecta domeniul obli ­
gațiilor de serviciu universal definit și revizuit la nivel comunitar.  ▼
B 2009L0136 — RO — 19.12.2009 — 000.001 — 5
 
(16) În conformitate cu principiul subsidiarit ății, statelor membre le 
revine obliga ția de a decide, pe baza unor criterii obiective, 
care întreprinderi sunt destinate a fi furnizori de serviciu universal, ținând cont, dac ă este cazul, de capacitatea și dorința 
întreprinderilor de a accepta obliga țiile de furnizor de serviciu 
universal în totalitate sau par țial. Aceasta nu exclude posibilitatea 
ca statele membre s ă includă, în procesul de desemnare, condi ții 
specifice justificate din motive de eficien ță, inclusiv,  inter alia , 
gruparea zonelor geografice sau a componentelor sau stabilirea 
unor perioade minime pentru desemnare.
 
(17) Autorit ățile naționale de reglementare ar trebui s ă poată moni­
toriza evolu ția și nivelul tarifelor cu am ănuntul pentru acele 
servicii care intr ă în domeniul de aplicare al obliga țiilor de 
serviciu universal, chiar și atunci când un stat membru nu a 
desemnat o întreprindere care s ă furnizeze un serviciu universal. 
În acest caz, monitorizarea ar trebui s ă se facă astfel încât s ă nu 
reprezinte o sarcin ă administrativ ă excesivă nici pentru autorit ățile 
naționale de reglementare, nici pentru întreprinderea care 
furnizează un astfel de serviciu.  
(18) Obliga țiile redundante având scopul de a facilita tranzi ția de la 
vechiul cadru de reglementare din 1998 la cel din 2002 ar trebui 
eliminate, împreun ă cu alte dispozi ții care se suprapun și dublează 
dispozițiile stabilite în Directiva 2002/21/CE (directiva-cadru).  
(19) Cerința de a furniza un set minim de linii închiriate la nivel de 
serviciu cu am ănuntul, care era necesar ă pentru a se asigura 
aplicarea continu ă a dispozi țiilor cadrului de reglementare din 
1998 în domeniul liniilor închiriate, care nu era înc ă destul de 
competitiv la momentul intr ării în vigoare a cadrului de regle ­
mentare din 2002, nu mai este necesar ă și trebuie abrogat ă. 
(20) Continuarea impunerii select ării operatorului și preselect ării 
operatorului direct prin legisla ția comunitar ă ar putea afecta 
progresul tehnologic. Ar fi mai bine ca aceste m ăsuri să fie 
impuse de c ătre autorit ățile naționale de reglementare ca 
rezultat al unei analize de pia ță conform procedurilor din 
Directiva 2002/21/CE (directiva-cadru) și prin obliga țiile 
menționate la articolul 12 din Directiva 2002/19/CE (directiva 
privind accesul).  
(21) Dispozi țiile privind contractele ar trebui s ă se aplice nu numai 
consumatorilor, ci și altor utilizatori finali, în principal microîn ­
treprinderilor și întreprinderilor mici și mijlocii (IMM-uri) care ar 
putea prefera un contract adaptat nevoilor consumatorului. Pentru a evita o sarcin ă administrativ ă inutilă impusă furnizorilor și 
complexitatea datorat ă definirii IMM-urilor, dispozi țiile privind 
contractele nu ar trebui s ă se aplice în mod automat tuturor 
celorlalți utilizatori finali, ci numai la cererea acestora. Statele 
membre ar trebui s ă adopte m ăsurile corespunz ătoare pentru a 
crește gradul de sensibilizare în rândul IMM-urilor cu privire la 
această posibilitate.  ▼
B 2009L0136 — RO — 19.12.2009 — 000.001 — 6
 
(22) Ca o consecin ță a evoluțiilor tehnologice, în viitor ar putea fi 
utilizate alte tipuri de identificatori, suplimentar fa ță de formele 
obișnuite de identificare prin numere.  
(23) Furnizorii de servicii de comunica ții electronice care permit 
apeluri trebuie s ă asigure informarea adecvat ă a clienților lor cu 
privire la asigurarea sau nu a accesului la servicii de urgen ță și cu 
privire la orice limitare a serviciului (cum ar fi limitarea furniz ării 
informațiilor privind localizarea apelantului sau dirijarea 
apelurilor de urgen ță). Acești furnizori ar trebui s ă comunice 
clienților lor informa ții clare și transparente atât în contractul 
inițial, cât și în cazul vreunei modific ări a dispozi ției privind 
accesul, de exemplu a informa țiilor referitoare la facturare. 
Aceste informa ții ar trebui s ă includă orice limit ări privind aria 
de acoperire teritorial ă, pe baza indicatorilor tehnici de operare 
planificați ai serviciului și a infrastructurii disponibile. Atunci 
când serviciul nu este furnizat printr-o re țea de telefonie cu 
comutare, informa țiile ar trebui s ă includă, de asemenea, nivelul 
de fiabilitate al accesului și al informa țiilor privind localizarea 
apelantului prin compara ție cu un serviciu care este furnizat 
printr-o re țea de telefonie cu comutare, ținând seama de stan ­
dardele de tehnologie și de calitate actuale, precum și de indi­
catorii de calitate a serviciului specifica ți în temeiul Directivei 
2002/22/CE (directiva privind serviciul universal).  
(24) În ceea ce prive ște echipamentul terminal, contractul cu clientul 
ar trebui s ă precizeze orice restric ții impuse de c ătre furnizor în 
privința utilizării echipamentului, de exemplu, prin intermediul 
blocării cartelei SIM, dac ă aceste restric ții nu sunt interzise în 
temeiul legisla ției naționale, și orice costuri aferente încet ării 
contractului, înainte de sau la data de expirare convenit ă, 
inclusiv orice costuri impuse pentru p ăstrarea echipamentului.  
(25) Fără a impune furnizorului vreo obliga ție de a ac ționa dincolo de 
ceea ce este necesar în temeiul legisla ției comunitare, contractul 
cu clientul ar trebui, de asemenea, s ă precizeze tipul de ac țiune, 
dacă este necesar, pe care furnizorul ar putea s ă o întreprind ă în 
cazul unor incidente, amenin țări sau vulnerabilit ăți privind secu ­
ritatea sau integritatea.  
(26) Pentru a r ăspunde chestiunilor de interes public cu privire la 
utilizarea serviciilor de comunica ții și pentru a încuraja protejarea 
drepturilor și a libert ăților celorlal ți, autorit ățile naționale 
competente ar trebui s ă fie în m ăsură să pună la dispozi ție și 
să solicite diseminarea, cu ajutorul furnizorilor, a informa țiilor 
de interes public privind utilizarea unor astfel de servicii. Acestea ar putea include informa ții de interes public privind 
încălcarea drepturilor de autor, alte utiliz ări ilegale și diseminarea 
conținuturilor d ăunătoare, precum și consiliere și mijloace de 
protecție împotriva riscurilor la adresa siguran ței personale, care 
ar putea ap ărea, de exemplu, în urma dezv ăluirii de informa ții 
personale în anumite circumstan țe, cât și împotriva riscurilor la 
adresa vie ții private și a datelor cu caracter personal, precum și 
disponibilitatea unor programe informatice sau op țiuni de 
programare configurabile și ușor de utilizat, care s ă permită 
protecția copiilor sau a persoanelor vulnerabile. Informa țiile ar
 ▼B 2009L0136 — RO — 19.12.2009 — 000.001 — 7
 
putea fi coordonate prin intermediul procedurii de cooperare 
stabilite la articolul 33 alineatul (3) din Directiva 2002/22/CE (directiva privind serviciul universal). Astfel de informa ții de 
interes public ar trebui s ă fie actualizate de câte ori este 
necesar și ar trebui s ă fie prezentate în formate electronice și 
imprimate u șor de înțeles, stabilite de fiecare stat membru, și 
pe site-urile internet ale autorit ăților publice na ționale. Autorit ățile 
naționale de reglementare ar trebui s ă poată obliga furnizorii s ă 
disemineze aceste informa ții standardizate tuturor clien ților 
acestora în maniera considerat ă potrivită de către autorit ățile 
naționale de reglementare. Aceste informa ții ar trebui, de 
asemenea, s ă fie incluse în contracte, atunci când statele 
membre impun acest lucru. Diseminarea unor astfel de informa ții 
nu ar trebui, totu și, să constituie o sarcin ă excesivă pentru între ­
prinderi. Statele membre ar trebui s ă solicite aceast ă diseminare 
prin mijloacele utilizate de întreprinderi în cadrul activit ăților lor 
normale de comunicare cu abona ții.
 
(27) Dreptul abona ților de a denun ța contractul f ără penalizări se 
referă la modific ările condi țiilor contractuale impuse de c ătre 
furnizorii de servicii și/sau rețele de comunica ții electronice.  
(28) Utilizatorii finali ar trebui s ă poată decide ce con ținuturi doresc s ă 
aibă posibilitatea de a transmite și a recep ționa și ce servicii, 
aplicații, echipamente hardware și programe informatice doresc 
să foloseasc ă în aceste scopuri, f ără a aduce atingere necesit ății 
de a men ține integritatea și securitatea re țelelor și serviciilor. O 
piață concuren țială furnizeaz ă utilizatorilor o varietate mai mare 
de conținuturi, aplica ții și servicii. Autorit ățile naționale de regle ­
mentare ar trebui s ă promoveze capacitatea utilizatorilor finali de 
a accesa și distribui orice con ținut și de a folosi la alegere 
aplicații și servicii, astfel cum se prevede la articolul 8 din 
Directiva 2002/21/CE (directiva-cadru). Având în vedere importanța din ce în ce mai mare a comunica țiilor electronice 
pentru consumatori și afaceri, utilizatorii ar trebui s ă fie în 
orice caz pe deplin informa ți cu privire la orice limit ări impuse 
de către furnizorul de servicii și/sau de re țea cu privire la 
utilizarea serviciilor de comunica ții electronice. Astfel de 
informații ar trebui, la alegerea furnizorului, s ă precizeze fie 
tipul de con ținut, aplica ții sau servicii vizate, fie aplica țiile sau 
serviciile individuale, fie ambele. În func ție de tehnologia 
utilizată și de tipul de limit ări, astfel de limit ări ar putea 
necesita acordul utilizatorului, în conformitate cu Directiva 2002/58/CE (directiva asupra confiden țialității și comunica țiilor 
electronice).
 
(29) Directiva 2002/22/CE (directiva privind serviciul universal) nu 
dispune și nu interzice limit ări impuse furnizorilor, în confor ­
mitate cu dreptul na țional, limitând accesul utilizatorilor finali 
la servicii și aplicații și/sau utilizarea acestora, dar stabile ște 
obligația de a furniza informa ții cu privire la limit ările respective. 
Statele membre care doresc s ă implementeze m ăsuri privind 
accesul utilizatorilor finali la servicii și aplicații și/sau utilizarea 
acestora trebuie s ă respecte drepturile fundamentale ale 
cetățenilor, inclusiv cu privire la respectarea confiden țialității și 
a dreptului la un proces echitabil, și orice astfel de m ăsuri ar 
trebui să țină seama pe deplin de obiectivele politice adoptate 
la nivel comunitar, cum ar fi favorizarea dezvolt ării societ ății 
informaționale în Comunitate.  ▼B 2009L0136 — RO — 19.12.2009 — 000.001 — 8
 
(30) Directiva 2002/22/CE (directiva privind serviciul universal) nu 
impune furnizorilor s ă monitorizeze informa țiile transmise prin 
intermediul re țelelor lor sau s ă inițieze acțiuni în justi ție 
împotriva clien ților lor pe motive legate de aceste informa ții și 
nici nu prevede ca furnizorii s ă fie considera ți răspunzători pentru 
informațiile respective. Responsabilitatea pentru m ăsurile punitive 
sau pentru urm ărirea penal ă aparține dreptului intern, cu 
respectarea drepturilor și a libert ăților fundamentale, inclusiv a 
dreptului la un proces echitabil.  
(31) În absen ța unor norme relevante ale legisla ției comunitare, 
conținutul, aplica țiile și serviciile sunt considerate legale sau 
dăunătoare în conformitate cu dreptul material și procedural 
național. Sarcina de a decide, conform procesului corespunz ător, 
dacă conținuturile, aplica țiile sau serviciile sunt sau nu legale sau 
dăunătoare revine statelor membre, și nu furnizorilor de servicii 
sau rețele de comunica ții electronice. Directiva-cadru și direc­
tivele speciale nu aduc atingere Directivei 2000/31/CE a Parla ­
mentului European și a Consiliului din 8 iunie 2000 privind 
anumite aspecte juridice ale serviciilor societ ății informa ționale, 
în special ale comer țului electronic, pe pia ța internă (directiva 
privind comer țul electronic) (  1 ) care con ține, inter alia , regula 
de simplă transmitere („mere conduit” rule) pentru furnizorii de 
servicii intermediari, astfel cum sunt defini ți în respectiva 
directivă. 
(32) Accesul la informa ții transparente, actualizate și comparabile 
privind ofertele și serviciile este un element-cheie pentru 
consumatorii de pe pie țele competitive unde exist ă mai mul ți 
furnizori care s ă ofere servicii. Consumatorii și utilizatorii finali 
de servicii de comunica ții electronice trebuie s ă poată compara cu 
ușurință prețurile diferitelor servicii oferite pe pia ță pe baza infor ­
mațiilor publicate într-o form ă ușor accesibil ă. Pentru a le permite 
acestora compararea cu u șurință a prețurilor, autorit ățile naționale 
de reglementare ar trebui s ă poată solicita întreprinderilor care 
furnizează rețele și/sau servicii de comunica ții electronice o mai 
mare transparen ță cu privire la informa ții (inclusiv privind 
tarifele, tipurile de consum și alte statistici relevante) și să 
asigure faptul c ă părțile terțe au dreptul de a utiliza gratuit infor ­
mațiile disponibile publicului publicate de c ătre astfel de între ­
prinderi. De asemenea, autorit ățile naționale de reglementare ar 
trebui să poată pune la dispozi ție ghiduri privind pre țurile, în 
special acolo unde pia ța nu le pune la dispozi ție gratuit sau la 
un preț rezonabil. Întreprinderile nu ar trebui s ă aibă dreptul la 
nicio remunera ție pentru o astfel de utilizare a informa țiilor care 
au fost deja publicate și aparțin, prin urmare, domeniului public. 
În plus, utilizatorii finali și consumatorii ar trebui s ă fie informa ți 
în mod adecvat cu privire la pre țul sau tipul de serviciu oferit pe 
piață înainte de cump ărarea unui serviciu, în special dac ă un 
număr de telefon apelabil gratuit este supus unor costuri supli ­
mentare. Autorit ățile naționale de reglementare ar trebui s ă poată 
solicita ca astfel de informa ții să fie furnizate în general și pentru 
anumite categorii de servicii determinate de acestea, imediat înaintea conect ării apelului, cu excep ția cazului în care legisla ția 
națională prevede altfel. Atunci când se determin ă categoriile de  ▼
B 2009L0136 — RO — 19.12.2009 — 000.001 — 9  
( 1 ) JO L 178, 17.7.2000, p. 1.
 apeluri pentru care sunt necesare inform ări privind pre țurile 
înaintea conect ării, autorit ățile naționale de reglementare ar 
trebui să țină seama în mod corespunz ător de natura serviciului, 
de condițiile de pre ț care i se aplic ă și dacă acesta este oferit de 
un furnizor care nu este un furnizor de servicii de comunica ții 
electronice. F ără a aduce atingere Directivei 2000/31/CE 
(directiva privind comer țul electronic), întreprinderile ar trebui, 
de asemenea, dac ă li se solicit ă de către statele membre, s ă 
furnizeze abona ților informa ții de interes public puse la dispozi ție 
de către autorit ățile publice relevante,  inter alia , cu privire la cele 
mai frecvente înc ălcări și consecin țele juridice ale acestora.  
(33) Clienții ar trebui s ă fie informa ți cu privire la drepturile lor 
privind modul de utilizare a datelor cu caracter personal ale acestora în registrele abona ților și, în special, cu privire la 
scopul sau scopurile unor astfel de registre, precum și cu 
privire la dreptul lor, gratuit, de a nu fi inclu și într-un registru 
al abonaților destinat publicului, conform Directivei 2002/58/CE 
(directiva asupra confiden țialității și comunica țiilor electronice). 
Clienții ar trebui s ă fie informa ți și cu privire la sisteme care 
permit ca informa țiile să fie incluse în baza de date a registrului 
abonaților, dar s ă nu fie dezv ăluite utilizatorilor serviciilor de 
informații privind abona ții.
 
