2014R0251 — RO — 27.03.2014 — 000.001

Acest document reprezintă un instrument de documentare, iar instituţiile nu îşi asumă responsabilitatea pentru conţinutul său.

rectificat prin

▼B

REGULAMENTUL (UE) NR. 251/2014 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI

din 26 februarie 2014

privind definirea, descrierea, prezentarea, etichetarea și protejarea indicațiilor geografice ale produselor vitivinicole aromatizate și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 1601/91 al Consiliului

În plus, alcoolul etilic utilizat la fabricarea produselor vitivinicole aromatizate ar trebui să fie exclusiv de origine agricolă, răspunzând astfel așteptărilor consumatorilor și respectând practicile tradiționale în materie de calitate. Se va asigura astfel și o piață de desfacere pentru produsele agricole de bază.

Pentru a garanta claritatea și transparența dreptului Uniunii care reglementează produsele vitivinicole aromatizate, este necesară definirea cu claritate a produselor care intră sub incidența reglementărilor respective, a criteriilor de producție, de descriere, de prezentare și de etichetare ale produselor vitivinicole aromatizate și în special a denumirilor de vânzare. De asemenea, ar trebui să se instituie norme specifice privind indicarea facultativă a provenienței care să suplimenteze normele stabilite prin Regulamentul (UE) nr. 1169/2011. Prin stabilirea unor astfel de norme, se reglementează toate etapele procesului de producție și se asigură informarea și protecția corespunzătoare a consumatorilor.

CAPITOLUL I

DOMENIU DE APLICARE ȘI DEFINIȚII

Articolul 1

Obiectul și domeniul de aplicare

(1) Prezentul regulament stabilește norme privind definirea, descrierea, prezentarea și etichetarea produselor vitivinicole aromatizate, precum și privind protecția indicațiilor geografice ale produselor vitivinicole aromatizate.

(2) Regulamentul (UE) nr. 1169/2011 se aplică prezentării și etichetării produselor vitivinicole aromatizate, cu excepția cazului în care în prezentul regulament se dispune altfel.

(3) Prezentul regulament se aplică tuturor produselor vitivinicole aromatizate introduse pe piață în Uniune, indiferent dacă sunt produse în statele membre sau în țări terțe, precum și celor produse în Uniune pentru export.

Articolul 2

Definiții

În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții:

CAPITOLUL II

DEFINIREA, DESCRIEREA,PREZENTAREA ȘI ETICHETAREAPRODUSELOR VITIVINICOLE AROMATIZATE

Articolul 3

Definirea și clasificarea produselor vitivinicole aromatizate

(1) Produsele vitivinicole aromatizate sunt produse obținute din produse ale sectorului vitivinicol astfel cum sunt menționate în Regulamentul (UE) nr. 1308/2013, care au fost aromatizate. Acestea se împart în următoarele categorii:

(c) cocteiluri aromatizate din produse vitivinicole.

(2) Vinul aromatizat este o băutură:

(c) în care este posibil să se fi adăugat alcool;

(e) în care este posibil să se fi adăugat must de struguri, must de struguri parțial fermentat sau ambele;

(g) care are un titru alcoolic volumic dobândit de cel puțin 14,5 % vol. și mai mic de 22 % vol. și o tărie alcoolică totală în volume de cel puțin 17,5 % vol.

(3) Băutura aromatizată pe bază de vin este o băutură:

(c) la care nu s-a adăugat alcool, cu excepția situației în care există dispoziții contrare la anexa II;

(e) în care este posibil să se fi adăugat must de struguri, must de struguri parțial fermentat sau ambele;

(g) care are titru alcoolic volumic dobândit de cel puțin 4,5 % vol. și mai mic de 14,5 % vol.

(4) Cocteil aromatizat din produse vitivinicole este o băutură:

(c) în care nu s-a adăugat alcool;

(f) care are titru alcoolic volumic dobândit mai mare de 1,2 % vol. și mai mic de 10 % vol.

Articolul 4

Procesele de producție și metodele de analiză pentru produsele vitivinicole aromatizate

(1) Produsele vitivinicole aromatizate sunt produse în conformitate cu cerințele, restricțiile și descrierile stabilite în anexele I și II.

