02014R1322 — RO — 26.06.2018 — 002.001

Acest document are doar scop informativ și nu produce efecte juridice. Instituțiile Uniunii nu își asumă răspunderea pentru conținutul său. Versiunile autentice ale actelor relevante, inclusiv preambulul acestora, sunt cele publicate în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene și disponibile pe site-ul EUR-Lex. Aceste texte oficiale pot fi consultate accesând linkurile integrate în prezentul document.

►B REGULAMENTUL DELEGAT (UE) NR. 1322/2014 AL COMISIEI din 19 septembrie 2014 de completare și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 167/2013 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește construcția vehiculelor și cerințele generale pentru omologarea de tip a vehiculelor agricole și forestiere (Text cu relevanță pentru SEE) (JO L 364 18.12.2014, p. 1)

Astfel cum a fost modificat prin:









▼B

REGULAMENTUL DELEGAT (UE) NR. 1322/2014 AL COMISIEI

din 19 septembrie 2014

de completare și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 167/2013 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește construcția vehiculelor și cerințele generale pentru omologarea de tip a vehiculelor agricole și forestiere

(Text cu relevanță pentru SEE)







CAPITOLUL I

OBIECT ȘI DEFINIȚII

Articolul 1

Obiectul

Prezentul regulament stabilește cerințele tehnice detaliate și procedurile de încercare în ceea ce privește proiectarea, construcția și asamblarea vehiculului pentru omologarea vehiculelor agricole și forestiere și a sistemelor, componentelor și unităților tehnice separate ale acestora, modalitățile detaliate și cerințele referitoare la procedurile de omologare de tip, încercările virtuale și conformitatea producției, specificații tehnice cu privire la accesul la informațiile referitoare la repararea și întreținerea vehiculelor, precum și standardele de performanță și criteriile de evaluare a serviciilor tehnice în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 167/2013.

Articolul 2

Definiții

Se aplică următoarele definiții:

1. „punct de referință al scaunului” (S) înseamnă punctul de intersecție situat în planul median longitudinal al scaunului între planul tangențial pe partea inferioară a spătarului tapițat și un plan orizontal. Acest plan orizontal taie suprafața inferioară a bazei scaunului cu 150 de mm înainte de punctul de referință al scaunului (S), după cum este prevăzut în apendicele 8 la anexa XIV;

2. „dispozitiv de comandă” înseamnă orice dispozitiv care prin acțiunea sa directă modifică starea sau funcționarea tractorului sau a altor echipamente cuplate la acesta;

3. „scut” înseamnă un dispozitiv de protecție așezat imediat în fața unei piese periculoase și care, fie singur, fie împreună cu alte piese ale mașinii, asigură protecție, din toate părțile, împotriva contactului cu piesa periculoasă;

4. „apărătoare” înseamnă un dispozitiv de protecție care, prin șine, grilaje sau alte dispozitive similare, asigură distanța de siguranță necesară pentru a împiedica contactul cu piesele periculoase;

5. „panou” înseamnă un dispozitiv de protecție așezat în fața piesei periculoase și care asigură protecție împotriva contactului cu aceasta în partea acoperită;

6. „fixare fermă” înseamnă că îndepărtarea acestor dispozitive este posibilă numai cu ajutorul unor scule;

7. „suprafață fierbinte” înseamnă orice suprafață de metal a tractorului care atinge, în cursul utilizării normale prevăzute de producător, o temperatură mai mare de 85 °C sau orice suprafață de plastic care ajunge la o temperatură mai mare de 100 °C.







CAPITOLUL II

CERINȚE PRIVIND CONSTRUCȚIA VEHICULELOR ȘI CERINȚE GENERALE PRIVIND OMOLOGAREA DE TIP

Articolul 3

Obligațiile generale ale producătorului privind construcția vehiculelor

(1) Producătorii echipează vehiculele agricole și forestiere cu sisteme, componente și unități tehnice separate care afectează securitatea în muncă care sunt proiectate, construite și asamblate astfel încât să permită vehiculului, în condiții normale de utilizare și întreținut în conformitate cu indicațiile producătorului, să fie în conformitate cu cerințele tehnice detaliate și cu procedurile de încercare prevăzute la articolele 4-32.

(2) Prin intermediul unor încercări fizice demonstrative, producătorii demonstrează autorității de omologare că vehiculele agricole și forestiere puse la dispoziție pe piață, înmatriculate sau puse în exploatare în Uniune respectă cerințele tehnice detaliate și procedurile de încercare prevăzute la articolele 4-32.

(3) Producătorii asigură conformitatea pieselor de schimb și a echipamentele comercializate sau puse în exploatare pe teritoriul Uniunii cu cerințele tehnice detaliate și procedurile de încercare menționate în prezentul regulament. Un vehicul agricol și forestier omologat echipat cu o astfel de piesă de schimb sau echipament trebuie să îndeplinească aceleași cerințe de încercare și valori-limită ale performanței ca un vehicul echipat cu o piesă originală.

(4) Producătorii se asigură că sunt respectate procedurile de omologare de tip privind verificarea conformității producției în ceea ce privește cerințele detaliate în materie de construcție a vehiculului stabilite în prezentul regulament.

Articolul 4

Aplicarea regulamentelor CEE-ONU

Regulamentele CEE-ONU și amendamentele la acestea prevăzute în anexa I la prezentul regulament se aplică omologării de tip a vehiculelor agricole și forestiere în condițiile prevăzute în prezentul regulament.

Articolul 5

Recunoașterea rapoartelor de încercare emise pe baza codurilor OCDE în scopul omologării UE de tip

În conformitate cu articolul 50 din Regulamentul (UE) nr. 167/2013, rapoartele de încercare emise pe baza codurilor OCDE enumerate în anexa II la prezentul regulament sunt recunoscute în scopul omologării UE de tip ca o alternativă la rapoartele de încercare emise pe baza prezentului regulament.

Articolul 6

Dispoziții cu privire la procedurile de omologare de tip, inclusiv cerințele referitoare la încercări virtuale

Dispozițiile referitoare la procedurile de omologare de tip la care se face referire la articolul 20 alineatul (8) din Regulamentul (UE) nr. 167/2013 și cerințele referitoare la încercări virtuale menționate la articolul 27 alineatul (6) din respectivul regulament sunt stabilite în anexa III la prezentul regulament.

Articolul 7

Dispoziții cu privire la conformitatea producției

Dispozițiile cu privire la conformitatea producției menționate la articolul 28 alineatul (6) din Regulamentul (UE) nr. 167/2013 sunt stabilite în anexa IV la prezentul regulament.

Articolul 8

Cerințe legate de accesul la informațiile privind reparațiile și întreținerea

Cerințele legate de accesul la informațiile privind reparațiile și întreținerea menționate la articolul 53 alineatul (12) din Regulamentul (UE) nr. 167/2013 sunt stabilite în anexa V la prezentul regulament.

Articolul 9

Cerințe aplicabile structurilor de protecție în caz de răsturnare (încercări dinamice)

Procedurile de încercare și cerințele aplicabile structurilor de protecție în caz de răsturnare în ceea ce privește încercarea dinamică pentru vehiculele din categoriile T1, T4.2 și T4.3 menționate la articolul 18 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 167/2013 se efectuează și se verifică în conformitate cu anexa VI la prezentul regulament.

Articolul 10

Cerințe aplicabile structurilor de protecție în caz de răsturnare (tractoare cu șenile)

Procedurile de încercare și cerințele aplicabile structurilor de protecție în caz de răsturnare în ceea ce privește tractoarele cu șenile pentru vehiculele din categoriile C1, C2, C4.2 și C4.3 menționate la articolul 18 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 167/2013 se efectuează și se verifică în conformitate cu anexa VII la prezentul regulament.

Articolul 11

Cerințe aplicabile structurilor de protecție în caz de răsturnare (încercări statice)

Ca alternativă la cerințele prevăzute la articolul 9 și articolul 10, producătorii pot alege să respecte cerințele prevăzute la prezentul articol, dacă tipul de vehicul se încadrează în domeniul de aplicare prevăzut în anexa VIII la prezentul regulament. Procedurile de încercare și cerințele aplicabile structurilor de protecție în caz de răsturnare în ceea ce privește încercarea statică pentru vehiculele din categoriile T1/C1, T4.2/C4.2 și T4.3/C4.3 menționate la articolul 18 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 167/2013 se efectuează și se verifică în conformitate cu anexa VIII la prezentul regulament.

Articolul 12

Cerințe aplicabile structurilor de protecție în caz de răsturnare (structuri de protecție în caz de răsturnare montate în față pe tractoare cu ecartament îngust)

Procedurile de încercare și cerințele aplicabile structurilor de protecție în caz de răsturnare montate în față în ceea ce privește tractoarele cu ecartament îngust ►M2 pentru vehiculele din categoriile T2/C2, T3/C3 și T4.3/C4.3 ◄ menționate la articolul 18 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 167/2013 se efectuează și se verifică în conformitate cu anexa IX la prezentul regulament.

Articolul 13

Cerințe aplicabile structurilor de protecție în caz de răsturnare (structuri de protecție în caz de răsturnare montate în spate pe tractoare cu ecartament îngust)

Procedurile de încercare și cerințele aplicabile structurilor de protecție în caz de răsturnare montate în spate în ceea ce privește tractoarele cu ecartament îngust pentru vehiculele din categoriile T2/C2, T3/C3 și T4.3/C4.3 menționate la articolul 18 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 167/2013 se efectuează și se verifică în conformitate cu anexa X la prezentul regulament.

Articolul 14

Cerințe aplicabile structurilor de protecție în cazul căderii de obiecte

Procedurile de încercare și cerințele aplicabile structurilor de protecție în cazul căderii de obiecte pentru vehiculele din categoriile T și C menționate la articolul 18 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 167/2013 se efectuează și se verifică în conformitate cu anexa XI la prezentul regulament.

Articolul 15

Cerințe aplicabile scaunelor pentru pasageri

Procedurile de încercare și cerințele aplicabile scaunelor pentru pasageri pentru vehiculele din categoriile T și C menționate la articolul 18 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul (UE) nr. 167/2013 se efectuează și se verifică în conformitate cu anexa XII la prezentul regulament.

Articolul 16

Cerințe privind nivelul zgomotului la care este expus conducătorul auto

Procedurile de încercare și cerințele aplicabile nivelului zgomotului la care este expus conducătorul auto pentru vehiculele din categoriile T și C menționate la articolul 18 alineatul (2) litera (d) din Regulamentul (UE) nr. 167/2013 se efectuează și se verifică în conformitate cu anexa XIII la prezentul regulament.

Articolul 17

Cerințe aplicabile scaunului conducătorului auto

Procedurile de încercare și cerințele aplicabile scaunului conducătorului auto pentru vehiculele din categoriile T și C menționate la articolul 18 alineatul (2) litera (e) din Regulamentul (UE) nr. 167/2013 se efectuează și se verifică în conformitate cu anexa XIV la prezentul regulament.

Articolul 18

Cerințe privind spațiul de manevră și accesul la postul de conducere

Procedurile de încercare și cerințele aplicabile spațiului de manevră și accesului la postul de conducere pentru vehiculele din categoriile T și C menționate la articolul 18 alineatul (2) litera (f) din Regulamentul (UE) nr. 167/2013 se efectuează și se verifică în conformitate cu anexa XV la prezentul regulament.

Articolul 19

Cerințe aplicabile prizelor de putere

Procedurile de încercare și cerințele aplicabile prizelor de putere pentru vehiculele din categoriile T și C menționate la articolul 18 alineatul (2) litera (g) din Regulamentul (UE) nr. 167/2013 se efectuează și se verifică în conformitate cu anexa XVI la prezentul regulament.

Articolul 20

Cerințe aplicabile protecției elementelor de acționare

Procedurile de încercare și cerințele aplicabile protecției elementelor de acționare pentru vehiculele din categoriile T și C menționate la articolul 18 alineatul (2) litera (h) din Regulamentul (UE) nr. 167/2013 se efectuează și se verifică în conformitate cu anexa XVII la prezentul regulament.

Articolul 21

Cerințe aplicabile ancorajelor centurilor de siguranță

Procedurile de încercare și cerințele aplicabile ancorajelor centurilor de siguranță pentru vehiculele din categoriile T și C menționate la articolul 18 alineatul (2) litera (i) din Regulamentul (UE) nr. 167/2013 se efectuează și se verifică în conformitate cu anexa XVIII la prezentul regulament.

Articolul 22

Cerințe aplicabile centurilor de siguranță

Procedurile de încercare și cerințele aplicabile centurilor de siguranță pentru vehiculele din categoriile T și C menționate la articolul 18 alineatul (2) litera (j) din Regulamentul (UE) nr. 167/2013 se efectuează și se verifică în conformitate cu anexa XIX la prezentul regulament.