(34) O piață competitiv ă ar trebui s ă asigure faptul c ă utilizatorii finali 
beneficiaz ă de calitatea dorit ă a serviciului, îns ă, în cazuri 
speciale, ar putea fi necesar s ă se asigure c ă rețelele publice de 
comunica ții ating un nivel minim de calitate pentru a se preveni 
degradarea serviciului, blocarea accesului și încetinirea traficului 
din cadrul re țelelor. Pentru a respecta cerin țele de calitate a servi ­
ciilor, operatorii pot utiliza proceduri de m ăsurare și modelare a 
traficului pe o conexiune din re țea cu scopul de a evita utilizarea 
conexiunii la capacitate maxim ă sau aglomerarea acesteia, ceea ce 
ar putea conduce la congestionarea re țelei și scăderea perfor ­
manțelor. Procedurile respective ar trebui s ă facă obiectul unui 
control din partea autorit ății naționale de reglementare, care 
acționează în conformitate cu dispozi țiile directivei-cadru și ale 
directivelor specifice pentru a garanta c ă nu limiteaz ă concuren ța, 
în special prin luarea de m ăsuri împotriva comportamentului 
discriminatoriu. Dac ă este cazul, autorit ățile naționale de regle ­
mentare pot impune întreprinderilor furnizoare de re țele publice 
de comunica ții cerințe minime de calitate a serviciilor pentru a 
garanta c ă serviciile și aplicațiile care depind de re țea sunt 
furnizate la un standard minim de calitate, care poate fi examinat de Comisie. Autorit ățile naționale de reglementare ar 
trebui abilitate s ă ia măsuri pentru a corecta degradarea servi ­
ciilor, inclusiv împiedicarea sau încetinirea traficului, care este în detrimentul consumatorilor. Cu toate acestea, întrucât recurgerea la m ăsuri disparate poate compromite func ționarea 
pieței interne, Comisia ar trebui s ă analizeze orice cerin țe pe 
care autorit ățile naționale de reglementare doresc s ă le stabileasc ă 
în vederea unei eventuale interven ții normative la nivel comunitar 
și ar trebui, dac ă este necesar, s ă adopte comentarii sau reco ­
mandări pentru a asigura o aplicare coerent ă. ▼
B 2009L0136 — RO — 19.12.2009 — 000.001 — 10
 
(35) În cazul viitoarelor re țele IP, în care este posibil ca furnizarea 
unui serviciu s ă fie separat ă de furnizarea re țelei, statele membre 
ar trebui s ă determine cea mai adecvat ă cale de urmat în vederea 
asigurării accesibilit ății la serviciile de telefonie destinate 
publicului oferite pe pia ță prin utilizarea re țelelor publice de 
comunica ții și a accesului neîntrerupt la serviciile de urgen ță în 
cazul unei c ăderi de re țele catastrofice sau în cazuri de for ță 
majoră, ținând seama de priorit ățile diferitelor tipuri de abona ți 
și de limit ările tehnice.  
(36) Pentru a se asigura c ă utilizatorii finali cu handicap beneficiaz ă 
de concuren ță și de alegerea furnizorilor de servicii de care se 
bucură majoritatea utilizatorilor finali, autorit ățile naționale 
competente ar trebui s ă precizeze, atunci când este cazul și 
ținând seama de condi țiile naționale, cerin țe de protec ția 
consumatorului care s ă fie respectate de întreprinderile care 
furnizează servicii de comunica ții electronice destinate publicului. 
Astfel de cerin țe pot include, în special, cerin ța ca întreprinderile 
să asigure c ă utilizatorii finali cu handicap pot beneficia de 
serviciile acestora în condi ții echivalente, inclusiv pre țuri și 
tarife, celor oferite altor utilizatori finali ai acestora indiferent 
de costurile adi ționale pe care le suport ă. Alte cerin țe pot privi 
acordurile pentru schimburile comerciale la nivelul pie ței angro 
între întreprinderi.  
(37) Serviciile de asisten ță prin operatori acoper ă o serie de servicii 
diferite pentru utilizatorii finali. Furnizarea unor astfel de servicii ar trebui s ă fie lăsată în seama negocierilor comerciale dintre 
furnizorii de re țele publice de comunica ții și serviciile de 
asistență prin operatori, cum este cazul oric ărui alt serviciu de 
relații cu clien ții, și nu este necesar ca furnizarea acestor servicii 
să fie în continuare obligatorie. În consecin ță, obligația corespun ­
zătoare ar trebui eliminat ă.
 
(38) Serviciile de informa ții privind abona ții ar trebui s ă fie, și de 
multe ori sunt, furnizate în condi țiile unei pie țe concuren țiale, 
în temeiul articolului 5 din Directiva 2002/77/CE a Comisiei din 16 septembrie 2002 privind concuren ța pe piețele de re țele 
și servicii de comunica ții electronice (
 1 ). Măsurile aplicabile pie ței 
angro, care s ă asigure includerea datelor utilizatorilor finali (atât 
pentru servicii fixe, cât și mobile) în baze de date ar trebui s ă 
respecte garan țiile pentru protec ția datelor cu caracter personal, 
inclusiv articolul 12 din Directiva 2002/58/CE (directiva asupra confidențialității și comunica țiilor electronice). Punerea la 
dispoziția furnizorilor de servicii a acestor date la tarife 
orientate în func ție de costuri, cu posibilitatea ca statele 
membre s ă stabileasc ă un mecanism centralizat prin care s ă 
ofere furnizorilor de servicii de informa ții privind abona ții 
informații agregate cuprinz ătoare, și furnizarea accesului la re țea 
în condiții rezonabile și transparente ar trebui s ă fie asigurate 
pentru a se garanta faptul c ă utilizatorii finali beneficiaz ă pe 
deplin de concuren ță, obiectivul final fiind de a elimina aceste 
servicii din domeniul de aplicare al reglement ării privind pia ța cu 
amănuntul și de a se oferi servicii de informa ții privind abona ții 
în condiții rezonabile și transparente.  ▼
B 2009L0136 — RO — 19.12.2009 — 000.001 — 11  
( 1 ) JO L 249, 17.9.2002, p. 21.
 (39) Utilizatorii finali ar trebui s ă poată suna și să aibă acces la 
serviciile de urgen ță oferite folosind orice serviciu de telefonie 
capabil s ă inițieze apeluri prin tastarea unui num ăr sau a mai 
multor numere din planurile na ționale de numerota ție. Statele 
membre care utilizeaz ă numere de urgen ță naționale pe lâng ă 
„112” pot impune întreprinderilor obliga ții similare pentru 
accesarea unor astfel de numere de urgen ță naționale. Dispece ­
ratele de urgen ță ar trebui s ă fie în măsură să preia și să răspundă 
la apelurile efectuate la num ărul „112” cel pu țin la fel de repede 
și eficient ca în cazul apelurilor la numere de urgen ță naționale. 
Este important s ă se intensifice sensibilizarea cet ățenilor cu 
privire la num ărul „112” în vederea îmbun ătățirii nivelului de 
protecție și securitate a cet ățenilor care c ălătoresc pe teritoriul 
Uniunii Europene. În acest scop, cet ățenii ar trebui s ă fie pe 
deplin informa ți atunci când c ălătoresc în orice stat membru, în 
special prin intermediul informa țiilor oferite în terminalele inter ­
naționale de autocare, în g ări, porturi sau aeroporturi și prin 
informațiile din c ărțile de telefon, cabinele telefonice, docu ­
mentele de abonare și facturare, c ă numărul „112” poate fi 
folosit ca num ăr de urgen ță unic în întreaga Comunitate. 
Aceasta ține în principal de responsabilitatea statelor membre, 
însă Comisia ar trebui s ă continue atât s ă sprijine, cât și să 
suplimenteze ini țiativele statelor membre în vederea continu ării 
sensibiliz ării cetățenilor cu privire la num ărul „112” și a evaluării 
periodice a cunoa șterii numărului „112” de c ătre public. Obliga ția 
de a furniza informa ții privind localizarea apelantului ar trebui s ă 
fie consolidat ă pentru a m ări protecția cetățenilor. În special, 
întreprinderile ar trebui s ă pună la dispozi ția serviciilor de 
urgență informații privind localizarea apelantului imediat dup ă 
conectarea apelului la respectivul serviciu, independent de tehnologia utilizat ă. Pentru a ține seama de progresele tehno ­
logice, inclusiv de cele care conduc spre o precizie din ce în ce mai mare a informa ților privind localizarea apelantului, 
Comisia ar trebui s ă fie împuternicit ă să adopte m ăsuri tehnice 
de punere în aplicare cu scopul de a asigura punerea în aplicare eficientă a num ărului „112” în Comunitate spre beneficiul 
cetățenilor Uniunii Europene. Aceste m ăsuri nu ar trebui s ă 
aducă atingere organiz ării serviciilor de urgen ță a statelor 
membre.
 
(40) Statele membre ar trebui s ă asigure c ă întreprinderile care 
furnizează utilizatorilor finali un serviciu de comunica ții elec­
tronice pentru efectuarea apelurilor na ționale către un num ăr 
sau mai multe numere din planul na țional de numerota ție oferă 
acces fiabil și corect la serviciile de urgen ță, ținând seama de 
specificațiile și criteriile na ționale. Este posibil ca întreprinderile 
independente de re țea să nu exercite vreun control asupra 
rețelelor și să nu garanteze c ă apelurile de urgen ță efectuate 
prin intermediul serviciului lor sunt dirijate cu aceea și fiabilitate, 
deoarece este posibil s ă nu fie în m ăsură să garanteze disponibi ­
litatea serviciului, având în vedere c ă problemele privind infras ­
tructura nu intr ă sub controlul acestora. În cazul întreprinderilor 
independente de re țea se poate întâmpla s ă fie imposibil din punct 
de vedere tehnic s ă obțină informații privind localizarea apelan ­
tului. Odat ă cu introducerea unor standarde recunoscute la nivel 
internațional, care s ă asigure dirijarea și conectarea exact ă și 
fiabilă la serviciile de urgen ță, întreprinderile independente de 
rețea ar trebui, de asemenea, s ă îndeplineasc ă obligațiile refe­
ritoare la informa țiile privind localizarea apelantului la un nivel 
comparabil cu cel al altor întreprinderi.  ▼B 2009L0136 — RO — 19.12.2009 — 000.001 — 12
 
(41) Statele membre ar trebui s ă ia măsuri specifice pentru a se asigura 
că serviciile de urgen ță, inclusiv „112”, sunt accesibile și utiliza­
torilor finali cu handicap, în particular utilizatorilor surzi, persoanelor cu deficien țe de auz, persoanelor cu deficien țe de 
vorbire și utilizatorilor surdo-mu ți. Aceste m ăsuri ar putea 
presupune furnizarea de dispozitive terminale speciale utiliza ­
torilor cu deficien țe de auz, de servicii pe baz ă de text sau de 
alte echipamente specifice.
 
(42) Dezvoltarea codului interna țional „3883” [Spa țiul european de 
numerotare telefonic ă (ETNS)] este împiedicat ă în prezent de 
sensibilizarea insuficient ă, de cerin țele procedurale excesiv de 
birocratice și, în consecin ță, de lipsa cererii. Pentru a stimula 
dezvoltarea ETNS, statele membre c ărora Uniunea Interna țională 
a Telecomunica țiilor le-a alocat codul „3883” ar trebui, urmând 
modelul implement ării domeniului de prim nivel „.eu”, s ă delege 
responsabilitatea gestion ării, a atribuirii numerelor și a promov ării 
acestuia, unei organiza ții separate, desemnate de Comisie pe baza 
unei proceduri de selec ție deschise, transparente și nediscrimina ­
torii. Aceast ă organiza ție ar trebui s ă aibă, de asemenea, sarcina 
de a elabora propuneri de aplica ții de servicii publice folosind 
ETNS pentru servicii europene comune, cum ar fi un num ăr 
comun pentru raportarea furturilor de terminale mobile.  
(43) Având în vedere aspectele specifice privind semnalarea cazurilor 
de copii disp ăruți și disponibilitatea actualmente limitat ă a unui 
astfel de serviciu, statele membre ar trebui nu numai s ă rezerve 
un număr, dar și să depună toate eforturile, f ără întârziere, pentru 
a se asigura c ă un serviciu de semnalare a cazurilor de copii 
dispăruți este efectiv disponibil pe teritoriul lor la num ărul 
„116000”. În acest scop, statele membre ar trebui s ă organizeze, 
printre altele, în cazurile în care se impune, proceduri de ofertare pentru a invita p ărțile interesate s ă furnizeze serviciul respectiv.
 
(44) Apelurile vocale r ămân cea mai solid ă și fiabilă formă de acces la 
serviciile de urgen ță. Alte mijloace de contact, precum mesajele 
text, pot fi mai pu țin fiabile și pot suferi de lips ă de rapiditate. Cu 
toate acestea, statele membre ar trebui, dac ă consideră necesar, s ă 
fie libere s ă promoveze dezvoltarea și punerea în aplicare a altor 
mijloace de acces la serviciile de urgen ță, care să fie capabile s ă 
asigure accesul, echivalente apelurilor vocale.  
(45) În temeiul Deciziei 2007/116/CE din 15 februarie 2007 privind 
rezervarea seriei na ționale de numere care încep cu „116” ca 
numere armonizate pentru servicii armonizate cu caracter social (
 1 ), Comisia a solicitat statelor membre s ă rezerve numere 
din seria de numere „116” pentru anumite servicii cu caracter social. Dispozi țiile corespunz ătoare din respectiva decizie ar 
trebui să se reflecte în Directiva 2002/22/CE (directiva privind 
serviciul universal), pentru ca acestea s ă fie integrate în mod mai 
strict în cadrul de reglementare pentru re țelele și serviciile de 
comunica ții electronice și pentru a facilita, de asemenea, 
accesul utilizatorilor finali cu handicap.  ▼
B 2009L0136 — RO — 19.12.2009 — 000.001 — 13  
( 1 ) JO L 49, 17.2.2007, p. 30.
 (46) O piață unică presupune ca utilizatorii finali s ă poată accesa toate 
numerele incluse în planurile na ționale de numerota ție ale altor 
state membre și să poată avea acces la servicii folosind numere 
nongeografice în cadrul Comunit ății care includ, printre altele, 
numerele cu acces gratuit pentru apelant (numerele verzi) și 
numerele cu tarif special. Utilizatorii finali ar trebui, de asemenea, s ă poată accesa numerele din Spa țiul european de 
numerota ție telefonic ă (ETNS) și numerele universale inter ­
naționale gratuite (UIFN). Accesul transfrontalier la resursele de 
numerota ție și la serviciile asociate acestora nu ar trebui 
obstrucționat decât în cazurile justificate în mod obiectiv, cum 
ar fi atunci când acest lucru este necesar pentru combaterea fraudei sau a abuzurilor, de exemplu, în leg ătură cu anumite 
servicii cu tarif special, atunci când num ărul este definit ca 
având doar acoperire na țională, de exemplu numerele na ționale 
scurte sau atunci când acest lucru nu este posibil din punct de vedere tehnic și economic. Utilizatorii ar trebui s ă fie informa ți 
anticipat și într-un mod clar cu privire la orice tarife aplicabile 
numerelor cu acces gratuit pentru apelant, precum tarifele apelurilor interna ționale pentru numerele accesibile prin codurile 
standard de acces interna ționale la serviciile de telefonie.
 
(47) Pentru a profita pe deplin de mediul competitiv, consumatorii ar 
trebui să poată face alegeri bine informate și să își schimbe 
furnizorii atunci când acest lucru este în interesul lor. Este esențial să se asigure c ă aceștia pot face aceste lucruri f ără a fi 
stânjeniți de obstacole juridice, tehnice sau practice, inclusiv de 
condiții, proceduri, obliga ții contractuale etc. Aceasta nu exclude 
posibilitatea de a impune termene contractuale minime rezonabile în contractele încheiate cu consumatorii. Portabilitatea numerelor este un element determinant pentru facilitarea op țiunii consuma ­
torului și a concuren ței efective de pe pie țele competitive de 
comunica ții electronice și ar trebui asigurat ă în cel mai scurt 
timp posibil, astfel încât num ărul să fie activat efectiv în 
termen de o zi lucr ătoare, iar utilizatorul s ă nu fie privat de 
serviciu mai mult de o zi lucr ătoare. Autorit ățile naționale 
competente pot s ă stabileasc ă procesul global al portabilit ății 
numerelor, ținând seama de dispozi țiile naționale privind 
contractele și progresele tehnice. Experien ța din unele state 
membre a demonstrat c ă există riscul transferului consumatorilor 
către un alt furnizor f ără consimțământul acestora. De
și aceste 
aspecte ar trebui s ă fie soluționate în principal de autorit ățile de 
aplicare a legii, statele membre ar trebui s ă fie totuși abilitate s ă 
impună astfel de m ăsuri minime și proporționale în ceea ce 
privește procedura de transfer pentru a reduce la minimum 
astfel de riscuri și pentru a se garanta protec ția consumatorului 
pe parcursul procesului de transfer, inclusiv impunerea unor sancțiuni corespunz ătoare, fără a provoca o diminuare a atracti ­
vității procedurii pentru consumatori.
 
(48) Obliga țiile legale de difuzare („must-carry”) pot fi aplicate 
anumitor canale de difuzare a programelor radio și de televiziune 
și servicii complementare prestate de un anumit furnizor de 
servicii media. Statele membre ar trebui s ă ofere o justificare 
clară pentru obliga țiile „must-carry” în legisla ția națională 
pentru a asigura c ă astfel de obliga ții sunt transparente, 
proporționale și clar definite. În acest scop, normele „must- 
carry” ar trebui stabilite într-un mod care s ă stimuleze investi țiile ▼B 2009L0136 — RO — 19.12.2009 — 000.001 — 14
 
eficiente în infrastructur ă. Normele „must-carry” ar trebui 
revizuite în mod periodic în vederea actualiz ării acestora în 
ceea ce prive ște progresele tehnologice și ale pieței pentru a se 
asigura c ă aceste norme continu ă să fie propor ționale cu obiec ­
tivele urm ărite. Serviciile complementare includ, dar nu se 
limitează la servicii concepute în vederea îmbun ătățirii accesului 
pentru utilizatorii finali cu handicap, precum video-textul, subti ­
trarea, descrierea audio și limbajul semnelor.  
(49) Pentru a dep ăși neajunsurile existente în ceea ce prive ște 
consultarea consumatorilor și pentru a promova în mod cores ­
punzător interesele cet ățenilor, statele membre ar trebui s ă pună 
bazele unui mecanism de consultare corespunz ător. Un astfel de 
mecanism ar putea lua forma unui organism care, independent de 
autoritățile naționale de reglementare și de furnizorii de servicii, 
ar efectua cercet ări cu privire la aspecte legate de consumatori, 
precum comportamentul consumatorului și mecanismele de 
schimbare a furnizorilor, și care ar opera într-o manier ă trans­
parentă și ar contribui la func ționarea mecanismelor actuale de 
consultare a p ărților interesate. În plus, ar putea fi instituit un 
mecanism care s ă permită cooperarea corespunz ătoare cu privire 
la chestiunile legate de promovarea con ținutului legal. Orice 
proceduri de cooperare convenite în temeiul unui mecanism de acest tip nu ar trebui, cu toate acestea, s ă permită supravegherea 
sistematic ă a utilizării internetului.
 
