02000L0029 — RO — 14.12.2019 — 028.001

Acest document are doar scop informativ și nu produce efecte juridice. Instituțiile Uniunii nu își asumă răspunderea pentru conținutul său. Versiunile autentice ale actelor relevante, inclusiv preambulul acestora, sunt cele publicate în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene și disponibile pe site-ul EUR-Lex. Aceste texte oficiale pot fi consultate accesând linkurile integrate în prezentul document.

Astfel cum a fost modificată prin:





Astfel cum a fost modificată prin:









▼B

DIRECTIVA 2000/29/CE A CONSILIULUI

din 8 mai 2000

privind măsurile de protecție împotriva introducerii în Comunitate a unor organisme dăunătoare plantelor sau produselor vegetale și împotriva răspândirii lor în Comunitate







Articolul 1

▼M30 M31 —————

▼M4

(4) Statele membre stabilesc o cooperare strânsă, rapidă, imediată și eficientă între ele și cu Comisia în privința chestiunilor incluse în prezenta directivă. În acest scop, fiecare stat membru creează sau desemnează o autoritate unică responsabilă de cel puțin coordonarea și contactele legate de aceste chestiuni. Organizația oficială de protecție a plantelor stabilită în conformitate cu IPPC este, de preferat, desemnată în acest sens.

Comisia și celelalte state membre sunt notificate despre această autoritate și despre orice schimbare ulterioară în materie.

În conformitate cu procedura prevăzută la articolul 18 alineatul (2), autoritatea unică poate fi autorizată să încredințeze sau să delege unui alt serviciu sarcinile de coordonare sau de contact, în cazul în care acestea sunt legate de chestiuni fitosanitare incluse în mod special în prezenta directivă.

▼M30 M31 —————

▼B

Articolul 2

(1) În sensul prezentei directive:

▼M30 M31 —————

▼B

(g) organismele oficiale responsabile ale unui stat membru sunt:

(i) ►M4 organism(e) ◄ oficial(e) pentru protecția plantelor ale statului membru în conformitate cu articolul 1 alineatul (4) sau

(ii) orice autoritate de stat înființată

— la nivel național

— sau sub supravegherea autorităților naționale la nivel regional, efectuată în limitele constituției statului membru în cauză.

▼M23

Organismele oficiale responsabile ale unui stat membru pot, în conformitate cu legislația națională, să delege spre îndeplinire sarcinile prevăzute în respectiva directivă, sub autoritatea și supravegherea lor, oricărei persoane juridice, sub incidența dreptului public sau privat, cu condiția ca această persoană și membrii acesteia să nu aibă niciun interes personal în rezultatul acțiunilor pe care le întreprind.

Organismele oficiale responsabile din statele membre garantează că persoana juridică menționată la cel de al doilea paragraf, în conformitate cu statutul oficial agreat, deține exclusiv funcții publice specifice, cu excepția sarcinilor de testare în laborator pe care o astfel de persoană juridică le poate îndeplini chiar și în cazul în care testarea în laborator nu face parte din funcțiile sale publice specifice.

Excepție făcând de la cel de al treilea paragraf, organismele oficiale responsabile dintr-un stat membru pot delega sarcinile de testare în laborator la care se face referire în prezenta directivă unei persoane juridice care nu respectă dispoziția respectivă.

Sarcinile de testare în laborator pot fi delegate numai dacă organismul oficial responsabil garantează, pe întreaga durată a delegării, că persoana juridică căreia îi sunt delegate sarcinile de testare în laborator poate asigura imparțialitate, calitatea și protecția informațiilor confidențiale și că nu există conflicte de interese între exercitarea sarcinilor delegate acesteia și celelalte activități pe care aceasta le desfășoară.

▼B

Statele membre se asigură că există o strânsă colaborare între organismele menționate la punctul (ii) din primul paragraf și cele de la punctul (i) al acestuia.

În plus, în conformitate cu ►M4 procedura prevăzută la articolul 18 alineatul (2) ◄ , se poate aproba orice altă persoană juridică înființată în numele organismului sau a organismelor menționate la punctul (i) din primul paragraf și care acționează sub autoritatea și supravegherea unui asemenea organism, cu condiția ca această persoană să nu aibă nici un interes personal în rezultatul măsurilor pe care le întreprinde.

▼M4

Autoritatea unică menționată la articolul 1 alineatul (4) notifică Comisia despre organismele oficiale responsabile din statul membru respectiv. Comisia transmite această informație celorlalte state membre;

▼M30 M31 —————

▼B

(i) declarația sau măsura se consideră oficiale în cazul în care este făcută sau, respectiv, luată, fără a aduce atingere dispozițiilor articolului 21:

▼M4

— de reprezentanții organizației naționale oficiale pentru protecția plantelor dintr-o țară terță sau, cu responsabilitatea lor, de alți funcționari calificați tehnic și autorizați de către această organizație națională oficială de protecție a plantelor, în cazurile de constatări sau de măsuri legate de eliberarea certificatelor fitosanitare și a certificatelor fitosanitare de reexportare sau a echivalentelor lor electronice;

▼B

— fie de reprezentanți sau funcționari publici, fie de agenți calificați angajați de unul dintre organismele oficiale responsabile ale statului membru, în toate celelalte cazuri, cu condiția ca acești agenți să nu aibă nici un fel de interes personal în rezultatul măsurilor pe care le iau și să îndeplinească standardele minime de calificare.

Statele membre se asigură că funcționarii publici și agenții lor calificați au calificările necesare pentru punerea în aplicare corectă a prezentei directive. În conformitate cu ►M4 procedura prevăzută la articolul 18 alineatul (2) ◄ , se pot stabili liniile directoare pentru aceste calificări.

Comisia elaborează, în cadrul Comitetului permanent fitosanitar, programe comunitare, a căror aplicare o monitorizează, cu privire la formarea suplimentară a funcționarilor publici și a agenților calificați în cauză, în vederea ridicării cunoștințelor și a experienței dobândite în contextul național la nivelul calificărilor menționate anterior. Comisia contribuie la finanțarea acestei formări suplimentare și propune includerea alocărilor necesare în acest scop în bugetul Comisiei;

▼M4

(j) punct de intrare: locul în care plantele, produsele din plante sau alte obiecte sunt introduse pentru prima oară pe teritoriul vamal al Comunității, anume aeroportul în cazul transportului aerian, portul în cazul transportului maritim sau fluvial, gara în cazul transportului feroviar și, pentru toate celelalte tipuri de transport, locul în care se găsește punctul vamal responsabil de zona în care se trece frontiera terestră a Comunității;

(k) organism oficial de la punctul de intrare: într-un stat membru, organismul oficial de care aparține punctul de intrare;