Articolul 23

Cerințe aplicabile protecției împotriva obiectelor penetrante

Procedurile de încercare și cerințele aplicabile protecției împotriva obiectelor penetrante pentru vehiculele din categoriile T și C menționate la articolul 18 alineatul (2) litera (k) din Regulamentul (UE) nr. 167/2013 se efectuează și se verifică în conformitate cu anexa XX la prezentul regulament.

Articolul 24

Cerințe aplicabile sistemelor de evacuare

Procedurile de încercare și cerințele aplicabile sistemelor de evacuare pentru vehiculele din categoriile T și C menționate la articolul 18 alineatul (2) litera (l) din Regulamentul (UE) nr. 167/2013 se efectuează și se verifică în conformitate cu anexa XXI la prezentul regulament.

Articolul 25

Cerințe aplicabile manualului de utilizare

Cerințele aplicabile manualului de utilizare, inclusiv aspectele referitoare la protecția împotriva substanțelor periculoase și la exploatarea și întreținerea vehiculului, pentru vehiculele din categoriile T, C, R și S menționate la literele (l), (n) și (q) de la articolul 18 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 167/2013 sunt stabilite în anexa XXII la prezentul regulament.

Articolul 26

Cerințe aplicabile dispozitivelor de comandă, inclusiv cele referitoare la siguranța și fiabilitatea sistemelor de comandă și a dispozitivelor de oprire de urgență și automate

Procedurile de încercare și cerințele aplicabile dispozitivelor de comandă, inclusiv cele referitoare la siguranța și fiabilitatea sistemelor de comandă și a dispozitivelor de oprire de urgență și automate pentru vehiculele din categoriile T și C menționate la articolul 18 alineatul (2) litera (o) din Regulamentul (UE) nr. 167/2013 se efectuează și se verifică în conformitate cu anexa XXIII la prezentul regulament.

Articolul 27

Cerințe aplicabile protecției împotriva altor riscuri mecanice

Procedurile de încercare și cerințele aplicabile protecției împotriva riscurilor mecanice, inclusiv aspectele referitoare la protecția împotriva suprafețelor rugoase, a marginilor și a unghiurilor ascuțite, a spargerii conductelor care transportă lichide, precum și a deplasării necontrolate a vehiculului, altele decât cele menționate la articolele 9-14, 19 și 23 pentru vehiculele din categoriile T, C, R și S menționate la articolul 18 alineatul (2) litera (p) din Regulamentul (UE) nr. 167/2013, se efectuează și se verifică în conformitate cu anexa XXIV la prezentul regulament.

Articolul 28

Cerințele aplicabile apărătoarelor și dispozitivelor de protecție

Procedurile de încercare și cerințele aplicabile apărătoarelor și dispozitivelor de protecție pentru vehiculele din categoriile T și C menționate la articolul 18 alineatul (2) litera (r) din Regulamentul (UE) nr. 167/2013 se efectuează și se verifică în conformitate cu anexa XXV la prezentul regulament.

Articolul 29

Cerințe aplicabile informațiilor, avertizărilor și marcajelor

Procedurile de încercare și cerințele aplicabile informațiilor, avertizărilor și marcajelor, inclusiv aspectele referitoare la semnalele de avertizare cu privire la frânare și la operarea și întreținerea vehiculului pentru vehiculele din categoriile T și C menționate la articolul 18 alineatul (2) litera (s) din Regulamentul (UE) nr. 167/2013 se efectuează și se verifică în conformitate cu anexa XXVI la prezentul regulament.

Articolul 30

Cerințe aplicabile materialelor și produselor

Procedurile de încercare și cerințele aplicabile materialelor și produselor pentru vehiculele din categoriile T și C menționate la articolul 18 alineatul (2) litera (t) din Regulamentul (UE) nr. 167/2013 se efectuează și se verifică în conformitate cu anexa XXVII la prezentul regulament.

Articolul 31

Cerințe aplicabile bateriilor

Procedurile de încercare și cerințele aplicabile bateriilor pentru vehiculele din categoriile T și C menționate la articolul 18 alineatul (2) litera (u) din Regulamentul (UE) nr. 167/2013 se efectuează și se verifică în conformitate cu anexa XXVIII la prezentul regulament.

Articolul 32

Cerințe aplicabile protecției împotriva substanțelor periculoase

Procedurile de încercare și cerințele aplicabile protecției împotriva substanțelor periculoase pentru vehiculele din categoriile T și C menționate la articolul 18 alineatul (2) litera (l) din Regulamentul (UE) nr. 167/2013 se efectuează și se verifică în conformitate cu anexa XXIX la prezentul regulament.







CAPITOLUL III

CERINȚE LEGATE DE SERVICIILE TEHNICE

Articolul 33

Standarde de performanță și evaluarea serviciilor tehnice

Serviciile tehnice trebuie să respecte standardele de performanță și procedura evaluării lor prevăzute la articolul 61 din Regulamentul (UE) nr. 167/2013, care se verifică în conformitate cu anexa XXX la prezentul regulament.

Articolul 34

Permisibilitatea încercărilor interne

Încercările realizate de către serviciile tehnice interne menționate la articolul 60 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 167/2013 se efectuează doar în cazurile permise de anexa III la prezentul regulament.







CAPITOLUL IV

OMOLOGAREA NAȚIONALĂ DE TIP A VEHICULELOR, A SISTEMELOR, A COMPONENTELOR SAU A UNITĂȚILOR TEHNICE SEPARATE

Articolul 35

Omologarea națională de tip a vehiculelor, a sistemelor, a componentelor sau a unităților tehnice separate

Autoritățile naționale nu pot refuza acordarea omologării naționale de tip pentru un anumit tip de vehicul, sistem, componentă sau unitate tehnică separată din motive ce privesc cerințele de construcție dacă vehiculul, sistemul, componenta sau unitatea tehnică separată este în conformitate cu cerințele stabilite în prezentul regulament.







CAPITOLUL V

DISPOZIȚII FINALE

▼M2

Articolul 35a

Dispoziții tranzitorii

1. Până la 26 iunie 2018, autoritățile naționale continuă să acorde omologări de tip tipurilor de vehicule agricole și forestiere sau tipurilor de sisteme, componente sau unități tehnice separate în conformitate cu prezentul regulament, în versiunea acestuia aplicabilă la data de 25 iunie 2018.

2. Până la 31 decembrie 2018, statele membre permit introducerea pe piață, înmatricularea sau punerea în exploatare a vehiculelor agricole și forestiere, a sistemelor, componentelor sau unităților tehnice separate pe baza unui tip omologat în conformitate cu prezentul regulament, în versiunea acestuia aplicabilă la data de 25 iunie 2018.

▼B

Articolul 36

Modificări la anexa I la Regulamentul (UE) nr. 167/2013

Anexa I la Regulamentul (UE) nr. 167/2013 se modifică după cum urmează:

1. la rândul nr. 39, intrările care corespund categoriilor de vehicule Ca și Cb se înlocuiesc cu „X”;

2. la rândul nr. 41, intrările care corespund categoriilor de vehicule T2a și T2b se înlocuiesc cu „X”;

3. la rândul nr. 43, intrările care corespund categoriilor de vehicule Ca și Cb se înlocuiesc cu „X”;

4. la rândul nr. 44, intrările care corespund categoriilor de vehicule Ca și Cb se înlocuiesc cu „X”.

Articolul 37

Intrare în vigoare și aplicarea

Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

Se aplică de la 1 ianuarie 2016.

Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.









ANEXE







Număr anexă Titlu anexă Cerințe privind construcția vehiculelor și cerințe generale privind omologarea de tip I Aplicarea regulamentelor CEE-ONU II Recunoașterea rapoartelor de încercare emise pe baza codurilor OCDE în scopul omologării UE de tip III Dispoziții cu privire la procedurile de omologare de tip, inclusiv cerințele referitoare la încercare virtuală IV Dispoziții cu privire la conformitatea producției V Cerințe aplicabile accesului la informațiile privind reparațiile și întreținerea VI Cerințe aplicabile structurilor de protecție în caz de răsturnare (încercări dinamice) VII Cerințe aplicabile structurilor de protecție în caz de răsturnare (tractoare cu șenile) VIII Cerințe aplicabile structurilor de protecție în caz de răsturnare (încercări statice) IX Cerințe aplicabile structurilor de protecție în caz de răsturnare (structuri de protecție în caz de răsturnare montate în față pe tractoare cu ecartament îngust) X Cerințe aplicabile structurilor de protecție în caz de răsturnare (structuri de protecție în caz de răsturnare montate în spate pe tractoare cu ecartament îngust) XI Cerințe aplicabile structurilor de protecție împotriva căderii de obiecte XII Cerințe aplicabile scaunelor pasagerilor XIII Cerințe aplicabile nivelului zgomotului la care este expus conducătorul auto XIV Cerințe aplicabile scaunului conducătorului auto XV Cerințe aplicabile spațiului de manevră și mijloacelor de acces la postul de conducere XVI Cerințe aplicabile prizelor de putere XVII Cerințe aplicabile protecției elementelor de acționare XVIII Cerințe aplicabile ancorajelor centurilor de siguranță XIX Cerințe aplicabile centurilor de siguranță XX Cerințe aplicabile protecției împotriva obiectelor penetrante XXI Cerințe aplicabile sistemelor de eșapament XXII Cerințe aplicabile manualului de utilizare XXIII Cerințe aplicabile dispozitivelor de comandă, inclusiv siguranța și fiabilitatea dispozitivelor de comandă și ale dispozitivelor de oprire de urgență și automate XXIV Cerințe aplicabile protecției împotriva altor riscuri mecanice XXV Cerințele aplicabile apărătorilor și dispozitivelor de protecție XXVI Cerințe aplicabile informațiilor, avertizărilor și marcajelor XXVII Cerințe aplicabile materialelor și produselor XXVIII Cerințe aplicabile bateriilor XXIX Cerințe aplicabile protecției împotriva substanțelor periculoase Cerințe legate de serviciile tehnice XXX Standarde de performanță și evaluarea serviciilor tehnice









ANEXA I







Aplicarea regulamentelor CEE-ONU Nr. regulamentului CEE-ONU Subiect Seria de amendamente Trimitere JO Aplicabilitate 14 Punctele de ancorare a centurilor de siguranță, sistemele de ancorare ISOFIX și punctele de ancorare superioare ISOFIX Suplimentul 1 la seria 07 de amendamente JO L 109, 28.4.2011, p. 1 T și C 16 Centurile de siguranță, sistemele de fixare și sistemele de siguranță pentru copii Suplimentul 1 la seria 06 de amendamente JO L 233, 9.9.2011, p. 1 T și C 43 Geamuri de securitate Suplimentul 12 la seria 00 de amendamente JO L 230, 31.8.2010, p. 119 T și C 60 Comenzi acționate de conducător – identificarea comenzilor, a lămpilor de avertizare și a lămpilor indicatoare (motorete/motociclete) JO L 95, 31.3.2004, p. 10 T și C 79 Echipament de direcție Suplimentul 3 la seria 01 de amendamente și Rectificarea din 20 ianuarie 2006 JO L 137, 27.5.2008, p. 25 T și C

Notă explicativă:

Faptul că o componentă este inclusă în listă nu determină obligativitatea instalării acesteia. Totuși, pentru anumite componente, sunt prevăzute cerințe de instalare obligatorie în alte anexe la prezentul regulament.

▼M2

Se aplică dispozițiile tranzitorii din regulamentele CEE-ONU menționate în prezentul tabel, cu excepția cazului în care în prezentul regulament sunt prevăzute date alternative specifice. Se acceptă și respectarea cerințelor în conformitate cu modificări ulterioare celor enumerate în prezentul tabel.