(2) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 33 în ceea ce privește stabilirea proceselor de producție autorizate pentru obținerea de produse vitivinicole aromatizate, ținând seama de așteptările consumatorilor.

La stabilirea proceselor de producție autorizate menționate la primul paragraf, Comisia ține seama de procesele de producție recomandate și publicate de OIV.

(3) Dacă este cazul, Comisia adoptă, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, metode de analiză pentru stabilirea compoziției produselor vitivinicole aromatizate. Metodele respective se bazează pe orice metode relevante recomandate și publicate de OIV, cu excepția cazului în care acestea ar fi ineficace sau neadecvate pentru obiectivul urmărit. Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 34 alineatul (2).

Până la adoptarea metodelor respective de către Comisie, metodele care se utilizează sunt cele permise de statul membru în cauză.

(4) Practicile oenologice și restricțiile stabilite în conformitate cu articolul 74, articolul 75 alineatul (4) și articolul 80 din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 se aplică produselor vinicole folosite la producția produselor vitivinicole aromatizate.

Articolul 5

Denumirile de vânzare

(1) Denumirile de vânzare stabilite la anexa II sunt utilizate pentru orice produs vitivinicol aromatizat introdus pe piață în Uniune, cu condiția ca acesta să respecte cerințele stabilite în anexa respectivă pentru denumirea de vânzare corespunzătoare. Denumirile de vânzare pot fi completate cu o denumire curentă astfel cum este definită la articolul 2 alineatul (2) litera (o) din Regulamentul (UE) nr. 1169/2011.

(2) În cazul în care produsele vitivinicole aromatizate respectă cerințele stabilite pentru mai multe denumiri de vânzare, se autorizează folosirea unei singure denumiri de vânzare dintre acestea, cu excepția cazului în care în anexa II se dispune altfel.

(3) O băutură alcoolică ce nu respectă cerințele stabilite prin prezentul regulament nu poate fi denumită, prezentată sau etichetată prin asocierea cu oricare dintre denumirile de vânzare a unor cuvinte sau formulări cum sunt „asemănător”, „tip”, „stil”, „realizat”, „gust” sau a altor termeni similari.

(4) Denumirile de vânzare pot fi completate sau înlocuite de o indicație geografică protejată în temeiul prezentului regulament.

(5) Fără a se aduce atingere articolului 26, denumirile de vânzare nu pot fi completate cu denumiri de origine protejate sau cu indicații geografice protejate permise pentru produsele vitivinicole.

Articolul 6

Mențiuni suplimentare la denumirile de vânzare

(1) Denumirile de vânzare menționate la articolul 5 pot fi completate și de următoarele mențiuni privind conținutul de zahăr al produselor vitivinicole aromatizate:

(c)

Conținutul de zahăr indicat la primul paragraf literele (a)-(e) este exprimat în zahăr invertit.

Mențiunile „demidulce” și „dulce” pot fi însoțite de o indicație a conținutului în zahăr, exprimat în grame de zahăr invertit la litru.

(2) În cazul în care denumirea de vânzare include sau se completează cu mențiunea „spumant”, cantitatea de vin spumant utilizat este de cel puțin 95 %.

(3) Denumirile de vânzare pot fi completate și cu o referire la aroma principală utilizată.

Articolul 7

Indicarea provenienței

În cazul în care este indicată proveniența produselor vitivinicole aromatizate, aceasta corespunde locului unde se produce produsul vitivinicol aromatizat. Proveniența se indică prin cuvintele „produs în (…)” sau se exprimă cu ajutorul unor termeni echivalenți, la care se adaugă numele statului membru sau al țării terțe corespunzătoare.

Articolul 8

Utilizarea versiunilor lingvistice la prezentarea și etichetarea produselor vitivinicole aromatizate

(1) Denumirile de vânzare prevăzute în caractere cursive în anexa II nu se traduc pe etichetă sau în prezentarea produselor vitivinicole aromatizate.

Atunci când sunt indicate în cuvinte, mențiunile suplimentare prevăzute în prezentul regulament sunt exprimate în cel puțin una din limbile oficiale ale Uniunii.

(2) Denumirea indicației geografice protejate în temeiul prezentului regulament apare pe etichetă în versiunea (versiunile) lingvistică (lingvistice) în care este înregistrată, chiar dacă indicația geografică înlocuiește denumirea de vânzare în conformitate cu articolul 5 alineatul (4).

