02016R1011 — RO — 10.12.2019 — 001.001

Acest document are doar scop informativ și nu produce efecte juridice. Instituțiile Uniunii nu își asumă răspunderea pentru conținutul său. Versiunile autentice ale actelor relevante, inclusiv preambulul acestora, sunt cele publicate în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene și disponibile pe site-ul EUR-Lex. Aceste texte oficiale pot fi consultate accesând linkurile integrate în prezentul document.

►B REGULAMENTUL (UE) 2016/1011 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI din 8 iunie 2016 privind indicii utilizați ca indici de referință în cadrul instrumentelor financiare și al contractelor financiare sau pentru a măsura performanțele fondurilor de investiții și de modificare a Directivelor 2008/48/CE și 2014/17/UE și a Regulamentului (UE) nr. 596/2014 (Text cu relevanță pentru SEE) (JO L 171 29.6.2016, p. 1)

Astfel cum a fost modificat prin:









▼B

REGULAMENTUL (UE) 2016/1011 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI

din 8 iunie 2016

privind indicii utilizați ca indici de referință în cadrul instrumentelor financiare și al contractelor financiare sau pentru a măsura performanțele fondurilor de investiții și de modificare a Directivelor 2008/48/CE și 2014/17/UE și a Regulamentului (UE) nr. 596/2014

(Text cu relevanță pentru SEE)







TITLUL I

OBIECT, DOMENIU DE APLICARE ȘI DEFINIȚII

Articolul 1

Obiectul

Prezentul regulament introduce un cadru comun care să asigure precizia și integritatea indicilor utilizați ca indici de referință pentru instrumentele financiare și contractele financiare sau să măsoare performanța fondurilor de investiții din Uniune. Prin urmare, prezentul regulament contribuie la buna funcționare a pieței interne, asigurând, totodată, un nivel ridicat de protecție a consumatorilor și a investitorilor.

Articolul 2

Domeniul de aplicare

(1) Prezentul regulament se aplică furnizării indicilor de referință, contribuției cu date de intrare la indicii de referință și utilizării indicilor de referință pe teritoriul Uniunii.

(2) Prezentul regulament nu se aplică:

(a) unei bănci centrale;

(b) unei autorități publice care contribuie cu date la furnizarea de indici de referință, furnizează indici de referință sau deține controlul asupra furnizării acestora în scopuri legate de politicile publice, inclusiv pentru măsuri legate de ocuparea forței de muncă, activitatea economică și inflație;

(c) unei contrapărți centrale (CPC), în cazul în care acestea furnizează prețuri de referință sau prețuri de compensare folosite pentru gestionarea riscurilor CPC și compensare;

(d) furnizării prețurilor de referință cu valoare unică pentru instrumentul financiar definit în anexa I secțiunea C a Directivei 2014/65/UE;

(e) presei, altor mijloace de comunicare în masă și jurnaliștilor care nu fac decât să publice sau să facă trimitere la un indice de referință în cadrul activității lor de jurnalism, neavând niciun control asupra furnizării indicelui respectiv;

(f) unei persoane fizice sau juridice care acordă sau promite să acorde credit în cadrul activității sale comerciale, al activității sale profesionale sau al profesiei sale, numai în măsura în care persoana respectivă publică sau pune la dispoziția publicului propriile sale rate de împrumut, variabile sau fixe, stabilite prin decizii interne și aplicabile numai contractelor financiare încheiate de persoana respectivă sau de o societate din cadrul aceluiași grup, cu clienții proprii;

(g) unui indice de referință bazat pe mărfuri și calculat în funcție de date furnizate de contribuitori, care sunt în majoritate entități nesupravegheate pentru care se aplică ambele condiții următoare:

(i) indicele de referință este utilizat ca referință pentru instrumente financiare pentru care s-a depus o cerere de admitere la tranzacționare într-un singur loc de tranzacționare, conform definiției de la articolul 4 alineatul (1) punctul 24 din Directiva 2014/65/UE, sau care sunt tranzacționate într-un astfel de loc de tranzacționare;

(ii) valoarea noțională totală a instrumentelor financiare care utilizează ca referință indici de referință nu depășește 100 de milioane EUR;

(h) unui furnizor de indici în ceea ce privește un indice furnizat de acesta în cazul în care furnizorul de indici în cauză nu are cunoștință și nu ar putea în mod rezonabil să fi avut cunoștință de faptul că respectivul indice este utilizat în scopurile menționate la articolul 3 alineatul (1) punctul 3.

Articolul 3

Definiții

(1) În sensul prezentului regulament se aplică următoarele definiții:

1. „indice” înseamnă orice cifră:

(a) care este publicată sau pusă la dispoziția publicului;

(b) care este stabilită în mod regulat:

(i) în întregime sau parțial, prin aplicarea unei formule sau a oricărei alte metode de calcul sau printr-o evaluare; și

(ii) pe baza valorii unuia sau mai multor active-suport sau prețuri, inclusiv prețuri estimate, rate ale dobânzii reale sau estimate, cotații sau oferte ferme de preț sau a altor valori ori studii;

2. „furnizor de indici” înseamnă persoana fizică sau juridică care deține controlul asupra furnizării unui indice de referință;

3. „indice de referință” înseamnă orice indice prin raportare la care este stabilit cuantumul de plătit în cadrul unui instrument financiar sau al unui contract financiar sau este stabilită valoarea unui instrument financiar ori indicele respectiv este folosit pentru a măsura performanța unui fond de investiții cu scopul de a urmări randamentul unui astfel de indice sau de a defini structura activelor dintr-un portofoliu sau de a calcula comisioanele de performanță;

4. „familie de indici de referință” înseamnă un grup de indici de referință furnizați de același administrator și stabiliți pe baza datelor de intrare de aceeași natură, care oferă evaluări specifice ale aceleași piețe sau realități economice;

5. „furnizarea unui indice de referință” înseamnă:

(a) administrarea procedurilor pentru stabilirea unui indice de referință;

(b) colectarea, analizarea sau prelucrarea datelor de intrare în scopul stabilirii unui indice de referință; și

(c) stabilirea unui indice de referință prin aplicarea unei formule sau a altei metode de calcul sau printr-o evaluare a datelor de intrare furnizate în acest scop;

6. „administrator” înseamnă o persoana fizică sau juridică care deține controlul asupra furnizării unui indice de referință;

7. „utilizarea unui indice de referință” înseamnă:

(a) emiterea unui instrument financiar care se raportează la un indice sau la o combinație de indici;

(b) stabilirea cuantumului de plată în cadrul unui instrument financiar sau al unui contract financiar prin raportarea la un indice sau la o combinație de indici;

(c) calitatea de parte la un contract financiar care se raportează la un indice sau la o combinație de indici;

(d) oferirea unei rate a dobânzii aferente creditului potrivit definiției de la articolul 3 litera (j) din Directiva 2008/48/CE calculată ca marjă (spread) sau marjă comercială la un indice sau la o combinație de indici care este folosită exclusiv ca referință într-un contract financiar la care creditorul este parte;

(e) măsurarea performanței unui fond de investiții cu ajutorul unui indice sau al unei combinații de indici cu scopul urmăririi randamentului unui astfel de indice sau combinații de indici sau cu scopul definirii alocării activelor unui portofoliu sau al calculării comisioanelor de performanță;

8. „contribuție cu date de intrare” înseamnă furnizarea oricăror date de intrare ce nu sunt disponibile încă, unui administrator sau unei alte persoane în scopul transmiterii acestora către un administrator, datele respective fiind necesare în vederea stabilirii unui indice de referință și fiind furnizate în acest scop;

9. „contribuitor” înseamnă o persoană fizică sau juridică care contribuie cu date de intrare;

10. „contribuitor supravegheat” înseamnă o entitate supravegheată care contribuie cu date de intrare către un administrator situat pe teritoriul Uniunii;

11. „transmițător” înseamnă o persoană fizică angajată de către contribuitor în scopul contribuirii cu date de intrare;

12. „evaluator” înseamnă angajatul unui administrator al unui indice de referință bazat pe mărfuri sau orice altă persoană fizică sau parte terță ale cărei servicii sunt puse la dispoziția administratorului sau se află sub controlul administratorului, care este responsabilă de aplicarea unei metodologii sau a unui raționament datelor de intrare sau altor informații, pentru a ajunge la o evaluare concludentă cu privire la prețul unei anumite mărfi;

13. „avizul expertului” înseamnă exercitarea puterii discreționare de către un administrator sau de către un contribuitor în ceea ce privește utilizarea datelor la stabilirea unui indice de referință, inclusiv extrapolarea valorilor aferente tranzacțiilor anterioare sau conexe, ajustarea valorilor în funcție de factori care pot influența calitatea datelor, cum ar fi evenimente de pe piață sau deprecierea calității creditului unui cumpărător sau al unui vânzător, și ponderarea ofertelor la un nivel mai ridicat decât cel al unei anumite tranzacții încheiate;

14. „date de intrare” înseamnă datele cu privire la valoarea unuia sau mai multor active-suport sau prețuri, inclusiv prețuri estimate, cotații, oferte ferme de preț sau alte valori utilizate de către un administrator în vederea stabilirii unui indice de referință;

15. „date de tranzacție” înseamnă prețuri, rate, indici sau valori observabile care reprezintă tranzacții între contrapărți neafiliate pe o piață activă supusă forțelor cererii și ofertei;

16. „instrument financiar” înseamnă oricare dintre instrumentele enumerate în secțiunea C din anexa I la Directiva 2014/65/UE, pentru care a fost făcută o cerere de admitere la tranzacționare într-un loc de tranzacționare conform definiției de la articolul 4 alineatul (1) punctul 24 din Directiva 2014/65/UE sau care este tranzacționat într-un loc de tranzacționare conform definiției de la articolul 4 alineatul (1) punctul 24 din Directiva 2014/65/UE, sau prin intermediul unui internalizator sistematic, astfel cum este definit la articolul 4 alineatul (1) punctul 20 din respectiva directivă;