▼B









ANEXA II







Recunoașterea rapoartelor de încercare emise pe baza codurilor OCDE în scopul omologării UE de tip Raport de încercare pe baza Codului standard al OCDE nr. Subiect Ediția Aplicabilitate Baza pentru alternativa la raportul UE de încercare 3 Încercarea oficială a structurilor de protecție ale tractoarelor agricole și forestiere (încercarea dinamică) Ediția 2017 -februarie 2017- T1, T4.2 și T4.3 Anexa VI Anexa XVIII (dacă ancorajele centurii de siguranță au făcut obiectul încercărilor) 4 Încercarea oficială a structurilor de protecție ale tractoarelor agricole și forestiere (încercarea statică) Ediția 2017 -februarie 2017- T1/C1, T4.2/C4.2 și T4.3/C4.3 Anexa VIII și Anexa XVIII (dacă ancorajele centurii de siguranță au făcut obiectul încercărilor) 5 Măsurarea oficială a zgomotului la postul (posturile) de conducere de pe tractoarele agricole și forestiere Ediția 2017 -februarie 2017- T și C Anexa XIII 6 Încercarea oficială a structurilor de protecție în caz de răsturnare, montate în partea din față a tractoarelor agricole și forestiere pe roți cu ecartament îngust. Ediția 2017 -februarie 2017- T2/C2, T3/C3 și T4.3/C4.3 Anexa IX (dacă cerințele de performanță pentru structurile rabatabile de protecție împotriva răsturnării au făcut obiectul încercărilor și sunt îndeplinite) și anexa XVIII (dacă ancorajele centurii de siguranță au făcut obiectul încercărilor) 7 Încercarea oficială a structurii de protecție în caz de răsturnare, montată în partea din spate a tractoarelor agricole și forestiere pe roți cu ecartament îngust Ediția 2017 -februarie 2017- T2/C2, T3/C3 și T4.3/C4.3 Anexa X (dacă cerințele de performanță pentru structurile pliabile de protecție împotriva răsturnării au făcut obiectul încercărilor și sunt îndeplinite) și anexa XVIII (dacă ancorajele centurii de siguranță au făcut obiectul încercărilor) 8 Încercarea oficială a structurilor de protecție ale tractoarelor agricole și forestiere cu șenile Ediția 2017 -februarie 2017- C1, C2, C4.2 și C4.3 Anexa VII și anexa XVIII (dacă ancorajele centurii de siguranță au făcut obiectul încercărilor) 10 Încercarea oficială a structurilor de protecție în cazul căderii de obiecte ale tractoarelor agricole și forestiere Ediția 2017 -februarie 2017- T și C Anexa XI Partea C









ANEXA III

Dispoziții cu privire la procedurile de omologare de tip, inclusiv cerințele referitoare la încercare virtuală

1. Procesul de omologare de tip

La primirea unei cereri de omologare de tip pentru vehicul, autoritatea de omologare:

1.1. verifică dacă toate certificatele de omologare UE de tip emise și rapoartele de încercare eliberate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 167/2013 și actele delegate și de punere în aplicare adoptate în temeiul regulamentului respectiv aplicabile pentru omologarea de tip a vehiculelor se referă la tipul respectiv al vehiculului și corespund cerințelor specificate;

1.2. se asigură, făcând trimitere la documentație, că specificațiile vehiculului și datele conținute în documentul informativ al vehiculului se regăsesc în datele cuprinse în dosarele de omologare și în certificatele de omologare UE de tip, conform Regulamentului (UE) nr. 167/2013 și actelor delegate și de punere în aplicare adoptate în temeiul regulamentului respectiv;

1.3. efectuează sau dispune efectuarea, pe un lot de probă din tipul de vehicule supus omologării, de inspecții ale componentelor sau sistemelor vehiculelor, pentru a verifica dacă vehiculul/vehiculele este/sunt fabricat/fabricate în conformitate cu datele relevante din dosarul de omologare autentificat conform Regulamentului (UE) nr. 167/2013 și actelor delegate și de punere în aplicare adoptate în temeiul regulamentului respectiv;

1.4. efectuează sau dispune efectuarea, după caz, a verificărilor de montare necesare privind unitățile tehnice separate;

1.5. efectuează sau dispune efectuarea verificărilor necesare privind prezența elementelor prevăzute în anexa I la Regulamentul (UE) nr. 167/2013.

2. Combinarea specificațiilor tehnice

Numărul de vehicule care trebuie inspectate trebuie să fie suficient de mare pentru a permite o verificare corespunzătoare a diverselor combinații supuse omologării de tip, în conformitate cu criteriile următoare:

2.1. unitatea de propulsie;

2.2. transmisia;

2.3. axele motoare (număr, poziție și interconectare);

2.4. axele directoare (număr și poziție);

2.5. dispozitivul de frânare și axele cu frână (număr);

2.6. structura de protecție în caz de răsturnare;

2.7. protecția împotriva substanțelor periculoase.

3. Dispoziții specifice

3. În cazul absenței certificatelor de omologare sau a rapoartelor de încercare în ceea ce privește elementele reglementate de Regulamentul (UE) nr. 167/2013 sau de actele delegate și de punere în aplicare adoptate în temeiul regulamentului respectiv, autoritatea de omologare:

3.1. procedează la încercările și verificările prevăzute de Regulamentul (UE) nr. 167/2013 și de actele delegate și de punere în aplicare adoptate în temeiul respectivului regulament;

3.2. verifică dacă vehiculul corespunde datelor din dosarul informativ al vehiculului și dacă îndeplinește cerințele tehnice prevăzute de Regulamentul (UE) nr. 167/2013 și de actele delegate și de punere în aplicare adoptate în temeiul respectivului regulament;

3.3. efectuează sau dispune efectuarea, după caz, a verificărilor de montare necesare privind componentele și unitățile tehnice separate.

4. Proceduri care se aplică la omologarea UE de tip în mai multe etape

4.1. Generalități

4.1.1. Îndeplinirea satisfăcătoare a procesului de omologare EU de tip în mai multe etape necesită acțiunea conjugată a tuturor producătorilor implicați. Pentru aceasta, înainte de prima etapă de acordare a omologării și de etapele următoare, autoritățile de omologare de tip se asigură de existența unor acorduri corespunzătoare între producătorii relevanți în vederea furnizării și schimbului de documente și de informații între aceștia, astfel încât tipul de vehicul complet să îndeplinească cerințele tehnice ale tuturor prevederilor din Regulamentul (UE) nr. 167/2013 și din actele delegate și de punere în aplicare adoptate în temeiul respectivului regulament. Aceste informații includ detalii privind omologările sistemelor, componentelor și unităților tehnice separate relevante și privind piesele vehiculului care fac parte din vehiculul incomplet, dar care nu sunt încă omologate.

4.1.2. Omologările UE de tip efectuate în conformitate cu punctul 4 se acordă în funcție de stadiul actual de fabricație al tipului de vehicul și includ toate omologările acordate pentru etapele anterioare.

4.1.3. În cadrul unui proces de omologare UE de tip în mai multe etape, fiecare producător este responsabil pentru omologarea și conformitatea producției tuturor sistemelor, componentelor sau unităților tehnice separate produse sau adăugate de acesta în raport cu stadiul anterior de fabricație. Producătorul nu este responsabil pentru părțile care au fost omologate într-o etapă anterioară, cu excepția cazurilor în care modifică piesele relevante într-o asemenea măsură încât omologarea anterioară a acestora își pierde valabilitatea.

4.2. Proceduri

Autoritatea de omologare:

4.2.1. verifică dacă toate certificatele de omologare UE de tip emise și rapoartele de încercare eliberate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 167/2013 și actele delegate și de punere în aplicare adoptate în temeiul regulamentului respectiv aplicabile pentru omologarea de tip a vehiculelor se referă la tipul respectiv al vehiculului în stadiul respectiv de finalizare și corespund cerințelor specificate;

4.2.2. se asigură că toate datele relevante, ținând seama de stadiul de finalizare a vehiculului, sunt incluse în dosarul informativ;

4.2.3. se asigură, făcând trimitere la documentație, că specificațiile vehiculului și datele conținute în documentul informativ al vehiculului se regăsesc în datele cuprinse în dosarele de omologare și în certificatele de omologare UE de tip, conform Regulamentului (UE) nr. 167/2013 sau conform actelor delegate și de punere în aplicare adoptate în temeiul regulamentului respectiv; iar în cazul unui vehicul complet, atunci când un număr de rubrică din dosarul informativ nu este inclus în niciunul dintre pachetele informative, confirmă că piesa sau caracteristica respectivă este conformă cu datele din dosarul informativ;

4.2.4. efectuează sau dispune efectuarea, pe un lot de probă din tipul de vehicule supus omologării, de inspecții ale componentelor sau sistemelor vehiculelor, pentru a verifica dacă vehiculul/vehiculele este/sunt fabricat/fabricate în conformitate cu datele relevante din dosarul de omologare autentificat conform Regulamentului (UE) nr. 167/2013 și actelor delegate și de punere în aplicare adoptate în temeiul regulamentului respectiv;

4.2.5. efectuează sau dispune efectuarea, după caz, a verificărilor de montare necesare privind unitățile tehnice separate.

4.3. Numărul vehiculelor care trebuie inspectate conform punctului 4.2.4 este suficient de mare încât să permită o verificare corespunzătoare a diverselor combinații supuse omologării UE de tip, în conformitate cu stadiul de finalizare al vehiculului și cu criteriile prevăzute la punctul 2.

5. Condițiile în care trebuie efectuate încercările virtuale și cerințele care pot face obiectul încercărilor virtuale

5.1. Scopul și domeniul de aplicare

Punctul 5 stabilește dispoziții adecvate privind încercările virtuale, conform articolului 27 alineatul (6) din Regulamentul (UE) nr. 167/2013. Nu se aplică articolului 27 alineatul (3) al doilea paragraf din regulamentul menționat.

5.2. Lista cerințelor care pot face obiectul încercărilor virtuale

▼M1







Tabelul 1 Lista de cerințe care pot face obiectul încercărilor virtuale Trimiterea la actul delegat Nr. anexă Cerințe Restricții/comentarii Regulamentul (UE) nr. 1322/2014 IX comportamentul răsturnării continue sau întrerupte în cazul unui tractor cu ecartament îngust care se răstoarnă lateral cu un cadru de protecție montat în partea din față a scaunului conducătorului auto Secțiunea B4 Regulamentul (UE) nr. 1322/2014 XV Cerințe aplicabile spațiului de manevră și mijloacelor de acces la postul de conducere Numai cerințele legate de dimensiuni și poziționare Regulamentul (UE) 2015/208 VII Cerințe privind câmpul vizual și ștergătoarele de parbriz Numai cerințele legate de dimensiuni, poziționare și vizibilitate Regulamentul (UE) 2015/208 IX Cerințe privind oglinzile retrovizoare Numai cerințele legate de dimensiuni, poziționare și vizibilitate Regulamentul (UE) 2015/208 XII Cerințe privind instalația de iluminat Numai cerințele privind dimensiunile, poziționarea și vizibilitatea de la punctele 5 și 6 (cu excepția cerințelor fotometrice sau colorimetrice) Regulamentul (UE) 2015/208 XIII Cerințe privind sistemele de protecție a ocupanților vehiculului, inclusiv amenajările interioare, tetierele, centurile de siguranță, portierele Partea 2 Numai cerințele legate de dimensiuni, inclusiv forma detaliată, și de poziționare Regulamentul (UE) 2015/208 XIV Cerințe privind exteriorul vehiculului și accesoriile Numai cerințele legate de dimensiuni, inclusiv forma detaliată, și de poziționare

▼B

6. Condițiile în care trebuie efectuate încercările virtuale

6.1. Modelul de încercare virtuală

Următorul model trebuie folosit drept structură de bază pentru descrierea și efectuarea încercării virtuale:

6.1.1. scopul;

6.1.2. modelul structurii;

6.1.3. condițiile-limită;

6.1.4. parametrii de încărcare;

6.1.5. calculul;

6.1.6. evaluarea;

6.1.7. documentarea.

6.2. Reguli fundamentale ale simulării pe calculator și ale calculării

6.2.1. Modelul matematic

Modelul matematic trebuie pus la dispoziție de către producător. Modelul reflectă complexitatea structurii vehiculului, a sistemului și a componentelor care urmează să fie încercate în raport cu cerințele. Aceleași dispoziții trebuie să se aplice mutatis mutandis în cazul componentelor sau unităților tehnice de încercare independente de vehicul.

▼M1

6.2.2. Procesul de validare a modelului matematic

Modelul matematic trebuie validat prin comparație cu condițiile reale de încercare. Se efectuează o încercare fizică în vederea comparării rezultatelor obținute în cazul utilizării modelului matematic cu rezultatele obținute în urma unei încercări fizice. Trebuie demonstrată comparabilitatea rezultatelor încercărilor. În acest scop, producătorii furnizează serviciului tehnic un raport de corespondență care conține informații privind modelul matematic și corespondența între rezultatele obținute cu un astfel de model și cele obținute în încercările fizice în conformitate cu regimul stabilit la punctul 6.1. Producătorul sau serviciul tehnic întocmește un raport de validare, care confirmă conformitatea modelului matematic, și îl depune la autoritatea de omologare. Orice modificare adusă modelului matematic sau programului informatic susceptibilă să anuleze valabilitatea raportului de validare trebuie semnalată autorității de omologare, care poate solicita efectuarea unui nou proces de validare. Diagrama procesului de validare este prezentată în figura 1 de la punctul 7.