În cazul în care denumirea unei indicații geografice protejate în temeiul prezentului regulament este scrisă folosind un alfabet nelatin, aceasta poate apărea și într-una sau mai multe din limbile oficiale ale Uniunii.

Articolul 9

Reglementări mai restrictive impuse de statele membre

Atunci când aplică o politică privind calitatea produselor vitivinicole aromatizate cu indicații geografice protejate în temeiul prezentului regulament, care sunt produse pe propriul teritoriu, sau în cazul stabilirii de noi indicații geografice, statele membre pot institui reglementări privind producția și descrierea care sunt mai restrictive decât cele menționate la articolul 4 și în anexele I și II, în măsura în care aceste reglementări sunt compatibile cu dreptul Uniunii.

CAPITOLUL III

INDICAȚIILE GEOGRAFICE

Articolul 10

Conținutul cererilor de protecție

(1) Cererile de protecție a denumirilor ca indicații geografice includ un dosar tehnic care conține:

(c) caietul de sarcini, astfel cum este menționat la alineatul (2); și

(2) Pentru a putea beneficia de o indicație geografică protejată în temeiul prezentului regulament, un produs trebuie să respecte caietul de sarcini corespunzător, care cuprinde cel puțin următoarele:

(c) dacă este cazul, procesele de producție deosebite și caietul de sarcini, precum și restricțiile relevante privind producerea produsului;

Articolul 11

Cererea de protecție referitoare la o arie geografică situată într-o țară terță

(1) În cazul în care cererea de protecție se referă la o arie geografică situată într-o țară terță, aceasta conține, pe lângă elementele prevăzute la articolul 10, o dovadă că denumirea în cauză este protejată în țara sa de origine.

(2) Cererea de protecție se transmite Comisiei fie direct de către solicitant, fie prin intermediul autorităților țării terțe în cauză.

(3) Cererea de protecție se întocmește în una dintre limbile oficiale ale Uniunii sau este însoțită de o traducere autorizată în una dintre aceste limbi.

Articolul 12

Solicitanți

(1) Orice grup de producători interesat sau, în cazuri excepționale, orice producător individual, poate depune o cerere de protecție a unei indicații geografice. La această cerere de protecție se pot asocia și alte părți interesate.

(2) Producătorii pot depune o cerere de protecție numai pentru produsele vitivinicole aromatizate pe care le produc.

(3) În cazul unei denumiri care desemnează o arie geografică transfrontalieră, se poate depune o cerere de protecție comună.

Articolul 13

Procedura preliminară la nivel național

(1) Cererile de protecție a unei indicații geografice pentru produse vitivinicole aromatizate originare din Uniune fac obiectul unei proceduri preliminare la nivel național în conformitate cu alineatele (2)-(7) din prezentul articol.

(2) Cererea de protecție se depune în statul membru de pe teritoriul căruia provine indicația geografică.

(3) Statul membru examinează cererea de protecție pentru a verifica respectarea condițiilor prevăzute în prezentul capitol.

Prin intermediul unei proceduri naționale, statul membru asigură publicarea adecvată a cererii de protecție și prevede o perioadă de cel puțin două luni de la data publicării în care orice persoană fizică sau juridică cu un interes legitim și care are reședința sau este stabilită pe teritoriul acestuia poate formula o obiecțiune la protecția propusă, prin depunerea unei declarații justificate în mod corespunzător pe lângă autoritățile statului membru.

(4) În cazul în care consideră că indicația geografică nu respectă cerințele relevante sau că este incompatibilă cu dreptul Uniunii în general, statul membru respinge cererea.

(5) În cazul în care consideră că cerințele relevante sunt respectate, statul membru:

Informațiile menționate la primul paragraf litera (b) sunt transmise în una dintre limbile oficiale ale Uniunii sau sunt însoțite de o traducere autorizată în una dintre aceste limbi.

(6) Statele membre adoptă actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentului articol până la 28 martie 2015.

(7) În cazul în care un stat membru nu dispune de o legislație națională în ceea ce privește protecția indicațiilor geografice, acesta poate, doar cu titlu tranzitoriu, să acorde protecție denumirii în cauză la nivel național în conformitate cu cerințele prezentului capitol. Această protecție produce efecte începând de la data la care cererea de protecție este depusă la Comisie și încetează la data la care se adoptă o decizie privind înregistrarea sau refuzul în temeiul prezentului capitol.