17. „entitate supravegheată” înseamnă oricare dintre următoarele entități:

(a) o instituție de credit astfel cum este definită la articolul 4 alineatul (1) punctul 1 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului ( 1 );

(b) o societate de investiții, astfel cum este definită la articolul 4 alineatul (1) punctul 1 din Directiva 2014/65/UE;

(c) o societate de asigurare, astfel cum este definită la articolul 13 punctul 1 din Directiva 2009/138/CE a Parlamentului European și a Consiliului ( 2 );

(d) o societate de reasigurare, astfel cum este definită la articolul 13 punctul 4 din Directiva 2009/138/CE;

(e) un OPCVM astfel cum este definit la articolul 1 alineatul (2) din Directiva 2009/65/CE sau, după caz, o societate de administrare a OPCVM, astfel cum este definită la articolul 2 alineatul (1) litera (b) din directiva respectivă;

(f) un administrator al fondurilor de investiții alternative (AFIA), astfel cum este definit la articolul 4 alineatul (1) litera (b) din Directiva 2011/61/UE a Parlamentului European și a Consiliului ( 3 );

(g) o instituție de furnizare de pensii ocupaționale, potrivit definiției de la articolul 6 litera (a) din Directiva 2003/41/CE a Parlamentului European și a Consiliului ( 4 );

(h) un creditor, astfel cum este definit la articolul 3 litera (b) din Directiva 2008/48/CE, în scopul contractelor de credit definite la articolul 3 litera (c) din respectiva directivă;

(i) o instituție non-bancară, astfel cum este definită la articolul 4 punctul 10 din Directiva 2014/17/UE, în scopul contractelor de credit, astfel cum sunt definite la articolul 4 punctul 3 din respectiva directivă;

(j) un operator de piață, astfel cum este definit la articolul 4 alineatul (1) punctul 18 din Directiva 2014/65/UE;

(k) o CPC, astfel cum este definită la articolul 2 punctul 1 din Regulamentul (UE) nr. 648/2012 al Parlamentului European și al Consiliului ( 5 );

(l) un registru central de tranzacții, astfel cum este definit la articolul 2 punctul 2 din Regulamentul (UE) nr. 648/2012;

(m) un administrator;

18. „contract financiar” înseamnă:

(a) orice contract de credit conform definiției de la articolul 3 litera (c) din Directiva 2008/48/CE;

(b) orice contract de credit, astfel cum este definit la articolul 4 punctul 3 din Directiva 2014/17/UE;

19. „fond de investiții” înseamnă un FIA, astfel cum este definit la articolul 4 alineatul (1) litera (a) din Directiva 2011/61/UE sau OPCVM conform definiției de la articolul 1 alineatul (2) din Directivei 2009/65/CE;

20. „organ de conducere” înseamnă organul sau organele unui administrator sau ale altei entități supravegheate, numite în conformitate cu dreptul național, abilitate să stabilească strategia, obiectivele și direcția generală a administratorului sau a altei entități supravegheate, și care supervizează și monitorizează procesul decizional și din care fac parte persoane care conduc efectiv activitatea administratorului sau a altei entități supravegheate;

21. „consumator” înseamnă o persoană fizică care, în cadrul contractelor financiare care intră în domeniul de aplicare al prezentului regulament, acționează în scopuri care se află în afara activității sale comerciale, economice sau profesionale;

22. „indice de referință al ratei dobânzii” înseamnă un indice de referință care, în sensul punctului 1 litera (b) punctul (ii) din prezentul alineat, se stabilește pe baza ratei la care băncile pot acorda sau solicita împrumuturi altor bănci sau entități nebancare pe piața monetară;

23. „indice de referință bazat pe mărfuri” înseamnă un indice de referință în care activul suport, în sensul punctului 1 litera (b) punctul (ii) din prezentul alineat, este o marfă, în sensul articolului 2 punctul 1 din Regulamentul (CE) nr. 1287/2006 al Comisiei ( 6 ), cu excepția certificatelor de emisii menționate la punctul 11 din secțiunea C a anexei I la Directiva 2014/65/UE;

▼M1

23a. „indice UE de referință pentru activitățile de tranziție climatică” înseamnă un indice de referință care este etichetat ca indice UE de referință pentru activitățile de tranziție climatică îndeplinind următoarele cerințe:

(a) în sensul punctului 1 litera (b) subpunctul (ii) de la prezentul alineat și în cel al articolului 19b activele sale suport sunt selectate, ponderate sau excluse astfel încât portofoliul de referință rezultat să se afle pe o traiectorie de decarbonizare; și

(b) este construit în conformitate cu standardele stabilite în actele delegate menționate la articolul 19a alineatul (2);

23b. „indice UE de referință aliniat la Acordul de la Paris” înseamnă un indice de referință care este etichetat ca indice de referință aliniat la Acordul de la Paris îndeplinind următoarele cerințe:

(a) în sensul punctului 1 litera (b) subpunctul (ii) de la prezentul alineat și în cel al actului delegat menționat la articolul 19c, activele sale suport sunt selectate, ponderate sau excluse astfel încât emisiile de carbon din portofoliul de referință rezultate să fie aliniate cu obiectivele Acordului de la Paris adoptat în temeiul Convenției-cadru a Organizației Națiunilor Unite asupra schimbărilor climatice („Acordul de la Paris”), aprobat de către Uniune la 5 octombrie 2016 ( 7 );

(b) este construit în conformitate cu standardele minime stabilite în actele delegate menționate la articolul 19a alineatul (2); și

(c) activitățile referitoare la activele sale suport nu afectează în mod semnificativ alte obiective de mediu, sociale și de guvernanță (MSG);

23c. „traiectorie de decarbonizare” înseamnă o traiectorie măsurabilă, științifică și încadrată în timp în vederea alinierii la obiectivele Acordului de la Paris prin reducerea sferei de aplicare a emisiilor de carbon din categoriile 1, 2 și 3, astfel cum se menționează la punctul 1 litera (e) din anexa III;

▼B

24. „indice de referință bazat pe date reglementate” înseamnă un indice de referință stabilit prin aplicare unei formule derivate din:

(a) datele de intrare provenite în întregime și în mod direct de la:

(i) un loc de tranzacționare, astfel cum este definit la articolul 4 alineatul (1) punctul 24 din Directiva 2014/65/UE, sau un loc de tranzacționare într-o țară terță pentru care Comisia a adoptat o decizie de punere în aplicare potrivit căreia cadrul juridic și de supraveghere al țării respective este considerat ca având efect echivalent în sensul articolului 28 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 600/2014 al Parlamentului European și al Consiliului ( 8 ), sau o piață reglementată considerată a fi echivalentă în temeiul articolului 2a din Regulamentul (UE) nr. 648/2012, însă,în fiecare caz, numai în ceea ce privește datele de tranzacție referitoare la instrumente financiare;

(ii) un mecanism de publicare aprobat, astfel cum este definit la articolul 4 alineatul (1) punctul 52 din Directiva 2014/65/UE, sau de un furnizor de sisteme centralizate de raportare, astfel cum este definit la articolul 4 alineatul (1) punctul 53 din Directiva 2014/65/UE, în conformitate cu cerințele obligatorii privind transparența post-tranzacționare, însă numai în ceea ce privește datele de tranzacție referitoare la instrumentele financiare care sunt tranzacționate într-un loc de tranzacționare;

(iii) un mecanism de raportare aprobat, astfel cum este definit la articolul 4 alineatul (1) punctul 54 din Directiva 2014/65/UE, însă numai în ceea ce privește datele referitoare la datele de tranzacție cu instrumente financiare care sunt tranzacționate într-un loc de tranzacționare și care trebuie divulgate în conformitate cu cerințele obligatorii privind transparența post-tranzacționare;

(iv) o bursă de energie electrică, astfel cum este menționată la articolul 37 alineatul (1) litera (j) din Directiva 2009/72/CE a Parlamentului European și a Consiliului ( 9 );

(v) o bursă de gaze naturale, astfel cum este menționată la articolul 41 alineatul (1) litera (j) din Directiva 2009/73/CE a Parlamentului European și a Consiliului ( 10 );

(vi) o platformă de licitație menționată la articolul 26 sau la articolul 30 din Regulamentul (UE) nr. 1031/2010 al Comisiei ( 11 );

(vii) un furnizor de servicii către care administratorul indicelui de referință a externalizat colectarea datelor în conformitate cu articolul 10, cu condiția ca respectivul furnizor de servicii să primească datele integral și direct din partea unei entități menționate la literele (i)-(vi);

(b) valorile nete ale activelor fondurilor de investiții;

25. „indice de referință critic” înseamnă un indice de referință care nu este bazat pe date reglementate, care îndeplinește oricare dintre condițiile prevăzute la articolul 20 alineatul (1) și care se găsește pe lista stabilită de Comisie în conformitate cu articolul respectiv;

26. „indice de referință semnificativ” înseamnă un indice de referință care îndeplinește condițiile prevăzute la articolul 24 alineatul (1);

27. „indice de referință nesemnificativ” înseamnă un indice de referință care nu îndeplinește condițiile prevăzute la articolul 20 alineatul (1) și la articolul 24 alineatul (1);

28. „situată” înseamnă, în ceea ce privește o persoană juridică, țara în care se află sediul social al persoanei respective sau un alt sediu oficial al acesteia, iar în ceea ce privește o persoană fizică, țara în care persoana respectivă își are domiciliul fiscal;

29. „autoritate publică” înseamnă:

(a) orice guvern sau alt organ de administrație publică, inclusiv entitățile însărcinate cu gestionarea datoriei publice sau care intervin în acest proces;

(b) orice entitate sau persoană care ocupă funcții publice administrative conform legislației naționale sau care deține responsabilități sau funcții publice sau care prestează servicii publice, inclusiv măsuri referitoare la ocuparea forței de muncă, activitatea economică și inflație, aflate sub controlul unei entități care intră sub incidența dispozițiilor în sensul literei (a).