(50) Obliga țiile de serviciu universal impuse unei întreprinderi 
desemnate ca având obliga ții de serviciu universal ar trebui 
comunicate Comisiei.  
(51) Directiva 2002/58/CE (directiva asupra confiden țialității și comu­
nicațiilor electronice) prevede armonizarea dispozi țiilor din statele 
membre, necesar ă în vederea asigur ării unui nivel echivalent de 
protecție a drepturilor și a libertăților fundamentale și, în special, 
a dreptului la via ța privată și a dreptului la confiden țialitate, în 
ceea ce prive ște prelucrarea datelor cu caracter personal în 
sectorul comunica țiilor electronice și în vederea asigur ării 
liberei circula ții a acestor date și a echipamentelor și serviciilor 
de comunica ții electronice în cadrul Comunit ății. Măsurile 
adoptate în temeiul Directivei 1999/5/CE sau al Deciziei 
87/95/CEE a Consiliului din 22 decembrie 1986 privind standar ­
dizarea în domeniul tehnologiei informa ției și telecomuni ­
cațiilor (  1 ), care vizeaz ă garantarea faptului c ă echipamentele 
terminale sunt construite în a șa fel încât s ă garanteze protec ția 
datelor cu caracter personal și a dreptului la via ță privată, ar 
trebui să respecte principiul neutralit ății tehnologice.  
(52) Este necesar ă urmărirea îndeaproape a evolu țiilor cu privire la 
utilizarea adreselor IP, avându-se în vedere ac țiunile întreprinse 
deja de Grupul de lucru pentru protec ția persoanelor în ceea ce 
privește prelucrarea datelor cu caracter personal instituit în 
temeiul articolului 29 din Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 1995 privind 
protecția persoanelor fizice în ceea ce prive ște prelucrarea 
datelor cu caracter personal și libera circula ție a acestor date (
 2 ) 
și în lumina oric ăror eventuale propuneri care ar putea fi 
oportune.  ▼B 2009L0136 — RO — 19.12.2009 — 000.001 — 15  
( 1 ) JO L 36, 7.2.1987, p. 31. 
( 2 ) JO L 281, 23.11.1995, p. 31.
 (53) Prelucrarea datelor de portare numai în m ăsura strict necesar ă 
garantării securit ății informa țiilor și a rețelelor, de exemplu capa ­
citatea unei re țele sau sistem informa țional de a face fa ță, la un 
nivel de încredere dat, evenimentelor accidentale sau ac țiunilor 
ilegale sau r ău intenționate care compromit disponibilitatea, 
autenticitatea, integritatea și confiden țialitatea datelor stocate sau 
transmise, precum și securitatea serviciilor conexe accesibile sau 
oferite prin aceste re țele și sisteme de furnizorii de tehnologii și 
servicii de securitate atunci când ac ționează în calitate de 
controlori de date, se supun articolului 7 litera (f) din Directiva 95/46/CE. Acestea ar putea include, de exemplu, prevenirea accesului neautorizat la re țelele de comunica ții electronice și a 
difuzării de coduri d ăunătoare și oprirea atacurilor de tip blocarea 
serviciilor (DOS), precum și prevenirea daunelor aduse calcula ­
toarelor și sistemelor de comunica ții electronice.
 
(54) Liberalizarea pie țelor de re țele și servicii de comunica ții elec­
tronice și progresul tehnologic rapid s-au reunit pentru a 
încuraja competi ția și creșterea economic ă și au avut ca rezultat 
o bogată diversitate de servicii pentru utilizatori finali accesibile 
prin intermediul re țelelor publice de comunica ții electronice. Este 
necesar s ă se garanteze c ă utilizatorii și consumatorii beneficiaz ă 
de același nivel de protec ție a confiden țialității și a datelor cu 
caracter personal, indiferent de tehnologia utilizat ă la furnizarea 
unui anumit serviciu.  
(55) În conformitate cu obiectivele cadrului de reglementare pentru 
rețelele și serviciile de comunica ții electronice și cu principiile 
subsidiarit ății și proporționalității, și în scopul asigur ării secu­
rității juridice și eficienței întreprinderilor europene și autorităților 
naționale de reglementare deopotriv ă, Directiva 2002/58/CE 
(directiva asupra confiden țialității și comunica țiilor electronice) 
se concentreaz ă asupra serviciilor și rețelelor de comunica ții elec­
tronice destinate publicului și nu se aplic ă grupurilor închise de 
utilizatori și rețelelor de întreprinderi.  
(56) Progresul tehnologic permite dezvoltarea unor noi aplica ții bazate 
pe dispozitivele de culegere a datelor și de identificare, care pot fi 
dispozitive f ără contact direct care utilizeaz ă frecvențele radio. De 
exemplu, dispozitivele de identificare prin frecven țe radio (RFID) 
utilizează frecvențele radio pentru a capta date numai de pe 
discurile identificate în mod unic, care pot fi apoi transferate prin intermediul re țelelor de comunica ții existente. Larga 
utilizare a unor astfel de tehnologii poate s ă aducă beneficii 
economice și sociale considerabile și, astfel, s ă contribuie semni ­
ficativ la pia ța internă dacă utilizarea acestora este acceptat ă de 
către cetățeni. Pentru a se realiza acest lucru, este necesar s ă se 
garanteze c ă toate drepturile fundamentale ale persoanelor, 
inclusiv dreptul la confiden țialitate și la protec ția datelor, sunt 
respectate. Atunci când astfel de dispozitive sunt conectate cu rețele de comunica ții electronice destinate publicului sau când 
utilizează serviciile de comunica ții electronice ca infrastructur ă 
de bază, trebuie aplicate dispozi țiile relevante din Directiva 
2002/58/CE (directiva asupra confiden țialității și comunica țiilor 
electronice), inclusiv cele privind datele legate de securitate, trafic și localizare și cele privind confiden țialitatea.  ▼B 2009L0136 — RO — 19.12.2009 — 000.001 — 16
 
(57) Furnizorul de servicii de comunica ții electronice destinate 
publicului ar trebui s ă ia măsurile tehnice și organizatorice 
necesare pentru a asigura securitatea serviciilor sale. F ără a 
aduce atingere Directivei 95/46/CE, aceste m ăsuri ar trebui s ă 
garanteze atât accesibilitatea datelor cu caracter personal numai pentru personalul autorizat și numai în scopuri autorizate de lege, 
cât și protecția datelor cu caracter personal stocate sau transmise, 
precum și protecția rețelei și a serviciilor. În plus, ar trebui 
stabilită o politic ă de securitate referitoare la prelucrarea datelor 
cu caracter personal, în vederea identific ării elementelor vulne ­
rabile din sistem, și ar trebui desf ășurate acțiuni periodice de 
monitorizare, de prevenire, de remediere și de atenuare.
 
(58) Autorit ățile naționale competente ar trebui s ă promoveze inte ­
resele cet ățenilor, printre altele contribuind la garantarea unui 
nivel ridicat de protec ție a datelor cu caracter personal și a 
vieții private. În acest scop, autorit ățile naționale competente ar 
trebui să dispună de mijloacele necesare pentru a- și îndeplini 
atribuțiile, inclusiv de date complete și fiabile privind incidentele 
de securitate reale care au cauzat compromiterea datelor cu caracter personal ale utilizatorilor. Autorit ățile naționale 
competente ar trebui s ă monitorizeze m ăsurile luate și să 
difuzeze cele mai bune practici în rândul furnizorilor de servicii publice de comunica ții electronice. Din acest motiv, furnizorii ar 
trebui să mențină un inventar al cazurilor de înc ălcare a securit ății 
datelor cu caracter personal, pentru a permite efectuarea unor analize și evaluări suplimentare de c ătre autorit ățile naționale 
competente.
 
(59) Legisla ția comunitar ă stabilește îndatoriri pentru controlorii de 
date privind procesarea datelor cu caracter personal, inclusiv o obligație de a implementa m ăsuri tehnice și organizatorice 
adecvate de protec ție împotriva, de exemplu, a pierderii datelor. 
Cerințele de informare în caz de înc ălcare a securit ății datelor 
prezente în Directiva 2002/58/CE (directiva asupra 
confidențialității și comunica țiilor electronice) prev ăd o structur ă 
pentru anun țarea autorit ăților competente și a indivizilor implica ți 
în cazul în care datele cu caracter personal au fost totu și 
compromise. Aceste cerin țe de notificare se limiteaz ă la încăl­
cările securit ății datelor care se petrec în sectorul comunica țiilor 
electronice. Totu și, informarea cu privire la înc ălcarea securit ății 
datelor reflect ă un interes general al cet ățenilor de a fi în științați 
cu privire la înc ălcările securit ății care pot avea drept rezultat 
pierderea sau compromiterea datelor cu caracter personal și cu 
privire la precau țiile disponibile sau recomandabile pe care le pot 
lua pentru a minimiza pierderile economice posibile sau preju ­
diciul social care poate rezulta în urma unui caz de înc ălcare a 
securității de acest tip. Este clar c ă interesul cet ățenilor de a fi 
informați nu se limiteaz ă la sectorul comunica țiilor electronice și 
prin urmare ar trebui introduse cu prioritate la nivel comunitar cerințe obligatorii explicite de notificare aplicabile în toate 
sectoarele. Pân ă la realizarea unei reexamin ări de către Comisie 
a întregii legisla ții comunitare din domeniu, Comisia, în 
consultare cu Autoritatea European ă pentru Protec ția Datelor, ar 
trebui să ia fără întârziere m ăsurile potrivite pentru a încuraja 
aplicarea în întreaga Comunitate a principiilor care stau la baza normelor referitoare la anun țarea cazurilor de înc ălcare a secu ­
rității datelor din Directiva 2002/58/CE (directiva asupra 
confidențialității și comunica țiilor electronice), indiferent de 
sector sau de tipul datelor.  ▼
B 2009L0136 — RO — 19.12.2009 — 000.001 — 17
 
(60) Autorit ățile naționale competente ar trebui s ă monitorizeze 
măsurile luate și să difuzeze cele mai bune practici în rândul 
furnizorilor de servicii de comunica ții electronice destinate publi ­
cului.  
(61) O încălcare a securit ății datelor cu caracter personal, dac ă nu este 
soluționată la timp și într-un mod adecvat, poate duce la pierderi 
economice substan țiale și la daune sociale pentru abonatul sau 
persoana în cauz ă. Prin urmare, îndat ă ce observ ă faptul că a avut 
loc o astfel de înc ălcare, furnizorul serviciilor de comunica ții 
electronice destinate publicului ar trebui s ă anunțe autoritatea 
națională competent ă cu privire la aceast ă încălcare. Abona ților 
sau indivizilor a c ăror viață privată sau ale c ăror date ar putea fi 
afectate negativ de o astfel de înc ălcare ar trebui s ă li se trimit ă 
fără întârziere o notificare pentru a putea s ă ia măsurile de 
precauție necesare. Ar trebui s ă se considere c ă o încălcare a 
securității datelor afecteaz ă negativ datele sau via ța privată a 
abonaților sau a indivizilor dac ă implică, de exemplu, un furt 
de identitate sau frauda legat ă de identitate, v ătămarea corporal ă, 
umilința gravă sau compromiterea reputa ției legate de furnizarea 
unor servicii de comunica ții la dispozi ția publicului în Comu ­
nitate. Notificarea ar trebui s ă includă informa ții privind 
măsurile luate de c ătre furnizor pentru a solu ționa încălcarea 
securității, precum și recomand ări pentru abonatul sau individul 
afectat.  
(62) Atunci când pun în aplicare m ăsurile de transpunere a Directivei 
2002/58/CE (directiva asupra confiden țialității și comunica țiilor 
electronice), autorit ățile și instanțele statelor membre nu ar 
trebui să interpreteze dreptul lor na țional numai în concordan ță 
cu respectiva directiv ă, ci ar trebui s ă se asigure, de asemenea, c ă 
nu se bazeaz ă pe o interpretare a respectivei directive care ar fi în 
conflict cu alte drepturi fundamentale sau principii generale de drept comunitar, cum ar fi principiul propor ționalității.
 
(63) Ar trebui prev ăzută adoptarea unor m ăsuri de punere în aplicare 
privind circumstan țele, formatul și procedurile aplicabile 
cerințelor de informare și notificare pentru a atinge un nivel 
adecvat de protec ție a confiden țialității și de securitate a datelor 
cu caracter personal transmise sau prelucrate în leg ătură cu 
utilizarea re țelelor de comunica ții electronice pe pia ța internă. 
(64) La stabilirea de norme detaliate privind formatul și procedurile 
aplicabile notific ării încălcărilor în materie de date cu caracter 
personal, ar trebui s ă se acorde aten ția cuvenit ă circumstan țelor 
în care a avut loc înc ălcarea, stabilindu-se inclusiv dac ă datele cu 
caracter personal au fost protejate sau nu prin m ăsuri tehnice de 
protecție corespunz ătoare, în vederea limit ării efective a posibi ­
lității reapari ției fraudelor de identitate sau a altor forme de 
utilizare necorespunz ătoare. În plus, astfel de norme și 
proceduri ar trebui s ă țină cont de interesele legitime ale autori ­
tăților de aplicare a legii în cazurile în care divulgarea timpurie a 
delictului ar putea afecta în mod inutil investigarea circum ­
stanțelor unei înc ălcări a securit ății. ▼B 2009L0136 — RO — 19.12.2009 — 000.001 — 18
 
(65) Programele informatice care monitorizeaz ă în secret ac țiunile 
utilizatorului sau submineaz ă funcționarea echipamentului 
terminal al utilizatorului în beneficiul unui ter ț („spyware”) 
reprezintă o adev ărată amenin țare pentru confiden țialitatea 
datelor utilizatorilor, la fel ca viru șii. Este necesar s ă se asigure 
un nivel ridicat și uniform pentru protec ția sferei private a utili ­
zatorilor, indiferent dac ă programele de spionaj nedorite sau 
virușii sunt desc ărcați din neaten ție prin re țelele de comunica ții 
electronice sau dac ă sunt furniza ți și instalați, în programe infor ­
matice distribuite prin alte medii externe de colectare a datelor, precum CD-urile, CD-ROM-urile sau cheile USB. Statele membre ar trebui s ă încurajeze furnizarea de informa ții către 
utilizatorii finali cu privire la m ăsurile de precau ție pe care le 
au la dispozi ție și ar trebui s ă îi încurajeze s ă ia măsurile 
necesare pentru a- și proteja echipamentele terminale împotriva 
virușilor și a programelor spyware.
 
(66) Terții ar putea dori s ă stocheze informa ții cu privire la echipa ­
mentul unui utilizator sau s ă obțină acces la informa țiile deja 
stocate dintr-un num ăr de motive, care pot varia de la motive 
legitime (de exemplu, anumite tipuri de cookies) la cele care 
privesc intruziunile nejustificate în sfera privat ă (de exemplu, 
programele spyware sau viru șii). Prin urmare, este de importan ță 
capitală ca utilizatorilor s ă li se furnizeze informa ții clare și 
complete în momentul în care doresc s ă efectueze o activitate 
care poate rezulta într-o asemenea stocare sau accesare nedorit ă. 
Metodele folosite pentru furnizarea informa țiilor și oferirea 
dreptului de refuza ar trebui s ă fie cât mai prietenoase cu 
putință. Derogarea de la obliga ția de a furniza informa ții și de 
a oferi dreptul de a refuza ar trebui s ă se limiteze la situa țiile în 
care stocarea tehnic ă sau accesul sunt strict necesare pentru 
scopul legitim de a permite folosirea unui serviciu specific solicitat explicit de abonat sau de utilizator. În cazul în care acest lucru este posibil din punct de vedere tehnic și eficient, 
în conformitate cu dispozi țiile aplicabile din Directiva 
95/46/CE, acordul utilizatorului privind procesarea se poate exprima prin folosirea set ărilor adecvate ale unui browser sau 
ale unei alte aplica ții. Asigurarea respect ării acestor cerin țe ar 
trebui eficientizat ă prin acordarea unor puteri extinse autorit ăților 
naționale competente.
 