Articolul 14

Controlul de către Comisie

(1) Comisia aduce la cunoștința publicului data depunerii cererii de protecție.

(2) Comisia examinează cererile de protecție menționate la articolul 13 alineatul (5) pentru a verifica respectarea condițiilor prevăzute în prezentul capitol.

(3) În cazul în care consideră că sunt îndeplinite condițiile prevăzute în prezentul capitol, Comisia, prin intermediul unor acte de punere în aplicare adoptate fără aplicarea procedurii prevăzute la articolul 34 alineatul (2), publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene documentul unic menționat la articolul 10 alineatul (1) litera (d) și trimiterea la publicarea caietul de sarcini menționat la articolul 13 alineatul (5) litera (a).

(4) În cazul în care consideră că nu sunt îndeplinite condițiile prevăzute în prezentul capitol, Comisia decide, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, respingerea cererii. Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 34 alineatul (2).

Articolul 15

Procedura de exprimare a obiecțiunilor

În termen de două luni de la data publicării prevăzute la articolul 14 alineatul (3), orice stat membru sau țară terță sau orice persoană fizică sau juridică cu un interes legitim, care are reședința sau este stabilită într-un alt stat membru decât cel în care depune cererea de protecție sau într-o țară terță, poate formula o obiecțiune la protecția propusă, prin depunerea pe lângă Comisie a unei declarații justificate în mod corespunzător referitoare la condițiile de eligibilitate prevăzute în prezentul capitol.

În cazul persoanelor fizice sau juridice care au reședința sau sunt stabilite într-o țară terță, această declarație se depune fie direct, fie prin intermediul autorităților țării terțe în cauză, în termenul de două luni menționat la primul paragraf.

Articolul 16

Decizia privind protecția

Pe baza informațiilor de care dispune la încheierea procedurii de exprimare a obiecțiunilor menționate la articolul 15, Comisia, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, fie acordă protecția pentru indicația geografică care îndeplinește condițiile prevăzute în prezentul capitol și care este compatibilă cu dreptul Uniunii, fie respinge cererea, dacă aceste condiții nu sunt îndeplinite. Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 34 alineatul (2).

Articolul 17

Omonime

(1) O denumire pentru care se depune o cerere de protecție și care este omonimă sau parțial omonimă cu o altă denumire deja înregistrată în temeiul prezentului regulament, se înregistrează ținându-se seama în mod corespunzător de utilizările locale și tradiționale, precum și de orice risc de a crea confuzii.

(2) O denumire omonimă care induce consumatorii în eroare făcându-i să creadă că produsele provin dintr-un alt teritoriu nu se înregistrează, chiar dacă este exactă în ceea ce privește teritoriul, regiunea sau locul din care produsele respective sunt originare.

(3) Utilizarea unei denumiri omonime înregistrate este supusă condiției existenței în practică a unei diferențieri suficiente între denumirea omonimă deja înregistrată și denumirea înregistrată ulterior, având în vedere necesitatea de a asigura un tratament echitabil pentru producătorii respectivi și de a nu induce în eroare consumatorul.

Articolul 18

Motive de refuz al protecției

(1) Denumirile care au devenit generice nu sunt protejate ca indicații geografice.

În sensul prezentului capitol, prin „denumire devenită generică” se înțelege denumirea unui produs vitivinicol aromatizat care, deși se referă la locul sau regiunea unde acest produs a fost inițial obținut sau introdus pe piață, a devenit denumirea comună a unui produs vitivinicol aromatizat în cadrul Uniunii.

Pentru a stabili dacă o denumire a devenit sau nu generică, se va ține seama de toți factorii relevanți, în special de:

(2) O denumire nu este protejată ca indicație geografică în cazul în care, având în vedere reputația și notorietatea unei mărci, protecția este de natură să inducă în eroare consumatorul cu privire la identitatea reală a produsului vitivinicol aromatizat.

Articolul 19

Relația cu mărcile

(1) În cazul în care o indicație geografică este protejată în temeiul prezentului regulament, înregistrarea unei mărci a cărei utilizare intră sub incidența articolului 20 alineatul (2) și care se raportează la un produs vitivinicol aromatizat este refuzată dacă cererea de înregistrare a mărcii este depusă după data depunerii pe lângă Comisie a cererii de protecție a indicației geografice și dacă prin cererea respectivă s-a obținut protecția indicației geografice.