(l) organism oficial de la punctul de destinație: într-un stat membru, organismul oficial de care aparține zona în care este situat „punctul vamal de destinație”;

(m) punct vamal de la punctul de intrare: punctul vamal din punctul de intrare conform definiției de la litera (j);

(n) punct vamal de destinație: punctul de destinație în înțelesul articolului 340b alineatul (3) din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei ( 1 );

▼M30 M31 —————

▼M4

(p) transport: o cantitate de mărfuri incluse într-un document unic cerut de formalitățile vamale sau de alte formalități, cum ar fi certificatul fitosanitar sau orice alt document sau marcă alternativă; un transport poate fi compus dintr-unul sau mai multe loturi;

(q) destinație vamală a unei mărfuri: destinațiile vamale ale mărfurilor menționate la articolul 4 punctul 15 din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului Vamal Comunitar (denumit în continuare „Codul Vamal Comunitar”) ( 2 );

(r) tranzit: circulația mărfurilor supuse unei supravegheri vamale dintr-un punct în altul de pe teritoriul vamal al Comunității, în conformitate cu dispozițiile articolului 91 din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92.

▼M30 M31 —————

▼B

Articolul 11

▼M30 M31 —————

▼B

(3) În cazul în care se aplică alineatul (1), plantele, produsele vegetale sau mediul de cultură în cauză fac obiectul uneia sau al mai multora dintre următoarele măsuri oficiale:

— tratament corespunzător, urmat de eliberarea pașaportului fitosanitar corespunzător în conformitate cu articolul 10, în cazul în care se consideră că, în urma tratamentului, condițiile au fost îndeplinite;

— un permis de circulație, sub control oficial, către zonele în care acestea nu prezintă nici un risc suplimentar;

— un permis de circulație, sub control oficial, către zonele unde are loc prelucrarea industrială;

— distrugerea.

În conformitate cu ►M4 procedura prevăzută la articolul 18 alineatul (2) ◄ , se pot adopta dispozițiile de punere în aplicare cu privire la:

— condițiile în care trebuie sau nu trebuie să fie adoptate una sau mai multe măsuri din cele menționate în primul paragraf;

— caracteristicile și condițiile specifice pentru luarea acestor măsuri.

▼M30 M31 —————

▼M4

Articolul 12

(1) Statele membre organizează controale oficiale în vederea asigurării respectării dispozițiilor prezentei directive, în special cele ale articolului 10 alineatul (2); aceste controale se efectuează în mod aleatoriu, fără nici o discriminare în ceea ce privește originea plantelor, a produselor din plante sau a altor obiecte și în conformitate cu următoarele dispoziții:

— controale ocazionale în orice moment și în orice punct în care sunt deplasate plante, produse din plante sau alte obiecte,

— controale ocazionale în unitățile în care plante, produse din plante sau alte obiecte sunt cultivate, produse, depozitate sau puse în vânzare, precum și în unitățile cumpărătorilor,

— controale ocazionale în același timp cu orice alte controale ale documentelor efectuate din alte motive decât cele fitosanitare.

Controalele trebuie efectuate în mod regulat în unitățile înscrise într-un registru oficial în conformitate cu dispozițiile articolului 10 alineatul (3) și ale articolului 13c alineatul (1) litera (b) și se pot face în mod regulat în unitățile înscrise într-un registru oficial în conformitate cu dispozițiile articolului 6 alineatul (6).

Controalele trebuie efectuate selectiv dacă indicii ar putea indica că una sau mai multe dintre dispozițiile prezentei directive nu au fost respectate.

(2) Cumpărătorii comerciali de plante, produse din plante sau alte obiecte păstrează timp de cel puțin un an, ca utilizatori finali care produc plante cu titlu profesional, pașapoartele fitosanitare pentru acestea și menționează referințele acestora în registrele lor.

Inspectorii au acces la plante, produse din plante sau alte obiecte pe parcursul tuturor etapelor de producție și de comercializare. Aceștia sunt abilitați să efectueze orice anchetă necesară în sensul controalelor oficiale respective, inclusiv cele ale pașapoartelor fitosanitare și ale registrelor.

(3) Statele membre pot fi asistate, în controalele oficiale, de experții menționați la articolul 21.

(4) Atunci când controalele oficiale efectuate în conformitate cu alineatele (1) și (2) descoperă că plantele, produsele din plante sau alte obiecte prezintă un risc de răspândire a organismelor dăunătoare, aceste produse fac obiectul unor măsuri oficiale, în conformitate cu articolul 11 alineatul (3).

Fără a aduce atingere notificărilor și informațiilor cerute în temeiul articolului 16, statele membre se asigură, în cazul în care plantele, produsele din plante sau alte obiecte vizate provin dintr-un alt stat membru, că autoritatea unică a statului membru destinatar informează de îndată autoritatea unică a statului membru menționat anterior, precum și Comisia, despre constatarea efectuată și despre măsurile oficiale pe care le-a luat sau intenționează să le ia. În conformitate cu procedura prevăzută la articolul 18 alineatul (2), se poate introduce un sistem uniformizat de informații.

Articolul 13

(1) Statele membre se asigură, fără a aduce atingere:

— dispozițiilor articolului 3 alineatul (3) și ale articolului 13b alineatele (1), (2), (3), (4) și (5);

— cerințelor și condițiilor specifice prevăzute de derogările adoptate în conformitate cu articolul 15 alineatul (1), în măsurile echivalente adoptate în conformitate cu articolul 15 alineatul (2) sau în măsurile de urgență adoptate în conformitate cu articolul 16 și;

— acordurilor specifice încheiate privind chestiunile menționate de prezentul articolul între Comunitate și una sau mai multe țări terțe;

că plantele, produsele din plante sau celelalte obiecte menționate la partea B din anexa V, care provin dintr-o țară terță și sunt introduse pe teritoriul vamal al Comunității, sunt, chiar de la intrare, supuse unui control vamal în conformitate cu articolul 37 alineatul (1) din Codul Vamal Comunitar și puse sub controlul organismelor oficiale responsabile. Acestea pot fi incluse într-unul dintre regimurile vamale menționate la articolul 4 punctul 16 literele (a), (d), (e), (f), (g) din Codul Vamal Comunitar, numai dacă formalitățile menționate la articolul 13a au fost îndeplinite în conformitate cu dispozițiile articolului 13c alineatul (2) și au permis să se conchidă, în măsura în care acest fapt poate fi constatat:

(i) — că plantele, produsele din plante sau celelalte obiecte nu sunt contaminate cu nici unul dintre organismele dăunătoare menționate de anexa I partea A și — în ceea ce privește plantele și produsele din plante menționate de anexa II partea A, că acestea nu sunt contaminate cu organismele dăunătoare menționate de anexa respectivă și — în ceea ce privește plantele, produsele din plante sau celelalte obiecte menționate de anexa IV partea A, că acestea îndeplinesc cerințele speciale menționate de anexa respectivă sau, după caz, că acestea corespund declarației de pe certificat, în conformitate cu articolul 13a alineatul (4) litera (b) și

(ii) că plantele, produsele din plante sau celelalte obiecte sunt însoțite de originalul „certificatului fitosanitar” sau cel al „certificatului fitosanitar de reexportare”, eliberate în conformitate cu dispozițiile articolului 13a alineatele (3) și (4) sau, după caz, că originalele altor documente sau mărci definite și autorizate de dispozițiile de aplicare care însoțesc obiectele respective sunt fixate sau tipărite pe acestea.