▼B

6.2.3. Documentarea

Datele și instrumentele auxiliare folosite pentru simulare și calculare se pun la dispoziție de către producător și sunt documentate corespunzător.

6.2.4. Instrumente și asistență

La solicitarea serviciului tehnic, producătorul furnizează sau permite accesul la instrumentele necesare, inclusiv la programul informatic corespunzător.

6.2.5. În plus, producătorul oferă asistență adecvată serviciilor tehnice.

6.2.6. Acordarea accesului și asistenței serviciului tehnic nu elimină nicio obligație a serviciului tehnic referitoare la calificările personalului propriu, la plata drepturilor de licență și la respectarea confidențialității.

▼M1

6.2.7. Procesul de omologare în cazul în care se utilizează încercarea virtuală Conformitatea cu cerințele prevăzute în tabelul 1 de la punctul 5.2. poate fi demonstrată prin proceduri de încercare virtuală numai în cazul în care acestea sunt efectuate în conformitate cu un model matematic care se validează în conformitate cu cerințele prevăzute la punctul 6.2.2. Aplicabilitatea și restricțiile modelului se stabilesc de comun acord cu serviciile tehnice și trebuie supuse autorității de omologare spre aprobare.

6.2.8. Raport de încercare virtuală Serviciul tehnic trebuie să furnizeze un raport de încercare privind rezultatele încercării virtuale. Raportul de încercare trebuie să fie coerent cu raportul de corespondență și cu raportul de validare și trebuie să includă cel puțin următoarele elemente: crearea unui prototip virtual, datele de intrare și rezultatele simulării în ceea ce privește cerințele tehnice.

▼B

7. Procesul de validare a încercării virtuale

Figura 1

Diagrama procesului de validare a încercării virtuale









ANEXA IV

Dispoziții cu privire la conformitatea producției

1. Definiții

În sensul prezentei anexe, se aplică următoarele definiții:

1.1. „sistem de management al calității” înseamnă un set de elemente aflate în corelație sau interacțiune între ele, folosite de organizații pentru a coordona și a controla modul de punere în aplicare a politicilor privind calitatea și modul de atingere a obiectivelor calitative;

1.2. „audit” înseamnă procesul de colectare a dovezilor folosite pentru a evalua cât de bine sunt aplicate criteriile de audit; acesta trebuie să fie obiectiv, imparțial și independent, iar procesul de audit trebuie să fie sistematic și documentat;

1.3. „măsuri corective” înseamnă un proces de soluționare a problemelor în cadrul procesului de management al calității, cu pași ulteriori pentru îndepărtarea cauzelor neconformităților și a situațiilor nedorite, proiectat în așa fel încât să prevină repetarea acestora.

2. Scop

2.1. Conformitatea procesului de producție vizează asigurarea conformității fiecărui vehicul, sistem, componentă, unitate tehnică separată, piesă sau echipament produse cu specificația, performanța și cerințele de marcaj ale tipului omologat.

2.2. Procedurile includ în mod inseparabil evaluarea sistemelor de management al calității, denumită „evaluare inițială”, și prezentate în secțiunea 3 și verificarea și controalele legate de producție, denumite în continuare „dispoziții privind conformitatea produselor” și stabilite în secțiunea 4.

3. Evaluarea inițială

3.1. Înainte de acordarea omologării de tip, autoritatea de omologare verifică existența unor măsuri și proceduri satisfăcătoare instituite de către producător în scopul de a asigura un control eficace, astfel încât, pe durata producției, vehiculele, sistemele, componentele sau unitățile tehnice separate să se conformeze tipului omologat.

3.2. La evaluarea inițială, se aplică orientările privind calitatea și/sau auditarea sistemelor de management de mediu prevăzute în EN ISO 19011:2011.

3.3. Respectarea cerințelor de la punctul 3.1 este verificată de autoritatea de omologare care acordă omologarea de tip. Autoritatea de omologare trebuie să fie satisfăcută de evaluarea inițială și de dispozițiile privind conformitatea produselor din secțiunea 4, luând în considerare, în funcție de necesități, una dintre dispozițiile menționate la punctele 3.3.1-3.3.3 sau o combinație a tuturor ori a unei părți a acestor dispoziții, după caz.

3.3.1. Evaluarea inițială și/sau verificarea regulilor de conformitate a produsului se efectuează de autoritățile de omologare de tip care acordă omologarea sau de organismul desemnat în acest scop de autoritățile de omologare de tip.

3.3.1.1. Pentru a stabili domeniul de aplicare al evaluării inițiale, autoritatea de omologarea poate lua în considerare informațiile disponibile cu privire la:

3.3.1.1.1. certificarea producătorului descrisă la punctul 3.3.3, care nu a fost acceptată sau recunoscută conform punctului respectiv;

3.3.1.1.2. în cazul omologării de tip a unei componente sau unități tehnice separate, evaluările sistemului de calitate efectuate de către producătorul (producătorii) vehiculului la sediul producătorului componentei sau unității tehnice separate, în conformitate cu una sau mai multe din specificațiile sectorului industrial care satisfac cerințele din standardul armonizat EN ISO 9001:2008.

3.3.2. Evaluarea inițială și/sau verificarea regulilor de conformitate a produsului pot fi efectuate, de asemenea, și de autoritatea de omologare a altui stat membru sau de organismul desemnat în acest scop de autoritatea de omologare.

3.3.2.1. În acest caz, autoritatea de omologare din celălalt stat membru întocmește o declarație de conformitate în care evidențiază domeniile și condițiile de producție abordate și relevante pentru vehiculele, sistemele, componentele sau unitățile tehnice separate supuse omologării de tip.

3.3.2.2. La primirea unei cereri de furnizare a unei declarații de conformitate din partea autorității de omologare a unui stat membru care acordă omologarea de tip, autoritatea de omologare a altui stat membru trimite imediat declarația de conformitate sau informează că nu poate furniza o astfel de declarație.

3.3.2.3. Declarația de conformitate cuprinde cel puțin următoarele elemente:

3.3.2.3.1. grupul sau societatea (de exemplu, XYZ Automobile);

3.3.2.3.2. organizația specifică (de exemplu, divizia europeană);

3.3.2.3.3. uzine/locuri de producție [de exemplu, uzina de motoare 1 (Regatul Unit) – uzina de vehicule 2 (Germania)];

3.3.2.3.4. gama de vehicule/componente (de exemplu, toate modelele din categoria T1);

3.3.2.3.5. domeniile evaluate (de exemplu, asamblare motoare, presare și asamblare caroserii, asamblare vehicule);

3.3.2.3.6. documentele examinate (de exemplu, manualul și procedurile de calitate ale societății și ale uzinei);

3.3.2.3.7. data evaluării (de exemplu, audit efectuat între 18 și 30.5.2013);

3.3.2.3.8. data vizitei de monitorizare planificate (de exemplu, octombrie 2014).

3.3.3. Autoritatea de omologare acceptă certificarea corespunzătoare a producătorului în raport cu standardul armonizat EN ISO 9001:2008 sau cu un standard echivalent armonizat, conform căreia sunt respectate cerințele evaluării inițiale precizate la punctul 3.3. Producătorul oferă detalii privind certificarea și își asumă obligația de a informa autoritatea de omologare cu privire la orice modificare referitoare la valabilitatea sau la obiectul certificării.

3.4. În scopul omologării de tip a vehiculului, evaluările inițiale efectuate pentru acordarea omologării sistemelor, a componentelor și a unităților tehnice separate ale vehiculului nu trebuie repetate, însă trebuie completate de o evaluare care să acopere locurile de producție și activitățile legate de asamblarea întregului vehicul și care nu au fost incluse în evaluările anterioare.

4. Dispoziții privind conformitatea produselor

4.1. Fiecare vehicul, sistem, componentă sau unitate tehnică separată omologată în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 167/2013 și cu actele delegate și de punere în aplicare adoptate în temeiul regulamentului respectiv, în conformitate cu un regulament CEE-ONU anexat la Acordul revizuit din 1958, sau în temeiul unui raport de încercare complet emis pe baza codurilor OCDE enumerate în anexa II la prezentul regulament trebuie să fie fabricată astfel încât să fie conformă cu tipul omologat prin îndeplinirea cerințelor din prezenta anexă, din Regulamentul (UE) nr. 167/2013 și din actele delegate și de punere în aplicare adoptate în temeiul regulamentului respectiv, precum și din regulamentul (regulamentele) relevant(e) CEE-ONU și din codul (codurile) OCDE.

4.2. Înainte de acordarea unei omologări de tip în temeiul Regulamentului (UE) nr. 167/2013 și al actelor delegate și de punere în aplicare adoptate în temeiul regulamentului respectiv, al unui regulament CEE-ONU anexat la Acordul revizuit din 1958 sau al unui cod OCDE, autoritatea de omologare dintr-un stat membru verifică existența unor dispoziții adecvate și a unor plane de control documentate, care trebuie convenite împreună cu producătorul pentru fiecare omologare, în vederea efectuării, la anumite intervale, a încercărilor sau a verificărilor conexe, necesare pentru a verifica continuitatea conformității cu tipul omologat, incluzând, după caz, încercările specificate în Regulamentul (UE) nr. 167/2013, în regulamentul CEE-ONU și în codul OCDE respectiv.

4.3. Titularul omologării trebuie, în special:

4.3.1. să asigure existența și aplicarea procedurilor pentru controlul efectiv al conformității produselor (vehicule, sisteme, componente sau unități tehnice separate) cu tipul omologat;

4.3.2. să aibă acces la echipamentul de încercare sau la alte echipamente corespunzătoare necesare pentru verificarea conformității cu fiecare tip omologat;

4.3.3. să asigure înregistrarea datelor privind rezultatele încercărilor și verificărilor, precum și disponibilitatea documentelor anexate pentru o perioadă de până la 10 ani, care se stabilește de comun acord cu autoritățile de omologare;

4.3.4. să analizeze rezultatele fiecărui tip de încercare sau verificare pentru a verifica și a asigura stabilitatea caracteristicilor produsului, cu tolerarea variațiilor admise în cadrul producției industriale;

4.3.5. să asigure efectuarea, pentru fiecare tip de produs, a cel puțin acelor încercări și verificări care sunt prescrise de Regulamentul (UE) nr. 167/2013 și de actele delegate și actele de punere în aplicare ale acestuia, precum și de regulamentul CEE-ONU sau de codul OCDE menționat și aplicabil;

4.3.6. să garanteze efectuarea unor noi eșantionări și încercări sau a unui nou control pentru oricare ansamblu de eșantioane sau piese de încercare care pun în evidență o neconformitate în urma încercării sau controlului respectiv. Se iau toate măsurile necesare pentru a readuce procesul de producție la starea în care se asigură conformitatea cu tipul omologat.

4.3.7. În cazul unei omologări de tip a unui vehicul, controalele menționate la punctul 4.3.5. trebuie să constea cel puțin în verificarea corectitudinii specificațiilor de construcție legate de omologare și a informațiilor necesare pentru certificatele de conformitate.

4.4. În cazul omologărilor de tip treptate, mixte sau în mai multe etape, autoritatea de omologare care acordă omologarea de tip a întregului vehicul poate solicita detalii specifice privind respectarea cerințelor de conformitate a producției stipulate în prezenta anexă de la orice autoritate de omologare care a acordat omologarea de tip a oricărui sistem, componentă sau unitate tehnică separată relevantă.

4.5. În cazul în care autoritatea de omologare care acordă omologarea de tip a întregului vehicul nu este satisfăcută de informațiile raportate menționate la punctul 4.4 și a comunicat acest lucru în scris producătorului în cauză și autorității de omologare care a acordat omologarea de tip a sistemului, componentei sau unității tehnice separate, autoritatea de omologare care acordă omologarea de tip a întregului vehicul solicită audituri sau verificări suplimentare privind conformitatea producției, care se efectuează la sediul producătorului sistemelor, componentelor sau unităților tehnice separate respective, iar rezultatele se pun imediat la dispoziția autorității de omologare respective.

4.6. În cazul în care se aplică punctele 4.4 și 4.5, iar rezultatele auditurilor sau verificărilor suplimentare nu se dovedesc a fi satisfăcătoare în opinia autorității de omologare care acordă omologarea de tip a întregului vehicul, producătorul asigură restabilirea conformității producției cât de curând posibil prin acțiuni corective considerate satisfăcătoare de către autoritatea de omologare care acordă omologarea de tip a întregului vehicul, precum și de către autoritatea care acordă omologarea de tip a sistemului, componentei sau unității tehnice separate.