Mărcile înregistrate cu încălcarea dispozițiilor de la primul paragraf se anulează.

(2) Fără a aduce atingere articolului 17 alineatul (2), o marcă a cărei utilizare intră sub incidența articolului 20 alineatul (2) și pentru care a fost depusă o cerere, care a fost înregistrată sau, dacă această posibilitate este prevăzută de legislația în cauză, a fost consacrată prin utilizare pe teritoriul Uniunii anterior datei depunerii pe lângă Comisie a cererii de protecție a indicației geografice, poate fi utilizată în continuare și reînnoită fără să se aducă atingere protecției indicației geografice, cu condiția să nu existe motivele de anulare sau de revocare a mărcii prevăzute de Directiva 2008/95/CE a Parlamentului European și a Consiliului ( 13 ) sau de Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului ( 14 ).

În astfel de cazuri, este permisă utilizarea indicației geografice alături de mărcile relevante.

Articolul 20

Protecție

(1) Indicațiile geografice protejate în temeiul prezentului regulament pot fi utilizate de orice agent economic care comercializează un produs vitivinicol aromatizat produs în conformitate cu caietul de sarcini corespunzător.

(2) Indicațiile geografice protejate în temeiul prezentului regulament, precum și produsele vitivinicole aromatizate care utilizează denumirile protejate respective în conformitate cu caietul de sarcini al produsului sunt protejate față de:

(c) orice mențiune falsă sau înșelătoare privind proveniența, originea, natura sau calitățile esențiale ale produsului, care figurează pe partea interioară sau exterioară a ambalajului, în materialul publicitar sau în documentele aferente produsului vitivinicol respectiv, precum și utilizarea unui ambalaj de natură să creeze o impresie greșită cu privire la originea produsului;

(3) Indicațiile geografice protejate în temeiul prezentului regulament nu devin generice în Uniune în înțelesul articolului 18 alineatul (1).

(4) Statele membre adoptă măsurile administrative și juridice corespunzătoare pentru a preveni sau a împiedica utilizarea ilegală a indicațiilor geografice protejate în temeiul prezentului regulament menționate la alineatul (2).

Articolul 21

Registru

Comisia întocmește și actualizează, prin intermediul unor acte de punere în aplicare adoptate fără aplicarea procedurii prevăzute la articolul 34 alineatul (2), un registru electronic al indicațiilor geografice protejate în temeiul prezentului regulament pentru produse vitivinicole aromatizate, care este accesibil publicului.

Indicațiile geografice care privesc produse din țări terțe protejate în Uniune în temeiul unui acord internațional la care Uniunea este parte pot fi înscrise în registrul menționat la primul paragraf ca indicații geografice protejate în temeiul prezentului regulament.

Articolul 22

Desemnarea autorității competente

(1) Statele membre desemnează autoritatea competentă sau autoritățile competente responsabile cu controalele privind obligațiile prevăzute în prezentul capitol, în conformitate cu criteriile stabilite la articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 882/2004 al Parlamentului European și al Consiliului ( 15 ).

(2) Statele membre garantează că orice operator care respectă dispozițiile prezentului capitol are dreptul de a face obiectul unui sistem de controale.

(3) Statele membre informează Comisia în legătură cu autoritatea competentă sau autoritățile competente menționate la alineatul (1). Comisia publică numele și adresele acestora, pe care le actualizează periodic.

Articolul 23

Verificarea respectării caietului de sarcini

(1) În ceea ce privește indicațiile geografice protejate în temeiul prezentului regulament referitoare la o arie geografică din cadrul Uniunii, verificarea anuală a respectării caietului de sarcini al produsului, efectuată în cursul producției sau după condiționarea produsului vitivinicol aromatizat, este asigurată de:

Cheltuielile aferente sunt suportate de agenții economici care fac obiectul acestei verificări.