Certificarea electronică poate fi admisă în cazul în care condițiile corespunzătoare adoptate în dispozițiile de aplicare sunt îndeplinite.

Copiile certificate oficial pot fi, de asemenea, admise în cazuri excepționale care sunt precizate în dispozițiile de aplicare.

Dispozițiile de aplicare prevăzute la litera (ii) pot fi adoptate în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 18 alineatul (2).

(2) În ceea ce privește plantele, produsele din plante sau celelalte obiecte destinate unei zone protejate, alineatul (1) se aplică organismelor dăunătoare și cerințelor speciale menționate de anexa I partea B, de anexa II partea B și de anexa IV partea B pentru zona protejată respectivă.

(3) Statele membre prevăd ca plantele, produsele din plante sau obiectele altele decât cele menționate la alineatele (1) și (2), care provin dintr-o țară terță și sunt introduse pe teritoriul vamal al Comunității, să poată fi puse, chiar de la intrare, sub controlul organismelor oficiale responsabile, pentru a se verifica conformitatea acestora cu alineatul (1) litera (i) prima, a doua sau a treia liniuță. Aceste plante, produse din plante sau obiecte includ lemnul sub formă de lemn de calaj, lemn de cofraj sau de compartimentare, de paleți sau de ambalaje utilizate efectiv în transportul obiectelor de orice fel.

În cazul în care organismul oficial responsabil folosește această dispoziție, plantele, produsele din plante sau obiectele respective rămân sub control în conformitate cu alineatul (1) până ce se îndeplinesc formalitățile adecvate și se permite să se conchidă, în măsura în care acest fapt poate fi constatat, că sunt conforme cerințelor pertinente adoptate de prezenta directivă sau în temeiul său.

Dispozițiile de aplicare privind tipul de informații și modalitățile de transmitere ale acestora, pe care importatorii sau reprezentanții acestora în vamă trebuie să le comunice organismelor oficiale responsabile în ceea ce privește plantele, produsele din plante sau obiectele care includ diferitele tipuri de lemn menționate de paragraful precedent, sunt adoptate în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 18 alineatul (2).

(4) Fără a aduce atingere dispozițiilor articolului 13c alineatul (2) litera (a), statele membre aplică, de asemenea, în caz de risc de răspândire a organismelor dăunătoare, dispozițiile alineatelor (1), (2) și (3) plantelor, produselor din plante și celorlalte obiecte care au primit una dintre destinațiile vamale menționate la articolul 4 punctul 15 literele (b), (c), (d), (e) din Codul Vamal Comunitar sau care intră sub incidența regimului vamal menționat la articolul 4 punctul 16 literele (b) și (c) din codul respectiv.

Articolul 13a

(1)

(a) Formalitățile menționate la articolul 13 alineatul (1) constau cel puțin dintr-o inspecție minuțioasă, efectuată de organismul oficial responsabil:

(i) a fiecărui transport declarat, în formalitățile vamale, ca fiind constituit parțial sau exclusiv din plante, produse din plante sau obiecte menționate la articolul 13 alineatele (1), (2) sau (3), în condițiile prevăzute de fiecare dintre acestea, sau

(ii) în cazul transporturilor compuse din loturi diferite, a fiecărui lot declarat, în formalitățile vamale, ca fiind constituit parțial sau exclusiv din plante, produse din plante sau alte obiecte;

(b) inspecțiile permit să se determine:

(i) dacă transportul sau lotul este însoțit de certificatele cerute, documentele sau mărcile alternative menționate la articolul 13 alineatul (1) litera (ii) (controlul documentației);

(ii) dacă, pe baza unei examinări complete sau a examinării unuia sau a mai multor eșantioane reprezentative, transportul sau lotul este constituit parțial sau exclusiv din plante, produse din plante sau obiecte declarate în documentele cerute (controlul identității) și

(iii) dacă, pe baza unei examinări complete sau a examinării unuia sau mai multor eșantioane reprezentative, inclusiv a ambalajelor și, după caz, a vehiculelor de transport, transportul, lotul sau materialul de ambalaj din lemn îndeplinește cerințele prezentei directive menționate la articolul 13 alineatul (1) litera (i) (control fitosanitar) și dacă articolul 16 alineatul (2) este aplicabil.

(2) Controalele de identitate și controalele fitosanitare se pot efectua cu frecvență redusă dacă:

— inspecția plantelor, produselor din plante sau a celorlalte obiecte din transport sau din lot a fost deja făcută în țara terță de expediție în temeiul acordurilor tehnice menționate la articolul 13b alineatul (6) sau

— plantele, produsele din plante sau celelalte obiecte care constituie transportul sau lotul sunt enumerate în dispozițiile de aplicare adoptate în acest scop în temeiul alineatului (5) litera (b) sau

— plantele, produsele din plante sau celelalte obiecte care constituie transportul sau lotul sunt originare dintr-o țară terță pentru care, conform termenilor din acordurile fitosanitare internaționale globale încheiate pe baza principiului de reciprocitate între Comunitate și o țară terță sau în temeiul acestor acorduri, se prevede o frecvență redusă a controalelor de identitate și a controalelor fitosanitare;

cu excepția cazurilor în care există un motiv serios de a se suspecta că cerințele prevăzute de prezenta directivă nu au fost respectate.

Controalele fitosanitare se pot face, de asemenea, cu frecvență redusă, dacă Comisia a putut aduna, pe baza experienței dobândite în precedentele cazuri de introducere în Comunitate a mărfurilor de același tip și de aceeași origine și după consultarea în comitetul menționat la articolul 18 a elementelor probante, confirmate de toate statele membre respective, care permit să se creadă că plantele, produsele din plante sau celelalte obiecte care constituie transportul sau lotul îndeplinesc cerințele prezentei directive și respectă condițiile speciale menționate de dispozițiile de aplicare prevăzute la alineatul (5) litera (c).