5. Măsuri privind verificarea continuă

5.1. Autoritatea care a acordat omologarea de tip poate oricând să verifice metodele de control al conformității producției aplicate în fiecare unitate de producție, prin audituri periodice. În acest scop, producătorul permite accesul la punctele de producție, inspecție, încercare, depozitare și distribuție și furnizează toate informațiile necesare legate de documentațiile și evidențele sistemului de management al calității.

5.1.1. Abordarea normală a acestor tipuri de audituri periodice este monitorizarea eficacității continue a procedurilor stabilite în secțiunile 3 și 4 (evaluare inițială și măsuri privind conformitatea produselor) din prezenta anexă.

5.1.1.1. Activitățile de supraveghere desfășurate de serviciile tehnice (desemnate sau recunoscute în condițiile precizate la punctul 3.3.3) trebuie să fie recunoscute ca satisfăcând cerințele de la punctul 5.1.1 privind procedurile stabilite la evaluarea inițială.

5.1.1.2. Frecvența normală a verificărilor efectuate de către autoritatea de omologare (altele decât cele menționate la punctul 5.1.1.1) se stabilește astfel încât să se asigure revizuirea controalelor relevante ale conformității producției aplicate în conformitate cu secțiunile 3 și 4 la intervale de timp compatibile cu climatul de încredere instituit de autoritatea de omologare.

5.2. La fiecare revizuire, evidențele privind încercările și verificările și evidențele privind producția, în special evidențele privind încercările și verificările care au fost documentate conform punctului 4.2, se pun la dispoziția inspectorului.

5.3. Inspectorul poate selecta eșantioane aleatorii pentru încercare în laboratorul producătorului sau în cadrul instalațiilor serviciilor tehnice, caz în care se vor efectua doar încercări fizice. Numărul minim de eșantioane se poate stabili în funcție de rezultatele verificării proprii a producătorului.

5.4. Acolo unde nivelul de control pare a fi nesatisfăcător sau atunci când pare necesară verificarea valabilității încercărilor efectuate în temeiul punctului 5.2, inspectorul selectează eșantioane care se trimit serviciilor tehnice spre a fi supuse încercărilor fizice conform cerințelor privind conformitatea producției, precizate în secțiunea 4 și în Regulamentul (UE) nr. 167/2013, în actele delegate și actele de punere în aplicare adoptate în temeiul respectivului regulament, în regulamentul CEE-ONU sau în codul OCDE relevant.

5.5. În cazul în care, în timpul unei inspecții sau al unei revizii de monitorizare, se constată că rezultatele sunt nesatisfăcătoare, autoritatea de omologare se asigură că se iau toate măsurile necesare pentru restabilirea conformității producției în cel mai scurt timp posibil.

5.6. În cazul în care Regulamentul (UE) nr. 167/2013 impune conformitatea cu regulamentele CEE-ONU sau permite să se utilizeze rapoartele de încercare complete emise pe baza codurilor standard OCDE, ca alternativă la cerințele prevăzute în actele delegate adoptate în temeiul acestui regulament, producătorul poate alege să aplice dispozițiile prezentei anexe ca alternativă la cerințele de conformitate a producției din respectivele regulamente CEE-ONU sau din codurile OCDE. Totuși, în cazul în care se aplică punctele 4.5 sau 4.6, trebuie îndeplinite în mod satisfăcător toate cerințele separate de conformitate a producției cuprinse în regulamentele CEE-ONU sau în codurile OCDE până când autoritatea de omologare decide că a fost restabilită conformitatea producției.









ANEXA V

Cerințe aplicabile accesului la informațiile privind reparațiile și întreținerea

LISTA APENDICELOR







Numărul apendicelui Titlul apendicelui 1 Accesul la informațiile referitoare la sistemele OBD ale vehiculelor și la repararea și întreținerea vehiculelor 2 Informații relevante pentru dezvoltarea dispozitivelor generice de diagnosticare

1. Definiție

În sensul prezentei anexe se aplică următoarea definiție: „accesul la informațiile referitoare la sistemele OBD ale vehiculelor și la repararea și întreținerea vehiculelor” înseamnă disponibilitatea tuturor informațiilor privind OBD și privind reparațiile și întreținerea necesare pentru inspecția, diagnosticarea, efectuarea de lucrări de service sau repararea vehiculului.

2. Respectarea cerințelor procedurii de omologare de tip cu privire la accesul la informațiile referitoare la sistemele OBD ale vehiculelor și la repararea și întreținerea vehiculelor

2.1. Producătorul asigură respectarea cerințelor tehnice prezentate în prezenta anexă privind accesul la informațiile referitoare la sistemele OBD ale vehiculelor și la repararea și întreținerea vehiculelor.

2.2. Autoritățile de omologare acordă omologarea de tip doar după ce primesc de la producător un certificat privind accesul la informațiile referitoare la sistemele OBD ale vehiculelor și la repararea și întreținerea vehiculelor.

2.3. Certificatul privind accesul la informațiile referitoare la OBD ale vehiculelor și la repararea și întreținerea vehiculelor reprezintă o dovadă a conformității cu dispozițiile de la capitolul XV din Regulamentul (UE) nr. 167/2013.

2.4. Certificatul privind accesul la informațiile referitoare la OBD ale vehiculelor și la repararea și întreținerea vehiculelor este întocmit conform modelului menționat în articolul 53 alineatul (8) paragraful 3 din Regulamentul (UE) nr. 167/2013.

3. Tarife de acces

În afară de accesul în funcție de durată descris la articolul 55 din Regulamentul (UE) nr. 167/2013, producătorii pot oferi și acces în funcție de tranzacții, caz în care tarifele se stabilesc în funcție de numărul de tranzacții și nu de durata acordată a accesului. În cazul în care producătorii oferă sisteme de acces atât în funcție de durată, cât și în funcție de numărul de tranzacții, reparatorii independenți pot opta pentru sistemul de acces preferat, fie pentru cel în funcție de timp, fie pentru cel în funcție de tranzacții.

4. Piesele de schimb, dispozitivele de diagnosticare și echipamentul de încercare

4.1. În contextul articolului 53 alineatul (6) din Regulamentul (UE) nr. 167/2013, producătorul pune următoarele informații la dispoziția părților interesate pe baza unor acorduri individuale, cu aplicarea principiului de la articolul 55 din Regulamentul (UE) nr. 167/2013, și furnizează detalii de contact pe site-ul său internet:

4.1.1. informații relevante pentru dezvoltarea componentelor de schimb care sunt esențiale pentru funcționarea corectă a sistemului OBD;

4.1.2. informații relevante pentru a permite elaborarea instrumentelor generice de diagnosticare, astfel cum sunt menționate în apendicele 2.

4.2. În sensul punctului 4.1.1, elaborarea componentelor de schimb nu trebuie să fie restricționată de niciuna dintre următoarele situații:

4.2.1. lipsa informațiilor pertinente;

4.2.2. cerințele tehnice referitoare la strategiile de indicare a disfuncționalităților, atunci când se depășesc pragurile OBD sau în cazul în care sistemul OBD nu este capabil să îndeplinească cerințele de bază de monitorizare OBD din prezentul regulament;

4.2.3. modificări specifice privind modul de tratare a informațiilor OBD, astfel încât să se poată evalua independent funcționarea vehiculului cu carburanți lichizi sau gazoși;

4.2.4. omologarea de tip a vehiculelor alimentate cu carburanți gazoși care conțin un număr limitat de deficiențe minore.

4.3. În sensul punctului 4.1.2, atunci când producătorii folosesc instrumente de diagnosticare și încercare în conformitate cu standardele ISO 22900-2:2009 Interfețe de comunicare modulare pentru vehicule (MVCI) și ISO 22901-2:2011 Schimburi deschise de date pentru diagnosticare (ODX) în rețelele proprii de franciză, fișierele ODX trebuie să fie accesibile operatorilor independenți prin site-ul internet al producătorului.

▼M1

4.4. Punctul 4.1.2 se aplică începând cu 1.7.2021.

Cu toate acestea, producătorii de vehicule din categoriile R și S care nu utilizează instrumente de diagnosticare sau o comunicare fizică sau radio cu unitatea (unitățile) de comandă electronică de la bord în scopul diagnosticării sau reprogramării vehiculelor lor sunt scutiți de obligațiile prevăzute la punctul 4.1.2.

▼B

5. Omologare de tip în mai multe etape

5.1. În cazul omologării de tip în mai multe etape, astfel cum este definită la articolul 20 din Regulamentul (UE) nr. 167/2013, producătorul final este responsabil de asigurarea accesului la informațiile referitoare la sistemele OBD ale vehiculelor și la repararea și întreținerea vehiculelor în ceea ce privește etapa sau etapele sale de fabricație și legătura cu etapa/etapele precedentă/precedente.

5.2. În plus, producătorul final trebuie să ofere pe site-ul său următoarele informații operatorilor independenți:

5.2.1. adresa site-ului producătorului sau producătorilor responsabili pentru etapa/etapele anterioară/anterioare;

5.2.2. numele și adresa tuturor producătorilor responsabili pentru etapa (etapele) anterioară (anterioare);

5.2.3. numărul (numerele) de omologare de tip din etapa (etapele) anterioară (anterioare);

5.2.4. numărul motorului.

5.3. Producătorii responsabili pentru o etapă sau pentru anumite etape ale omologării de tip sunt responsabili de furnizarea prin site-urile lor de internet a accesului la informațiile referitoare la sistemele OBD ale vehiculelor și la repararea și întreținerea vehiculelor în ceea ce privește etapa/etapele omologării de tip pentru care sunt responsabili și legătura cu etapa/etapele precedentă/precedente.

5.4. Producătorul responsabil de o anumită etapă sau de anumite etape ale omologării de tip trebuie să furnizeze următoarele informații către producătorul responsabil de următoarea etapă:

5.4.1. certificatul de conformitate referitor la etapa/etapele de care răspunde;

5.4.2. certificatul privind accesul la informațiile referitoare la sistemele OBD ale vehiculelor și la repararea și întreținerea vehiculelor, inclusiv apendicele acestuia;

5.4.3. numărul omologării de tip corespunzător etapei/etapelor de care răspunde;

5.4.4. documentele menționate la punctele 5.4.1, 5.4.2 și 5.4.3, furnizate de producătorul sau producătorii implicați în etapa sau etapele anterioare.

5.5. Fiecare producător autorizează producătorul responsabil de următoarea etapă să transmită documentele furnizate producătorilor responsabili de toate etapele ulterioare și de etapa finală.

5.6. În plus, pe bază de contract, producătorul responsabil de o anumită etapă sau de anumite etape ale omologării de tip:

5.6.1. furnizează producătorului responsabil de următoarea etapă acces la informațiile referitoare la sistemele OBD ale vehiculelor și la repararea și întreținerea vehiculelor, precum și la informațiile privind interfața corespunzătoare etapei/etapelor de care răspunde;

5.6.2. furnizează, la cererea unui producător responsabil de următoarea etapă a omologării de tip, acces la informațiile referitoare la sistemele OBD ale vehiculelor și la repararea și întreținerea vehiculelor, precum și la informațiile privind interfața corespunzătoare etapei/etapelor de care răspunde.

5.7. Un producător, inclusiv producătorul final, poate percepe taxe în conformitate cu articolul 55 din Regulamentul (UE) nr. 167/2013 doar în legătură cu etapa/etapele de care răspunde.

5.8. Un producător, inclusiv producătorul final, nu percepe taxe pentru furnizarea informațiilor referitoare la adresa de internet sau la datele de contact ale oricărui alt producător.

6. Micii producători

6.1. Producătorii trebuie să asigure accesul la informațiile referitoare la repararea și întreținerea vehiculelor într-o manieră ușor accesibilă și, totodată, în mod nediscriminatoriu față de conținutul furnizat sau de accesul oferit distribuitorilor și reparatorilor autorizați în conformitate cu articolul 53 alineatul (13) din Regulamentul (UE) nr. 167/2013, în cazul în care producția anuală mondială a unui tip de vehicul vizat de acest regulament este mai mică de:

(a) pentru categoria T: 200 de vehicule;

(b) pentru categoria C: 80 de vehicule;

(c) pentru categoria R: 400 de vehicule;

(d) pentru categoria S: 200 de vehicule.

Pentru un tip de sistem, componentă sau unitate tehnică separată care intră sub incidența respectivului regulament, cifra relevantă în sensul prezentei dispoziții reprezintă 250 de unități.

▼M1

6.2. Lista cu vehiculele, sistemele, componentele și unitățile tehnice separate care fac obiectul dispozițiilor punctului 6.1 trebuie publicată pe site-ul web al producătorului care cuprinde informațiile referitoare la reparare și întreținere.

▼B

6.3. Autoritatea de omologare trebuie să informeze Comisia cu privire la fiecare omologare de tip acordată micilor producători.