(2) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 49 în vederea explicitării elementelor tehnice ale definițiilor prevăzute la alineatul (1) din prezentul articol, în special în vederea furnizării de detalii cu privire la ce anume constituie punerea la dispoziția publicului în scopul definirii unui indice.

După caz, Comisia ține seama de piață sau de progresele tehnologice și de convergența la nivel internațional a practicilor de supraveghere referitoare la indicii de referință.

(3) Comisia adoptă acte de punere în aplicare cu scopul de a redacta și de a revizui o listă cu autoritățile publice din Uniune care sunt vizate de definiția de la punctul 29 din alineatul (1) din prezentul articol. Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 50 alineatul (2).

După caz, Comisia ține seama de piață sau de progresele tehnologice și de convergența la nivel internațional a practicilor de supraveghere referitoare la indicii de referință.







TITLUL II

INTEGRITATEA ȘI FIABILITATEA INDICILOR DE REFERINȚĂ







CAPITOLUL 1

Guvernanța și controlul de către administratori

Articolul 4

Cerințe în materie de guvernanță și de conflicte de interese

(1) Un administrator trebuie să dispună de mecanisme solide de guvernanță, care includ o structură organizațională clară, cu roluri și responsabilități bine definite, transparente și coerente pentru toți participanții implicați în furnizarea unui indice de referință.

Administratorii iau toate măsurile necesare pentru a identifica și a preveni sau gestiona conflictele de interese între ei înșiși (inclusiv managerii și angajații săi sau orice altă persoană fizică sau parte terță cu care are legături directe sau indirecte sau se află sub controlul lor) și contribuitori sau utilizatori și pentru a garanta că, în cazul în care este necesară exercitarea a puterii de decizie sau a puterii discreționare în procesul de stabilire a indicelui de referință, acest lucru se realizează în mod independent și onest.

(2) Furnizarea unui indice de referință este separată, din punct de vedere operațional, de orice parte a activității profesionale a unui administrator care ar putea crea un conflict de interese real sau potențial.

(3) În cazul în care un administrator ar putea face obiectul unor conflicte de interese ca urmare a structurii sale de proprietate, a participațiilor majoritare sau a altor activități desfășurate de o entitate care deține drepturi de proprietate sau de control asupra administratorului sau de o entitate deținută sau controlată de către administrator sau de către oricare dintre afiliații administratorului care nu pot fi aplanate în mod corespunzător, autoritatea competentă aplicabilă îi poate cere administratorului să instituie o funcție de supraveghere independentă, care include o reprezentare echilibrată a părților interesate, inclusiv utilizatori și contribuitori.

(4) În cazul în care un astfel de conflict de interese nu poate fi aplanat în mod adecvat, autoritatea competentă aplicabilă îi poate cere administratorului să înceteze orice activitate sau relație care creează conflictul de interese respectiv sau să înceteze furnizarea indicelui de referință.

(5) Administratorul publică sau divulgă toate conflictele de interese existente sau potențiale utilizatorilor unui indice de referință, autorității competente relevante și, dacă este cazul, contribuitorilor, inclusiv conflictele de interese care rezultă din dreptul de proprietate sau de control asupra administratorului.

(6) Administratorul stabilește și aplică politici și proceduri adecvate, precum și mecanisme organizaționale eficiente pentru identificarea, divulgarea, prevenirea, gestionarea și atenuarea conflictelor de interese în scopul protejării integrității și independenței procesului de stabilire a indicelui de referință. Aceste politici și proceduri sunt revizuite și actualizate periodic. Politicile și procedurile țin cont de conflictele de interese, de gradul de exercitare a puterilor discreționare în procesul de stabilire a indicelui de referință și de riscurile pe care le prezintă indicele de referință și le tratează în mod corespunzător. Politicile și procedurile:

(a) asigură confidențialitatea informațiilor la care a contribuit administratorul sau care au fost elaborate de acesta, sub rezerva obligațiilor privind divulgarea și transparența prevăzute de prezentul regulament; și

(b) aplanează în mod special conflictele de interese cauzate de dreptul de proprietate sau de control asupra administratorului sau cele cauzate de alte interese din grupul administratorului sau de alte persoane care pot exercita influență sau control asupra administratorului în ceea ce privește stabilirea indicelui de referință.

(7) Administratorii se asigură că angajații și toate celelalte persoane fizice ale căror servicii sunt puse la dispoziția lor sau se află sub controlul lor și care sunt direct implicate în furnizarea unui indice de referință:

(a) au competențele, cunoștințele și experiența necesare pentru realizarea sarcinilor ce le sunt atribuite și sunt coordonați și supravegheați în mod corespunzător;

(b) nu fac obiectul unei influențe necuvenite sau al unor conflicte de interese, iar remunerarea și evaluarea performanței persoanelor respective nu creează conflicte de interese și nu afectează în alt mod integritatea procesului de stabilire a indicelui de referință;

(c) nu au niciun fel de interese sau legături comerciale care să compromită activitățile administratorului în cauză;

(d) nu au dreptul să contribuie la elaborarea unui indice de referință prin angajarea în licitații, oferte și tranzacții fie în nume propriu, fie în numele participanților pe piață, exceptând cazul când acest tip de contribuție este cerut în mod explicit în cadrul metodologiei de elaborare a indicelui de referință și face obiectul normelor specificate de aceasta; și

(e) fac obiectul unor proceduri eficace de control al schimburilor de informații cu alți angajați implicați în activități care pot crea un risc de conflicte de interese sau cu persoane terțe sau în cazul în care informațiile în cauză pot afecta indicele de referință.

(8) Administratorul stabilește proceduri specifice de control intern pentru a garanta integritatea și seriozitatea angajatului sau a persoanei care stabilește indicele de referință, printre care se numără cel puțin aprobarea internă a conducerii înainte de difuzarea indicelui de referință.

Articolul 5

Cerințe privind funcția de supraveghere

(1) Administratorii instituie și mențin o funcție de supraveghere permanentă și efectivă care să supravegheze toate aspectele legate de furnizarea indicilor lor de referință.

(2) Administratorii elaborează și mențin proceduri solide în ceea ce privește funcția lor de supraveghere, care sunt puse la dispoziția autorităților competente responsabile.

(3) Funcția de supraveghere funcționează în mod integru și cuprinde unele dintre sau toate responsabilitățile următoare, adaptate de către administrator în funcție de complexitatea, utilizarea și vulnerabilitatea indicelui de referință:

(a) revizuirea cel puțin o dată pe an a definiției și a metodologiei de elaborare a indicelui de referință;

(b) supravegherea oricăror modificări aduse metodologiei de elaborare a indicelui de referință și posibilitatea de a solicita administratorului să realizeze consultări cu privire la astfel de modificări;

(c) supravegherea cadrului de control al administratorului, a gestionării și exploatării indicelui de referință și, în cazul în care un indice de referință se bazează pe date de intrare de la contribuitori, a codului de conduită menționat la articolul 15;

(d) reexaminarea și aprobarea procedurilor de încetare a elaborării indicelui de referință, inclusiv orice consultare cu privire la o încetare;

(e) supravegherea oricărei părți terțe implicate în furnizarea indicelui de referință, inclusiv agenții de calcul sau de difuzare;

(f) evaluarea auditurilor sau a verificărilor interne și externe și monitorizarea punerii în practică a acțiunilor corective identificate;

(g) în cazul în care indicele de referință se bazează pe date de intrare provenite de la contribuitori, monitorizarea datelor de intrare și a contribuitorilor și a acțiunilor administratorului de contestare sau validare a datelor de intrare furnizate de contribuitori;

(h) în cazul în care indicele de referință se bazează pe date de intrare provenite de la contribuitori, luarea de măsuri eficace pentru a sancționa orice încălcare a codului de conduită menționat la articolul 15; și

(i) raportarea către autoritățile competente relevante a oricărei abateri din partea contribuitorilor, în cazul în care indicele de referință se bazează pe date de intrare provenite de la contribuitori, sau a administratorilor, identificate prin funcția de supraveghere, precum și a oricăror date de intrare anormale sau suspecte.

(4) Funcția de supraveghere este îndeplinită fie de un comitet separat, fie de alte organe adecvate de guvernanță.

(5) ESMA elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a preciza procedurile aferente și caracteristicile funcției de supraveghere, inclusiv componența sa, precum și poziționarea sa în cadrul structurii organizaționale a administratorului, astfel încât să se asigure integritatea acestei funcții și lipsa conflictelor de interese. În special, ESMA întocmește o listă neexhaustivă a mecanismelor de guvernanță adecvate, după cum se precizează la alineatul (4).

ESMA face distincție între diferitele tipuri de indici de referință și de sectoare, astfel cum se prevede în prezentul regulament, și ține seama de diferențele existente în ceea ce privește structura de proprietate și de control a administratorilor, natura, amploarea și complexitatea procesului de furnizare a indicelui de referință, precum și de riscul și impactul acestuia, inclusiv în contextul convergenței internaționale a practicilor de supraveghere în ceea ce privește cerințele de guvernanță aferente indicilor de referință. Cu toate acestea, proiectele de standarde tehnice de reglementare elaborate de ESMA nu se referă și nu se aplică la administratorii de indici de referință nesemnificativi.

ESMA înaintează Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de reglementare până la data de 1 aprilie 2017.

Se deleagă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf, în conformitate cu procedura prevăzută la articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.

(6) În conformitate cu articolul 16 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010, ESMA poate publica orientări adresate administratorilor de indici de referință nesemnificativi, specificând elementele menționate la alineatul (5) din prezentul articol.

Articolul 6

Cerințe privind cadrul de control

(1) Administratorii dispun de un cadru de control care garantează faptul că indicii lor de referință sunt furnizați și publicați sau puși la dispoziție în conformitate cu prezentul regulament.

(2) Cadrul de control este proporțional cu nivelul conflictelor de interese identificate, cu puterile discreționare exercitate în procesul de furnizare a indicelui de referință și cu natura datelor de intrare ale indicelui de referință:

(3) Cadrul de control include:

(a) gestionarea riscului operațional;

(b) o continuitate adecvată și eficace a activității și planuri de redresare în caz de dezastru;

(c) procedurile pentru situații de urgență instituite în cazul unei întreruperi a procesului de furnizare a indicilor de referință.