(2) În ceea ce privește indicațiile geografice protejate în temeiul prezentului regulament referitoare la o arie geografică dintr-o țară terță, verificarea anuală a respectării caietul de sarcini, efectuată în cursul producției sau după condiționarea produsului vitivinicol aromatizat, este asigurată de:

(3) Organismele menționate la alineatul (1) litera (b) și la alineatul (2) litera (b) respectă standardul EN ISO/IEC 17065:2012 (Evaluarea conformității – Cerințe pentru organismele de certificare a produselor, proceselor și serviciilor) și sunt acreditate în conformitate cu acestea.

(4) Atunci când verifică respectarea caietului de sarcini, autoritatea sau autoritățile menționate la alineatul (1) litera (a) și la alineatul (2) litera (a) oferă garanții corespunzătoare de obiectivitate și imparțialitate și dispun de personal calificat și de resursele necesare pentru a-și îndeplini atribuțiile.

Articolul 24

Modificări ale caietului de sarcini

(1) Orice solicitant care îndeplinește condițiile de la articolul 12 poate depune o cerere de aprobare a unei modificări a caietului de sarcini pentru o indicație geografică protejată în temeiul prezentului regulament, în special pentru a ține seama de evoluția cunoștințelor științifice și tehnice sau pentru a redefini aria geografică menționată la articolul 10 alineatul (2) litera (d). Cererile descriu și motivează modificările solicitate.

(2) În cazul în care modificarea propusă implică una sau mai multe modificări ale documentului unic menționat la articolul 10 alineatul (1) litera (d), articolele 13-16 se aplică mutatis mutandis cererii de modificare. Cu toate acestea, în cazul în care modificarea propusă este minoră, Comisia decide, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, dacă aprobă cererea fără a urma procedura prevăzută la articolul 14 alineatul (2) și la articolul 15, iar în cazul aprobării, Comisia procedează la publicarea elementelor menționate la articolul 14 alineatul (3). Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 34 alineatul (2).

Articolul 25

Anulare

În cazul în care respectarea caietului de sarcini care corespunde unei indicații geografice nu mai este asigurată, Comisia poate decide, din proprie inițiativă sau la cererea motivată în mod corespunzător a unui stat membru, a unei țări terțe sau a unei persoane fizice sau juridice care are un interes legitim, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, anularea protecției indicației geografice respective. Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 34 alineatul (2).

Articolele 13-16 se aplică mutatis mutandis.

Articolul 26

Denumiri geografice existente

(1) Denumirile geografice ale produselor vitivinicole aromatizate enumerate în anexa II la Regulamentul (CEE) nr. 1601/91 și orice denumiri geografice transmise unui stat membru și aprobate de acesta înainte de 27 martie 2014 sunt automat protejate ca indicații geografice în temeiul prezentului regulament. Prin intermediul unor acte de punere în aplicare adoptate fără aplicarea procedurii prevăzute la articolul 34 alineatul (2) din prezentul regulament, Comisia le înscrie în registrul prevăzut la articolul 21 din prezentul regulament.

(2) În ceea ce privește denumirile geografice existente menționate la alineatul (1), statele membre transmit Comisiei:

(3) Denumirile geografice existente menționate la alineatul (1), pentru care informațiile menționate la alineatul (2) nu sunt prezentate până la 28 martie 2017 pierd protecția în temeiul prezentului regulament. Comisia poate adopta, prin intermediul unor acte de punere în aplicare adoptate fără aplicarea procedurii prevăzute la articolul 34 alineatul (2), măsurile oficiale corespunzătoare de eliminare a unor astfel de denumiri din registrul prevăzut la articolul 21.

(4) Articolul 25 nu se aplică în ceea ce privește denumirile geografice existente menționate la alineatul (1) din prezentul articol.

Până la 28 martie 2018, Comisia poate decide din proprie inițiativă, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, anularea protecției denumirilor geografice existente menționate la alineatul (1) din prezentul articol dacă acestea nu sunt în conformitate cu articolul 2 punctul (3). Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 34 alineatul (2).

Articolul 27

Taxe

Statele membre pot percepe o taxă pentru acoperirea cheltuielilor lor, inclusiv a celor efectuate la examinarea cererilor de protecție, a declarațiilor de opoziție, a cererilor de modificare și a cererilor de anulare în temeiul prezentului capitol.

Articolul 28

Competențe delegate

(1) Pentru a ține seama de caracteristicile specifice ale producției din aria geografică delimitată, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 33 privind:

(2) Pentru a asigura calitatea și trasabilitatea produselor, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 33 pentru a stabili condițiile în care caietul de sarcini poate include cerințe suplimentare față de cele menționate la articolul 10 alineatul (2) litera (f).