(67) Măsurile de protec ție a abona ților împotriva înc ălcării dreptului la 
viață privată prin comunic ări nesolicitate ini țiate prin intermediul 
poștei electronice în scopul comercializ ării directe ar trebui s ă se 
aplice și mesajelor de tip SMS sau MMS, precum și altor aplica ții 
similare acestora.  
(68) Furnizorii de servicii de comunica ții electronice fac investi ții 
substanțiale pentru a combate comunica țiile comerciale nesoli ­
citate („spam”). Ace știa sunt avantaja ți în compara ție cu utili ­
zatorii finali întrucât posed ă cunoștințele și resursele necesare 
detectării și identific ării spammerilor. Furnizorii de servicii de 
poștă electronic ă și furnizorii de alte servicii ar trebui, prin 
urmare, s ă aibă posibilitatea de a ini ția acțiuni legale împotriva 
spammerilor și de a proteja în acest fel interesele clien ților ca 
parte a propriilor interese legitime de afaceri.  ▼B 2009L0136 — RO — 19.12.2009 — 000.001 — 19
 
(69) Necesitatea de a asigura un nivel adecvat de protec ție a 
confidențialității și a datelor cu caracter personal transmise și 
prelucrate în leg ătură cu utilizarea de re țele de comunica ții elec­
tronice în Comunitate cere competen țe efective de punere în 
aplicare și executare pentru a furniza stimulente adecvate pentru 
respectarea dispozi țiilor. Autorit ățile naționale competente și, 
acolo unde este cazul, alte organisme na ționale relevante ar 
trebui să aibă suficiente competen țe și resurse pentru a 
investiga cazurile de nerespectare în mod eficient, având 
inclusiv competen ța de a ob ține orice informa ție relevant ă 
necesară pentru a lua decizii privind plângerile și pentru a 
impune sanc țiuni în cazurile de nerespectare.  
(70) În vederea punerii în aplicare și a execut ării dispozi țiilor prezentei 
directive este nevoie deseori de cooperare între autorit ățile 
naționale de reglementare din dou ă sau mai multe state 
membre, de exemplu pentru combaterea difuz ării transfrontaliere 
a mesajelor spam și a programelor spyware. Pentru a asigura 
cooperarea eficient ă și rapidă în astfel de cazuri, autorit ățile 
naționale competente ar trebui s ă defineasc ă o serie de proceduri, 
de exemplu referitoare la volumul și formatul informa țiilor 
schimbate între autorit ăți sau la termenele-limit ă care trebuie 
respectate, care s ă facă obiectul unei examin ări din partea 
Comisiei. Astfel de proceduri vor permite, de asemenea, armo ­
nizarea obliga țiilor rezultate pentru actorii de pe pia ță, contribuind 
la crearea unor condi ții egale de concuren ță în Comunitate.  
(71) Cooperarea și asigurarea respect ării normelor la nivel transfron ­
talier ar trebui consolidate, în conformitate cu mecanismele comunitare transfrontaliere existente de asigurare a aplic ării 
acestora, precum mecanismul stabilit prin Regulamentul (CE) 
nr. 2006/2004 (regulamentul privind cooperarea în materie de protecție a consumatorului) (
 1 ), printr-un amendament la 
respectivul regulament.  
(72) Măsurile necesare pentru punerea în aplicare a Directivei 
2002/22/CE (directiva privind serviciul universal) și a Directivei 
2002/58/CE (directiva asupra confiden țialității și comunica țiilor 
electronice) ar trebui adoptate în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor privind exercitarea competen țelor de executare 
conferite Comisiei (
 2 ). 
(73) În special, Comisia ar trebui s ă fie împuternicit ă să adopte m ăsuri 
de punere în aplicare privind accesul efectiv la serviciile „112”, precum și amendamente care s ă adapteze anexele la progresul 
tehnic sau la schimbarea cererii de pe pia ță. Ar trebui, de 
asemenea, s ă fie împuternicit ă să adopte m ăsuri de punere în 
aplicare privind cerin țele de informare și notificare și securitatea 
prelucrării. Deoarece aceste m ăsuri au un domeniu general de  ▼
B 2009L0136 — RO — 19.12.2009 — 000.001 — 20  
( 1 ) JO L 364, 9.12.2004, p. 1. 
( 2 ) JO L 184, 17.7.1999, p. 23.
 aplicare și sunt destinate s ă modifice elemente neesen țiale ale 
Directivei 2002/22/CE (directiva privind serviciul universal) și 
ale Directivei 2002/58/CE (directiva asupra confiden țialității și 
comunica țiilor electronice) prin completarea acestora cu noi 
elemente neesen țiale, acestea trebuie s ă fie adoptate în confor ­
mitate cu procedura de reglementare cu control prev ăzută la 
articolul 5a din Decizia 1999/468/CE. Având în vedere c ă, în 
anumite situa ții excepționale, aplicarea procedurii de reglementare 
cu control în termenele normale ar putea împiedica adoptarea la 
timp a m ăsurilor de punere în aplicare, Parlamentul European, 
Consiliul și Comisia ar trebui s ă acționeze rapid pentru a 
asigura adoptarea la timp a m ăsurilor respective.  
(74) Atunci când adopt ă măsurile de punere în aplicare privind secu ­
ritatea prelucr ării datelor, Comisia ar trebui s ă consulte toate 
autoritățile și organiza țiile europene relevante [Agen ția 
European ă pentru Securitatea Re țelelor Informatice și a Datelor 
(ENISA), Autoritatea European ă pentru Protec ția Datelor și 
Grupul de lucru pentru protec ția persoanelor în ceea ce prive ște 
prelucrarea datelor cu caracter personal instituit în temeiul arti ­
colului 29 din Directiva 95/46/CE], precum și alte părți interesate, 
în special pentru a fi informat ă cu privire la cele mai bune 
mijloace tehnice și economice disponibile în scopul îmbun ătățirii 
punerii în aplicare a Directivei 2002/58/CE (directiva asupra confidențialității și comunica țiilor electronice).
 
(75) Prin urmare, Directiva 2002/22/CE (directiva privind serviciul 
universal) și Directiva 2002/58/CE (directiva asupra 
confidențialității și comunica țiilor electronice) ar trebui modificate 
în consecin ță. 
(76) În conformitate cu punctul 34 din Acordul interinstitu țional 
pentru o mai bun ă legiferare (  1 ), statele membre sunt încurajate 
să stabileasc ă, pentru ele însele și în interesul Comunit ății, 
propriile lor tabele, care s ă ilustreze, în m ăsura în care este 
posibil, concordan ța dintre Directiva 2002/22/CE (directiva 
privind serviciul universal) și Directiva 2002/58/CE (directiva 
asupra confiden țialității și comunica țiilor electronice) și măsurile 
de transpunere și să le facă publice,  
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIV Ă: 
Articolul 1  
Modificări ale Directivei 2002/22/CE (directiva privind serviciul 
universal)  
Directiva 2002/22/CE (directiva privind serviciul universal) se modific ă 
după cum urmeaz ă: 
1. Articolul 1 se înlocuie ște cu urm ătorul text:  
„Articolul 1  
Obiectul și domeniul de aplicare  
(1) În cadrul definit de Directiva 2002/21/CE (directiva-cadru), 
prezenta directiv ă se refer ă la furnizarea de re țele și servicii de 
comunica ții electronice utilizatorilor finali. Scopul este asigurarea  ▼B 2009L0136 — RO — 19.12.2009 — 000.001 — 21  
( 1 ) JO C 321, 31.12.2003, p. 1.
 de servicii de bun ă calitate accesibile publicului în toat ă Comuni­
tatea, printr-o concuren ță și opțiuni efective, și de a trata cazurile în 
care nevoile utilizatorilor finali nu sunt îndeplinite în mod satis ­
făcător de către piață. Directiva prevede, de asemenea, o serie de 
dispoziții privind anumite aspecte referitoare la echipamentul 
terminal, inclusiv dispozi ții destinate a facilita accesul utilizatorilor 
finali cu handicap.  
(2) Prezenta directiv ă stabilește drepturile utilizatorilor finali și 
obligațiile corespunz ătoare întreprinderilor care furnizeaz ă rețele și 
servicii de comunica ții electronice destinate publicului. În ce 
privește furnizarea de servicii universale pe o pia ță deschisă și 
concurențială, prezenta directiv ă definește setul minim de servicii 
de o calitate specificat ă, accesibil ă tuturor utilizatorilor finali, la un 
preț accesibil, luându-se în considerare condi țiile specifice 
naționale, fără a denatura concuren ța. Prezenta directiv ă prevede, 
de asemenea, obliga ții privind furnizarea anumitor servicii obliga ­
torii.  
(3) Prezenta directiv ă nu dispune și nu interzice existen ța unor 
condiții impuse de furnizorii de servicii publice de comunica ții 
electronice pentru limitarea accesului utilizatorilor finali la servicii 
și aplicații și/sau a utiliz ării acestora, în cazul c ă sunt permise de 
legislația națională și respectă legislația comunitar ă, dar stabile ște o 
obligație de a furniza informa ții cu privire la limit ările respective. 
Măsurile luate la nivel na țional cu privire la accesul utilizatorilor 
finali la servicii și aplicații și la utilizarea acestora prin intermediul 
rețelelor de comunica ții electronice respect ă drepturile și libertățile 
fundamentale ale persoanelor fizice, inclusiv în ceea ce prive ște 
confidențialitatea și dreptul la un proces echitabil, astfel cum este 
definit la articolul 6 din Conven ția european ă pentru ap ărarea drep ­
turilor omului și a libertăților fundamentale.  
(4) Dispozi țiile cuprinse în prezenta directiv ă referitoare la drep ­
turile utilizatorilor finali se aplic ă fără a aduce atingere normelor 
comunitare privind protec ția consumatorilor, în special Directivelor 
93/13/CEE și 97/7/CE, precum și normelor na ționale în confor ­
mitate cu legisla ția comunitar ă.” 
2. Articolul 2 se modific ă după cum urmeaz ă: 
(a) litera (b) se elimin ă; 
(b) literele (c) și (d) se înlocuiesc cu urm ătorul text:  
„(c) «serviciu de telefonie destinat publicului» înseamn ă un 
serviciu pus la dispozi ția publicului în scopul ini țierii și 
primirii, în mod direct sau indirect, de apeluri na ționale 
sau naționale și internaționale prin utilizarea unui num ăr 
sau a mai multor numere din planul na țional sau inter ­
național de numerota ție; ▼B 2009L0136 — RO — 19.12.2009 — 000.001 — 22
 
(d) «num ărul geografic» înseamn ă un num ăr dintr-un plan 
național de numerota ție telefonic ă din care o parte din 
structura numeric ă cuprinde o semnifica ție geografic ă 
utilizată pentru dirijarea apelurilor c ătre locația fizică a 
punctului terminal al re țelei (NTP);”;  
(c) litera (e) se elimin ă; 
(d) litera (f) se înlocuie ște cu urm ătorul text:  
„(f) «num ărul nongeografic» înseamn ă un număr dintr-un plan 
național de numerota ție telefonic ă care nu este un num ăr 
geografic. Acesta include,  inter alia , numerele alocate 
serviciilor de telefonie mobil ă, numerele gratuite și 
numerele cu tarif special.”  
3. Articolul 4 se înlocuie ște cu urm ătorul text:  
„Articolul 4  
Furnizarea accesului la un post fix și furnizarea de servicii 
telefonice  
(1) Statele membre se asigur ă că toate cererile rezonabile de 
conectare de la o loca ție fixă la o rețea public ă de comunica ții 
sunt satisf ăcute de cel pu țin o întreprindere.  
(2) Conexiunea realizat ă permite comunica ții vocale, prin fax și 
comunica ții de date, la viteze de transfer al datelor suficient de 
ridicate pentru a permite un acces func țional la internet, luând în 
considerare tehnologiile cel mai des folosite de majoritatea abonaților, precum și posibilit ățile tehnice.
 
(3) Statele membre se asigur ă că toate cererile rezonabile de 
furnizare a unui serviciu de telefonie destinat publicului prin conectarea la re țeaua men ționată la alineatul (1), serviciu care 
permite efectuarea și primirea de apeluri na ționale și internaționale, 
sunt satisf ăcute de cel pu țin o întreprindere.”
 
4. La articolul 5, alineatul (2) se înlocuie ște cu urm ătorul text:  
„(2) Registrele abona ților telefonici men ționate la alineatul (1) 
cuprind, sub rezerva dispozi țiilor articolului 12 din Directiva 
2002/58/CE a Parlamentului European din 12 iulie 2002 privind prelucrarea datelor personale și protejarea confiden țialității în 
sectorul comunica țiilor publice (directiva asupra confiden țialității 
și comunica țiilor electronice) (*), to ți abonații la serviciile de 
telefonie destinate publicului.
 
___________  
(*) JO L 201, 31.7.2002, p. 37.”  
5. Titlul articolului 6 și articolul 6 alineatul (1) se înlocuiesc cu 
următorul text:  ▼B 2009L0136 — RO — 19.12.2009 — 000.001 — 23
 
„Posturi telefonice publice cu plat ă și alte puncte publice de 
acces la telefonia vocal ă 
(1) Statele membre se asigur ă că autoritățile naționale de regle ­
mentare pot impune întreprinderilor obliga ții privind furnizarea de 
posturi telefonice publice cu plat ă sau de alte puncte publice de 
acces la telefonia vocal ă pentru a satisface nevoile rezonabile ale 
utilizatorilor finali în ceea ce prive ște acoperirea geografic ă, 
numărul de posturi telefonice sau de alte puncte de acces, accesi ­
bilitatea pentru utilizatorii finali cu handicap și calitatea serviciilor.”  
6. Articolul 7 se înlocuie ște cu urm ătorul text:  
„Articolul 7  
Măsuri pentru utilizatorii finali cu handicap  
(1) Cu excep ția situației în care în capitolul IV se specific ă 
cerințe care au un efect echivalent, statele membre adopt ă măsuri 
specifice pentru a se asigura c ă accesul la serviciile identificate la 
articolul 4 alineatul (3) și la articolul 5 pentru utilizatorii finali cu 
handicap, precum și disponibilitatea acestora sunt la un nivel echi ­
valent celui de care beneficiaz ă ceilalți utilizatori finali. Statele 
membre pot obliga autorit ățile naționale de reglementare s ă 
evalueze nevoia general ă și cerințele specifice, inclusiv sfera de 
aplicare și forma concret ă a acestor m ăsuri specifice pentru utili ­
zatorii finali cu handicap.  
(2) Statele membre pot adopta m ăsuri specifice, luând în 
considerare condi țiile naționale, astfel încât s ă poată beneficia și 
utilizatorii finali cu handicap de oferta întreprinderilor și a furni­
zorilor de servicii disponibil ă majorității utilizatorilor finali.  
(3) La adoptarea m ăsurilor men ționate la alineatele (1) și (2), 
statele membre încurajeaz ă respectarea normelor și a specifica țiilor 
relevante publicate în conformitate cu articolele 17 și 18 din 
Directiva 2002/21/CE (directiva-cadru).”  
7. La articolul 8 se adaug ă următorul alineat:  
„(3) Atunci când o întreprindere desemnat ă în conformitate cu 
alineatul (1) are inten ția să cedeze o parte important ă sau toate 
activele re țelelor de acces local c ătre o entitate juridic ă diferită 
aparținând altui proprietar, aceasta va informa în prealabil și în 
timp util autoritatea na țională de reglementare pentru a-i permite 
acesteia s ă evalueze efectul tranzac ției dorite asupra furniz ării 
accesului la un punct fix și a serviciilor de telefonie în temeiul 
articolului 4. Autoritatea na țională de reglementare poate impune, 
modifica sau retrage anumite obliga ții specifice în conformitate cu 
articolul 6 alineatul (2) din Directiva 2002/20/CE (directiva privind autorizarea).”  ▼
B 2009L0136 — RO — 19.12.2009 — 000.001 — 24
 
8. La articolul 9, alineatele (1) și (2) se înlocuiesc cu urm ătorul text:  
„(1) Autorit ățile naționale de reglementare monitorizeaz ă 
evoluția și nivelul tarifelor cu am ănuntul pentru serviciile identi ­
ficate la articolele 4-7 ca fiind sub inciden ța obligațiilor de serviciu 
universal și ca fiind furnizate fie de c ătre întreprinderi desemnate, 
fie, dacă nu este desemnat ă nicio întreprindere pentru furnizarea 
acestor servicii, de întreprinderi disponibile pe pia ță, în special 
față de prețurile și veniturile consumatorilor la nivel na țional.  
(2) Statele membre pot cere, având în vedere condi țiile naționale, 
ca întreprinderile desemnate s ă ofere consumatorilor op țiuni tarifare 
sau pachete tarifare diferite de cele oferite în condi ții comerciale 
normale, în special pentru a garanta c ă persoanele cu venituri mici 
sau cu nevoi sociale speciale nu sunt împiedicate s ă acceseze 
rețeaua la care se face referire la articolul 4 alineatul (1) sau s ă 
utilizeze serviciile identificate la articolul 4 alineatul (3) și la arti­
colele 5, 6 și 7 ca fiind sub inciden ța obligațiilor de serviciu 
universal și ca fiind furnizate de c ătre întreprinderi desemnate.”  
9. La articolul 11, alineatul (4) se înlocuie ște cu urm ătorul text:  
„(4) Autorit ățile naționale de reglementare pot s ă stabileasc ă 
obiective de performan ță pentru întreprinderile cu obliga ții de 
serviciu universal. Astfel autorit ățile naționale de reglementare țin 
cont de punctele de vedere ale p ărților interesate, în special astfel 
cum se men ționează la articolul 33.”  
10. Titlul capitolului III se înlocuie ște cu urm ătorul text:  
„CONTROALE DE REGLEMENTARE A ÎNTREPRINDERILOR CU 
PUTERE SEMNIFICATIV Ă PE ANUMITE PIE ȚE CU 
AMĂNUNTUL ”. 
11. Articolul 16 se elimin ă. 
12. Articolul 17 se modific ă după cum urmeaz ă: 
(a) alineatul (1) se înlocuie ște cu urm ătorul text:  
„(1) Statele membre asigur ă faptul c ă autoritățile naționale 
de reglementare impun obliga ții de reglementare corespun ­
zătoare întreprinderilor identificate ca având putere semnifi ­
cativă pe o anumit ă piață cu amănuntul în conformitate cu 
articolul 14 din Directiva 2002/21/CE (directiva-cadru) conform c ăreia:
 