(4) Administratorul stabilește măsuri pentru:

(a) a asigura faptul că contribuitorii se angajează să respecte și respectă efectiv codul de conduită menționat la articolul 15 și standardele aplicabile în ceea ce privește datele de intrare;

(b) monitorizarea datelor de intrare, inclusiv, acolo unde este fezabil, monitorizarea datelor de intrare înainte de publicarea indicelui de referință și validarea datelor de intrare după publicare, în vederea identificării erorilor și anomaliilor.

(5) Cadrul de control este documentat, revizuit și actualizat după caz și este pus la dispoziția autorității competente responsabile și, la cerere, a utilizatorilor.

Articolul 7

Cerințe privind cadrul de responsabilitate

(1) Administratorul dispune de un cadru de responsabilitate în care intră ținerea evidenței, proceduri de audit și de verificare, precum și proceduri de tratare a reclamațiilor, care oferă dovada conformității cu cerințele prezentului regulament.

(2) Administratorul desemnează o funcție internă care are capacitatea necesară de a examina respectarea de către administrator a metodologiei de elaborare a indicelui de referință și a dispozițiilor prezentului regulament și de a prezenta rapoarte în acest sens.

(3) Pentru indicii de referință critici, administratorul numește un auditor extern independent care să facă o evaluare și să prezinte un raport privind respectarea de către administrator a metodologiei de elaborare a indicelui de referință și a dispozițiilor prezentului regulament, cel puțin o dată pe an.

(4) La cererea autorității competente responsabile, administratorul pune la dispoziția autorității competente aplicabile, la cererea acesteia, detaliile auditurilor și rapoartelor menționate la alineatul (2). La cererea autorității competente responsabile sau a oricărui utilizator al indicelui de referință, administratorul publică detaliile auditurilor menționate la alineatul (3).

Articolul 8

Cerințe în materie de ținere a evidențelor

(1) Administratorul ține evidența:

(a) tuturor datelor de intrare și a modului de utilizare a acestora;

(b) metodologiei folosite pentru stabilirea unui indice de referință;

(c) oricărei exercitări a puterii de decizie sau a puterii discreționare de către administrator și, dacă este cazul, de către evaluatori, în stabilirea indicelui de referință, inclusiv raționamentul care stă la baza respectivei decizii sau aprecieri;

(d) tuturor datelor de intrare neluate în considerare, în special atunci când acestea corespund cerințelor din metodologia privind indicele de referință, precum și motivele care stau la baza neluării în considerare a acestor date;

(e) altor modificări ale procedurilor și metodologiilor standard sau abateri de la acestea, inclusiv celor făcute în timpul perioadelor de criză sau perturbare a pieței;

(f) identităților transmițătorilor și a persoanelor fizice angajate de administratori pentru stabilirea indicilor de referință;

(g) tuturor documentelor legate de orice plângere, inclusiv a celor transmise de un reclamant; și a

(h) conversațiilor telefonice sau comunicațiilor electronice dintre orice persoană angajată de administrator și contribuitori sau transmițători cu privire la indicele de referință.

(2) Administratorul păstrează evidențele prevăzute la alineatul (1) timp de cel puțin cinci ani, într-o formă care să facă posibilă reproducerea și înțelegerea integrală a stabilirii indicelui de referință și care să permită efectuarea unui audit sau unei evaluări a datelor de intrare, calculelor, deciziilor luate și a aprecierilor discreționare făcute. Înregistrările conversațiilor telefonice sau ale comunicațiilor electronice înregistrate în conformitate cu alineatul (1) litera (h) sunt furnizate la cerere persoanelor implicate în conversațiile sau comunicațiile respective și sunt păstrate pentru o perioadă de trei ani.

Articolul 9

Mecanismul de tratare a reclamațiilor

(1) Administratorul deține și publică proceduri de primire, investigare și ținere a evidențelor privind plângerile formulate, inclusiv cu privire la procesul de stabilire a indicilor de referință al administratorului.

(2) Un astfel de mecanism de tratare a reclamațiilor asigură faptul că:

(a) administratorul pune la dispoziție o politică de tratare a reclamațiilor, prin care pot fi depuse reclamații cu privire la caracterul reprezentativ pentru valoarea de piață al stabilirii unui anumit indice de referință, la modificările propuse ale procesului de stabilire a unui indice de referință, la aplicarea metodologiei în cazul stabilirii unui anumit indice de referință și la alte decizii legate de procesul de stabilire a indicelui de referință;

(b) reclamațiile sunt investigate cu promptitudine și onestitate, iar rezultatul investigației este comunicat reclamantului într-un termen rezonabil, exceptând cazul când o asemenea comunicare ar contraveni obiectivelor de politică publică sau Regulamentului (UE) nr. 596/2014; și

(c) investigația este desfășurată în mod independent față de personalul care poate sau ar fi putut fi implicat în obiectul reclamației.

Articolul 10

Externalizarea

(1) Administratorii nu externalizează funcții legate de furnizarea unui indice de referință astfel încât să afecteze semnificativ controlul administratorului asupra furnizării indicelui sau capacitatea autorității competente relevante de a supraveghea indicele de referință.

(2) Atunci când un administrator externalizează către un furnizor de servicii funcții sau orice servicii sau activități relevante legate de furnizarea unui indice de referință, administratorul rămâne pe deplin răspunzător de îndeplinirea tuturor obligațiilor care îi revin în temeiul prezentului regulament.

(3) În cazul în care are loc o externalizare, administratorul asigură îndeplinirea următoarelor condiții:

(a) furnizorul de servicii are competența, capacitatea și toate autorizațiile cerute de lege pentru a îndeplini în mod responsabil și profesionist funcțiile, serviciile sau activitățile care îi sunt externalizate;

(b) administratorul pune la dispoziția autorităților competente aplicabile identitatea și sarcinile furnizorului de servicii care participă la procesul de stabilire a indicelui de referință;

(c) administratorul ia măsuri corespunzătoare în cazul în care se pare că furnizorul de servicii nu se poate achita de sarcinile externalizate în mod eficace și în conformitate cu legislația și cu cerințele de reglementare aplicabile;

(d) administratorul dispune în continuare de cunoștințele de specialitate necesare pentru a supraveghea într-un mod eficace funcțiile externalizate și pentru a gestiona riscurile aferente externalizării;

(e) furnizorul de servicii îi comunică administratorului orice evoluție care ar putea avea un impact semnificativ asupra capacității sale de a îndeplini sarcinile externalizate în mod eficace și în conformitate cu legislația și cu cerințele de reglementare aplicabile;

(f) furnizorul de servicii cooperează cu autoritatea competentă responsabilă în ceea ce privește activitățile externalizate, iar administratorul și autoritatea competentă responsabilă au acces efectiv la datele legate de activitățile externalizate, precum și la spațiile comerciale ale furnizorului de servicii, și autoritatea competentă responsabilă poate să își exercite aceste drepturi de acces;

(g) administratorul poate rezilia acordurile de externalizare încheiate în acest sens, în cazul în care este necesar;

(h) administratorul ia măsuri rezonabile, inclusiv planuri de urgență, pentru a evita riscuri operaționale nejustificate legate de participarea furnizorului de servicii la procesul de stabilire a indicelui de referință.







CAPITOLUL 2

Date de intrare, metodologie și semnalarea încălcărilor

Articolul 11

Date de intrare

(1) Furnizarea unui indice de referință este reglementată de următoarele cerințe referitoare la datele de intrare:

(a) datele de intrare sunt suficiente pentru a reprezenta în mod exact și fiabil piața sau realitatea economică pe care indicele de referință este destinat să o măsoare.

Datele de intrare sunt date de tranzacție, dacă sunt disponibile și concludente. Dacă datele de tranzacție disponibile nu sunt suficiente sau nu sunt concludente pentru a reprezenta în mod exact și fiabil piața sau realitatea economică pe care indicele de referință este destinat să o măsoare, pot fi folosite date de intrare care nu sunt date de tranzacție, inclusiv estimări de preț, cotații și cotații ferme sau alte valori;

(b) datele de intrare menționate la litera (a) trebuie să poată fi verificate;

(c) administratorul stabilește și publică orientări clare cu privire la tipul datelor de intrare, prioritatea de utilizare a diferitelor tipuri de date de intrare și exercitarea avizului experților, în conformitate cu litera (a) și metodologia;

(d) în cazul în care indicele de referință se bazează pe date de intrare de la contribuitori, administratorul obține, după caz, datele de intrare de la un grup sau un eșantion fiabil și reprezentativ de contribuitori, astfel încât să garanteze faptul că indicele de referință rezultat este fiabil și reprezentativ pentru piața sau realitatea economică pe care indicele de referință este destinat să o măsoare;

(e) administratorul nu va folosi date de intrare de la un contribuitor dacă are informații că acest contribuitor nu aderă la codul de conduită menționat la articolul 15 sau dacă ei obțin date reprezentative disponibile în mod public.

(2) Administratorul se asigură că controalele privind datele de intrare includ:

(a) criterii care stabilesc cine poate contribui cu date de intrare către administrator și o procedură de selecție a contribuitorilor;

(b) o procedură de evaluare a datelor de intrare ale contribuitorului și de interzicere a furnizării de date de intrare de către un contribuitor sau de aplicare a altor penalități pentru neconformitate împotriva contribuitorului, după caz; și

(c) o procedură de validare a datelor de intrare, inclusiv în raport cu alți indicatori sau alte date, pentru a asigura integritatea și exactitatea acestora.

(3) În cazul în care datele de intrare ale unui indice de referință sunt furnizate de funcția de front office, și anume de un departament, diviziune, grup sau personal al contribuitorilor sau de unul dintre afiliații acestora care efectuează o activitate de stabilire a prețurilor, tranzacționare, vânzare, marketing, publicitate, prospectare, structurare sau brokeraj, administratorul:

(a) obține date din alte surse care confirmă respectivele date de intrare; și

(b) se asigură că contribuitorii dispun de proceduri interne adecvate de supraveghere și de verificare.