(3) Pentru a garanta drepturile sau interesele legitime ale producătorilor sau ale agenților economici, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 33 privind:

(c) stabilirea condițiilor de respectat în ceea ce privește cererile de protecție a unei indicații geografice, controlul efectuat de Comisie, procedura de exprimare a obiecțiunilor, precum și procedurile pentru modificarea și anularea indicațiilor geografice;

(4) Pentru a asigura o protecție adecvată, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 33 privind restricțiile cu privire la denumirea protejată.

Articolul 29

Competențe de executare

(1) Comisia poate adopta, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, toate măsurile necesare referitoare la prezentul capitol cu privire la:

(c) depunerea cererilor transfrontaliere;

Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 34 alineatul (2).

(2) Comisia poate adopta prin intermediul unor acte de punere în aplicare, toate măsurile necesare referitoare la prezentul capitol cu privire la procedura aplicabilă, inclusiv admisibilitatea, în cazul examinării cererilor de protecție sau al aprobării unei modificări a unei indicații geografice, precum și la procedura aplicabilă, inclusiv admisibilitatea, în cazul cererilor de anulare, de conversie sau de exprimare a unei obiecțiuni și la transmiterea informațiilor cu privire la denumirile geografice protejate existente, în special în ceea ce privește:

(c) mențiunile cu privire la fapte, probele și documentele justificative care urmează să fie depuse în sprijinul cererii sau solicitării.

Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 34 alineatul (2).

Articolul 30

Cererea sau solicitarea inadmisibilă

Atunci când se consideră că o cerere sau o solicitare prezentată în temeiul prezentului capitol nu poate fi acceptată, Comisia decide, prin intermediul unor acte de punere în aplicare adoptate fără aplicarea procedurii prevăzute la articolul 34 alineatul (2), respingerea pe criteriul inadmisibilității.

CAPITOLUL IV

DISPOZIȚII GENERALE, TRANZITORII ȘI FINALE

Articolul 31

Controale și verificări ale produselor vitivinicole aromatizate

(1) Statele membre sunt responsabile cu controalele produselor vitivinicole aromatizate. Statele membre iau măsurile necesare pentru a garanta respectarea dispozițiilor prezentului regulament și, în special, desemnează autoritatea competentă sau autoritățile competente responsabile cu controalele în ceea ce privește obligațiile instituite prin prezentul regulament în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 882/2004.

(2) Atunci când este necesar, Comisia adoptă, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, normele privind controalele administrative și fizice efectuate de statele membre în ceea ce privește obligațiile care decurg din aplicarea prezentului regulament.

Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 34 alineatul (2).

Articolul 32

Schimbul de informații

(1) Statele membre și Comisia își notifică reciproc toate informațiile necesare pentru aplicarea prezentului regulament și pentru respectarea obligațiilor internaționale referitoare la produsele vitivinicole aromatizate. Dacă este cazul, informațiile pot fi transmise sau puse la dispoziția autorităților competente ale țărilor terțe și pot fi publicate.

(2) Pentru ca notificările menționate la alineatul (1) să se efectueze în mod rapid, eficient, corect și rentabil, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 33 pentru a stabili:

(c) normele privind drepturile de acces la informațiile sau sistemele de informații disponibile;

(3) Comisia adoptă, prin intermediul unor acte de punere în aplicare:

(c) modalități de transmitere sau de punere a informațiilor și documentelor la dispoziția statelor membre, a autorităților competente din țări terțe sau a publicului.

Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 34 alineatul (2).

Articolul 33

Exercitarea delegării de competențe

(1) Competența de a adopta acte delegate este conferită Comisiei în condițiile prevăzute în prezentul articol.

(2) Competența de a adopta acte delegate menționată la articolul 4 alineatul (2), articolul 28, articolul 32 alineatul (2) și articolul 36 alineatul (1) se conferă Comisiei pe o perioadă de cinci ani de la 27 martie 2014. Comisia prezintă un raport privind delegarea de competențe cel târziu cu nouă luni înainte de încheierea perioadei de cinci ani. Delegarea de competențe se prelungește tacit cu perioade de timp identice, cu excepția cazului în care Parlamentul European sau Consiliul se opun prelungirii respective cel târziu cu trei luni înainte de încheierea fiecărei perioade.