7. Respectarea obligațiilor privind accesul la informațiile referitoare la sistemele OBD ale vehiculelor și la repararea și întreținerea vehiculelor

7.1. O autoritatea de omologare poate, în orice moment, fie din proprie inițiativă, fie pe baza unei plângeri sau a unei evaluări efectuate de serviciul tehnic, să verifice respectarea de către producător a obligațiilor care îi revin în temeiul Regulamentului (UE) nr. 167/2013, al prezentului regulament și conform condițiilor din certificatul privind accesul la informațiile referitoare la sistemele OBD ale vehiculelor și la repararea și întreținerea vehiculelor.

7.2. Atunci când o autoritate de omologare constată faptul că producătorul nu și-a îndeplinit obligațiile privind accesul la informațiile referitoare la sistemele OBD ale vehiculelor și la repararea și întreținerea vehiculelor, autoritatea de omologare care a acordat omologarea de tip aferentă trebuie să ia măsurile corespunzătoare pentru a remedia situația.

7.3. Aceste măsuri pot să includă retragerea sau suspendarea omologării de tip, amenzi sau alte măsuri adoptate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 167/2013.

7.4. Dacă un operator independent sau o asociație comercială reprezentând operatorii independenți depune o plângere la autoritatea de omologare, autoritatea efectuează un audit pentru a verifica respectarea de către producător a obligațiilor privind accesul la informațiile referitoare la sistemele OBD ale vehiculelor și la repararea și întreținerea vehiculelor.

7.5. Atunci când efectuează auditul, autoritatea de omologare poate solicita unui serviciu tehnic sau oricărui expert independent să efectueze o evaluare pentru a verifica dacă aceste obligații sunt respectate.

7.6. În cazul în care informațiile referitoare la sistemele OBD ale vehiculelor și repararea și întreținerea vehiculelor nu sunt disponibile la momentul cererii de omologare de tip, producătorul furnizează aceste informații în termen de șase luni de la data omologării de tip.

7.7. În cazul în care vehiculul este introdus pe piață la mai mult de șase luni de la data omologării de tip, trebuie furnizate informațiile privind data la care vehiculul este introdus pe piață.

7.8. Pe baza unui certificat completat privind accesul la informațiile referitoare la sistemele OBD ale vehiculelor și la repararea și întreținerea vehiculelor, autoritatea de omologare poate presupune că producătorul a pus în aplicare măsuri și proceduri satisfăcătoare în vederea accesului la informațiile referitoare la sistemele OBD ale vehiculelor și la repararea și întreținerea vehiculelor, cu condiția să nu existe plângeri depuse și producătorul să furnizeze certificatul în termenul prevăzut la punctul 7.7.

7.9. Dacă certificatul de conformitate nu este furnizat în termenul respectiv, autoritatea de omologare ia măsurile necesare pentru a asigura conformitatea.

8. Informații necesare pentru acordarea accesului operatorilor independenți la alte zone decât zonele de securitate

8.1. Pentru accesul la orice informație referitoare la sistemele OBD ale vehiculelor și la repararea și întreținerea vehiculelor, altele decât cele referitoare la zonele de securitate ale vehiculului, cerințele de înregistrare pentru accesarea paginii de internet a producătorului de către un operator independent privesc doar datele necesare pentru confirmarea metodei de plată a informațiilor.

9. Informații necesare pentru acordarea accesului operatorilor independenți la zonele de securitate

9.1. Pentru accesul la orice informație referitoare la sistemele OBD ale vehiculelor și la repararea și întreținerea vehiculelor care se referă la accesul la zonele de securitate ale vehiculului, operatorul independent este agreat și autorizat în acest scop pe baza unor documente care demonstrează că desfășoară o activitate economică legală și că nu a fost condamnat pentru fapte penale relevante în acest sens.

9.2. Operatorii independenți primesc acces la caracteristicile de securitate ale vehiculului folosite de distribuitorii autorizați și de atelierele de reparații sub protecția unei tehnologii de securitate, astfel încât schimbul de date să se efectueze cu garantarea confidențialității, integrității și a protecției împotriva reproducerii.

9.3. Forumul privind accesul la informațiile referitoare la vehicule menționat la articolul 56 din Regulamentul (UE) nr. 167/2013 specifică parametrii pentru îndeplinirea acestor cerințe în conformitate cu tehnologia cea mai avansată.

9.4. Pentru informațiile privind accesul la zonele de securitate ale vehiculului, operatorul independent prezintă un certificat ISO 20828:2006 pentru identificarea sa și a organizației de care aparține. La rândul său, producătorul răspunde cu un certificat ISO 20828:2006 pentru a-i confirma operatorului independent permisiunea de a accesa o pagină de internet legitimă a producătorului în cauză. Ambele părți păstrează un jurnal al tranzacțiilor de acest tip, în care indică vehiculele și schimbările efectuate asupra lor în temeiul acestei prevederi.









Apendicele 1

Accesul la informațiile referitoare la sistemele OBD ale vehiculelor și la repararea și întreținerea vehiculelor

1. Introducere

1.1. Prezentul apendice stabilește cerințele tehnice privind accesul la informațiile referitoare la sistemele OBD ale vehiculelor și la repararea și întreținerea vehiculelor.

2. Cerințe

2.1. Producătorul furnizează informațiile referitoare la repararea și întreținerea vehiculului folosind doar formate de text și grafice deschise sau formate care pot fi vizualizate sau imprimate folosind doar programe informatice standard disponibile gratuit și ușor de instalat, care se deschid pe sistemele de operare ale calculatoarelor larg utilizate.

2.1.1. Informațiile referitoare la sistemele OBD ale vehiculelor și la repararea și întreținerea vehiculelor disponibile pe internet respectă normele comune menționate la articolul 53 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 167/2013.

2.1.2. Dacă este posibil, cuvintele-cheie din metadate trebuie să fie în conformitate cu ISO 15031-2:2010. Astfel de informații trebuie să fie disponibile permanent, cu excepția cazurilor când paginile de internet se închid pentru întreținere.

2.1.3. Persoanele care cer dreptul de a copia sau republica informațiile trebuie să negocieze direct cu producătorul în cauză.

2.1.4. Trebuie să fie disponibile și informații privind materialele de formare, însă acestea pot fi prezentate și prin alte medii decât paginile de internet.

2.2. Informațiile privind toate piesele vehiculului, cu care vehiculul, astfel cum este identificat prin model și serie sau prin numărul de identificare al vehiculului (VIN) și prin orice alte criterii, cum ar fi ampatamentul, puterea motorului, tipul de finisaj sau opțiunile, este echipat din fabrică și care pot fi înlocuite cu piese de schimb propuse de către producătorul vehiculului reparatorilor sau distribuitorilor lui autorizați sau unor părți terțe prin intermediul unei trimiteri la numărul pieselor originale, se pun la dispoziție într-o bază de date ușor accesibilă operatorilor independenți.

2.3. Baza de date în cauză sau una într-un format alternativ accesibil cuprinde VIN, numărul pieselor originale, denumirile pieselor originale, indicațiile de valabilitate (data de începere și cea de expirare a valabilității), indicațiile privind montarea și, dacă este cazul, caracteristicile structurale.

2.4. Informațiile din baza de date sau din formatele alternative accesibile se actualizează în mod regulat. Actualizările includ în special toate modificările aduse vehiculelor individuale după producția lor, dacă această informație se comunică distribuitorilor autorizați.

▼M1

2.5. Reprogramarea și diagnosticarea unităților de control în scopul recalibrării după o reparație sau o încărcare de programe informatice într-o ECU de schimb sau după o reconfigurare sau reinițializare a pieselor sau a componentelor de schimb trebuie să permită utilizarea unor echipamente care nu fac obiectul unor drepturi de proprietate intelectuală.

2.5.1. Reprogramarea și diagnosticarea (interfață de comunicare PC-VCI) se efectuează în conformitate cu ISO 22900-2, SAE J2534 sau TMC RP1210 începând cu 1.7.2021;

Cu toate acestea, primul alineat se aplică de la 1.7.2023 următorilor producători:

(a) producătorii de vehicule din categoriile R și S;

(b) producătorii de vehicule din categoriile T și C, a căror producție este inferioară limitelor stabilite la punctul 6.1 din prezenta anexă;

(c) producătorii de sisteme, componente sau unități tehnice separate a căror producție este inferioară limitelor stabilite la punctul 6.1 din prezenta anexă.

2.5.2. Se pot utiliza, de asemenea, interfețe de tip ethernet, prin cablu în serie sau rețea locală (LAN), precum și alte suporturi, cum ar fi compact-discuri (CD-uri), discuri versatile digitale (DVD-uri) sau dispozitive cu memorie în stare solidă, însă cu condiția să nu fie necesară utilizarea unui software de comunicare (de exemplu, drivere sau plug-in-uri) și nici a unui echipament care face obiectul unor drepturi de proprietate intelectuală. Pentru validarea compatibilității aplicației specifice a producătorului cu interfețele de comunicare ale vehiculului (VCI) conforme cu standardul ISO 22900-2, SAE J2534 sau TMC RP1210B, producătorul trebuie să furnizeze fie validarea unor VCI care au fost dezvoltate în mod independent, fie informațiile și, sub formă de împrumut, orice hardware special de care are nevoie producătorul de VCI pentru a realiza el însuși această validare. Condițiile prevăzute la articolul 55 din Regulamentul (UE) nr. 167/2013 se aplică taxelor percepute pentru o astfel de validare sau pentru informații și hardware.

2.5.3. Coexistența diferitelor software ale producătorilor de vehicule trebuie să fie asigurată începând cu 1.7.2021;

Cu toate acestea, primul alineat se aplică de la 1.7.2023 următorilor producători:

(a) producătorii de vehicule din categoriile R și S;

(b) producătorii de vehicule din categoriile T și C, a căror producție este inferioară limitelor stabilite la punctul 6.1 din prezenta anexă;

(c) producătorii de sisteme, componente sau unități tehnice separate a căror producție este inferioară limitelor stabilite la punctul 6.1 din prezenta anexă.

2.5.4. Pentru a asigura comunicarea între vehicul și instrumentele de diagnosticare, următoarele standarde se aplică pentru conectorii fizici de diagnosticare între VCI și vehicul: SAE J1939-13, ISO 11783-2, ISO 15031-3 și ISO 13400-4.

▼B

2.5.5. Atunci când un producător recomandă o combinație între un tip de tractor și un vehicul din categoria R sau S sau invers, acesta trebuie să furnizeze operatorilor independenți informații privind OBD ale vehiculelor și informațiile referitoare la repararea și întreținerea vehiculelor în ceea ce privește interconectivitatea celor două vehicule. Aceste informații pot fi, de asemenea, furnizate prin intermediul unui site internet creat în comun de câțiva producători sau de un consorțiu de producători dacă acest site este în conformitate cu dispozițiile prezentului regulament, astfel cum se indică în considerentul 23 din Regulamentul (UE) nr. 167/2013.

2.6. Pe paginile de internet ale producătorilor care conțin informațiile referitoare la reparații sunt indicate numerele omologărilor de tip pentru fiecare model în parte.

2.7. Pentru accesul la paginile lor de internet care conțin informațiile referitoare la reparații și întreținere, producătorii percep taxe rezonabile și proporționale, în funcție de tipul de acces: pe oră, pe zi, pe lună, pe an sau, dacă este cazul, pe tranzacție.









Apendicele 2

Informații relevante pentru elaborarea dispozitivelor generice de diagnosticare

1. Informații solicitate pentru fabricarea dispozitivelor de diagnosticare

În scopul de a facilita furnizarea de dispozitive generice de diagnosticare pentru reparatorii de mai multe mărci de vehicule, producătorii de vehicule trebuie să pună la dispoziție informațiile menționate la punctele 1.1, 1.2 și 1.3 prin intermediul paginilor proprii de internet care conțin informații referitoare la repararea vehiculelor. Aceste informații trebuie să includă toate funcțiile dispozitivelor de diagnosticare, precum și toate legăturile internet către informațiile referitoare la reparare și către instrucțiunile pentru remedierea defecțiunilor tehnice. Se pot aplica taxe rezonabile pentru accesul la aceste informații.