(4) În cazul în care administratorul consideră că datele de intrare nu reprezintă piața sau realitatea economică pe care indicele de referință este menit să o măsoare, acesta trebuie fie să modifice datele de intrare, contribuitorii sau metodologia aplicată pentru a se asigura că datele de intrare reprezintă piața sau realitatea economică pe care indicele de referință este menit să o măsoare, fie să înceteze să furnizeze indicele de referință respectiv.

(5) ESMA elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a preciza mai detaliat faptul că datele de intrare sunt corespunzătoare și verificabile, potrivit cerințelor de la alineatul (1) literele (a) și (b), precum și procedurile de supraveghere și verificare internă ale unui contribuitor, a căror existență trebuie să fie garantată de administrator, în conformitate cu alineatul (3) litera (b), pentru a garanta integritatea și acuratețea datelor de intrare. Cu toate acestea, proiectele de standarde tehnice de reglementare elaborate de ESMA nu se referă și nu se aplică la administratorii de indici de referință nesemnificativi.

ESMA ia în considerare diferitele tipuri de indici de referință și sectoare prevăzute în prezentul regulament,natura datelor de intrare, caracteristicile pieței sau realității economice subiacente și principiul proporționalității, vulnerabilitatea indicilor de referință la manipulare, precum și convergența la nivel internațional a practicilor de supraveghere referitoare la indicii de referință.

ESMA înaintează Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de reglementare până la data de 1 aprilie 2017.

Se deleagă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf, în conformitate cu procedura prevăzută la articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.

(6) În conformitate cu articolul 16 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010, ESMA poate publica orientări adresate administratorilor de indici de referință nesemnificativi, specificând elementele menționate la alineatul (5) din prezentul articol.

Articolul 12

Metodologia

(1) Pentru stabilirea indicelui de referință, administratorul utilizează o metodologie care:

(a) este solidă și fiabilă;

(b) cuprinde norme clare care identifică modul și momentul când pot fi exercitate puteri discreționare în stabilirea indicelui de referință respectiv;

(c) este riguroasă, consecventă și poate fi validată, incluzând, dacă este cazul, testări ex-post în raport cu datele de tranzacționare disponibile;

(d) este rezilientă și garantează faptul că indicele de referință poate fi calculat în cea mai mare varietate de situații posibile, fără a-i compromite integritatea;

(e) poate fi urmărită și verificată.

(2) Atunci când elaborează metodologia privind indicele de referință, administratorul indicelui de referință:

(a) ia în considerare factori precum dimensiunea și lichiditatea normală a pieței, transparența tranzacțiilor și pozițiile participanților pe piață, concentrarea pieței, dinamica pieței și capacitatea oricărui eșantion de a reprezenta piața sau realitatea economică pe care indicele de referință vizează să o măsoare;

(b) determină ceea ce constituie o piață activă în sensul indicelui de referință respectiv; și

(c) stabilește prioritatea acordată diferitelor tipuri de date de intrare.

(3) Administratorul adoptă și publică dispoziții clare care identifică circumstanțele în care cantitatea sau calitatea datelor de intrare se situează sub standardele necesare pentru ca metodologia să permită stabilirea indicelui de referință în mod precis și fiabil și care descriu dacă și cum urmează a fi calculat indicele de referință în astfel de circumstanțe.

Articolul 13

Transparența metodologiei

(1) Administratorul dezvoltă, exploatează și administrează în mod transparent datele privind indicele de referință și metodele aplicate. În acest scop, administratorul publică sau pune la dispoziție următoarele informații:

(a) elementele-cheie ale metodologiei pe care o utilizează administratorul pentru fiecare indice de referință furnizat și publicat și, dacă este cazul, pentru fiecare familie de indici de referință furnizați și publicați;

(b) detalii privind procedura de evaluare internă și de aprobare a unei anumite metodologii, precum și frecvența acestei evaluări;

(c) procedura de consultare în cazul oricărei propuneri de modificare substanțială a metodologiei administratorului, precum și justificarea acestei modificări, furnizând inclusiv o definiție a ceea ce reprezintă o modificare substanțială și circumstanțele în care administratorul urmează să indice termenul în care va notifica utilizatorii cu privire la orice astfel de modificări;

▼M1

(d) o explicație a modului în care elementele-cheie ale metodologiei prevăzute la litera (a) reflectă factorii MSG pentru fiecare indice de referință sau familie de indici de referință, cu excepția indicilor de referință ai cursului de schimb și ai ratei dobânzii.

Administratorii de indici de referință respectă până la 30 aprilie 2020 cerința prevăzută la primul paragraf litera (d).

▼B

(2) Procedurile specificate la alineatul (1) litera (c) stabilesc:

(a) o notificare prealabilă, cu un calendar clar, care oferă posibilitatea de a analiza și de a face comentarii cu privire la impactul acestor modificări substanțiale propuse; și

(b) comentariile menționate la litera (a) din prezentul alineat și răspunsul administratorului la respectivele comentarii, care sunt puse la dispoziție după fiecare consultare, cu excepția cazului în care a fost solicitată confidențialitatea de către autorul comentariilor.

▼M1

(2a) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 49 pentru a completa prezentul regulament prin stabilirea conținutului minim al explicațiilor menționate la alineatul (1) primul paragraf litera (d) din prezentul articol, precum și a formatului standard care trebuie utilizat.

▼B

(3) ESMA elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare detaliind informațiile care trebuie furnizate de un administrator în conformitate cu cerințele menționate la alineatele (1) și (2), făcând distincția între diferitele tipuri de indici de referință și sectoare astfel cum se prevede în prezentul regulament. ESMA ține cont de necesitatea de a dezvălui acele elemente ale metodologiei care oferă suficiente detalii pentru a le permite utilizatorilor să înțeleagă cum este furnizat indicele de referință și să aprecieze gradul său de reprezentativitate, relevanța sa pentru anumiți utilizatori și caracterul său adecvat ca referință pentru instrumente și contracte financiare, și de principiul proporționalității. Cu toate acestea, proiectele de standarde tehnice de reglementare elaborate de ESMA nu se referă și nu se aplică la administratorii de indici de referință nesemnificativi.

ESMA înaintează Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de reglementare până la data de 1 aprilie 2017.

Se deleagă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolele 10-14 ale Regulamentului (UE) nr. 1095/2010.

(4) În conformitate cu articolul 16 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010, ESMA poate publica orientări adresate administratorilor de indici de referință nesemnificativi, specificând în plus elementele menționate la alineatul (3) din prezentul articol.

Articolul 14

Semnalarea încălcărilor

(1) Administratorul instituie sisteme adecvate și controale eficiente, în măsură să asigure integritatea datelor de intrare astfel încât să poată identifica și raporta autorității competente orice comportament care poate implica manipulare sau o tentativă de manipulare a indicelui de referință în sensul Regulamentului (UE) nr. 596/2014.

(2) Administratorul monitorizează datele de intrare și contribuitorii pentru ca să notifice autoritatea competentă relevantă furnizând toate informațiile relevante atunci când administratorul suspectează, în ceea ce privește indicele de referință, că a avut loc vreun comportament care poate implica manipulare sau o tentativă de manipulare a unui indice de referință în sensul Regulamentului (UE) nr. 596/2014, inclusiv coluziune în acest scop.

Autoritatea competentă a administratorului transmite, dacă este cazul, astfel de informații autorității relevante în sensul Regulamentului (UE) nr. 596/2014.

(3) Administratorul dispune de proceduri pentru personalul de conducere, pentru angajați și pentru orice alte persoane fizice ale căror servicii sunt puse la dispoziția acestuia sau se află sub controlul său, prin care aceștia să poată semnala la nivel intern încălcări ale prezentului regulament.







CAPITOLUL 3

Codul de conduită și cerințe impuse contribuitorilor

Articolul 15

Codul de conduită

(1) În cazul în care un indice de referință se bazează pe datele de intrare de la contribuitori, administratorul său elaborează un cod de conduită pentru fiecare indice de referință, indicând responsabilitățile contribuitorilor cu privire la contribuțiile cu date de intrare și se asigură că un astfel de cod de conduită este în conformitate cu prezentul regulament. Pentru administrator, angajamentul contribuitorilor de a respecta permanent codul de conduită, efectuat cel puțin o dată pe an, precum și în cazul modificării codului, reprezintă o garanție suficientă.

(2) Codul de conduită include cel puțin următoarele elemente:

(a) o descriere clară a datelor de intrare care urmează să fie furnizate și cerințelor necesare pentru a garanta că datele de intrare sunt furnizate în conformitate cu articolele 11 și 14;

(b) identificarea persoanelor care pot furniza date de intrare administratorului și procedurile pentru verificarea identității unui contribuitor și a oricăror transmițători, precum și autorizarea eventualilor transmițători de a furniza date de intrare în numele unui contribuitor;

(c) politici prin care să se asigure că contribuitorii furnizează toate datele de intrare relevante;

(d) sistemele și controalele pe care un contribuitor trebuie să le instituie inclusiv:

(i) proceduri care contribuie la transmiterea datelor de intrare, inclusiv cerințe referitoare la obligația contribuitorului de a menționa dacă datele de intrare sunt date privind tranzacțiile și dacă datele de intrare respectă cerințele administratorului;

(ii) politici privind exercitarea de puteri discreționare la contribuția cu date de intrare;

(iii) eventuale cerințe privind validarea datelor de intrare înainte de a fi furnizate administratorului;

(iv) politici privind păstrarea evidențelor;

(v) cerințe de raportare privind date de intrare suspecte;

(vi) cerințe de raportare privind gestionarea conflictelor de interese.

(3) Administratorul poate elabora un cod unic de conduită pentru fiecare categorie de indici de referință pe care îi furnizează.