(3) „Certificatul fitosanitar” oficial sau „certificatul fitosanitar de reexportare” oficial, menționat la articolul 13 alineatul (1) litera (ii), trebuie să fie redactat în cel puțin una dintre limbile oficiale ale Comunității și în conformitate cu legile sau reglementările țării terțe de export sau de reexportare, adoptate în conformitate cu dispozițiile IPPC, indiferent dacă aceasta din urmă este parte contractantă sau nu. Se adresează „organizațiilor de protecție a plantelor ale statelor membre ale Comunității Europene” menționate la articolul 1 alineatul (4) primul paragraf ultima teză.

Certificatul trebuie redactat cel mai devreme cu paisprezece zile înainte de data în care plantele, produsele din plante sau celelalte obiecte incluse în acesta părăsesc țara terță în care a fost emis.

Indiferent de forma în care este redactat, acesta conține informațiile cerute în modelul menționat de anexa la IPPC.

Certificatul se redactează în conformitate cu unul dintre modelele determinate de Comisie în conformitate cu alineatul (4). Certificatul este emis de autoritățile competente în temeiul legilor și reglementărilor țării terțe respective, care au fost declarate, în conformitate cu dispozițiile din IPPC, directorului general al FAO sau, în cazul țărilor terțe care nu sunt părți la IPPC, Comisiei. Comisia informează statele membre despre declarațiile pe care le-a primit.

(4)

(a) Modele acceptabile pe baza versiunilor diferite din anexa la IPPC se determină în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 18 alineatul (2). În conformitate cu aceeași procedură, se pot aplica specificații speciale „certificatelor fitosanitare” și „certificatelor fitosanitare de reexportare” pentru țările terțe care nu sunt părți la IPPC;

(b) fără a aduce atingere dispozițiilor articolului 15 alineatul (4), certificatele pentru plante, produse din plante sau alte obiecte care sunt menționate în lista de la anexa IV partea A capitolul I sau partea B trebuie să precizeze, după caz, la rubrica „Declarație adițională”, ce cerințe speciale au fost respectate dintre cele enumerate în rubrica corespunzătoare din părțile diferite din anexa IV. Această precizare se face printr-o referire la rubrica corespunzătoare din anexa IV;

(c) în ceea ce privește plantele, produsele din plante sau celelalte obiecte la care se aplică cerințele speciale stabilite de anexa IV partea A sau partea B, „certificatul fitosanitar” oficial menționat la articolul 13 alineatul (1) litera (ii) trebuie eliberat în țara terță din care plantele, produsele din plante sau celelalte obiecte sunt originare („țara de origine”);

(d) cu toate acestea, în cazul în care cerințele speciale respective pot fi îndeplinite în altă parte decât în locul de origine sau nici o cerință specială nu este aplicabilă, „certificatul fitosanitar” se poate elibera în țara terță din care provin plantele, produsele din plante sau celelalte obiecte („țara de expediție”).

(5) În conformitate cu procedura prevăzută la articolul 18 alineatul (2), dispozițiile de aplicare pot fi adoptate în ceea ce privește:

(a) stabilirea procedurilor de executare a controalelor fitosanitare menționate la alineatul (1) litera (b) punctul iii și în special numărul minim și talia minimă a eșantioanelor;

(b) elaborarea listelor de plante, produse din plante sau celelalte obiecte pentru care controalele fitosanitare se efectuează cu frecvență redusă în temeiul alineatului (2) primul paragraf a doua liniuță;

(c) stabilirea condițiilor speciale privind elementele probante menționate la alineatul (2) al doilea paragraf și a criteriilor privind tipul și nivelul de reducere a controalelor fitosanitare.

În ceea ce privește alineatul (2), Comisia poate include orientări în recomandările menționate la articolul 21 alineatul (6).

Articolul 13b

(1) Statele membre se asigură că transporturile și loturile care provin dintr-o țară terță, dar care, în conformitate cu declarația stabilită în cadrul formalităților vamale, nu sunt constituite parțial sau exclusiv din plante, produse din plante sau din celelalte obiecte menționate de anexa V partea B, sunt, de asemenea, controlate de organismele oficiale responsabile în cazul în care există motive serioase de a se crede că acestea conțin plante, produse din plante sau alte obiecte.

Statele membre se asigură că, în cazul în care un control vamal descoperă că un transport sau un lot care provine dintr-o țară terță este constituit parțial sau exclusiv din plante, produse din plante sau alte obiecte nedeclarate enumerate de anexa V partea B, punctul vamal care efectuează controlul informează fără întârziere organismul oficial al statului membru de care aparține în cadrul cooperării menționate la articolul 13c alineatul (4).

Dacă, cu ocazia controlului realizat de organismele oficiale responsabile, există îndoieli în legătură cu identificarea mărfii, în special în ceea ce privește genul, specia plantelor sau a produselor din plante sau originea lor, se declară că transportul conține plante, produse din plante sau alte obiecte enumerate de anexa V partea B.

(2) În cazul în care nu există nici un risc de răspândire a organismelor dăunătoare în Comunitate:

(a) articolul 13 alineatul (1) nu se aplică la intrarea în Comunitate a plantelor, a produselor din plante sau a celorlalte obiecte care sunt deplasate dintr-un punct al Comunității în altul prin teritoriul unei țări terțe fără schimbarea statutului lor vamal (tranzit intern);

(b) articolul 13 alineatul (1) și articolul 4 alineatul (1) nu se aplică la intrarea în Comunitate a plantelor, a produselor din plante sau a celorlalte obiecte care sunt deplasate dintr-un punct în altul dintr-una sau două țări terțe prin teritoriul Comunității cu un regim vamal adecvat și fără schimbarea statutului lor vamal.

(3) Fără a aduce atingere dispozițiilor articolului 4 în ceea ce privește anexa III și în cazul în care nu există nici un risc de răspândire a organismelor dăunătoare în Comunitate, nu trebuie aplicat articolul 13 alineatul (1) la intrarea în Comunitate a unor cantități mici de plante, produse din plante, alimente sau hrană pentru animale în care se găsesc plante sau produse din plante, în cazul în care sunt destinate utilizării de către proprietar sau destinatar în scopuri neindustriale și necomerciale, sau consumului pe parcursul transportului.

În conformitate cu procedura prevăzută la articolul 18 alineatul (2), se pot adopta norme detaliate pentru a se defini condițiile de punere în aplicare a prezentei dispoziții, inclusiv determinarea „cantităților mici”.

(4) În anumite condiții, articolul 13 alineatul (1) nu se aplică la intrarea în Comunitate a plantelor, a produselor din plante sau a celorlalte obiecte destinate utilizării în scopuri de încercare, în scopuri științifice sau pentru lucrări pe selecții de soiuri de plante. Aceste condiții se determină în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 18 alineatul (2).