1.1. Informații referitoare la protocolul de comunicare

Se solicită următoarele informații, clasificate în funcție de marca, modelul și varianta vehiculului sau în funcție de alte criterii, precum numărul VIN sau identificarea vehiculelor și a sistemelor:

(a) orice sistem suplimentar de informații privind protocolul de comunicare pentru a permite diagnosticarea completă, în plus față de standardele prezentate la punctul 4.7.3 din anexa 9B la Regulamentul CEE-ONU nr. 49, inclusiv orice informație suplimentară despre protocoale pentru hardware sau software, identificarea parametrilor, funcțiile de transfer, cerințele de menținere activă („keep alive”) sau condițiile de abatere;

(b) detalii despre modul în care se obțin și se interpretează toate codurile de avarie care nu sunt în conformitate cu standardele prezentate la punctul 4.7.3 din anexa 9B la Regulamentul CEE-ONU nr. 49;

(c) o listă cu toți parametrii datelor disponibile în timp real, inclusiv informații cu privire la scalare și acces;

(d) o listă cu toate testele funcționale disponibile, inclusiv privind activarea sau controlul dispozitivelor și mijloacele de punere în funcțiune a acestora;

(e) detalii despre modul în care se pot obține toate informațiile despre componente și despre starea lor, marcajele temporare, codurile de eroare la diagnosticare (DTC) în curs și cadrele inactive;

(f) restabilirea parametrilor de învățare adaptivă, codificarea variantelor, reglajul componentelor de schimb și preferințele clienților;

(g) identificarea ECU și codificarea variantelor;

(h) detalii despre modul de restabilire a luminilor de avarie;

(i) amplasarea conectorului de diagnosticare și detalii despre conector;

(j) identificarea codului motorului.

1.2. Încercarea componentelor monitorizate de OBD și diagnosticarea acestora

Se solicită următoarele informații:

(a) o descriere a încercărilor pentru a confirma funcționalitatea acesteia, la nivelul componentei sau la nivelul cablurilor;

(b) procedura de încercare, inclusiv parametrii încercării și informații despre componentă;

(c) detalii despre conectare, inclusiv intrarea și ieșirea minimă și maximă și valorile de transmisie și de încărcare;

(d) valorile preconizate în anumite condiții de conducere, inclusiv la ralanti;

(e) valorile electrice pentru componentă în stările statice și dinamice ale acesteia;

(f) valorile în modul de avarie pentru fiecare dintre scenariile de mai sus;

(g) secvențe de diagnosticare a modului de avarie, inclusiv arborii de defectare și eliminarea diagnosticării direcționate.

1.3. Informații solicitate pentru efectuarea reparațiilor

Se solicită următoarele informații:

(a) inițializarea ECU și inițializarea componentei (în cazul în care se montează piese de schimb);

(b) inițializarea noii ECU sau înlocuirea ECU, după caz, folosind tehnici de (re-) programare de trecere.









ANEXA VI

Cerințe aplicabile structurilor de protecție în caz de răsturnare (încercări dinamice)

A. DISPOZIȚIE GENERALĂ

1. Cerințele Uniunii aplicabile structurilor de protecție în caz de răsturnare (încercări dinamice) sunt stabilite la punctul B.

B. CERINȚE APLICABILE STRUCTURILOR DE PROTECȚIE ÎN CAZ DE RĂSTURNARE (ÎNCERCĂRI STATICE) ( 1 )

1. Definiții

1.1. [nu se aplică]

1.2. Structură de protecție în caz de răsturnare (ROPS) Prin structură de protecție în caz de răsturnare (cabină sau bară de siguranță), denumită în continuare „structură de protecție”, se înțelege structura prevăzută pe un tractor cu scopul esențial de a evita sau de a limita riscurile la care este expus conducătorul în cazul răsturnării tractorului în timpul utilizării normale a acestuia. Structura de protecție în caz de răsturnare se caracterizează prin asigurarea de spațiu pentru un spațiu liber destul de mare încât să protejeze conducătorul atunci când este așezat fie în interiorul spațiului structurii, fie într-un spațiu delimitat de către o serie de linii drepte din marginile exterioare ale structurii către orice parte a tractorului care ar putea veni în contact cu solul și care este capabilă să sprijine tractorul în poziția respectivă dacă acesta se răstoarnă.

1.3. Ecartament 1.3.1. Definiție preliminară: planul median al roții Planul median al roții este echidistant față de cele două plane care conțin periferia jantelor la marginile lor exterioare. 1.3.2. Definiția ecartamentului Planul vertical care trece prin axa roții intersectează planul său median de-a lungul unei linii drepte care întâlnește, la un moment dat, suprafața de susținere. Dacă A și B sunt cele două puncte astfel definite pentru roțile de pe aceeași osie a tractorului, lățimea ecartamentului este distanța dintre punctele A și B. Astfel, ecartamentul poate fi definit atât pentru roțile anterioare, cât și pentru cele posterioare. Acolo unde există roți duble, ecartamentul este distanța dintre două plane, fiecare fiind planul median al perechilor de roți. Pentru tractoarele pe șenile, ecartamentul este distanța dintre planele mediane ale șenilelor. 1.3.3. Definiție suplimentară: planul median al tractorului Se iau pozițiile extreme ale punctelor A și B pentru osia posterioară a tractorului, ceea ce dă valoarea maximă posibilă pentru ecartament. Planul vertical în unghiuri drepte față de linia AB la punctul său central este planul median al tractorului.

1.4. Ampatament Distanța dintre planele verticale care trec prin cele două linii AB astfel cum au fost definite mai sus, una pentru roțile anterioare și una pentru roțile posterioare.

1.5. Stabilirea punctului index al scaunului; poziția scaunului și reglarea pentru încercare 1.5.1. Punctul index al scaunului (PIS) ( 2 ) Punctul index al scaunului se stabilește în conformitate cu standardul ISO 5353:1995. 1.5.2. Poziția scaunului și reglarea pentru încercare 1.5.2.1. În cazul în care înclinarea spătarului și a șezutului scaunului este reglabilă, acestea trebuie reglate astfel încât punctul index al scaunului să se afle în poziția cea mai înaltă și cea mai în spate. 1.5.2.2. În cazul în care scaunul are un sistem de suspensie, acesta trebuie blocat la jumătatea cursei, cu excepția cazului în care există instrucțiuni contrare specificate explicit de către producătorul scaunului. 1.5.2.3. În cazul în care poziția scaunului este reglabilă numai în lungime și pe verticală, axa longitudinală care trece prin punctul index al scaunului trebuie să fie paralelă cu planul vertical longitudinal al tractorului care trece prin centrul volanului, cu o toleranță admisă de cel mult 100 mm față de acel plan.

1.6. Spațiu liber 1.6.1. Plan de referință Spațiul liber este reprezentat în figurile 3.8-3.10 și în tabelul 3.3. Spațiul este definit în raport cu planul de referință și cu punctul index al scaunului (PIS). Planul de referință este un plan vertical, în general longitudinal cu tractorul și care trece prin punctul index al scaunului și prin centrul volanului. În mod normal, planul de referință coincide cu planul longitudinal median al tractorului. Se consideră că acest plan de referință se deplasează orizontal cu scaunul și volanul în timpul încărcării, dar rămâne perpendicular pe tractor sau pe podeaua structurii de protecție în caz de răsturnare. Spațiul liber se definește pe baza punctelor 1.6.2 și 1.6.3. 1.6.2. Stabilirea spațiului liber pentru tractoare cu scaune care nu sunt reversibile Spațiul liber pentru tractoarele cu scaune care nu sunt reversibile este definit la punctele 1.6.2.1-1.6.2.10 de mai jos și este limitat de următoarele plane, tractorul fiind pe o suprafață orizontală, scaunul, când este reglabil, reglat în poziția cea mai înaltă și cea mai în spate (2) , iar volanul, când este reglabil, reglat în poziție medie pentru un conducător așezat pe scaun: 1.6.2.1. un plan orizontal A1 B1 B2 A2, (810 + av) mm deasupra punctului index al scaunului (PIS), linia B1B2 fiind situată la (ah – 10) mm în spatele PIS; 1.6.2.2. un plan înclinat G1 G2 I2 I1, perpendicular pe planul de referință, incluzând atât un punct situat la 150 mm în spatele liniei B1B2, cât și punctul cel mai din spate al spătarului scaunului; 1.6.2.3. o suprafață cilindrică A1 A2 I2 I1, perpendiculară pe planul de referință, având o rază de 120 mm și fiind tangențială la planele definite la punctele 1.6.2.1 și 1.6.2.2 de mai sus; 1.6.2.4. o suprafață cilindrică B1 C1 C2 B2, perpendiculară pe planul de referință, având o rază de 900 mm și prelungindu-se cu 400 mm în față și fiind tangențială la planul definit la punctul 1.6.2.1 de mai sus, de-a lungul liniei B1B2; 1.6.2.5. un plan înclinat C1 D1 D2 C2, perpendicular pe planul de referință, adiacent suprafeței definite la punctul 1.6.2.4 de mai sus și care trece la 40 mm de marginea exterioară din față a volanului. În cazul unui volan în poziție ridicată, acest plan se prelungește în față plecând de la linia B1B2, tangențial la suprafața definită la punctul 1.6.2.4 de mai sus; 1.6.2.6. un plan vertical D1 E1 E2 D2 perpendicular pe planul de referință și situat la 40 mm în fața marginii exterioare a volanului; 1.6.2.7. un plan orizontal E1 F1 F2 E2 care trece printr-un punct situat la (90 – av) mm sub punctul index al scaunului (PIS); 1.6.2.8. o suprafață G1 F1 F2 G2, dacă este necesar, curbă plecând de la limita inferioară a planului definit la punctul 1.6.2.2 de mai sus, către planul orizontal definit la punctul 1.6.2.7 de mai sus, perpendiculară pe planul de referință și în contact cu spătarul scaunului pe toată lungimea ei; 1.6.2.9. planele verticale J1 E1 F1 G1 H1 și J2 E2 F2 G2 H2. Aceste plane verticale se prelungesc în sus de la planul E1 F1 F2 E2 cu 300 mm; distanțele E1 E0 și E2 E0 trebuie să fie de 250 mm; 1.6.2.10. planele paralele A1 B1 C1 D1 J1 H1 I1 și A2 B2 C2 D2 J2 H2 I2, înclinate astfel încât marginea superioară a planului pe latura pe care se aplică forța să fie de cel puțin 100 mm de la planul de referință vertical. 1.6.3. Stabilirea spațiului liber pentru tractoarele cu post de conducere reversibil Pentru tractoarele cu post de conducere reversibil (cu scaun și volan reversibile), spațiul liber este zona formată din cele două spații libere definite de cele două poziții diferite ale volanului și scaunului. 1.6.4. Scaune opționale 1.6.4.1. În cazul tractoarelor care ar putea fi echipate cu scaune opționale, trebuie utilizat în timpul încercărilor spațiul care conține punctele index ale scaunului pentru toate opțiunile oferite. Structura de protecție nu trebuie să pătrundă în spațiul liber mai mare care ține seama de aceste puncte index ale scaunului diferite. 1.6.4.2. În cazul în care, după efectuarea încercării, se oferă o nouă opțiune pentru scaun, trebuie să se facă o verificare pentru a stabili dacă spațiul liber din jurul noului PIS se găsește în interiorul spațiului determinat anterior. Dacă acest lucru nu se întâmplă, trebuie efectuată o nouă încercare. 1.6.4.3. Scaunul opțional nu înseamnă un scaun pentru o persoană în afară de conducătorul auto și de unde tractorul nu poate fi controlat. PIS nu se determină, deoarece definiția spațiului liber este în funcție de scaunul conducătorului auto.

1.7. Masa fără lest Masa tractorului fără dispozitive de balastare și, în cazul tractoarelor cu pneuri, fără lest lichid în pneuri. Tractorul trebuie să fie în stare de funcționare, cu rezervoarele, circuitele și radiatorul pline, cu structura de protecție cu învelișurile sale și orice alt echipament al trenului de rulare sau alte componente suplimentare ale tracțiunii pe roțile din față necesare pentru condiții normale de utilizare. Operatorul nu este inclus.

1.8. Toleranțe admise la măsurare Distanța ± 0,5 mm Forța ± 0,1 % (din întreaga scală a senzorului) Masa ± 0,2 % (din întreaga scală a senzorului) Presiunea pneurilor ± 5,0 % Unghiul ± 0,1°

1.9. Simboluri



ah (mm) Jumătate din reglajul orizontal al scaunului av (mm) Jumătate din reglajul vertical al scaunului E (J) Energia de intrare în timpul încercării F (N) Forța de măsurare a sarcinii statice H (mm) Înălțimea de ridicare a centrului de greutate a pendulului I (kg.m2) Momentul inerției pe axa spate, exceptând roțile utilizate pentru calcularea energiei de coliziune din spate L (mm) Ampatamentul utilizat pentru calcularea energiei de coliziune din spate M (kg) Masa utilizată la calcularea energiei și a forțelor de strivire

2. Sfera de aplicare

2.1. Prezenta anexă se aplică în cazul tractoarele care au cel puțin două osii pentru roți cu suspensie pneumatică cu sau fără șenile și cu o masă fără lest a tractorului mai mare de 600 kg, dar în general mai mică de 6 000 kg.