(4) În cazul în care autoritatea competentă relevantă, în exercițiul prerogativelor sale menționate la articolul 41, constată că există în codul de conduită elemente care nu respectă prezentul regulament, notifică administratorul în cauză. Administratorul adaptează codul de conduită pentru a se asigura că acesta respectă prezentul regulament, în termen de 30 de zile de la primirea acestei notificări.

(5) În termen de 15 zile lucrătoare de la data aplicării deciziei de a include un indice de referință critic în lista menționată la articolul 20 alineatul (1), administratorul respectivului indice de referință critic notifică codul de conduită autorității competente responsabile. Autoritatea competentă în cauză verifică, în termen de 30 de zile, dacă conținutul codului de conduită este conform cu prezentul regulament. În cazul în care autoritatea competentă relevantă constată existența unor elemente care nu respectă prezentul regulament, se aplică dispozițiile de la alineatul (4) din prezentul articol.

(6) ESMA elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare prin care oferă precizări suplimentare cu privire la elementele codului de conduită menționate la alineatul (2) pentru diferitele tipuri de indici de referință, pentru a ține seama de evoluțiile indicilor de referință și ale piețelor financiare.

ESMA ține cont de diferitele caracteristici ale indicilor de referință și ale contribuitorilor, în special în ceea ce privește diferențele legate de datele de intrare și metodologiile aplicate, riscurile de manipulare a datelor de intrare și convergența la nivel internațional a practicilor de supraveghere în ceea ce privește indicii de referință.

ESMA înaintează Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de reglementare până la data de 1 aprilie 2017.

Se deleagă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf, în conformitate cu procedura prevăzută la articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.

Articolul 16

Cerințe în materie de guvernanță și control pentru contribuitorii supravegheați

(1) În cazul unui contribuitor supravegheat, se aplică următoarele cerințe în materie de guvernanță și control:

(a) contribuitorul supravegheat se asigură că furnizarea datelor de intrare nu este afectată de niciun conflict de interese existent sau potențial și că, în cazul în care este necesară exercitarea de puteri discreționare, acest lucru se realizează în mod independent și onest, pe baza informațiilor relevante, în conformitate cu codul de conduită menționat la articolul 15;

(b) contribuitorul supravegheat dispune de un cadru de control care să asigure integritatea, exactitatea și fiabilitatea datelor de intrare și să garanteze faptul că datele de intrare sunt furnizate în conformitate cu prezentul regulament și cu codul de conduită menționat la articolul 15.

(2) Un contribuitor supravegheat dispune de sisteme și controale eficiente pentru a asigura integritatea și fiabilitatea tuturor contribuțiilor cu date de intrare furnizate administratorului, inclusiv:

(a) controale privind persoanele care pot să transmită date de intrare unui administrator, inclusiv, în limitele proporționalității, un proces de aprobare de către o persoană fizică care deține o poziție superioară ierarhic transmițătorului;

(b) formare profesională adecvată pentru transmițători, acoperind cel puțin prezentul regulament și Regulamentul (UE) nr. 596/2014;

(c) măsuri de gestionare a conflictelor de interese, inclusiv separarea organizatorică a angajaților, dacă este cazul, și examinarea modalităților de înlăturare a factorilor, creați prin politici de remunerare, ce pot incita la manipularea unui indice de referință;

(d) păstrarea pentru o perioadă de timp corespunzătoare a înregistrărilor comunicațiilor referitoare la furnizarea datelor de intrare, a tuturor informațiilor folosite pentru a-i permite contribuitorului să facă fiecare transmitere, precum și a tuturor conflictelor de interese existente sau potențiale inclusiv, fără a se limita la aceasta, expunerea contribuitorului la instrumentele financiare care folosesc indicele de referință ca referință;

(e) păstrarea evidențelor legate de auditurile interne și externe.

(3) În cazul în care datele de intrare se bazează pe avize ale experților, contribuitorii care fac obiectul supravegherii stabilesc, pe lângă sistemele și controalele menționate la alineatul (2), politici care trebuie urmate în cazul oricărei utilizări a puterii de decizie sau a puterii discreționare și păstrează evidențe privind argumentele care stau la baza oricărei astfel de decizii sau aprecieri. În limitele proporționalității, contributorii supravegheați țin seama de natura indicelui de referință și de datele lor de intrare.

(4) Un contribuitor supravegheat cooperează pe deplin cu administratorul și cu autoritatea competentă relevantă în ceea ce privește auditul și supravegherea furnizării unui indice de referință și pune la dispoziție informațiile și evidențele ținute în conformitate cu alineatele (2) și (3).

(5) ESMA elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a aduce precizări suplimentare referitoare la cerințele în materie de guvernanță, sisteme și controale, și politici prevăzute la alineatele (1), (2) și (3).

ESMA ține cont de diferitele caracteristici ale indicilor de referință și ale contribuitorilor supravegheați, în special în ceea ce privește diferențele legate de datele de intrare furnizate și metodologiile utilizate, riscurile de manipulare a datelor de intrare și natura activităților efectuate de către contribuitorii supravegheați, precum și evoluțiile indicilor de referință și ale piețelor financiare având în vedere convergența practicilor de supraveghere în ceea ce privește indicii de referință. Cu toate acestea, proiectele de standarde tehnice de reglementare elaborate de ESMA nu se referă și nu se aplică contribuitorilor supravegheați ai indicilor de referință nesemnificativi.

ESMA înaintează Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de reglementare până la data de 1 aprilie 2017.

Se deleagă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf, în conformitate cu procedura prevăzută la articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.

(6) În conformitate cu articolul 16 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010, ESMA poate publica orientări adresate contribuitorilor supravegheați care contribuie la indici de referință nesemnificativi, specificând elementele menționate la alineatul (5) din prezentul articol.







TITLUL III

CERINȚE PENTRU DIFERITE TIPURI DE INDICI DE REFERINȚĂ







CAPITOLUL 1

Indici de referință bazați pe date reglementate

Articolul 17

Indici de referință bazați pe date reglementate

(1) Articolul 11 alineatul (1) literele (d) și (e), articolul 11 alineatele (2) și (3), articolul 14 alineatele (1) și (2) și articolele 15 și 16 nu se aplică în cazul furnizării de indici de referință bazați pe date reglementate și al contribuțiilor la aceștia. Articolul 8 alineatul (1) litera (a) nu se aplică la furnizarea indicilor de referință bazați pe date reglementate cu privire la datele de intrare care sunt furnizate în totalitate și în mod direct, conform articolului 3 alineatul (1) punctul 24.

(2) Articolele 24 și 25 sau articolul 26 se aplică, dacă este cazul, în cazul indicilor de referință bazați pe date reglementate sau al contribuțiilor la aceștia, care sunt utilizați direct sau indirect în cadrul unei combinații de indici de referință pentru instrumente sau contracte financiare sau pentru măsurarea performanței fondurilor de investiții cu o valoare medie totală de până la 500 de miliarde EUR pe baza întregii game de scadențe ale indicelui de referință.







CAPITOLUL 2

Indici de referință bazați pe rata dobânzii

Articolul 18

Indici de referință bazați pe rata dobânzii

Cerințele specifice precizate în anexa I se aplică furnizării de indici de referință bazați pe rata dobânzii și contribuțiilor la aceștia, cumulat cu cerințele de la Titlul II sau substituindu-se acestora.

Articolele 24, 25 și 26 nu se aplică furnizării de indici de referință bazați pe rata dobânzii și nici contribuției cu date la acești indici.







CAPITOLUL 3

Indici de referință bazați pe mărfuri

Articolul 19

Indici de referință bazați pe mărfuri

(1) Cerințele specifice stabilite în anexa II se aplică în locul cerințelor de la titlul II, cu excepția articolului 10, furnizării de indici de referință bazați pe mărfuri și contribuției cu date la acești indici, cu excepția cazului în care indicele de referință se bazează pe date reglementate sau pe date transmise de contribuitori dintre care majoritatea sunt entități supravegheate.

Articolele 24, 25 și 26 nu se aplică furnizării de indici de referință bazați pe mărfuri și nici contribuției cu date la indicii respectivi.

(2) În cazul în care un indice de referință bazat pe mărfuri este un indice critic, iar bunul subiacent este aurul, argintul sau platina, se aplică cerințele de la titlul II în locul anexei II.

▼M1







CAPITOLUL 3A

Indici UE de referință pentru activitățile de tranziție climatică și indici UE de referință aliniați la Acordul de la Paris

Articolul 19a

Indici UE de referință pentru activitățile de tranziție climatică și indici UE de referință aliniați la Acordul de la Paris

(1) Cerințele prevăzute în anexa III se aplică furnizării de indici UE de referință pentru activitățile de tranziție climatică și de indici UE de referință aliniați la Acordul de la Paris, și contribuirii la aceștia, suplimentar cerințelor prevăzute la titlurile II, III și IV.

(2) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 49 pentru a completa prezentul regulament prin stabilirea standardelor minime privind indicii UE de referință pentru activitățile de tranziție climatică și indicii UE de referință aliniați la Acordul de la Paris care să precizeze:

(a) criteriile de alegere a activelor-suport, inclusiv, dacă este cazul, orice criterii de excludere a activelor;

(b) criteriile și metoda de ponderare a activelor-suport în indicele de referință;

(c) stabilirea traiectoriei de decarbonizare pentru indicii UE de referință pentru activitățile de tranziție climatică.

(3) Administratorii de indici de referință care furnizează un indice UE de referință pentru activitățile de tranziție climatică sau un indice UE de referință aliniat la Acordul de la Paris se conformează prezentului regulament până la 30 aprilie 2020.

Articolul 19b

Cerințe pentru indicii UE de referință pentru activitățile de tranziție climatică

Administratorii de indici UE de referință pentru activitățile de tranziție climatică trebuie să selecteze, să pondereze sau să excludă până la 31 decembrie 2022 activele suport emise de societăți care urmează o traiectorie de decarbonizare în conformitate cu următoarele cerințe:

(i) societățile publică obiective cuantificabile de reducere a emisiilor de carbon care trebuie să fie îndeplinite până la termenele determinate;

(ii) societățile publică reducerea emisiilor de carbon defalcată până la nivelul filialelor operaționale relevante;

(iii) societățile publică informații anuale cu privire la progresele înregistrate în vederea îndeplinirii acestor obiective;

(iv) activitățile legate de activele-suport nu afectează în mod semnificativ alte obiective MSG.