(3) Delegarea de competențe menționată la articolul 4 alineatul (2), articolul 28, articolul 32 alineatul (2) și articolul 36 alineatul (1) poate fi revocată oricând de Parlamentul European sau de Consiliu. O decizie de revocare pune capăt delegării de competențe specificată în decizia respectivă. Decizia produce efecte din ziua care urmează datei publicării acesteia în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau de la o dată ulterioară menționată în decizie. Decizia nu aduce atingere actelor delegate care sunt deja în vigoare.

(4) De îndată ce adoptă un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului.

(5) Un act delegat adoptat în temeiul articolului 4 alineatul (2), articolului 28, articolului 32 alineatul (2) și articolului 36 alineatul (1) intră în vigoare numai în cazul în care nici Parlamentul European și nici Consiliul nu au formulat obiecțiuni în termen de două luni de la notificarea acestuia către Parlamentul European și Consiliu sau în cazul în care, înaintea expirării termenului respectiv, Parlamentul European și Consiliul au informat Comisia că nu vor formula obiecțiuni. Respectivul termen se prelungește cu două luni la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.

Articolul 34

Procedura comitetului

(1) Comisia este asistată de Comitetul pentru produse vitivinicole aromatizate. Respectivul comitet este un comitet în înțelesul Regulamentului (UE) nr. 182/2011.

(2) În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.

În cazul actelor de punere în aplicare menționate la articolul 4 alineatul (3) primul paragraf și la articolul 29 alineatul (1) litera (b), în cazul în care comitetul nu emite un aviz, Comisia nu adoptă proiectul de act de punere în aplicare și se aplică articolul 5 alineatul (4) al treilea paragraf din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.

Articolul 35

Abrogare

Regulamentul (CEE) nr. 1601/91 se abrogă începând cu 28 martie 2015.

Trimiterile la regulamentul abrogat se interpretează ca trimiteri la prezentul regulament și se citesc în conformitate cu tabelul de corespondență din anexa III la prezentul regulament.

Articolul 36

Măsuri tranzitorii

(1) Pentru a facilita trecerea de la normele prevăzute de Regulamentul (CEE) nr. 1601/91 la cele stabilite prin prezentul regulament, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate, acolo unde este cazul, în conformitate cu articolul 33 privind adoptarea de măsuri de modificare a prezentului regulament sau de derogare de la acesta, care rămân în vigoare până la 28 martie 2018.

(2) Produsele vitivinicole aromatizate care nu respectă cerințele prezentului regulament, dar care au fost produse în conformitate cu Regulamentul (CEE) nr. 1601/91 înainte de ►C1 28 martie 2015 ◄ pot fi introduse pe piață până la epuizarea stocurilor.

(3) Produsele vitivinicole aromatizate care respectă articolele 1-6 și articolul 9 din prezentul regulament și care au fost produse înainte de ►C1 28 martie 2015 ◄ pot fi introduse pe piață până la epuizarea stocurilor cu condiția ca aceste produse să respecte Regulamentul (CEE) nr. 1601/91 în toate privințele care nu sunt reglementate de articolele 1-6 și articolul 9 din prezentul regulament.

Articolul 37

Intrarea în vigoare

Prezentul regulament intră în vigoare în a șaptea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

Prezentul regulament se aplică de la 28 martie 2015. Cu toate acestea, articolul 36 alineatele (1) și (3) se aplică de la 27 martie 2014.

Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.

ANEXA I

DEFINIȚII, CERINȚE ȘI RESTRICȚII TEHNICE

1. Arome

(i) substanțele aromatizante naturale și/sau preparatele aromatizante definite la articolul 3 alineatul (2) literele (c) și (d) din Regulamentul (CE) nr. 1334/2008;

Adăugarea acestui tip de substanțe conferă produsului final caracteristici organoleptice diferite de cele ale vinului.

2. Îndulcirea

Pentru îndulcirea produselor vitivinicole aromatizate sunt autorizate următoarele produse:

(b) must de struguri, must de struguri concentrat, must de struguri concentrat rectificat, definite la partea II punctele 10, 13 și 14 din anexa VII la Regulamentul (UE) nr. 1308/2013;