(5) Un stat membru poate, în măsura în care nu există nici un risc de răspândire a unor organisme dăunătoare în Comunitate, să adopte o derogare care să prevadă că articolul 13 alineatul (1) nu se aplică, în aceste cazuri speciale precise, plantelor, produselor din plante sau celorlalte obiecte care sunt cultivate, produse sau utilizate în zona de frontieră imediată cu o țară terță și introduse în statul membru respectiv pentru a fi exploatate în apropierea zonei de frontieră a teritoriului său.

Atunci când acordă o derogare de acest tip, statul membru indică punctul respectiv și numele exploatatorului. Aceste indicații, actualizate în mod regulat, sunt puse la dispoziția Comisiei.

Plantele, produsele din plante sau celelalte obiecte care fac obiectul unei derogări în temeiul primului paragraf sunt însoțite de documente care stabilesc din ce punct al țării terțe respective provin.

(6) Se poate decide, prin aranjamentele tehnice încheiate între Comisie și organismele competente ale anumitor țări terțe și desemnate în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 18 alineatul (2), că activitățile menționate la articolul 13 alineatul (1) litera (i) vor putea fi, de asemenea, efectuate sub autoritatea Comisiei și în conformitate cu dispozițiile pertinente ale articolului 21, în țara terță de expediție în colaborare cu organismul fitosanitar oficial din acea țară.

Articolul 13c

(1)

(a) Formalitățile menționate la articolul 13a alineatul (1), inspecțiile menționate la articolul 13b alineatul (1) și controlul respectării dispozițiilor articolului 4 în ceea ce privește anexa III sunt executate, în conformitate cu alineatul (2), în paralel cu formalitățile stabilite pentru includerea într-un regim vamal menționat la articolul 13 alineatul (1) sau articolul 13 alineatul (4).

Acestea se efectuează în conformitate cu dispozițiile Convenției Internaționale privind armonizarea controalelor mărfurilor la frontiere și în special anexa 4 la aceasta, aprobată prin Regulamentul (CEE) nr. 1262/84 al Consiliului ( 3 );

(b) statele membre prevăd că importatorii, fie că sunt producători sau nu, de plante, produse din plante sau alte obiecte enumerate de anexa V partea B, sunt înscriși într-un registru oficial al unui stat membru cu un număr de înregistrare oficial. Dispozițiile articolului 6 alineatul (5) al treilea și al patrulea paragraf se aplică, în consecință, acestor importatori;

(c) statele membre prevăd, în afară de aceasta, că:

(i) importatorii de transporturi care constau exclusiv sau parțial din plante, produse din plante sau celelalte obiecte enumerate de anexa V partea B sau reprezentanții lor în vamă, indică, în cel puțin unul dintre documentele cerute pentru includerea într-un regim vamal menționat de articolul 13 alineatul (1) sau articolul 13 alineatul (4), compoziția transportului prin intermediul următoarelor informații:

— o referire la tipul de plante, produse din plante sau la celelalte obiecte, folosind codul de nomenclatură al „Tarifului vamal integrat al Comunităților Europene (Taric)”;

— mențiunea „Transport care conține produse supuse reglementării fitosanitare” sau orice altă marcă alternativă convenită între punctul vamal de la punctul de intrare și organismul oficial de la punctul de intrare;

— numărul (numerele) de referință ale documentelor fitosanitare cerute;

— numărul de înregistrare oficial al importatorului menționat la litera (b);

(ii) autoritățile aeroportuare, autoritățile portuare, importatorii sau alți agenți, în conformitate cu aranjamentele încheiate între aceștia, informează în prealabil, după ce au fost avertizați de sosirea iminentă a unor astfel de transporturi, punctul vamal de la punctul de intrare și organismul oficial de la punctul de intrare.

Statele membre pot aplica această dispoziție mutatis mutandis cazurilor de transport terestru, în special în cazurile în care sosirea este prevăzută să aibă loc în afara orelor normale de lucru ale organismului oficial competent sau ale unei alte entități competente în sensul alineatului (2).

(2)

(a) „Controalele documentației” și inspecțiile prevăzute la articolul 13b alineatul (1), precum și controlul respectării dispozițiilor articolului 4 în ceea ce privește anexa III trebuie să fie efectuate de organismul oficial de la punctul de intrare sau, dacă organismul oficial responsabil și autoritățile vamale ale statului membru respectiv sunt de acord, de punctul vamal de la punctul de intrare;

(b) „controalele identității” și „controalele fitosanitare” trebuie să fie efectuate, fără a aduce atingere dispozițiilor literelor (c) și (d), de organismul oficial de la punctul de intrare împreună cu formalitățile vamale cerute pentru includerea în regimul vamal menționat la articolul 13 alineatul (1) sau articolul 13 alineatul (4), fie în același punct în care se efectuează aceste formalități, fie la sediul organismului oficial de la punctul de intrare, fie în orice alt punct care este situat în apropiere și autorizat sau desemnat de autoritățile vamale și de organismul oficial competent, altul decât punctul de destinație în sensul literei (d);

(c) cu toate acestea, în cazul tranzitului mărfurilor necomunitare, organismul oficial de la punctul de intrare poate decide, de comun acord cu organismul sau organismele oficiale de la punctul de destinație, ca „controalele identității” sau „controalele fitosanitare” să fie efectuate, integral sau parțial, de organismul oficial de la punctul de destinație, fie la sediul său, fie în orice alt punct care este situat în apropiere și autorizat sau desemnat de autoritățile vamale și de organismul oficial competent, altul decât punctul de destinație în sensul literei (d). În absența unui astfel de acord, „controalele identității” sau „controalele fitosanitare” se efectuează integral de către organismul oficial de la punctul de intrare într-unul dintre cele două puncte indicate la litera (b);

(d) în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 18 alineatul (2), se pot preciza cazuri sau circumstanțe în care „controalele identității” sau „controalele fitosanitare” se pot efectua la punctul de destinație, de exemplu într-un punct de producție aprobat de organismul oficial și de autoritățile vamale responsabile de zona în care se găsește punctul de destinație și nu în locurile menționate mai sus, cu asigurarea respectării garanțiilor și a documentelor specifice privind transportul de plante, produse din plante sau alte obiecte;

(e) în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 18 alineatul (2), se adoptă dispoziții de aplicare în ceea ce privește:

— condițiile minime pentru realizarea „controalelor fitosanitare” menționate la literele (b), (c) și (d);

— garanțiile și documentele specifice privind transportul de plante, produse din plante sau alte obiecte către locurile menționate la literele (c) și (d), pentru a se evita orice risc de răspândire a organismelor dăunătoare pe timpul transportului;

— în afara definirii cazurilor menționate la litera (d), garanțiile speciale și condițiile minime privind capacitatea de depozitare a punctului de destinație și condițiile de depozitare;

(f) în toate cazurile, „controalele fitosanitare” se consideră ca fiind parte integrantă din formalitățile menționate la articolul 13 alineatul (1).