Articolul 19c

Excluderi de la indicii UE de referință aliniați la Acordul de la Paris

(1) Comisia este împuternicită să adopte un act delegat în conformitate cu articolul 49 pentru a completa prezentul regulament prin identificarea, în ceea ce privește indicii UE de referință aliniați la Acordul de la Paris, sectoarele care urmează să fie excluse deoarece nu au obiective cuantificabile de reducere a emisiilor de carbon care trebuie să fie îndeplinite până la termene determinate, aliniate cu obiectivele Acordului de la Paris. Comisia adoptă respectivul act delegat până la 1 ianuarie 2021 și îl actualizează la fiecare trei ani.

(2) La elaborarea actelor delegate menționate la alineatul (1), Comisia ia în considerare activitatea TEG.

Articolul 19d

Eforturi de a furniza indici UE de referință pentru activitățile de tranziție climatică

Până la 1 ianuarie 2022, administratorii care sunt localizați în Uniune și care furnizează indici de referință semnificativi stabiliți pe baza valorii unuia sau mai multor active-suport sau prețuri-suport depun eforturi pentru a furniza unul sau mai mulți indici UE de referință pentru activitățile de tranziție climatică.

▼B







CAPITOLUL 4

Indici de referință critici

Articolul 20

Indici de referință critici

(1) Comisia adoptă acte de punere în aplicare în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 50 alineatul (2) pentru a întocmi și a revizui cel puțin o dată la doi ani o listă de indici de referință furnizați de administratori situați pe teritoriul Uniunii care sunt indici de referință critici, cu condiția îndeplinirii uneia din condițiile următoare:

(a) indicele de referință este utilizat direct sau indirect într-o combinație de indici drept referință pentru instrumente financiare sau contracte financiare ori pentru măsurarea performanței fondurilor de investiții cu o valoare totală de cel puțin 500 de miliarde EUR pe baza întregii game de scadențe ale indicelui de referință, dacă este cazul;

(b) indicele de referință se bazează pe date furnizate de contribuitori care sunt în majoritate situați într-un stat membru și este recunoscut ca fiind de importanță critică în statul membru respectiv, în conformitate cu procedura stabilită la alineatele (2), (3), (4) și (5) din prezentul articol;

(c) indicele de referință îndeplinește toate criteriile următoare:

(i) indicele de referință este utilizat direct sau indirect într-o combinație de indici drept referință pentru instrumente financiare sau contracte financiare ori pentru măsurarea performanței fondurilor de investiții cu o valoare totală de cel puțin 400 de miliarde EUR pe baza întregii game de scadențe ale indicelui de referință, dacă este cazul, dar fără a se depăși valoarea definită la litera (a);

(ii) nu există sau există foarte puține mecanisme adecvate determinate de piață care ar putea să înlocuiască indicele de referință;

(iii) în cazul în care indicele de referință nu mai este furnizat sau este furnizat pe baza unor date de intrare ce nu mai sunt pe deplin reprezentative pentru piața sau realitatea economică sau pe baza unor date de intrare nefiabile, ar fi afectate în mod semnificativ și cu urmări negative integritatea piețelor, stabilitatea financiară, consumatorii, economia reală sau finanțarea gospodăriilor ori a întreprinderilor în unul sau mai multe state membre.

În cazul în care un indice de referință întrunește criteriile prevăzute la litera (c) punctele (ii) și (iii), dar nu întrunește criteriul prevăzut la litera (c) punctul (i), autoritatea competentă din statul membru vizat împreună cu autoritatea competentă din statul membru în care își are sediul administratorul pot conveni că indicele de referință respectiv ar trebui să fie recunoscut ca fiind critic pe baza prezentului paragraf. În orice caz, autoritatea competentă a administratorului se consultă cu autoritățile competente ale statului membru vizat. În cazul unui dezacord între autoritățile competente, decizia dacă indicele de referință respectiv ar trebui să fie recunoscut ca fiind critic pe baza prezentului paragraf este luată de autoritatea competentă a administratorului, ținând cont de motivele dezacordului. Autoritățile competente sau, în cazul unui dezacord, autoritatea competentă a administratorului transmit evaluarea Comisiei. După primirea evaluării, Comisia adoptă un act de punere în aplicare în conformitate cu prezentul alineat. În plus, în cazul unui dezacord, autoritatea competentă a administratorului transmite evaluarea către ESMA, care poate publica un aviz.

(2) În cazul în care autoritatea competentă a statului membru menționat la alineatul (1) litera (b) consideră că un administrator aflat sub supravegherea sa furnizează un indice de referință care ar trebui recunoscut drept critic, ea notifică ESMA și transmite acesteia o evaluare documentată.

(3) În scopul alineatului (2), autoritatea competentă evaluează dacă încetarea furnizării indicelui de referință sau furnizarea sa pe baza datelor de intrare sau provenite de la un grup de contribuitori care nu mai sunt reprezentativi pentru piața sau pentru realitatea economică la care se raportează ar avea un impact negativ asupra integrității piețelor, stabilității financiare, consumatorilor, economiei reale sau finanțării gospodăriilor și întreprinderilor în statul membru respectiv. În evaluarea sa, autoritatea competentă ia în calcul:

(a) valoarea instrumentelor financiare și a contractelor financiare care utilizează ca referință indicele respectiv și valoarea fondurilor de investiții care utilizează ca referință indicele respectiv pentru a își măsura performanțele în interiorul statului membru și relevanța acestora în ceea ce privește valoarea totală a instrumentelor și contractelor financiare pendinte și valoarea totală a fondurilor de investiții în statul membru respectiv;

(b) valoarea instrumentelor financiare și a contractelor financiare care utilizează ca referință indicele respectiv și valoarea fondurilor de investiții care utilizează ca referință indicele respectiv pentru a își măsura performanțele în statul membru respectiv și importanța acestora în ceea ce privește produsul național brut al statului membru respectiv;

(c) orice alt indicator pentru a evalua în mod obiectiv impactul potențial al întreruperii sau al lipsei de fiabilitate a indicelui de referință asupra integrității piețelor, stabilității financiare, consumatorilor, sau finanțării gospodăriilor și întreprinderilor din statul membru respectiv.

Autoritatea competentă își revizuiește evaluarea privind importanța critică a unui indice de referință cel puțin din doi în doi ani și notifică ESMA și transmite acesteia noua evaluare.

(4) În termen de șase săptămâni de la primirea notificării menționate la alineatul (2), ESMA emite un aviz precizând dacă evaluarea făcută de autoritatea competentă este conformă cu cerințele de la alineatul (3), aviz pe care îl transmite Comisiei, împreună cu evaluarea făcută de autoritatea competentă.

(5) După primirea avizului specificat la alineatul (4), Comisia adoptă acte de punere în aplicare în conformitate cu alineatul (1).

(6) Se conferă Comisiei competența de a adopta acte delegate în conformitate cu articolul 49, pentru:

(a) a specifica modul în care urmează să se evalueze valoarea nominală a instrumentelor financiare, altele decât instrumentele derivate, valoarea noțională a instrumentelor derivate și valoarea netă a activelor fondurilor de investiții, inclusiv în cazul unei referințe indirecte la un indice de referință din cadrul unei combinații de indici de referință, pentru a se putea compara cu pragurile menționate la alineatul (1) din prezentul articol și la articolul 24 alineatul (1) litera (a);

(b) a revizui metoda de calcul folosită pentru a stabili pragurile menționate la alineatul (1) din prezentul articol în lumina evoluției pieței, prețurilor și cadrului de reglementare precum și justețea clasificării indicilor de referință care se raportează la o valoare totală a instrumentelor financiare, contractelor financiare sau a fondurilor de investiții apropiată de cea a pragului; o astfel de revizuire are loc cel puțin o dată la doi ani începând cu 1 ianuarie 2018;

(c) a specifica cum urmează să fie aplicate criteriile menționate la alineatul (1) litera (c) punctul (iii) din prezentul articol ținând cont de orice informație ajutătoare pentru a evalua în mod obiectiv impactul potențial al întreruperii sau al lipsei de fiabilitate a indicelui de referință asupra integrității piețelor, stabilității financiare, consumatorilor sau finanțării gospodăriilor și întreprinderilor dintr-unul sau mai multe state membre.

Dacă este cazul, Comisia ține cont de evoluțiile relevante ale pieței sau tehnologiei.

Articolul 21

Administrarea obligatorie a unui indice de referință critic

(1) În cazul în care administratorul unui indice de referință critic intenționează să nu mai furnizeze indicele de referință critic respectiv, acesta:

(a) își notifică imediat autoritatea competentă; și

(b) în termen de patru săptămâni de la notificarea respectivă transmite o evaluare privind modul în care indicele de referință:

(i) urmează a fi tranziționat unui nou administrator; sau

(ii) urmează a-și înceta furnizarea, ținând cont de procedura stabilită la articolul 28 alineatul (1).

În timpul perioadei menționate la primul paragraf litera (b), administratorul nu încetează furnizarea indicelui de referință.

(2) La primirea analizei administratorului prevăzute la alineatul (1), autoritatea competentă:

(a) informează ESMA și, dacă este cazul, colegiul instituit în temeiul articolului 46; și

(b) în termen de patru săptămâni realizează propria analiză a modului în care indicele de referință urmează să fie tranziționat unui nou administrator sau a modului în care urmează să fie încetată furnizarea acestuia, ținând cont de procedura stabilită conform articolului 28 alineatul (1).

În timpul perioadei menționate la primul paragraf litera (b) de la primul alineat, administratorul nu încetează furnizarea indicelui de referință fără consimțământul scris al autorității competente.