(a) în cazul în care, în urma unei analize de pia ță efectuate în 
conformitate cu articolul 16 din Directiva 2002/21/EC (directiva-cadru), o autoritate na țională de reglementare 
constată că o anumit ă piață cu amănuntul identificat ă în 
conformitate cu articolul 15 din respectiva directiv ă, nu 
există concuren ță efectivă; și ▼
B 2009L0136 — RO — 19.12.2009 — 000.001 — 25
 
(b) în cazul în care autoritatea na țională de reglementare ajunge 
la concluzia c ă obligațiile impuse în temeiul articolelor 9-13 
din Directiva 2002/19/CE (directiva privind accesul) nu ar asigura realizarea obiectivelor prev ăzute la articolul 8 din 
Directiva 2002/21/CE (directiva-cadru).”;
 
(b) alineatul (3) se elimin ă. 
13. Articolele 18 și 19 se elimin ă. 
14. Articolele 20-23 se înlocuiesc cu urm ătorul text:  
„Articolul 20  
Contractele  
(1) Statele membre se asigur ă că, în cazul abon ării la servicii 
care furnizeaz ă conectarea la o re țea public ă de comunica ții și/sau 
la servicii de comunica ții electronice destinate publicului, 
consumatorii și alți utilizatori finali care solicit ă acest lucru au 
dreptul la un contract încheiat cu una sau mai multe întreprinderi care furnizeaz ă asemenea conectare și/sau servicii. Contractul 
precizeaz ă într-o form ă clară, inteligibil ă și ușor accesibil ă, cel 
puțin:
 
(a) datele de identitate și adresa întreprinderii;  
(b) serviciile furnizate, inclusiv, în special:  
— asigurarea sau nu a accesului la servicii de urgen ță și a 
informațiilor privind localizarea apelantului și/sau orice 
limitare a furniz ării serviciilor de urgen ță în conformitate 
cu articolul 26;  
— informa țiile legate de orice alte condi ții care limiteaz ă 
accesul la servicii și aplicații și/sau utilizarea acestora, 
atunci când aceste condi ții sunt permise de legisla ția 
națională în conformitate cu dreptul comunitar;  
— nivelul minim de calitate a serviciilor oferite, și anume 
timpul necesar pentru conectarea ini țială și, atunci când 
este cazul, al ți indicatori de calitate a serviciului, astfel 
cum sunt defini ți de autorit ățile de reglementare na ționale;  
— informa ții cu privire la orice proceduri aplicate de între ­
prindere pentru m ăsurarea și modelarea traficului în a șa 
fel încât s ă se evite utilizarea conexiunii la capacitate 
maximă sau aglomerarea acesteia, precum și informa ții cu 
privire la modul în care aceste proceduri ar putea influen ța 
calitatea serviciilor;  
— tipurile de servicii de între ținere oferite și de servicii de 
asistență pentru clien ți furnizate, precum și metodele de a 
contacta aceste servicii;  
— orice restric ții impuse de furnizor privind utilizarea echipa ­
mentului terminal furnizat;  ▼B 2009L0136 — RO — 19.12.2009 — 000.001 — 26
 
(c) atunci când exist ă o obligație în temeiul articolului 25, op țiunile 
abonatului privind înscrierea sau nu a datelor sale cu caracter personal într-un registru al abona ților și datele vizate;
 
(d) informa ții despre pre țurile și tarifele practicate, mijloacele prin 
care se pot ob ține informa ții actualizate privind toate tarifele 
aplicabile și cheltuielile pentru între ținere, metodele de plat ă 
puse la dispozi ție și orice diferen țe de costuri implicate de 
metodele de plat ă; 
(e) durata contractului și condițiile de reînnoire și de încetare a 
serviciilor și a contractului, inclusiv:  
— orice utilizare sau durat ă minimă necesară pentru a beneficia 
de condiții promoționale;  
— orice cheltuieli privind portabilitatea numerelor și a altor 
identificatori;  
— orice costuri datorate la încetarea contractului, inclusiv orice 
recuperare a costurilor în ceea ce prive ște echipamentul 
terminal;  
(f) eventualele compensa ții și formule de rambursare care se aplic ă 
în cazul în care nu sunt îndeplinite nivelurile de calitate a serviciilor prev ăzute de contract;
 
(g) metodele de ini țiere a procedurilor de solu ționare a litigiilor, în 
conformitate cu articolul 34;  
(h) tipul de ac țiune care poate fi adoptat ă de către întreprindere ca 
răspuns la incidentele sau amenin țările și vulnerabilit ățile 
privind securitatea sau integritatea.  
De asemenea, statele membre pot solicita ca în contract s ă fie 
incluse toate informa țiile care ar putea fi furnizate de c ătre autori ­
tățile publice relevante în acest scop cu privire la utilizarea re țelelor 
și a serviciilor de comunica ții electronice pentru a se implica în 
activități ilegale sau pentru a disemina con ținuturi d ăunătoare, 
precum și cu privire la mijloacele de protec ție împotriva riscurilor 
la adresa siguran ței personale, a vie ții private și a datelor cu caracter 
personal, men ționate la articolul 21 alineatul (4) și relevante pentru 
serviciile furnizate.  
(2) Statele membre se asigur ă că abonații au dreptul de a denun ța 
unilateral contractul f ără penalități în urma primirii notific ării 
privind modific ările aduse condi țiilor contractuale propuse de 
către întreprinderile furnizoare de servicii și/sau rețele de comu ­
nicații electronice. Abona ților le sunt notificate în timp util, cu 
cel puțin o lun ă înainte, aceste modific ări, și sunt informa ți 
asupra dreptului lor de a denun ța unilateral contractul, f ără pena­
lități, în cazul în care nu accept ă noile condi ții. Statele membre se 
asigură că autoritățile naționale de reglementare pot stabili formatul 
unor astfel de notific ări. ▼B 2009L0136 — RO — 19.12.2009 — 000.001 — 27
 
Articolul 21  
Transparen ța și publicarea informa țiilor 
(1) Statele membre se asigur ă că autoritățile naționale de regle ­
mentare dispun de competen ța de a obliga întreprinderile furnizoare 
de rețele publice de comunica ții electronice și/sau servicii de comu ­
nicații electronice destinate publicului s ă publice informa ții trans­
parente, comparabile, adecvate și actualizate cu privire la pre țurile și 
tarifele aplicabile, la toate redeven țele legate de rezilierea unui 
contract și informa ții cu privire la condi țiile standard pentru 
obținerea accesului și utilizarea serviciilor furnizate utilizatorilor 
finali și consumatorilor în conformitate cu anexa II. Aceste 
informații se public ă într-o form ă clară, complet ă și ușor accesibil ă. 
Autoritățile naționale de reglementare pot stabili cerin țe supli­
mentare privind forma în care astfel de informa ții să fie publicate.  
(2) Autorit ățile naționale de reglementare încurajeaz ă furnizarea 
de informa ții comparabile pentru a permite utilizatorilor finali și 
consumatorilor s ă realizeze o evaluare independent ă a costurilor 
schemelor alternative de utilizare, de exemplu prin intermediul ghidurilor interactive sau al unor tehnici asem ănătoare. În cazul în 
care aceste resurse nu sunt disponibile pe pia ță gratuit sau la un pre ț 
rezonabil, statele membre se asigur ă că autoritățile naționale de 
reglementare sunt în m ăsură să pună la dispozi ție astfel de 
ghiduri sau tehnici, fie direct, fie prin intermediul unui contract de achizi ții publice cu un ter ț. Terții au dreptul de a utiliza în 
mod gratuit informa țiile publicate de întreprinderile furnizoare de 
rețele și/sau servicii de comunica ții electronice disponibile 
publicului în scopul de a comercializa sau de a pune la dispozi ție 
astfel de ghiduri interactive sau tehnici similare.
 
(3) Statele membre se asigur ă că autoritățile naționale de regle ­
mentare pot s ă oblige întreprinderile furnizoare de re țele publice de 
comunica ții electronice și/sau servicii de comunica ții electronice 
disponibile publicului,  inter alia : 
(a) să furnizeze informa ții privind tarifele aplicabile abona ților 
privind orice num ăr sau serviciu supus unor condi ții speciale 
de tarifare; cu privire la anumite categorii de servicii, autori ­
tățile naționale de reglementare pot solicita ca astfel de 
informații să fie furnizate imediat înaintea conect ării apelului;  
(b) să informeze abona ții cu privire la orice schimbare de acces la 
serviciile de urgen ță sau la informa țiile privind localizarea 
apelantului în cadrul serviciului la care sunt abona ți; 
(c) să informeze abona ții cu privire la orice schimbare a condi țiilor 
care limiteaz ă accesul la servicii și aplicații și/sau utilizarea 
acestora, atunci când aceste condi ții sunt permise de legisla ția 
națională în conformitate cu dreptul comunitar;  
(d) să furnizeze informa ții cu privire la orice proceduri aplicate de 
furnizor pentru m ăsurarea și modelarea traficului în a șa fel încât 
să se evite utilizarea conexiunii la capacitate maxim ă sau aglo ­
merarea acesteia, precum și la modul în care aceste proceduri ar 
putea influen ța calitatea serviciului;  ▼B 2009L0136 — RO — 19.12.2009 — 000.001 — 28
 
(e) să informeze utilizatorii privind dreptul acestora de a decide 
dacă includ sau nu datele lor cu caracter personal într-un 
registru al abona ților sau cu privire la tipurile de date vizate 
în conformitate cu articolul 12 din Directiva 2002/58/CE (directiva asupra confiden țialității și comunica țiilor electronice); 
și
 
(f) să informeze cu regularitate abona ții cu handicap privind 
detaliile produselor și serviciilor care li se adreseaz ă. 
Dacă se consider ă potrivit, autorit ățile naționale de reglementare pot 
promova m ăsuri de autoreglementare sau de coreglementare înainte 
impunerii vreunei obliga ții. 
(4) Statele membre pot solicita ca întreprinderile men ționate la 
alineatul (3) s ă distribuie gratuit informa ții de interes public 
abonaților existen ți sau noi atunci când este cazul, prin acelea și 
mijloace care sunt utilizate în mod normal de acestea pentru comu ­
nicarea cu abona ții. În acest caz, astfel de informa ții sunt furnizate 
într-o form ă standardizat ă de autorit ățile publice relevante și 
privesc,  inter alia , următoarele aspecte:  
(a) cele mai frecvente utiliz ări ale serviciilor de comunica ții elec­
tronice pentru a se implica în activit ăți ilegale sau pentru a 
disemina con ținuturi d ăunătoare, în special atunci când 
acestea ar putea aduce atingere respect ării drepturilor și liber­
tăților celorlal ți, inclusiv înc ălcări ale drepturilor de autor și ale 
drepturilor conexe și consecin țele juridice ale acestora; și 
(b) mijloacele de protec ție împotriva riscurilor la adresa siguran ței 
personale, a vie ții private și a datelor cu caracter personal 
aferente utiliz ării serviciilor de comunica ții electronice.  
Articolul 22  
Calitatea serviciului  
(1) Dup ă luarea în considerare a opiniilor p ărților interesate, 
statele membre se asigur ă că autoritățile naționale de reglementare 
pot solicita întreprinderilor care ofer ă servicii și/sau rețele de comu ­
nicații electronice destinate publicului s ă publice, pentru utilizatorii 
finali, informa ții comparabile, adecvate și actualizate privind 
calitatea serviciilor acestora și privind m ăsurile adoptate pentru a 
asigura un acces echivalent pentru utilizatorii finali cu handicap. Aceste informa ții sunt transmise înainte de publicare, la cerere, 
autorităților naționale de reglementare.
 
(2) Autorit ățile naționale de reglementare pot specifica,  inter 
alia, indicatorii care trebuie m ăsurați cu privire la calitatea servi ­
ciilor, precum și conținutul, forma și metoda de publicare a infor ­
mațiilor, inclusiv posibilele mecanisme de certificare a calit ății, 
pentru a asigura accesul utilizatorilor finali, inclusiv al celor cu handicap, la informa ții complete, comparabile, certe și ușor de 
folosit. Dac ă este cazul, se pot folosi indicatorii, defini țiile și 
metodele de m ăsurare din anexa III.  ▼
B 2009L0136 — RO — 19.12.2009 — 000.001 — 29
 
(3) Pentru a preveni degradarea serviciului și obstrucționarea sau 
încetinirea traficului în re țele, statele membre se asigur ă că autori­
tățile naționale de reglementare pot s ă impună unei întreprinderi sau 
întreprinderilor furnizoare de re țele publice de comunica ții un set 
minim de cerin țe privind calitatea serviciului.  
Autoritățile naționale de reglementare furnizeaz ă Comisiei, în timp 
util înainte de stabilirea unor astfel de cerin țe, un rezumat al 
motivelor ac țiunii, cerin țele preconizate și derularea propus ă a 
acțiunii. Aceste informa ții se pun, de asemenea, la dispozi ția Orga­
nismului Autorit ăților Europene de Reglementare pentru Comu ­
nicații Electronice (OAREC). Comisia poate, dup ă examinarea 
acestor informa ții, să facă observații sau recomand ări pe marginea 
lor, în special s ă se asigure c ă cerințele avute în vedere nu afecteaz ă 
negativ func ționarea pie ței interne. Autorit ățile naționale de regle ­
mentare țin seama într-o cât mai mare m ăsură de observa țiile sau de 
recomand ările Comisiei atunci când iau o decizie asupra cerin țelor. 
Articolul 23  
Disponibilitatea serviciilor  
Statele membre adopt ă toate m ăsurile necesare pentru asigurarea 
disponibilit ății maxime posibile a serviciilor de telefonie destinate 
publicului furnizate prin re țele publice de comunica ții în cazul unei 
distrugeri a re țelei din cauza catastrofelor sau în cazuri de for ță 
majoră. Statele membre se asigur ă că întreprinderile furnizoare de 
servicii de telefonie destinate publicului iau toate m ăsurile necesare 
pentru a garanta un acces neîntrerupt la serviciile de urgen ță.” 
15. Se introduce urm ătorul articol:  
„Articolul 23a  
Asigurarea accesului echivalent și a posibilit ății de a opta 
echivalente pentru utilizatorii finali cu handicap  
(1) Statele membre îns ărcinează autoritățile naționale competente 
să stabileasc ă, dacă este necesar, cerin țele care trebuie respectate de 
către întreprinderile furnizoare de servicii de comunica ții electronice 
destinate publicului astfel încât utilizatorii cu handicap:  
(a) să poată avea un acces la servicii de comunica ții electronice 
echivalent celui de care beneficiaz ă majoritatea utilizatorilor 
finali; și 
(b) să beneficieze de posibilitatea de a opta între întreprinderile și 
serviciile disponibile pentru majoritatea utilizatorilor finali.  
(2) Pentru a putea s ă adopte și să pună în aplicare m ăsuri 
specifice pentru utilizatorii finali cu handicap, statele membre încu ­
rajează punerea la dispozi ție a echipamentului terminal care s ă ofere 
funcțiile și serviciile necesare.”  ▼B 2009L0136 — RO — 19.12.2009 — 000.001 — 30
 
16. Articolul 25 se modific ă după cum urmeaz ă: 
(a) titlul se înlocuie ște după cum urmeaz ă: 
„Serviciile de informa ții privind abona ții”; 
(b) alineatul (1) se înlocuie ște cu urm ătorul text:  
„(1) Statele membre se asigur ă că abonații la serviciile de 
telefonie destinate publicului au dreptul de a figura în registrul abonaților prevăzut la articolul 5 alineatul (1) litera (a) și de a le 
fi puse la dispozi ția furnizorilor de servicii de informa ții privind 
abonații și/sau de registre de abona ți informa țiile proprii în 
conformitate cu alineatul (2).”;
 
(c) alineatele (3), (4) și (5) se înlocuiesc cu urm ătorul text:  
„(3) Statele membre se asigur ă că toți utilizatorii finali c ărora 
li se asigur ă un serviciu de telefonie destinat publicului pot avea 
acces la serviciile de informa ții privind abona ții. Autorit ățile 
naționale de reglementare pot impune obliga ții și condiții între­
prinderilor care controleaz ă accesul utilizatorilor finali pentru 
furnizarea de servicii de informa ții privind abona ții în confor ­
mitate cu dispozi țiile articolului 5 din Directiva 2002/19/CE 
(directiva privind accesul). Astfel de obliga ții și condiții sunt 
obiective, echitabile, nediscriminatorii și transparente.  
(4) Statele membre nu men țin nici un fel de restric ții 
normative care s ă împiedice utilizatorii finali dintr-un stat 
membru s ă aibă acces direct la serviciul de informa ții privind 
abonații dintr-un alt stat membru prin apel vocal sau SMS și 
adoptă măsuri pentru a asigura acest acces în conformitate cu 
articolul 28.  
(5) Alineatele (1)-(4) se aplic ă sub rezerva cerin țelor din 
legislația comunitar ă privind protec ția datelor cu caracter 
personal și a vieții private, în special articolul 12 din 
Directiva 2002/58/CE (directiva asupra confiden țialității și 
comunica țiilor electronice).”  
17. Articolele 26 și 27 se înlocuiesc cu urm ătorul text:  
„Articolul 26  
Serviciile de urgen ță și numărul european unic pentru apelurile 
de urgen ță 
(1) Statele membre se asigur ă că toți utilizatorii finali ai servi ­
ciilor men ționate la alineatul (2), inclusiv utilizatori ai telefoanelor 
publice cu plat ă, pot apela gratuit și fără să fie necesar ă utilizarea 
unui mijloc de plat ă, serviciile de urgen ță formând num ărul 
european unic pentru apelurile de urgen ță «112» și numere 
naționale pentru apelurile de urgen ță stabilite de c ătre statele 
membre.  ▼B 2009L0136 — RO — 19.12.2009 — 000.001 — 31
 