(3) Statele membre prevăd ca originalele sau certificatele și celelalte documente în formă electronică, altele decât mărcile menționate la articolul 13 alineatul (1) punctul ii, care se prezintă organismului oficial responsabil în sensul „controlului documentației” prevăzut la articolul 13a alineatul (1) litera (b) punctul i, trebuie să primească de la acest organism o „referire” la momentul inspecției, care să indice denumirea și data prezentării documentului.

Se poate aplica un sistem uniformizat în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 18 alineatul (2), pentru a se garanta că informațiile din certificat, dacă este vorba despre plante specificate destinate plantării, sunt transmise organismului oficial responsabil din fiecare stat membru din fiecare dintre zonele în care plantele care provin din transportul respectiv trebuie să fie trimise sau plantate.

(4) Comisiei și celorlalte state membre li se comunică în scris de statele membre lista cu punctele desemnate ca puncte de intrare. Orice modificare a acestei liste se comunică în scris cât mai devreme posibil.

Statele membre stabilesc pe responsabilitatea lor o listă cu punctele menționate la alineatul (2) literele (b) și (c), precum și cu punctele de destinație menționate la alineatul (2) litera (d). Comisia are acces la aceste liste.

Orice organism oficial de la punctul de intrare și orice organism oficial de la punctul de destinație care efectuează controale ale identității sau controale fitosanitare trebuie să îndeplinească anumite condiții minime de infrastructură, de personal și de echipament.

Aceste condiții minime se stabilesc în dispozițiile de aplicare adoptate în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 18 alineatul (2).

În conformitate cu aceeași procedură, se stabilesc norme detaliate în ceea ce privește:

(a) tipul de documente cerute pentru includerea într-un regim vamal, în care trebuie indicate informațiile menționate la alineatul (1) litera (c) punctul i;

(b) cooperarea între:

(i) organismul oficial de la punctul de intrare și organismul oficial de destinație;

(ii) organismul oficial de la punctul de intrare și punctul vamal de la punctul de intrare;

(iii) organismul oficial de destinație și punctul vamal de destinație și

(iv) organismul oficial de la punctul de intrare și punctul vamal de destinație.

Aceste norme privesc în special modelele de documente care trebuie utilizate în cadrul acestei cooperări, modul de transmitere a acestor documente, procedurile de schimb de informații între organismele oficiale și punctele vamale menționate mai sus, precum și măsurile care trebuie luate pentru menținerea identității loturilor și transporturilor și prevenirea oricărui risc de răspândire a organismelor dăunătoare, în special pe timpul transportului, până ce formalitățile vamale stabilite au fost îndeplinite.

▼M29 —————

▼M4

(6) Articolul 10 alineatele (2) și (3) se aplică mutatis mutandis plantelor, produselor din plante și altor obiecte menționate la articolul 13, dacă sunt menționate și de anexa V partea A și în cazul în care se pare că, pe baza formalităților menționate la articolul 13 alineatul (1), condițiile prevăzute sunt îndeplinite.

(7) Atunci când formalitățile menționate la articolul 13 alineatul (1) nu permit să se conchidă că condițiile prevăzute sunt îndeplinite, se iau imediat una sau mai multe dintre următoarele măsuri oficiale:

(a) refuzul intrării în Comunitate a unui transport întreg sau a unei părți dintr-un transport;

(b) deplasarea către o destinație din afara Comunității, sub control oficial și în conformitate cu regimul vamal adecvat pe parcursul transportului în interiorul Comunității;

(c) retragerea produselor infectate/infestate din transport;

(d) distrugerea;

(e) impunerea unei carantine până ce rezultatele examinărilor sau ale testelor oficiale sunt disponibile;

(f) cu titlu excepțional și numai în anumite circumstanțe precise, tratamentul adecvat, în cazul în care organismul oficial competent din statul membru estimează că tratamentul va asigura respectarea condițiilor și va permite eliminarea riscului de răspândire a organismelor dăunătoare; măsura de a efectua tratamentul adecvat se poate lua, de asemenea, pentru organismele dăunătoare care nu sunt menționate de anexa I sau anexa II.

Articolul 11 alineatul (3) al doilea paragraf se aplică mutatis mutandis.

În cazul unui refuz în temeiul literei (a) sau a unei deplasări spre o destinație din afara Comunității în temeiul literei (b) sau a unei retrageri în temeiul literei (c), statele membre prevăd că certificatele fitosanitare sau certificatele fitosanitare de reexpediție și orice alte documente completate în momentul în care plantele, produsele din plante sau alte obiecte au fost prezentate în vederea introducerii pe teritoriul lor se anulează de organismul oficial responsabil. După anulare, acesta din urmă imprimă pe recto certificatelor menționate anterior o ștampilă roșie de formă triunghiulară cu mențiunea „Certificat anulat” sau „Document anulat” și indică denumirea sa și data refuzului, cea a începutului deplasării spre o destinație din afara Comunității sau cea a retragerii. Mențiunea se scrie cu litere mari, în cel puțin una dintre limbile oficiale ale Comunității.

(8) Fără a aduce atingere notificărilor și informațiilor cerute în temeiul articolului 16, statele membre se asigură că organismele oficiale responsabile informează organizația de protecție a plantelor din țara terță de origine sau de expediție, precum și Comisia, despre orice caz în care plantele, produsele din plante sau alte obiecte care provin din țări terțe au fost interceptate deoarece nu respectau exigențele fitosanitare, precum și despre motivele interceptării fără a aduce atingere măsurilor pe care statul membru poate să le ia sau le-a luat în privința transportului interceptat. Aceste informații sunt transmise în termenul cel mai scurt, pentru ca organizațiile de protecție a plantelor respective și, după caz, Comisia să poată studia dosarul, în special în scopul de a lua măsurile necesare pentru a se evita alte cazuri de acest tip. În conformitate cu procedura prevăzută la articolul 18 alineatul (2), se poate pune în aplicare un sistem uniformizat.

Articolul 13d

(1) Statele membre conduc adunarea redevenței („redevență fitosanitară”) pentru acoperirea cheltuielilor ocazionate de controalele documentației, controalele identității și controalele fitosanitare prevăzute la articolul 13a alineatul (1), puse în aplicare în conformitate cu dispozițiile articolului 13. Suma redevenței ține cont:

(a) de salariile, inclusiv contribuțiile sociale ale inspectorilor care efectuează controalele menționate mai sus;

(b) de birourile, alte locații și instalații, uneltele și echipamentele necesare acestor inspectori;

(c) de prelevările de eșantioane pentru examinare vizuală sau analiză de laborator;

(d) de analiza de laborator;

(e) de sarcinile administrative (inclusiv cheltuielile de funcționare) necesare bunei executări a controalelor respective, inclusiv, după caz, costurile de instruire a inspectorilor înainte de angajare și în timpul angajării.