2.2. Ecartamentul minim dintre roțile posterioare trebuie să fie, în general, mai mare de 1 150 mm. Se admite că pot exista modele de tractoare, cum ar fi tractoare pentru tuns iarba, tractoare înguste pentru podgorii, tractoare mici utilizate în clădiri cu spațiul liber limitat în partea superioară sau în livezi, tractoare cu garda la sol mare și utilaje forestiere speciale, cum ar fi troliurile de corhănit și transportoarele, cărora nu li se aplică prezenta anexă.

3. Reglementări și direcții

3.1. Reglementări generale

3.1.1. Structura de protecție poate fi fabricată de producătorul tractorului sau de o firmă independentă. În orice caz, încercarea este valabilă exclusiv pentru modelul de tractor care este supus încercării. Structura de protecție trebuie supusă încercării în cazul fiecărui model de tractor pe care urmează să fie montată. Cu toate acestea, stațiile de încercare pot certifica faptul că încercările sunt valabile și pentru modelele de tractoare derivate din modelul original prin modificări aduse motorului, transmisiei și direcției, precum și suspensiei față (a se vedea punctul 3.6 de mai jos: Extinderea la alte modele de tractoare). Pe de altă parte, pentru fiecare model de tractor pot fi supuse încercării mai multe structuri de protecție.

3.1.2. Structura de protecție supusă încercării dinamice trebuie pusă la dispoziție instalată normal pe modelul de tractor pentru care este încercată. Tractorul prezentat trebuie să fie complet și în stare de funcționare.

3.1.3. În cazul în care este vorba de un tractor „tandem”, se utilizează masa versiunii standard a părții pe care este montată structura de protecție.

3.1.4. O structură de protecție poate fi proiectată numai pentru protecția conducătorului auto în cazul răsturnării tractorului. Pe această structură, poate fi posibilă instalarea unui echipament mai mult sau mai puțin provizoriu pentru protecția conducătorului auto împotriva intemperiilor. De obicei, conducătorul demontează această structură în perioada temperaturilor ridicate. Totuși, există structuri de protecție al căror înveliș este permanent și care sunt ventilate, în cazul temperaturilor ridicate, prin intermediul ferestrelor sau al flapsurilor. Întrucât învelișul poate mări rezistenta structurii și, în cazul în care este demontabil, poate fi absent în momentul producerii unui accident, toate părțile care pot fi astfel îndepărtate de către conducătorul auto trebuie demontate în scopul efectuării încercării. Portierele, trapele din acoperiș și ferestrele care pot fi deschise trebuie demontate sau fixate în poziția deschis în vederea încercării, astfel încât ele să nu mărească rezistența structurii de protecție. Trebuie să se observe dacă, în această poziție, elementele enumerate mai sus ar prezenta un risc în cazul răsturnării. Atunci când în textul care urmează se face referire la structura de protecție, se înțelege că aceasta înseamnă structura în sine, inclusiv orice înveliș permanent al acesteia. Specificațiile trebuie să conțină o descriere a oricărui înveliș temporar furnizat. Orice componentă din sticlă sau din alt material casant asemănător trebuie înlăturată înaintea încercării. La inițiativa producătorului, componentele tractorului și ale structurii de protecție care ar putea suferi daune inutile în timpul încercării și care nu afectează rezistența structurii de protecție sau dimensiunile acesteia pot fi înlăturate înaintea încercării. În timpul încercării, nu se pot efectua reparații sau reglaje.

3.1.5. Orice componentă a tractorului care contribuie la rezistența structurii de protecție, cum ar fi apărătorile de roți, care a fost consolidată de producător, trebuie descrisă în raportul de încercare împreună cu dimensiunile sale.

3.2. Aparate și condiții de încercare

3.2.1. Structura trebuie să fie lovită de un ciocan care acționează ca un pendul și supusă unei încercări de strivire din față și din spate.

3.2.2. Masa ciocanului pendul (figura 3.1) trebuie să fie de 2 000 kg. Suprafața de impact a acestuia trebuie să aibă dimensiunile de 680 × 680 mm ± 20. Ciocanul pendul trebuie să fie construit astfel încât poziția centrului său de greutate să fie constantă (de exemplu, cu bare de fier fixate în ciment). Acesta este suspendat de un punct de pivotare la aproximativ 6 m deasupra podelei, în așa fel încât înălțimea pendulului să poată fi ajustată cu ușurință și în condiții de siguranță.

3.2.3. Pentru tractoarele cu cel puțin 50 % din masa lor pe roțile din față, prima lovitură se efectuează pe partea din spate a structurii. Aceasta este urmată de o încercare de strivire, tot în partea din spate a structurii. A doua lovitură se efectuează pe partea din față, iar a treia pe lateral. La final se efectuează o a doua încercare de strivire în partea din față. Pentru tractoarele cu cel puțin 50 % din masa lor pe roțile din față, prima lovitură se efectuează pe partea din spate a structurii, iar a doua lovitură pe lateral. Aceasta trebuie urmată de cele două încercări de strivire, în primul rând în spate și apoi în față.

3.2.4. Pentru tractoarele cu post de conducere reversibil (cu scaun și volan reversibile), prima lovitură trebuie să fie longitudinală la extremitatea cea mai grea (cu mai mult de 50 % din masa tractorului): Acesta este urmată de o încercare de strivire la aceeași extremitate. A doua lovitură se efectuează la extremitatea opusă, iar a treia pe lateral. La final se efectuează o a doua încercare de strivire la extremitatea mai ușoară.

3.2.5. Se alege o configurație cu ecartamentul roților posterioare astfel încât structura să nu fie în niciun fel susținută de pneuri pe parcursul încercărilor. Această dispoziție poate să nu fie luată în considerare dacă există un astfel de suport când roțile sunt în configurația cu ecartamentul cel mai larg.

3.2.6. Latura tractorului pe care se efectuează lovitura laterală trebuie să fie cea care, în opinia stației de încercare, poate prezenta cea mai mare deformare. Lovitura în spate trebuie să fie pe colțul opus loviturii laterale, iar cea frontală trebuie să lovească colțul cel mai apropiat de lovitura laterală. Lovitura pe spate se aplică la două treimi din distanța de la planul median al tractorului la planul vertical care atinge extremitatea exterioară a structurii. Cu toate acestea, în cazul în care o curbură în partea din spate a structurii începe la mai puțin de două treimi din distanța de la centru, lovitura se aplică la începutul curbei, și anume în punctul în care această curbă este tangentă la o linie perpendiculară pe planul median al tractorului.

3.2.7. În cazul în care pe parcursul încercării se deplasează sau se rup cabluri de fixare, cale sau suporți, încercarea trebuie reluată.

3.3. Încercările la impact

3.3.1. Impact posterior (figurile 3.2.a și 3.2.b)

3.3.1.1. Impactul posterior nu este necesar pentru tractoarele care au cel puțin 50 % din masă (așa cum a fost definită anterior) pe roțile din față.

3.3.1.2. Tractorul trebuie să fie plasat în raport cu pendulul astfel încât acesta din urmă să lovească structura de protecție atunci când suprafața care lovește și lanțurile de susținere să fie la un unghi de 20° față de verticală, cu excepția cazului în care, în timpul deformării, structura formează la punctul de contact un unghi mai mare cu verticala. În acest caz, suprafața de lovire se ajustează paralel cu partea laterală a structurii la punctul de contact în momentul de deformare maximă cu un suport suplimentar, lanțurile de susținere rămânând în unghi de 20° față de verticală. Punctul de impact este acea parte a structurii de protecție considerată ca putând atinge prima solul în cazul unei basculări a tractorului în spate, adică în mod normal pe latura superioară. Înălțimea pendulului trebuie reglată astfel încât acesta să nu aibă nicio tendință de a se roti în jurul punctului de contact.

3.3.1.3. Tractorul se ancorează la sol cu cabluri. Punctele de ancorare a cablurilor se situează la aproximativ 2 m în spatele osiei spate și la 1,5 m în fața osiei față. Trebuie să existe două cabluri de fixare pe fiecare osie, câte unul pe fiecare parte a planului median al tractorului. Cablurile de fixare trebuie să fie din oțel cu diametrul de 12,5-15 mm și cu o rezistență la tracțiune de 1 100 -1 260 MPa. Pneurile tractorului trebuie umflate, iar cablurile strânse astfel încât presiunile și deformările să corespundă celor din tabelul 3.1 de mai jos. După tensionarea cablurilor, se blochează o bârnă de lemn cu secțiunea de 150 × 150 mm în fața roților spate, sprijinită solid de acestea.

3.3.1.4. Pendulul trebuie tras în spate, astfel încât înălțimea H a centrului său de greutate să depășească înălțimea pe care o va avea în punctul de impact, având o valoare dată de una dintre următoarele două formule, la alegerea producătorului: sau

3.3.1.5. Pendulul este eliberat și poate astfel să lovească structura. Mecanismul de declanșare rapidă trebuie să fie plasat astfel încât să nu încline greutatea față de cablurile de fixare care o sprijină în momentul deblocării.



Tabelul 3.1 Presiunile pneurilor Presiunile pneurilor kPa (1) Deformare mm Tractoare cu tracțiune integrală cu roțile din față și din spate de aceeași dimensiune: Față 100 25 Spate 100 25 Tractoare cu tracțiune integrală cu roți frontale mai mici decât roțile spate: Față 150 20 Spate 100 25 Tractoare cu două roți motoare: Față 200 15 Spate 100 25 (*1) Nu se utilizează balast de apă.

3.3.2. Impact frontal (figurile 3.3.a și 3.3.b)

3.3.2.1. Această încercare se efectuează în același mod ca cea pentru impactul posterior. Cablurile de fixare trebuie să fie aceleași, însă bârna de lemn trebuie să fie în spatele roților posterioare. Înălțimea de cădere a centrului de greutate a pendulului este dată de următoarea formulă:

3.3.2.2. Punctul de impact este situat pe partea structurii de protecție în caz de răsturnare care poate lovi prima solul în cazul în care tractorul s-ar răsturna pe o parte, continuând să înainteze, parte situată în mod normal în vârful colțului din față.

3.3.3. Impact lateral (figura 3.4)

3.3.3.1. Tractorul trebuie să fie plasat în raport cu pendulul astfel încât acesta din urmă să lovească structura de protecție atunci când suprafața care lovește și cablurile de susținere sunt în poziție verticală, cu excepția cazului în care, în timpul deformării, structura formează la punctul de contact un unghi cu alt plan decât cel vertical. În acest caz, suprafața de lovire se ajustează astfel încât să fie aproximativ paralelă cu structura în punctul de contact în momentul de deformare maximă. Această ajustare se efectuează cu un suport suplimentar, cablurile rămânând verticale în momentul impactului. Punctul de impact este acea parte a structurii de protecție considerată ca putând atinge prima solul în cazul unei răsturnări laterale a tractorului, adică în mod normal pe latura superioară.

3.3.3.2. În afara cazului în care este sigur că un alt element situat pe această latură va lovi primul solul, punctul de impact trebuie să fie situat în planul perpendicular pe planul median al tractorului situat cu 60 mm în fața punctului index al scaunului reglat în poziție medie pe axul longitudinal. Înălțimea pendulului trebuie reglată astfel încât acesta să nu aibă nicio tendință de a se roti în jurul punctului de contact.

3.3.3.3. Pentru tractoarele cu post de conducere reversibil, punctul de impact se află în planul perpendicular pe planul median al tractorului, situat la mijlocul distanței dintre două puncte index ale scaunului.

3.3.3.4. Roțile din spate ale tractorului de pe latura care urmează să fie lovită trebuie să fie ancorate la sol. Tensiunea în cablurile de fixare se stabilește ca în cazul impactului posterior. După tensionarea cablurilor de fixare, o bârnă cu secțiunea de 150 × 150 mm trebuie fixată pe partea roților din spate opusă loviturii și sprijinită solid de pneu. Se fixează o bârnă pe post de cală în această roată și se atașează pe sol astfel încât să rămână strâns lipită de pneu în timpul impactului. Lungimea bârnei se alege în așa fel încât, atunci când este sprijinită de roată, să formeze un unghi de 25-40° față de orizontală. Lungimea acesteia este egală cu de 20 până la de 25 de ori grosimea ei, iar lățimea este egală cu de două până la de trei ori grosimea ei.

3.3.3.5. Pendulul trebuie tras în spate, ca în încercările precedente, astfel încât diferența dintre înălțimea centrului său de greutate înaintea momentului impactu