(2) Statele membre, în consultare cu autorit ățile naționale de 
reglementare, serviciile de urgen ță și furnizorii, se asigur ă că între­
prinderile care furnizeaz ă utilizatorilor finali un serviciu de comu ­
nicații electronice pentru efectuarea apelurilor na ționale către un 
număr sau mai multe numere din planul na țional de numerota ție 
oferă acces la serviciile de urgen ță. 
(3) Statele membre se asigur ă că apelurile la num ărul european 
unic pentru apelurile de urgen ță «112» primesc un r ăspuns adecvat, 
în modul cel mai potrivit cu organizarea na țională a sistemelor de 
urgențe. Aceste apeluri sunt tratate și primesc r ăspunsuri cel pu țin la 
fel de repede și la fel de eficient ca apelurile la num ărul (numerele) 
național(e) pentru apelurile de urgen ță, acolo unde acestea sunt în 
continuare în uz.  
(4) Statele membre se asigur ă că accesul utilizatorilor finali cu 
handicap la serviciile de urgen ță este echivalent cu cel de care 
beneficiaz ă ceilalți utilizatori finali. M ăsurile adoptate în vederea 
garantării faptului c ă utilizatorii finali cu handicap pot accesa 
serviciile de urgen ță, atunci când c ălătoresc în alt stat membru, se 
bazează, în măsura posibilului, pe standardele sau specifica țiile 
europene publicate în conformitate cu dispozi țiile prevăzute la 
articolul 17 din Directiva 2002/21/CE (directiva-cadru) și nu 
împiedică statele membre s ă adopte cerin țe suplimentare în 
vederea îndeplinirii obiectivelor men ționate în prezentul articol.  
(5) Statele membre se asigur ă că întreprinderile respective pun la 
dispoziție, în mod gratuit, informa ții privind localizarea apelantului 
autorității care trateaz ă apelurile de urgen ță imediat ce apelul a 
ajuns la acea autoritate. Prezenta dispozi ție se aplic ă tuturor 
apelurilor c ătre numărul european unic pentru apelurile de urgen ță 
«112». Statele membre pot extinde aceast ă obligație pentru a 
acoperi și apelurile c ătre numere de urgen ță naționale. Autorit ățile 
de reglementare competente prev ăd criteriile de acurate țe și fiabi­
litate ale informa țiilor furnizate privind localizarea apelantului.  
(6) Statele membre se asigur ă că cetățenii sunt informa ți cores­
punzător despre existen ța și utilizarea num ărului european unic 
pentru apelurile de urgen ță «112», în special prin ini țiative care 
vizează în mod specific persoanele care c ălătoresc între statele 
membre.  
(7) Pentru a asigura accesul eficient la serviciile «112» în statele 
membre, Comisia, dup ă consultarea OAREC, poate adopta m ăsuri 
tehnice de punere în aplicare. Cu toate acestea, aceste m ăsuri 
tehnice de punere în aplicare se adopt ă fără a aduce atingere și 
fără a avea un impact asupra organiz ării serviciilor de urgen ță 
care rămâne în competen ța exclusiv ă a statelor membre.  
Măsurile respective, destinate s ă modifice elemente neesen țiale ale 
prezentei directive prin completarea acesteia, se adopt ă în confor ­
mitate cu procedura de reglementare cu control men ționată la 
articolul 37 alineatul (2).  ▼B 2009L0136 — RO — 19.12.2009 — 000.001 — 32
 
Articolul 27  
Codurile europene de acces la serviciile de telefonie  
(1) Statele membre se asigur ă că «00» este codul standard de 
acces interna țional. Se pot încheia sau men ține acorduri speciale 
care permit efectuarea de apeluri între puncte geografice adiacente aflate de o parte și de alta a frontierei dintre dou ă state membre. 
Utilizatorii finali din punctele geografice în cauz ă sunt informa ți pe 
deplin cu privire la existen ța unor asemenea acorduri.
 
(2) O entitate juridic ă, stabilit ă în cadrul Comunit ății și 
desemnat ă de Comisie, are responsabilitatea exclusiv ă pentru 
gestionarea Spa țiului european de numerotare telefonic ă (ETNS), 
inclusiv pentru atribuirea numerelor și promovarea acestuia. 
Comisia adopt ă măsurile de punere în aplicare necesare.  
(3) Statele membre se asigur ă că toate întreprinderile care 
furnizează servicii de telefonie destinate publicului, permi țând 
apelurile interna ționale, trateaz ă toate apelurile, c ătre și dinspre 
ETNS, la tarife similare cu cele aplicate pentru apelurile c ătre și 
dinspre alte state membre.”  
18. Se introduce urm ătorul articol:  
„Articolul 27a  
Numere armonizate pentru servicii armonizate cu caracter 
social, inclusiv num ărul liniei telefonice de urgen ță pentru 
copiii disp ăruți 
(1) Statele membre promoveaz ă numerele specifice din seria de 
numere care încep cu «116» men ționate în Decizia 2007/116/CE a 
Comisiei din 15 februarie 2007 privind rezervarea seriei na ționale 
de numere care încep cu «116» ca numere armonizate pentru servicii armonizate cu caracter social (*). Statele membre încu ­
rajează furnizarea pe teritoriul lor de servicii pentru care se 
rezervă astfel de numere.
 
(2) Statele membre se asigur ă că utilizatorii finali cu handicap 
pot avea acces la serviciile corespunz ătoare seriei de numere «116» 
în cea mai mare m ăsură cu putin ță. Măsurile luate în vederea faci ­
litării accesului utilizatorilor finali cu handicap la serviciile de acest 
tip atunci când c ălătoresc în alt stat membru se bazeaz ă pe 
respectarea standardelor sau a specifica țiilor relevante publicate în 
conformitate articolul 17 din Directiva 2002/21/CE (directiva- cadru).
 
(3) Statele membre se asigur ă că cetățenii sunt informa ți în mod 
adecvat în leg ătură cu existen ța și utilizarea serviciilor corespun ­
zătoare seriei de numere «116», în special prin ini țiative care 
vizează în mod specific persoanele care c ălătoresc între statele 
membre.  ▼B 2009L0136 — RO — 19.12.2009 — 000.001 — 33
 
(4) În plus fa ță de măsurile cu aplicabilitate general ă pentru toate 
numerele din seria de numere «116» adoptate în temeiul alineatelor (1), (2) și (3), statele membre depun toate eforturile pentru a se 
asigura că cetățenii au acces la un serviciu de operare a unei linii 
telefonice de semnalare a cazurilor de copii disp ăruți. Respectivul 
serviciu va fi disponibil la num ărul «116000».
 
(5) Pentru a asigura punerea în aplicare eficient ă în statele 
membre a seriei de numere «116», în special a num ărului liniei 
telefonice pentru semnalarea cazurilor de copii disp ăruți 
«116000», inclusiv accesul utilizatorilor finali cu handicap pe durata deplas ării în alte state membre, Comisia, dup ă consultarea 
OAREC, poate adopta m ăsuri tehnice de punere în aplicare. Cu 
toate acestea, aceste m ăsuri tehnice de punere în aplicare se 
adoptă fără a aduce atingere și fără a avea un impact asupra orga ­
nizării acestor servicii, care r ămâne în competen ța exclusiv ă a 
statelor membre.
 
Măsurile respective, destinate s ă modifice elemente neesen țiale ale 
prezentei directive prin completarea acesteia, se adopt ă în confor ­
mitate cu procedura de reglementare cu control men ționată la 
articolul 37 alineatul (2).  
___________  
(*) JO L 49, 17.2.2007, p. 30.”  
19. Articolul 28 se înlocuie ște cu urm ătorul text:  
„Articolul 28  
Accesul la numere și servicii  
(1) Statele membre se asigur ă că, în cazul în care acest lucru este 
posibil din punct de vedere tehnic și economic, exceptând situa ția în 
care un abonat apelat a ales, din motive comerciale, s ă limiteze 
accesul apelan ților din anumite zone geografice, autorit ățile 
naționale competente iau toate m ăsurile necesare astfel încât utili ­
zatorii finali:  
(a) să poată accesa și utiliza servicii, utilizând numere nongeo ­
grafice în cadrul Comunit ății; și 
(b) să poată accesa toate numerele furnizate în Comunitate, indi ­
ferent de tehnologia și dispozitivele utilizate de operator, 
inclusiv numerele din planurile na ționale de numerota ție ale 
statelor membre, din ETNS și din numerele interna ționale 
gratuite (UIFN).  
(2) Statele membre se asigur ă că autoritățile competente pot 
solicita întreprinderilor care furnizeaz ă rețele publice de comunica ții 
și/sau servicii de comunica ții electronice destinate publicului s ă 
blocheze, de la caz la caz, accesul la numere sau servicii atunci când acest lucru este justificat din motive de fraud ă sau de abuz și 
să solicite ca, în aceste cazuri, furnizorii de servicii de comunica ții 
electronice s ă rețină veniturile relevante aferente interconect ării sau 
altor servicii.”  ▼
B 2009L0136 — RO — 19.12.2009 — 000.001 — 34
 
20. Articolul 29 se modific ă după cum urmeaz ă: 
(a) alineatul (1) se înlocuie ște cu urm ătorul text:  
„(1) Fără a aduce atingere articolului 10 alineatul (2), statele 
membre se asigur ă că autoritățile naționale de reglementare pot 
solicita tuturor întreprinderilor care furnizeaz ă servicii de 
telefonie destinate publicului și/sau acces la re țele publice de 
comunica ții să pună la dispozi ția toate sau o parte dintre 
serviciile suplimentare din anexa I partea B, precum și toate 
sau o parte dintre serviciile suplimentare enumerate în anexa I partea A.”;
 
(b) alineatul (3) se elimin ă. 
21. Articolul 30 se înlocuie ște cu urm ătorul text:  
„Articolul 30  
Facilitarea schimb ării furnizorului  
(1) Statele membre se asigur ă că toți abonații cărora le-au fost 
alocate numere din planul na țional de numerota ție telefonic ă își pot 
păstra num ărul (numerele), la cerere, indiferent de întreprinderea 
care furnizeaz ă serviciul, în conformitate cu dispozi țiile din anexa 
I partea C.  
(2) Autorit ățile naționale de reglementare se asigur ă că tarifarea 
între operatori și/sau furnizori de servicii pentru furnizarea portabi ­
lității numerelor este orientat ă în funcție de costuri și că tarifele 
plătite direct de c ătre abona ți, dacă acestea exist ă, nu au efect 
disuasiv pentru ace știa în ceea ce prive ște schimbarea furnizorului 
de servicii.  
(3) Autorit ățile naționale de reglementare nu impun, în ce 
privește portabilitatea numerelor, tarife cu am ănuntul care ar 
denatura concuren ța, de exemplu prin fixarea unei tarif ări cu 
amănuntul specifice sau comune.  
(4) Portabilitatea numerelor și activarea ulterioar ă a acestora sunt 
executate într-un termen cât mai scurt. În orice caz, abona ților care 
au încheiat un acord pentru portarea unui num ăr către o altă între­
prindere li se va activa num ărul în termen de o zi lucr ătoare.  
Fără a aduce atingere primului paragraf, autorit ățile naționale 
competente pot s ă stabileasc ă procesul global al portabilit ății nume­
relor, ținând seama de dispozi țiile naționale privind contractele, 
fezabilitatea tehnic ă și necesitatea de a men ține continuitatea servi ­
ciului pentru abonat. În orice caz, pierderea serviciului în timpul procesului de portabilitate nu dep ășește o zi lucr ătoare. Autorit ățile 
naționale competente țin seama, de asemenea, atunci când este 
necesar, de m ăsurile adecvate pentru a se asigura protec ția 
abonaților pe parcursul procesului de portare și pentru a se 
asigura c ă aceștia nu sunt transfera ți la un alt furnizor împotriva 
voinței lor.  ▼
B 2009L0136 — RO — 19.12.2009 — 000.001 — 35
 
Statele membre se asigur ă că sunt prev ăzute sanc țiunile corespun ­
zătoare împotriva întreprinderilor, inclusiv obliga ția de a oferi 
compensa ții abonaților în cazul întârzierilor survenite în portarea 
numărului sau în cazul port ării abuzive efectuate de acestea sau 
în numele lor.  
(5) Statele membre se asigur ă că contractele încheiate între 
consumatori și întreprinderi, care ofer ă servicii de comunica ții elec­
tronice, nu prev ăd o perioad ă contractual ă inițială mai mare de 24 
de luni. Statele membre se asigur ă, de asemenea, c ă întreprinderile 
oferă utilizatorilor posibilitatea de a încheia un contract cu o durat ă 
de cel mult 12 luni.  
(6) Fără a aduce atingere niciunei perioade contractuale minime, 
statele membre se asigur ă că procedurile și condițiile de încetare a 
contractului nu ac ționează ca un mijloc disuasiv în ceea ce prive ște 
schimbarea furnizorilor de servicii.”  
22. La articolul 31, alineatul (1) se înlocuie ște cu urm ătorul text:  
„(1) Statele membre pot impune obliga ții rezonabile de difuzare 
(«must carry») pentru transmiterea anumitor canale de televiziune și 
posturi de radio și a unor servicii complementare, în special a unor 
servicii de accesibilitate care s ă permită un acces corespunz ător al 
utilizatorilor cu handicap la întreprinderile aflate în jurisdic ția lor 
care administreaz ă rețele de comunica ții electronice pentru difuzarea 
pentru public a canalelor de televiziune și a posturilor de radio, în 
cazul în care un num ăr semnificativ de utilizatori finali ai acestor 
rețele le folosesc ca mijloace principale de recep ție a posturilor de 
radio și a canalelor de televiziune. Obliga țiile în cauz ă se impun 
numai în cazul în care acestea sunt necesare pentru îndeplinirea obiectivelor de interes general definite pe cât de clar de c ătre 
fiecare stat membru și sunt propor ționale și transparente.
 
Obligațiile menționate la primul paragraf sunt revizuite de c ătre 
statele membre cel mai târziu la un an de la 25 mai 2011, cu excepția cazului în care statele membre au efectuat o astfel de 
revizuire în primii doi ani anteriori.
 
Statele membre revizuiesc periodic obliga țiile de difuzare («must 
carry»).”  
23. Articolul 33 se modific ă după cum urmeaz ă: 
(a) alineatul (1) se înlocuie ște cu urm ătorul text:  
„(1) Statele membre se asigur ă, după caz, că autoritățile 
naționale de reglementare iau în considerare opiniile utiliza ­
torilor finali, ale consumatorilor (inclusiv și în special 
consumatorii cu handicap), ale produc ătorilor și ale întreprin ­
derilor furnizoare de re țele și servicii de comunica ții electronice 
privind aspecte referitoare la toate drepturile utilizatorilor finali și consumatorilor cu privire la serviciile de comunica ții elec­
tronice accesibile publicului, în special dac ă au un impact 
semnificativ pe pia ță. ▼
B 2009L0136 — RO — 19.12.2009 — 000.001 — 36
 
În special, statele membre se asigur ă că autoritățile naționale de 
reglementare stabilesc un mecanism de consultare garantând c ă, 
în deciziile acestora privind aspecte referitoare la drepturile utilizatorilor finali și ale consumatorilor cu privire la serviciile 
de comunica ții electronice destinate publicului, se acord ă atenția 
cuvenită intereselor consumatorilor cu privire la comunica țiile 
electronice.”;
 
(b) se adaug ă următorul alineat:  
„(3) Fără a aduce atingere normelor na ționale, în confor ­
mitate cu legisla ția comunitar ă de promovare a obiectivelor de 
politică în domeniul culturii și media, precum diversitatea 
culturală și lingvistic ă și pluralismul media, autorit ățile 
naționale de reglementare și alte autorit ăți competente pot 
promova cooperarea între întreprinderile furnizoare de servicii și/sau rețele de comunica ții electronice și sectoarele interesate 
de promovarea con ținutului legal prin intermediul re țelelor și al 
serviciilor de comunica ții electronice. Aceast ă cooperare poate 
include, de asemenea, coordonarea informa țiilor de interes 
public care urmeaz ă să fie furnizate în temeiul articolului 21 
alineatul (4) și al articolului 20 alineatul (1) al doilea paragraf.”
 