(2) Statele membre pot fie să stabilească nivelul redevenței fitosanitare pe baza unui calcul detaliat al costurilor în conformitate cu dispozițiile alineatului (1), fie să aplice redevența fixă stabilită de anexa VIIIa.

În cazul în care, în conformitate cu articolul 13a alineatul (2), controalele fitosanitare și controalele identității se efectuează cu frecvență redusă pentru un anumit grup de plante, produse din plante sau alte obiecte originare din anumite țări terțe, statele membre aplică o redevență fitosanitară redusă în mod proporțional pentru totalul transportului și loturilor din grupul respectiv, indiferent dacă a făcut sau nu obiectul unei inspecții.

În conformitate cu procedura prevăzută la articolul 18 alineatul (2), se pot adopta măsuri de executare în vederea precizării nivelului de reducere a acestei redevențe fitosanitare.

(3) Atunci când redevența fitosanitară este stabilită de un stat membru pe baza costurilor suportate de organismul oficial responsabil din statul membru respectiv, acesta transmite Comisiei rapoarte precizând modul de calcul al redevenței în funcție de elementele menționate la aliniatul (1).

Orice redevență impusă în temeiul dispozițiilor din primul paragraf nu poate fi mai mare decât costul real suportat de organismul oficial responsabil din statul membru.

(4) Nici o rambursare directă sau indirectă a redevenței prevăzute de prezenta directivă nu este autorizată. Cu toate acestea, aplicarea posibilă de un stat membru a redevenței fixe prevăzute de anexa VIIIa nu se consideră rambursare indirectă.

(5) Redevența fixă prevăzută de anexa VIIIa se aplică fără a aduce atingere costurilor suplimentare care trebuie recuperate în temeiul activităților speciale legate de controale, cum sunt deplasările neprevăzute ale inspectorilor sau orele de așteptare pe care aceștia le petrec în cazul întârzierii transporturilor, controalele efectuate în afara orelor normale de lucru, controalele sau analizele de laborator suplimentare, în afara celor prevăzute la articolul 13, destinate confirmării concluziilor controalelor, măsurile fitosanitare speciale cerute de legislația comunitară în temeiul articolelor 15 sau 16, măsurile luate în temeiul articolului 13c alineatul (7) sau traducerea documentelor necesare.

(6) Statele membre desemnează autoritățile abilitate să perceapă redevența fitosanitară. Aceasta este achitată de importator sau de reprezentanții săi în vamă.

(7) Redevența fitosanitară înlocuiește orice alte taxe și redevențe percepute în statele membre la nivel național, regional sau local în temeiul realizării și atestării controalelor menționate la alineatul (1).

▼M30 M31 —————

▼M4 —————

▼M30 M31 —————

▼B

Articolul 21

(1) Pentru a se asigura aplicarea corectă și uniformă a acestei directive și fără a aduce atingere controalelor efectuate sub autoritatea statelor membre, Comisia poate organiza controale ce urmează să fie efectuate de experți sub autoritatea sa cu privire la sarcinile enumerate în alineatul (3), la fața locului sau nu, în conformitate cu procedurile din acest articol.

În cazul în care aceste controale au loc într-un stat membru, ele trebuie efectuate în colaborare cu organizația oficială pentru protecția plantelor din statul membru în conformitate cu alineatele (4) și (5) și în conformitate cu procedurile stabilite în alineatul (7).

(2) Experții menționați la alineatul (1) pot fi:

— angajați de către Comisie;

— angajați de către statele membre și puși la dispoziția Comisiei temporar sau ad-hoc.

Experții au obținut, cel puțin într-unul dintre statele membre, calificările necesare persoanelor responsabile de efectuarea și supravegherea inspecțiilor oficiale fitosanitare.

▼M4

(3) Controalele menționate la alineatul (1) pot fi efectuate în ceea ce privește sarcinile care constau în:

— supravegherea examinărilor menționate la articolul 6;

— efectuarea controalelor oficiale menționate la articolul 12 alineatul (3);

— supravegherea sau, în conformitate cu alineatul (5) al cincilea paragraf din prezentul articol, efectuarea în cooperare cu statele membre a inspecțiilor menționate la articolul 13 alineatul (1);

— efectuarea sau supravegherea activităților precizate în aranjamentele tehnice menționate la articolul 13b alineatul (6);

— efectuarea anchetelor menționate la articolul 15 alineatele (1) și (2) și la articolul 16 alineatul (3);

— efectuarea activităților de urmărire cerute în temeiul dispozițiilor de stabilire a condițiilor în care anumite organisme dăunătoare, plante, produse din plante și alte obiecte pot fi introduse sau transportate în Comunitate sau în anumite zone protejate din Comunitate în scopul încercării, în scopuri științifice sau pentru lucrări pe selecții varietale în sensul articolului 3 alineatul (9), articolului 4 alineatul (5), articolului 5 alineatul (5) și articolului 13b alineatul (4);

— efectuarea activităților de urmărire cerute în temeiul autorizațiilor acordate în conformitate cu articolul 15, în cadrul măsurilor adoptate de statele membre în temeiul articolului 16 alineatele (1) sau (2), sau a măsurilor adoptate în temeiul articolului 16 alineatele (3) sau (5);

— asistarea Comisiei la sarcinile menționate la alineatul (6);

— asigurarea oricărei alte misiuni încredințată experților în modalitățile de aplicare menționate la alineatul (7).

▼B

(4) În sensul sarcinilor enumerate în alineatul (3), experții menționați la alineatul (1) pot:

— să viziteze pepinierele, fermele sau alte locuri în care plantele, produsele vegetale sau alte obiecte sunt cultivate, produse, prelucrate sau depozitate;

— să viziteze locurile în care au loc examinările în conformitate cu articolul 6 sau inspecțiile în conformitate cu articolul 13;

— să consulte reprezentanții organizațiilor oficiale pentru protecția plantelor din statele membre;

— să însoțească inspectorii naționali ai statelor membre atunci când aceștia desfășoară activități în sensul aplicării prezentei directive.

(5) În cadrul colaborării menționate la alineatul (1), paragraful 2, organizației oficiale pentru protecția plantelor din statul membru respectiv i se oferă din timp suficiente informații cu privire la sarcina respectivă pentru a permite adoptarea măsurilor necesare.