24. La articolul 34, alineatul (1) se înlocuie ște cu urm ătorul text:  
„(1) Statele membre asigur ă punerea la dispozi ție a unor 
proceduri extrajudiciare transparente, nediscriminatorii, simple și 
necostisitoare pentru solu ționarea litigiilor nerezolvate dintre 
consumatori și întreprinderile furnizoare de re țele și/sau servicii 
de comunica ții electronice, care intr ă în domeniul de aplicare al 
prezentei directive, cu privire la condi țiile contractuale și/sau la 
executarea contractelor privind furnizarea de astfel de re țele sau 
servicii. Statele membre adopt ă măsuri pentru a garanta c ă aceste 
proceduri permit o solu ționare echitabil ă și rapidă a litigiilor și pot, 
dacă acest lucru se justific ă, adopta un sistem de rambursare și de 
compensare. Aceste proceduri permit solu ționarea impar țială a liti­
giilor și nu priveaz ă consumatorul de protec ția juridic ă pe care o 
oferă legislația națională. Statele membre pot extinde aceste 
obligații la litigiile care implic ă alți utilizatori finali.”  
25. Articolul 35 se înlocuie ște cu urm ătorul text:  
„Articolul 35  
Adaptarea anexelor  
Măsurile destinate s ă modifice elemente neesen țiale ale prezentei 
directive și necesare adapt ării anexelor I, II, III și VI la progresele 
tehnologice sau la evolu ția cererii pe pia ță sunt adoptate de 
Comisie, în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 37 alineatul (2).”  ▼
B 2009L0136 — RO — 19.12.2009 — 000.001 — 37
 
26. La articolul 36, alineatul (2) se înlocuie ște cu urm ătorul text:  
„(2) Autorit ățile naționale de reglementare informeaz ă Comisia 
cu privire la obliga țiile de serviciu universal impuse întreprinderilor 
desemnate ca având obliga ții de serviciu universal. Orice modificare 
privind aceste obliga ții sau privind întreprinderile vizate de 
dispozițiile prezentei directive este comunicat ă fără întârziere Comi ­
siei.”  
27. Articolul 37 se înlocuie ște cu urm ătorul text:  
„Articolul 37  
Procedura comitetului  
(1) Comisia este asistat ă de Comitetul pentru comunica ții 
instituit prin articolul 22 din Directiva 2002/21/CE (directiva- cadru).
 
(2) Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplic ă 
articolul 5a alineatele (1)-(4) și articolul 7 din Decizia 
1999/468/CE, având în vedere dispozi țiile articolului 8 din 
respectiva decizie.”  
28. Anexele I, II, III se înlocuiesc cu textul din anexa I la prezenta 
directivă, iar anexa VI se înlocuie ște cu textul din anexa II la 
prezenta directiv ă. 
29. Anexa VII se elimin ă. 
Articolul 2  
Modificări ale Directivei 2002/58/CE (directiva asupra 
confidențialității și comunica țiilor electronice)  
Directiva 2002/58/CE (directiva asupra confiden țialității și comuni ­
cațiilor electronice) se modific ă după cum urmeaz ă: 
1. Articolul 1 alineatul (1) se înlocuie ște cu urm ătorul text:  
„(1) Prezenta directiv ă prevede armonizarea dispozi țiilor 
naționale, lucru necesar în vederea asigur ării unui nivel echivalent 
de protec ție a drepturilor și a libertăților fundamentale, în special a 
dreptului la confiden țialitate și la respectarea vie ții private, în 
domeniul prelucr ării de date cu caracter personal în sectorul comu ­
nicațiilor electronice și a asigur ării liberei circula ții a acestor date și 
a serviciilor și echipamentelor de comunica ții electronice în inte ­
riorul Comunit ății.” 
2. Articolul 2 se modific ă după cum urmeaz ă: 
(a) litera (c) se înlocuie ște cu urm ătorul text:  
„(c) «date de localizare» înseamn ă orice date prelucrate într-o 
rețea de comunica ții electronice sau prin intermediul unui 
serviciu de comunica ții electronice, care indic ă poziția 
geografic ă a echipamentului terminal al unui utilizator al 
unui serviciu de comunica ții electronice destinat publicu ­
lui;”;  ▼B 2009L0136 — RO — 19.12.2009 — 000.001 — 38
 
(b) litera (e) se elimin ă; 
►C1 (c) se adaug ă următoarea liter ă: 
„(i) «încălcările privind securitatea datelor cu caracter 
personal» înseamn ă ◄ încălcarea securit ății având 
ca rezultat distrugerea accidental ă sau ilegal ă, pier­
derea, alterarea, divulgarea neautorizat ă sau accesul 
neautorizat la datele cu caracter personal transmise, stocate sau prelucrate în alt mod în leg ătură cu 
furnizarea de servicii de comunica ții electronice 
destinate publicului în cadrul Comunit ății.”
 
3. Articolul 3 se înlocuie ște cu urm ătorul text:  
„Articolul 3  
Serviciile vizate  
Prezenta directiv ă se aplică prelucrării de date cu caracter personal 
legate de furnizarea de servicii de comunica ții electronice destinate 
publicului prin intermediul re țelelor publice de comunica ții din 
cadrul Comunit ății, inclusiv al re țelelor publice de comunica ții 
care presupun colectarea de date și dispozitive de identificare.”  
4. Articolul 4 se modific ă după cum urmeaz ă: 
(a) titlul se înlocuie ște după cum urmeaz ă: 
„Securitatea prelucr ării datelor ”; 
(b) se introduce urm ătorul alineat:  
„(1a) F ără a aduce atingere Directivei 95/46/CE, m ăsurile 
menționate la alineatul (1) realizeaz ă cel puțin următoarele:  
— garanteaz ă că datele cu caracter personal pot fi accesate 
exclusiv de personalul autorizat și în scopuri autorizate 
din punct de vedere juridic;  
— protejeaz ă datele cu caracter personal stocate sau transmise 
împotriva distrugerii accidentale sau ilicite, împotriva pierderii sau deterior ării accidentale și împotriva stoc ării, 
prelucrării, accesării sau divulg ării ilicite; și
 
— asigur ă punerea în aplicare a unei politici de securitate în 
ceea ce prive ște prelucrarea datelor cu caracter personal.  
Autoritățile naționale competente pot s ă auditeze m ăsurile 
adoptate de furnizorii de servicii de comunica ții electronice 
accesibile publicului și să emită recomand ări cu privire la 
cele mai bune practici privind nivelul de securitate care trebuie atins de aceste m ăsuri.”;
 
(c) se adaug ă următoarele alineate:  ▼B 2009L0136 — RO — 19.12.2009 — 000.001 — 39
 
„(3) În cazul unei înc ălcări a securit ății datelor cu caracter 
personal, furnizorul serviciilor de comunica ții electronice 
destinate publicului notific ă, fără întârzieri nejustificate, auto ­
ritatea na țională competent ă cu privire la respectiva înc ălcare.  
Atunci când înc ălcarea securit ății datelor cu caracter personal ar 
putea aduce atingere datelor cu caracter personal și vieții private 
ale unui abonat sau ale unei persoane, furnizorul notific ă 
respectiva înc ălcare, fără întârzieri nejustificate, abonatului sau 
persoanei.  
Notificarea având ca obiect o înc ălcare a datelor cu caracter 
personal c ătre abonatul sau persoana în cauz ă nu este 
necesară dacă furnizorul a demonstrat autorit ății competente, 
într-un mod pe care aceasta îl consider ă satisfăcător, că a 
aplicat m ăsuri tehnologice adecvate de protec ție și că respec­
tivele măsuri au fost aplicate datelor afectate de înc ălcarea 
securității. Astfel de m ăsuri tehnologice de protec ție trebuie 
să asigure c ă datele devin neinteligibile persoanelor care nu 
sunt autorizate s ă le acceseze.  
Fără a aduce atingere obliga ției furnizorului de a notifica 
abonații și persoanele în cauz ă, în cazul în care furnizorul nu 
a notificat deja abonatul sau persoana cu privire la înc ălcarea 
securității datelor cu caracter personal, autoritatea na țională 
competent ă poate, dup ă analizarea posibilelor efecte negative 
ale încălcării, să îi solicite s ă facă acest lucru.  
Notificarea adresat ă abonatului sau persoanei în cauz ă cuprinde 
cel puțin natura înc ălcării securit ății datelor cu caracter personal 
și punctele de contact unde pot fi ob ținute mai multe informa ții 
și recomand ă măsuri de atenuare a posibilelor efecte negative 
ale încălcării securit ății datelor cu caracter personal. Notificarea 
adresată autorității naționale competente descrie, de asemenea, 
consecințele încălcării securit ății datelor cu caracter personal și 
măsurile propuse sau adoptate de furnizor în vederea remedierii 
acesteia.  
(4) Sub rezerva oric ăror măsuri tehnice de punere în aplicare 
adoptate în temeiul alineatului (5), autorit ățile naționale 
competente pot s ă adopte orient ări și, atunci când este 
necesar, s ă emită instrucțiuni privind circumstan țele în care 
furnizorii sunt obliga ți să notifice înc ălcări ale securit ății 
datelor cu caracter personal, privind formatul unei astfel de 
notificări și privind maniera în care se va face notificarea. 
Acestea verific ă, de asemenea, dac ă furnizorii și-au respectat 
obligațiile de notificare în temeiul prezentului alineat și aplică 
sancțiunile corespunz ătoare în cazul nerespect ării obliga țiilor 
respective.  
Furnizorii p ăstrează o eviden ță a încălcărilor securit ății datelor 
cu caracter personal, care cuprinde o descriere a situa ției în care 
a avut loc înc ălcarea, a efectelor acesteia și a măsurilor de 
soluționare întreprinse, astfel încât autoritatea na țională 
competent ă să poată verifica dac ă au fost respectate dispozi țiile 
de la alineatul (3). Eviden ța respectiv ă include numai infor ­
mațiile necesare în acest scop.  ▼B 2009L0136 — RO — 19.12.2009 — 000.001 — 40
 
(5) Pentru a asigura coeren ța în punerea în aplicare a 
măsurilor la care se face referire la alineatele (2), (3) și (4), 
Comisia, dup ă consultarea Agen ției Europene pentru Securitatea 
Rețelelor Informatice și a Datelor (ENISA), a Grupului de lucru 
pentru protec ția persoanelor în ceea ce prive ște prelucrarea 
datelor cu caracter personal instituit în temeiul articolului 29 din Directiva 95/46/CE și a Autorit ății Europene pentru 
Protecția Datelor, poate s ă adopte m ăsuri tehnice de punere în 
aplicare privind circumstan țele, formatul și procedurile apli ­
cabile cerin țelor de informare și de notificare la care se face 
referire în prezentul articol. La adoptarea unor astfel de m ăsuri, 
Comisia implic ă toate părțile interesate relevante, în special 
pentru ca acestea s ă o informeze cu privire la cele mai bune 
mijloace disponibile, atât pe plan tehnic, cât și economic, 
pentru punerea în aplicare a prezentului articol.
 
Măsurile respective, destinate s ă modifice elementele 
neesențiale ale prezentei directive prin completarea acesteia, 
se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu 
control men ționată la articolul 14a alineatul (2).”  
5. La articolul 5, alineatul (3) se înlocuie ște cu urm ătorul text:  
„(3) Statele membre se asigur ă că stocarea de informa ții sau 
dobândirea accesului la informa țiile deja stocate în echipamentul 
terminal al unui abonat sau utilizator este permis ă doar cu 
condiția ca abonatul sau utilizatorul în cauz ă să își fi dat acordul, 
după ce a primit informa ții clare și complete, în conformitate cu 
Directiva 95/46/CE,  inter alia , cu privire la scopurile prelucr ării. 
Aceasta nu împiedic ă stocarea sau accesul tehnic cu unicul scop de 
a efectua transmisia comunic ării printr-o re țea de comunica ții elec­
tronice sau în cazul în care acest lucru este strict necesar în vederea furnizării de către furnizor a unui serviciu al societ ății infor­
maționale cerut în mod expres de c ătre abonat sau utilizator.”
 
6. La articolul 6, alineatul (3) se înlocuie ște cu urm ătorul text:  
„(3) În scopul comercializ ării de servicii de comunica ții elec­
tronice sau al furniz ării de servicii cu valoare ad ăugată, furnizorul 
de servicii de comunica ții electronice destinate publicului poate 
prelucra datele men ționate la alineatul (1) în m ăsura și pe durata 
de timp necesare comercializ ării sau furniz ării acestor servicii, dac ă 
abonatul sau utilizatorul vizat de datele respective și-a dat, în prea ­
labil, consim țământul în acest sens. Utilizatorii și abonații au posi ­
bilitatea de a- și retrage consim țământul pentru prelucrarea datelor 
de trafic în orice moment.”  
7. Articolul 13 se înlocuie ște cu urm ătorul text:  
„Articolul 13  
Comunic ările nesolicitate  
(1) Folosirea sistemelor de apelare și comunicare automate, f ără 
intervenție umană (mașini de apelare automat ă), a faxurilor sau a  ▼B 2009L0136 — RO — 19.12.2009 — 000.001 — 41
 
poștei electronice în scopuri de marketing direct este permis ă numai 
în legătură cu acei abona ți sau utilizatori care și-au dat în prealabil 
consimțământul.  
(2) Fără a aduce atingere dispozi țiilor alineatului (1), în cazul în 
care o persoan ă fizică sau juridic ă obține de la clien ții săi datele de 
contact electronic pentru po ștă electronic ă, în contextul vânz ării 
unui produs sau a unui serviciu, în conformitate cu Directiva 95/46/CE, aceea și persoan ă fizică sau juridic ă poate folosi respec ­
tivele date de contact electronic pentru promovarea direct ă a 
propriilor produse sau servicii similare, cu condi ția ca respectivilor 
clienți să li se ofere în mod clar și distinct posibilitatea de a se 
opune, într-un mod simplu și gratuit, folosirii datelor lor de contact 
electronic în momentul culegerii acestora și cu ocazia fiec ărui mesaj 
ulterior, în cazul în care clientul nu a refuzat ini țial utilizarea 
acestor date în scopurile indicate.
 
(3) Statele membre adopt ă măsurile necesare pentru a se asigura 
că comunic ările nesolicitate în scopul promov ării directe, în alte 
cazuri decât cele men ționate la alineatele (1) și (2), nu sunt 
permise f ără consimțământul abona ților sau al utilizatorilor în 
cauză sau pentru abona ții sau utilizatorii care nu doresc s ă 
primească astfel de comunic ări, alegerea dintre aceste dou ă 
opțiuni urmând a fi determinat ă de către legisla ția internă, luând 
în considerare faptul c ă ambele op țiuni trebuie s ă fie gratuite pentru 
abonat sau utilizator.  
(4) În orice caz, este interzis ă trimiterea de mesaje electronice în 
scopuri de promovare direct ă de produse sau servicii cu ascunderea 
identității expeditorului sau cu indicarea unei identit ăți false a 
acestuia, cu înc ălcarea articolului 6 din Directiva 2000/31/CE, 
fără indicarea unei adrese valabile la care destinatarul s ă poată 
trimite o cerere de încetare a trimiterii de astfel de comunic ări 
sau cu încurajarea destinatarilor s ă viziteze site-uri care contravin 
articolului respectiv.  
(5) Alineatele (1) și (3) se aplic ă abonaților persoane fizice. 
Statele membre se asigur ă, de asemenea, c ă în cadrul legisla ției 
comunitare și a legisla ției naționale aplicabile interesele legitime 
ale abona ților alții decât persoane fizice în privin ța comunic ărilor 
nesolicitate sunt suficient de protejate.  
(6) Fără a se aduce atingere niciunei m ăsuri corective adminis ­
trative pentru care ar putea fi adoptate dispozi ții, inter alia , în 
temeiul articolului 15a alineatul (2), statele membre se asigur ă că 
orice persoan ă fizică sau juridic ă afectată în mod negativ de înc ăl­
cările dispozi țiilor naționale adoptate în temeiul prezentului articol 
și care are în consecin ță un interes legitim de a pune cap ăt sau de a 
interzice astfel de înc ălcări, inclusiv un furnizor de servicii de 
comunica ții electronice care î și protejeaz ă interesele sale legitime 
comerciale, poate ini ția proceduri legale împotriva unor astfel de 
încălcări în fața instanțelor judec ătorești. Statele membre pot, de 
asemenea, s ă prevadă dispoziții specifice privind penalit ățile apli­
cabile furnizorilor de servicii de comunica ții electronice care, prin 
neglijență, contribuie la înc ălcarea dispozi țiilor naționale adoptate în 
temeiul prezentului articol.”  ▼B 2009L0136 — RO — 19.12.2009 — 000.001 — 42
 
8. Se introduce urm ătorul articol:  
„Articolul 14a  
Procedura comitetului  
(1) Comisia este asistat ă de Comitetul pentru comunica ții 
instituit în conformitate cu articolul 22 din Directiva 2002/21/CE (directiva-cadru).
 
(2) Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplic ă 
articolul 5a alineatele (1)-(4) și articolul 7 din Decizia 
1999/468/CE, având în vedere dispozi țiile articolului 8 din 
respectiva decizie.  
(3) Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplic ă 
articolul 5a alineatele (1), (2), (4) și (6) și articolul 7 din Decizia 
1999/468/CE, având în vedere dispozi țiile articolului 8 din 
respectiva decizie.”  
9. La articolul 15, se introduce urm ătorul alineat:  
„(1b) Furnizorii stabilesc proceduri interne pentru a r ăspunde 
solicitărilor de accesare a datelor cu caracter personal ale utiliza ­
torilor pe baza dispozi țiilor naționale adoptate în conformitate cu 
alineatul (1). La cerere, ace știa oferă autorității naționale 
competente informa ții despre procedurile respective, num ărul de 
solicitări primite, justificarea legal ă invocată și răspunsul acestora.”  
10. Se introduce urm ătorul articol:  
„Articolul 15a  
Punerea în aplicare și executarea  
(1) Statele membre stabilesc regimul penalit ăților, inclusiv 
sancțiuni penale, dac ă este cazul, aplicabile în cazul înc ălcării 
dispozițiilor naționale adoptate în baza prezentei directive și 
adoptă toate măsurile necesare pentru a se asigura de punerea în 
aplicare a acestora. Penalit ățile prevăzute trebuie s ă fie efective, 
proporționale și descurajatoare și se pot aplica pentru a acoperi 
perioada oric ărei încălcări, chiar dac ă încălcarea a fost rectificat ă 
ulterior. Statele membre comunic ă aceste dispozi ții Comisiei pân ă la 
25 mai 2011 și informeaz ă Comisia f ără întârziere cu privire la 
orice modific ări ulterioare care au efect asupra acestora.  
(2) Fără a se aduce atingere niciunei c ăi de atac judiciare care ar 
putea fi disponibil ă, statele membre se asigur ă că autoritatea 
națională competent ă și, atunci când este cazul, alte organisme 
naționale, dispun de competen ța de a ordona încetarea înc ălcărilor 
menționate la alineatul (1).  
(3) Statele membre se asigur ă că autoritățile naționale 
competente și, atunci când este cazul, alte organisme na ționale 
dețin competen țele de investiga ție și resursele necesare, inclusiv 
posibilitatea de a ob ține orice informa ție relevant ă care s-ar putea 
dovedi necesar ă în vederea monitoriz ării și aplicării dispozi țiilor 
naționale adoptate în temeiul prezentei directive.  ▼B 2009L0136 — RO — 19.12.2009 — 000.001 — 43
 
(4) Autorit ățile naționale de reglementare competente pot adopta 
măsuri pentru a asigura o cooperare transfrontalier ă eficientă 
privind aplicarea legilor na ționale adoptate în temeiul prezentei 
directive și pentru a crea condi ții armonizate pentru furnizarea de 
servicii care presupun fluxuri transfrontaliere de date.  
Autoritățile naționale de reglementare furnizeaz ă Comisiei, în timp 
util înainte de adoptarea unor astfel de m ăsuri, un rezumat al 
motivelor ac țiunii, cerin țele preconizate și derularea propus ă a 
acțiunii. Comisia poate, dup ă examinarea acestor informa ții și 
după consultarea ENISA și a Grupului de lucru pentru protec ția 
persoanelor în ceea ce prive ște prelucrarea datelor cu caracter 
personal instituit în temeiul articolului 29 din Directiva 95/46/CE, să formuleze observa ții sau recomand ări pe marginea lor, în special 
pentru a se asigura c ă măsurile avute în vedere nu afecteaz ă negativ 
funcționarea pie ței interne. Autorit ățile naționale de reglementare țin 
seama într-o cât mai mare m ăsură de observa țiile sau de recoman ­
dările Comisiei atunci când iau o decizie asupra m ăsurilor.”
 
Articolul 3  
Modificarea Regulamentului (CE) nr. 2006/2004  
În anexa la Regulamentul (CE) nr. 2006/2004 (regulamentul privind 
cooperarea în materie de protec ție a consumatorului), se adaug ă 
următorul punct:  
„17. Directiva 2002/58/CE a Parlamentului European și a Consiliului 
din 12 iulie 2002 privind prelucrarea datelor personale și 
protejarea confiden țialității în sectorul comunica țiilor publice 
(directiva asupra confiden țialității și comunica țiilor electronice): 
articolul 13 (JO L 201, 31.7.2002, p. 37).”  
Articolul 4  
Transpunere  
(1) Statele membre adopt ă și publică până la 25 mai 2011 actele cu 
putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma 
prezentei directive. Statele membre comunic ă de îndat ă Comisiei 
conținutul măsurilor respective.  
Atunci când statele membre adopt ă măsurile respective, acestea con țin o 
trimitere la prezenta directiv ă sau sunt înso țite de o asemenea trimitere 
la data public ării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de 
efectuare a acestei trimiteri.  
(2) Comisiei îi este comunicat de c ătre statele membre con ținutul 
principalelor dispozi ții de drept intern pe care le adopt ă în domeniul 
reglementat de prezenta directiv ă. ▼B 2009L0136 — RO — 19.12.2009 — 000.001 — 44
 
Articolul 5  
Intrarea în vigoare  
Prezenta directiv ă intră în vigoare în ziua urm ătoare datei public ării în  
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene . 
Articolul 6  
Destinatari  
Prezenta directiv ă se adreseaz ă statelor membre.  ▼B 2009L0136 — RO — 19.12.2009 — 000.001 — 45
 
ANEXA I  
„ANEXA I  
DESCRIEREA FACILIT ĂȚILOR ȘI A SERVICIILOR MEN ȚIONATE 
LA ARTICOLUL 10 (CONTROLUL CHELTUIELILOR), LA ARTICOLUL 29 (FACILIT ĂȚI SUPLIMENTARE) ȘI LA ARTICOLUL 30 
(FACILITAREA SCHIMB ĂRII FURNIZORULUI)
 
Partea A: Servicii și facilități menționate la articolul 10  
(a) Facturarea detaliat ă 
Statele membre se asigur ă că autoritățile naționale de reglementare, sub 
rezerva cerin țelor legisla ției privind protec ția datelor cu caracter personal și 
a vieții private, pot stabili nivelul de baz ă al facturilor detaliate pe care 
întreprinderile le furnizeaz ă abonaților gratuit pentru a le permite:  
(i) să verifice și să controleze cheltuielile inerente utiliz ării rețelelor publice 
de comunica ții la puncte fixe și/sau a serviciilor de telefonie asociate 
destinate publicului; și 
(ii) să monitorizeze corect utilizarea lor și cheltuielile aferente și să exercite 
un anumit control asupra facturilor lor.  
Dacă este cazul, se poate oferi abona ților o prezentare mai detaliat ă, la un 
tarif acceptabil sau gratuit.  
Apelurile gratuite pentru abonatul apelant, inclusiv apelurile la liniile de 
asistență, nu figureaz ă pe factura detaliat ă a abonatului apelant.  
(b) Restricționarea selectiv ă și gratuită a apelurilor efectuate sau a mesajelor 
SMS sau MMS premium trimise sau, dac ă este fezabil din punct de vedere 
tehnic, alte tipuri de aplica ții similare  
Aceasta reprezint ă un serviciu care permite abonatului, care face cerere în 
acest sens c ătre întreprinderea desemnat ă care furnizeaz ă servicii de telefonie, 
să restricționeze în mod gratuit apelurile efectuate sau mesajele SMS sau 
MMS premium trimise sau alte tipuri de aplica ții similare de sau c ătre 
anumite categorii de numere.  
(c) Sistemele de plat ă în avans  
Statele membre se asigur ă că autoritățile naționale de reglementare pot 
solicita întreprinderilor desemnate s ă permită consumatorilor accesul la 
rețeaua public ă de comunica ții și folosirea serviciilor de telefonie destinate 
publicului printr-un sistem de plat ă în avans.  
(d) Plata în rate a taxelor de conectare  
Statele membre se asigur ă că autoritățile naționale de reglementare pot 
solicita operatorilor desemna ți să permită consumatorilor accesul la re țeaua 
publică de comunica ții și folosirea serviciilor de telefonie accesibile 
publicului printr-un sistem de plat ă în rate.  
(e) Neplata facturilor  
Statele membre autorizeaz ă adoptarea anumitor m ăsuri, care trebuie s ă fie 
proporționale, nediscriminatorii și puse la dispozi ția publicului, pentru a 
reglementa situa ția neplății facturilor telefonice emise de întreprinderi. 
Aceste m ăsuri garanteaz ă primirea de c ătre abonat a unui preaviz conform 
legii care s ă îl avertizeze de orice întrerupere a serviciilor sau deconectare din 
cauza nepl ății. Cu excep ția cazurilor de fraud ă, de întârziere a pl ății sau de 
neplată repetată, aceste m ăsuri trebuie s ă asigure, în m ăsura posibilit ăților ▼B 2009L0136 — RO — 19.12.2009 — 000.001 — 46
 
tehnice, limitarea întreruperii serviciului la serviciul în cauz ă. Deconectarea 
pentru neplata facturilor ar trebui s ă aibă loc numai dup ă ce abonatul a fost 
avertizat conform legii. Înainte de întreruperea complet ă a serviciului, statele 
membre pot permite furnizarea provizorie de servicii limitate, în cadrul c ărora 
sunt autorizate doar apelurile care nu implic ă taxarea abonatului (de exemplu 
apelurile la num ărul „112”).  
(f) Consiliere privind tarifele  
Aceasta se refer ă la serviciul prin care abona ții pot solicita întreprinderii s ă 
ofere informa ții cu privire la tarifele alternative mai ieftine, dac ă există. 
(g) Controlul costurilor  
Acesta se refer ă la serviciul prin care întreprinderile ofer ă alte mijloace, dac ă 
sunt determinate ca fiind adecvate de autorit ățile naționale de reglementare, 
pentru a controla costurile serviciilor de telefonie destinate publicului, 
inclusiv alertele gratuite adresate consumatorilor în cazul unor modele de consum anormale sau excesive.
 
Partea B: Facilit ățile menționate la articolul 29  
(a) Formarea num ărului de telefon în ton sau DTMF (multifrecven ță bitonală) 
Se referă la faptul c ă rețeaua public ă de comunica ții și/sau serviciile de 
telefonie destinate publicului accept ă folosirea tonurilor DTMF definite în 
recomandarea ETSI ETR 207 pentru semnalizarea prin re țea de la un cap ăt 
la altul, atât în interiorul unui stat membru, cât și între statele membre.  
(b) Identificarea liniei apelante  
Se referă la faptul c ă numărul părții apelante este prezentat p ărții apelate 
înainte de conectarea apelului.  
Această facilitate ar trebui furnizat ă în conformitate cu legisla ția aplicabil ă 
privind protec ția datelor cu caracter personal și a vieții private, în special 
Directiva 2002/58/CE (directiva asupra confiden țialității și comunica țiilor 
electronice).  
În măsura posibilit ăților tehnice, operatorii ar trebui s ă furnizeze date și 
semnale pentru a facilita furnizarea identific ării liniei apelante și de 
formare a num ărului de telefon în ton peste frontierele statelor membre.  
Partea C: Punerea în aplicare a dispozi țiilor privind portabilitatea 
numerelor men ționată la articolul 30  
Cerința ca toți abonații cărora le-au fost alocate numere din planul na țional de 
numerota ție care solicit ă acest lucru s ă își poată păstra numărul (numerele) indi ­
ferent de întreprinderea care furnizeaz ă serviciul se aplic ă: 
(a) în cazul numerelor geografice, la un punct determinat; și 
(b) în cazul numerelor nongeografice, independent de loca ție. 
Prezenta parte nu se aplic ă pentru portabilitatea numerelor între re țele care 
furnizează servicii la puncte fixe și rețelele mobile.  ▼B 2009L0136 — RO — 19.12.2009 — 000.001 — 47
 
ANEXA II  
INFORMA ȚIILE CARE TREBUIE PUBLICATE ÎN CONFORMITATE 
CU ARTICOLUL 21  
(TRANSPAREN ȚA ȘI PUBLICAREA INFORMA ȚIILOR)  
Autoritatea na țională de reglementare are responsabilitatea de a se asigura c ă 
informațiile prevăzute în prezenta anex ă sunt publicate, în conformitate cu 
articolul 21. Aceasta stabile ște ce informa ții sunt publicate de c ătre întreprinderile 
furnizoare de re țele publice de comunica ții și/sau servicii de telefonie destinate 
publicului și ce informa ții sunt publicate de îns ăși autoritatea na țională de regle­
mentare, astfel încât consumatorii s ă poată face o alegere în deplin ă cunoștință de 
cauză. 
1. Numele și adresa (adresele) întreprinderii (întreprinderilor)  
Se referă la numele și adresa sediului întreprinderilor furnizoare de re țele 
publice de comunica ții și servicii de telefonie destinate publicului.  
2. Descrierea serviciilor oferite  
2.1. Domeniul de aplicare a serviciilor oferite  
2.2. Tarifele standard cu indicarea serviciilor furnizate și a conținutului fiec ărui 
element tarifar (de exemplu, tarifele pentru acces, toate tipurile de tarife pentru apeluri, tarifele de între ținere), inclusiv informa ții privind reducerile 
standard aplicate, precum și sistemele de tarifare speciale și cu o anumit ă 
destinație și orice alte taxe suplimentare, precum și costurile privind echi ­
pamentul terminal.
 
2.3. Procedura de compensare și de rambursare, incluzând descrierea detaliat ă a 
formulelor de compensare și de rambursare oferite.  
2.4. Tipurile de servicii de între ținere oferite.  
2.5. Condi țiile contractuale standard, inclusiv durata contractual ă minimă, 
încetarea contractului, procedurile și tarifele directe legate de portabilitatea 
numerelor și a altor identificatori, dac ă sunt relevante.  
3. Mecanismele de solu ționare a litigiilor, inclusiv cele puse la dispozi ție de 
întreprindere.  
4. Informa ții referitoare la drepturile privind serviciul universal, inclusiv, dac ă 
este cazul, facilit ățile și serviciile prev ăzute la anexa I.  ▼B 2009L0136 — RO — 19.12.2009 — 000.001 — 48
 
ANEXA III  
INDICATORII PRIVIND CALITATEA SERVICIULUI  
Indicatorii, defini țiile și metodele de m ăsurare privind calitatea serviciului men ționate la 
articolele 11 și 22 
Pentru întreprinderile care furnizeaz ă acces la o re țea public ă de comunica ții 
INDICATOR 
(Nota 1)  DEFINIȚIE METOD Ă DE MĂSURARE  
Timpul de furnizare pentru 
conectarea ini țială ETSI EG 202 057  ETSI EG 202 057  
Rata defec țiunilor pe linie de 
acces  ETSI EG 202 057  ETSI EG 202 057  
Timpul de reparare a defec țiunii ETSI EG 202 057  ETSI EG 202 057  
Pentru întreprinderile care furnizeaz ă un serviciu de telefonie destinat publicului 
Timpul necesar pentru 
conectarea apelului 
(Nota 2)  ETSI EG 202 057  ETSI EG 202 057  
Timpul de r ăspuns pentru 
serviciile de informa ții privind 
abonații ETSI EG 202 057  ETSI EG 202 057  
Proporția de posturi telefonice 
publice cu plat ă (cu monede sau 
cu cartelă) în stare de 
funcționare  ETSI EG 202 057  ETSI EG 202 057  
Reclamații privind facturarea  ETSI EG 202 057  ETSI EG 202 057  
Proporția apelurilor gre șite 
(Nota 2)  ETSI EG 202 057  ETSI EG 202 057  
Numărul versiunii ETSI EG 202 057-1 este 1.3.1 (iulie 2008)  
Nota 1  
Parametrii trebuie s ă permită analizarea rezultatelor la nivel regional [ și anume cel pu țin la nivelul 2 
din Nomenclatorul unit ăților teritoriale de statistic ă (NUTS) stabilit de Eurostat].  
Nota 2  
Statele membre pot decide s ă nu solicite actualizarea informa țiilor privind rezultatele acestor doi 
indicatori, dac ă există dovezi c ă rezultatele din aceste dou ă domenii sunt satisf ăcătoare.”  ▼B 2009L0136 — RO — 19.12.2009 — 000.001 — 49
 
ANEXA II  
„ANEXA VI  
INTEROPERABILITATEA ECHIPAMENTELOR DIGITALE 
DESTINATE CONSUMATORILOR MEN ȚIONATE LA ARTICOLUL 24  
1. Algoritmul comun de codare și recepția liberă 
Toate echipamentele destinate consumatorilor pentru recep ționarea 
semnalelor conven ționale digitale de televiziune (difuzarea terestr ă, prin 
cablu sau satelit, care este destinat ă în principal recep ției fixe, precum 
DVB-T, DVB-C sau DVB-S), care sunt vândute, închiriate sau puse la dispoziție în oricare alt mod în Comunitate și care pot decoda semnalele 
digitale de televiziune, trebuie s ă poată permite:
 
— decodarea acestor semnale conform unui algoritm comun european de 
codare, administrat de o organiza ție european ă de standardizare recu ­
noscută, în prezent ETSI;  
— reproducerea semnalelor care au fost transmise liber, cu condi ția ca, în 
cazul în care acest echipament este închiriat, cel c ăruia i-a fost închiriat 
echipamentul s ă respecte contractul de închiriere aplicabil.  
2. Interoperabilitatea receptoarelor de televiziune analogice și digitale  
Orice televizor analogic cu afi șaj integral, cu o diagonal ă vizibilă mai mare 
de 42 cm și scos pe pia ță spre vânzare sau închiriere în Comunitate, trebuie 
prevăzut cu cel pu țin o priză deschisă pentru interfa ță, conform standardelor 
unei organiza ții europene de standardizare recunoscute, de exemplu conform 
standardului Cenelec EN 50 049-1:1997, care permite simpla conectare a 
echipamentelor periferice, în special a decodoarelor suplimentare sau a recep ­
toarelor digitale.  
Orice televizor cu afi șaj integral, cu o diagonal ă vizibilă mai mare de 30 cm 
și scos pe pia ță spre vânzare sau închiriere în Comunitate, trebuie prev ăzut 
cu cel pu țin o priză deschisă pentru interfa ță (standardizat ă de o organiza ție 
europeană de standardizare recunoscut ă sau conform unui standard adoptat 
de o asemenea organiza ție sau conform unei specifica ții acceptate de întreg 
sectorul industrial în cauz ă), de exemplu conectorul comun de interfa ță DVB, 
care permite o simpl ă conectare a echipamentelor periferice și care poate 
permite transferul tuturor elementelor unui semnal de televiziune digital ă, 
inclusiv informa țiile privind serviciile interactive și cu acces condi ționat.”  ▼B 2009L0136 — RO — 19.12.2009 — 000.001 — 50