Statele membre iau toate măsurile posibile pentru a se asigura că obiectivele și eficacitatea inspecțiilor nu sunt amenințate. Acestea se asigură că experții își pot îndeplini sarcinile fără vreo piedică și iau toate măsurile posibile ca să le asigure acestora, la cerere, toate facilitățile disponibile necesare, inclusiv echipamentul de laborator și personalul. Comisia se asigură că rambursarea cheltuielilor rezultate în urma acestor solicitări, în limitele alocărilor disponibile în acest sens în bugetul general al Uniunii Europene. ►M4 Această dispoziție nu se aplică cheltuielilor care rezultă din tipurile de cereri prezentate mai departe cu ocazia participării experților menționați anterior la inspecțiile importurilor efectuate de statele membre: analize de laborator și prelevări de eșantioane pentru examinare vizuală sau analiză de laborator, care sunt incluse în redevența prevăzută la articolul 13d. ◄

Ori de câte ori legislația națională o cere, experții sunt mandatați în timp util de către organizația oficială pentru protecția plantelor din statul membru în cauză și respectă regulile și practicile impuse acestor oficiali ai statului membru.

În cazul în care sarcina constă din monitorizarea examinărilor de la articolul 6, din monitorizarea inspecțiilor prevăzute la articolul 13 alineatul (1) sau în efectuarea investigațiilor prevăzute la articolul 15 alineatul (1) și articolul 16 alineatul (3), nu se ia nici o decizie la fața locului. Experții raportează Comisiei cu privire la activitățile desfășurate și la rezultatele obținute.

În cazul în care sarcina constă din efectuarea inspecțiilor în conformitate cu articolul 13 alineatul (1), aceste inspecții sunt integrate într-un program de inspecție stabilit, iar regulile de procedură stabilite de către statul membru în cauză sunt respectate; cu toate acestea, în cazul unei inspecții comune, statul membru în cauză permite introducerea unui transport în Comunitate numai în cazul în care organizația sa pentru protecția plantelor și Comisia sunt de acord în legătură cu acest lucru. În conformitate cu ►M4 procedura prevăzută la articolul 18 alineatul (2) ◄ , această condiție poate fi extinsă și la alte cerințe irevocabile ce se aplică loturilor înainte de introducerea lor în Comunitate dacă, potrivit practicii, acest lucru este necesar. În cazul în care expertul Comunității și inspectorul național nu ajung la un acord, statul membru în cauză ia toate măsurile temporare necesare până la adoptarea unei decizii finale.

În toate cazurile, dispozițiile naționale cu privire la procedura penală și sancțiunile administrative se aplică în conformitate cu procedurile normale. În cazul în care experții identifică o încălcare suspectă a dispozițiilor prezentei directive, aceștia informează autoritățile competente din statul membru în cauză cu privire la aceasta.

▼M30 M31 —————

▼M29 —————

▼M30 M31 —————

▼M11

Articolul 27a

În scopul aplicării prezentei directive și fără a se aduce atingere articolului 21, se aplică, după caz, articolele 41-46 din Regulamentul (CE) nr. 882/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind controalele oficiale efectuate pentru a verifica conformitatea cu legislația privind hrana pentru animale și produsele alimentare și cu normele referitoare la sănătatea animală și la bunăstarea animalelor ( 4 ).

▼M30 M31 —————

▼M4









ANEXA VIIIa

Redevența fixă prevăzută la articolul 13d alineatul (2) se stabilește la următoarele niveluri:







(în euro) Denumire Cantitate Preț (a) pentru controalele documentației pe transport 7 (b) pentru controalele identității pe transport – până la dimensiunile unei încărcături de camion, unui vagon de tren sau unui container de volum comparabil 7 – în afara acestor dimensiuni 14 (c) pentru controalele sanitare, în conformitate cu următoarele norme: – butași, plante tinere (ce excepția materialelor forestiere de reproducere) și plantule, plante tinere de căpșuni și legume pe transport – până la 10 000 de unități 17,5 – pentru 1 000 de unități suplimentare 0,7 – preț maxim 140 – arbuști, arbori (cu excepția pomilor de Crăciun tăiați) alte plante lemnoase de pepinieră, inclusiv materialelor forestiere de reproducere (cu excepția semințelor) pe transport – până la 10 000 de unități 17,5 – pentru 1 000 de unități suplimentare 0,44 – preț maxim 140 – bulbi, rădăcini tuberoase, rizomi, tuberculi destinați plantării (cu excepția tuberculilor de cartofi) pe transport – până la 200 de kg 17,5 – pentru 10 kg suplimentare 0,16 – preț maxim 140 – semințe, culturi de țesuturi pe transport – până la 100 de kg 17,5 – pentru 10 kg suplimentare 0,175 – preț maxim 140 – alte plante destinate plantării, nemenționate altundeva în prezentul tabel pe transport – până la 5 000 de unități 17,5 – pentru 100 de unități suplimentare 0,18 – preț maxim 140 – flori tăiate pe transport – până la 20 000 de unități 17,5 – pentru 1 000 de unități suplimentare 0,14 – preț maxim 140 – ramuri cu foliaj, părți din conifere (cu excepția pomilor de Crăciun tăiați) pe transport – până la 100 de kg 17,5 – pentru 100 kg suplimentare 1,75 – preț maxim 140 – pomi de Crăciun tăiați pe transport – până la 1 000 de unități 17,5 – pentru 100 de unități suplimentare 1,75 – preț maxim 140 – frunze de plante, cum sunt plantele și condimentele sau legumele cu frunze verzi pe transport – până la 100 de kg 17,5 – pentru 10 kg suplimentare 1,75 – preț maxim 140 – fructe, legume (cu excepția legumele cu frunze verzi) pe transport – până la 25 000 de kg 17,5 – pentru 1 000 kg suplimentare 0,7 – tuberculi de cartofi pe lot – până la 25 000 de kg 52,5 – pentru 25 000 kg suplimentare 52,5 – lemn (cu excepția scoarței) pe transport – până la 100 m3 17,5 – pe m3 suplimentar 0,175 – pământ și mediu de cultură, scoarță pe transport – până la 25 000 de kg 17,5 – pentru 1 000 de kg suplimentare 0,7 – preț maxim 140 – cereale pe transport – până la 25 000 de kg 17,5 – pentru 1 000 de kg suplimentare 0,7 – preț maxim 700 – alte plante sau produse de plante destinate plantării, nemenționate altundeva în prezentul tabel pe transport 17,5

În cazul în care un transport nu conține exclusiv produse care corespund descrierii de la o liniuță, părțile din transport care constau în produse care corespund descrierii de la liniuță (lot sau loturi) se consideră transporturi separate.

▼M30 M31 —————