(3) După finalizarea analizei prevăzute la alineatul (2) litera (b), autoritatea competentă poate obliga administratorul să continue publicarea indicelui de referință până la momentul în care:

(a) furnizarea indicelui de referință a fost tranziționată unui nou administrator;

(b) se poate înceta furnizarea indicelui de referință fără a provoca perturbări; sau

(c) indicele de referință încetează să mai fie critic.

În scopul primului paragraf, perioada în care autoritatea competentă îl poate obliga pe administrator să continue publicarea indicelui de referință nu poate depăși 12 luni.

▼M1

Până la sfârșitul perioadei respective, autoritatea competentă își reanalizează decizia de a-l obliga pe administrator să continue publicarea indicelui de referință. Dacă este necesar, autoritatea competentă poate să prelungească perioada cu o durată de timp adecvată care nu poate depăși 12 luni. Perioada maximă de administrare obligatorie nu depășește cinci ani.

▼B

(4) Fără a aduce atingere alineatului (1), în cazul în care administratorul unui indice de referință critic urmează a intra în lichidare din cauza unei proceduri de insolvență, autoritatea competentă analizează dacă și cum poate fi tranziționat indicele de referință critic către un nou administrator sau cum poate să înceteze să fie furnizat fără perturbări, ținând cont de procedura stabilită conform articolului 28 alineatul (1).

Articolul 22

Atenuarea puterii de piață a administratorilor indicilor de referință critici

Fără a aduce atingere aplicării dreptului Uniunii în domeniul concurenței, atunci când furnizează un indice de referință critic, administratorul întreprinde măsuri adecvate pentru a garanta furnizarea către toți utilizatorii, în mod corect, rezonabil, transparent și nediscriminatoriu, a autorizațiilor și informațiilor aferente indicelui în cauză.

Articolul 23

Contribuție obligatorie la un indice de referință critic

(1) Prezentul articol se aplică indicilor de referință critici care se bazează pe date furnizate de contribuitori, majoritatea acestora reprezentând entități supravegheate.

(2) Administratorul unuia sau mai multor indici de referință critici prezintă autorității sale competente, o dată la doi ani, o evaluare a capacității fiecărui indice de referință critic pe care îl furnizează de a măsura piața subiacentă sau realitatea economică.

(3) În cazul în care un contribuitor la un indice de referință critic care face obiectul supravegherii intenționează să înceteze să contribuie cu date de intrare, acesta notifică fără întârziere în scris administratorul indicelui de referință, iar acesta din urmă informează fără întârziere autoritatea sa competentă. În cazul în care contribuitorul care face obiectul supravegherii se află în alt stat membru, autoritatea competentă a administratorului informează fără întârziere autoritatea competentă a contribuitorului în cauză. Administratorul indicelui de referință furnizează autorității sale competente, cât mai curând cu putință, dar nu mai târziu de 14 zile de la primirea notificării menționate, o evaluare a implicațiilor pentru capacitatea indicelui de referință de a măsura piața subiacentă sau realitatea economică.

(4) În urma primirii unei evaluări din partea administratorului indicelui de referință menționate la alineatele (2) și (3) din prezentul articol, autoritatea competentă a administratorului informează prompt, pe baza unei asemenea evaluări, ESMA, iar dacă este cazul, și colegiul instituit în temeiul articolului 46, și elaborează o evaluare proprie a capacității indicelui de referință de a măsura piața subiacentă și realitatea economică, ținând seama de procedura administratorului pentru încetarea furnizării indicelui său de referință stabilită în conformitate cu articolul 28 alineatul (1).

(5) Din data în care autoritatea competentă a administratorului a fost informată cu privire la intenția contribuitorilor de a înceta să contribuie cu date de intrare și până la în momentul în care are loc finalizarea evaluării menționate la alineatul (4), aceasta are competența de a obliga contribuitorii care au transmis notificarea în conformitate cu alineatul (3) să continue contribuțiile cu date de intrare, în orice caz pentru o perioadă maximă de patru săptămâni, fără a obliga entitățile care fac obiectul supravegherii de a efectua tranzacții sau de a se angaja să efectueze tranzacții.

(6) În cazul în care, după perioada menționată la alineatul (5) și în baza propriei evaluări menționate la alineatul (4), autoritatea competentă consideră că reprezentativitatea unui indice de referință critic este pusă în pericol, aceasta are competența:

(a) de a solicita entităților supravegheate selectate în conformitate cu alineatul (7) din prezentul articol, inclusiv entităților care nu sunt încă contribuitoare la indicele de referință critic vizat, să contribuie cu date de intrare către administrator în conformitate cu metodologia administratorului, codul de conduită menționat la articolul 15 și alte norme. Această cerință rămâne în vigoare pentru o perioadă de timp corespunzătoare, fără însă a depăși 12 luni de la data la care a fost luată decizia inițială prin care se solicită contribuțiile obligatorii în conformitate cu alienatul (5) sau, pentru entitățile care nu sunt încă contribuitori, de la data la care a fost luată decizia prin care se solicită contribuțiile obligatorii în temeiul prezentei litere;

(b) de a prelungi perioada de contribuții obligatorii cu o perioadă de timp corespunzătoare, fără însă a depăși 12 luni, în urma unei analize conform alineatului (9), a oricăror măsuri adoptate în temeiul literei (a) din prezentul alineat;

(c) de a stabili forma în care și termenul până la care trebuie furnizate datele de intrare, fără a le impune entităților care fac obiectul supravegherii obligația de a efectua tranzacții sau de a se angaja să efectueze tranzacții;

(d) de a obliga administratorul să modifice metodologia, codul de conduită menționat la articolul 15, sau alte norme ale indicelui de referință critic.

▼M1

Perioada maximă pentru contribuția obligatorie în temeiul literelor (a) și (b) de la primul paragraf nu depășește cinci ani.

▼B

(7) În conformitate cu alineatul (6), entitățile supravegheate care urmează a fi solicitate să contribuie la indicele respectiv sunt selectate de autoritatea competentă a administratorului, în strânsă cooperare cu autoritatea competentă a entităților supravegheate, pe baza dimensiunii participării reale și potențiale a entității supravegheate pe piața pe care indicele de referință vizează să o măsoare.

(8) Autoritatea competentă a unui contribuitor supravegheat căruia i s-a solicitat să contribuie la un indice de referință prin măsuri luate în conformitate cu alineatul (6) litera (a), (b) sau (c) cooperează cu autoritatea competentă a administratorului în vederea asigurării respectării acestor măsuri.

(9) Înainte de expirarea perioadei menționate la alineatul (6) primul paragraf litera (a), autoritatea competentă a administratorului analizează măsurile adoptate în conformitate cu alineatul (6). Autoritatea competentă revocă o măsură în cazul în care consideră că:

(a) este probabil ca contribuitorii să furnizeze în continuare date de intrare pentru o perioadă de cel puțin un an, dacă măsura ar fi revocată, lucru care trebuie dovedit cel puțin prin următoarele elemente:

(i) un angajament scris din partea contribuitorilor față de administrator și de autoritatea competentă de a furniza în continuare date de intrare pentru indicele de referință critic timp de cel puțin un an, în cazul în care măsura ar fi revocată;

(ii) un raport scris al administratorului către autoritatea competentă în care să furnizeze dovezi cu privire la evaluarea sa, conform căreia viabilitatea continuă a indicelui de referință critic poate fi asigurată odată revocată contribuția obligatorie;

(b) indicele de referință poate fi menținut și după ce contribuitorii obligați să contribuie cu date de intrare încetează să mai contribuie;

(c) există un substitut acceptabil al indicelui de referință, iar utilizatorii indicelui de referință critic pot adopta acest substitut cu costuri minime, lucru care trebuie dovedit cel puțin printr-un raport scris al administratorului care să prezinte în detaliu mijloacele de trecere la un substitut al indicelui de referință și capacitatea utilizatorilor de a trece la acest indice și costurile suportate de aceștia ca urmare a tranziționării la acest nou indice de referință sau

(d) nu pot fi identificați contribuitori alternativi corespunzători, iar încetarea contribuțiilor din partea entităților supravegheate respective ar afecta indicele de referință într-o asemenea măsură astfel încât să fie necesară încetarea indicelui de referință.

▼M1

(10) În cazul în care un indice de referință critic urmează să înceteze să fie furnizat, fiecare contribuitor supravegheat la indicele respectiv continuă să contribuie cu date de intrare pentru o perioadă de timp stabilită de autoritatea competentă, fără însă a depăși perioada de maximum cinci ani prevăzută la alineatul (6) al doilea paragraf.

▼B

(11) În cazul în care oricare dintre contribuitori încalcă cerințele de la alineatul (6), administratorul informează autoritatea competentă relevantă de îndată ce acest lucru este posibil în mod rezonabil.

(12) În cazul în care un indice de referință este recunoscut ca fiind critic în conformitate cu procedura stabilită la articolul 20 alineatele (2)-(5), autoritatea competentă a administratorului are competența de a solicita contribuția cu date de intrare în conformitate cu alineatul (5) și cu alineatul (6) literele (a), (b) și (c) din prezentul articol doar de la contribuitorii supravegheați situați pe teritoriul statului său membru.







CAPITOLUL 5

Indici de referință semnificativi

Articolul 24

Indici de referință semnificativi

(1) Un indice de referință care nu îndeplinește oricare dintre condițiile prevăzute la articolul 20 alineatul (1) este semnificativ în cazul în care:

(a) este utilizat direct sau indirect într-o combinație de indici drept referință pentru instrumente financiare sau contracte financiare ori pentru măsurarea performanței fondurilor de investiții cu o valoare medie totală de cel puțin 50 de miliarde EUR pe baza întregii game de scadențe ale indicelui de referință pe o perioadă de șase luni, dacă este cazul; sau

(b) nu poate fi înlocuit sau există foarte puține mecanisme adecvate determinate de piață care ar putea să-l înlocuiască, iar dacă indicele de referință nu mai este furnizat sau este furnizat pe baza unor date de intrare ce nu mai sunt pe deplin reprezentative în raport cu piața subiacentă sau realitatea economică ori nu sunt fiabile, ar fi afectate în mod semnificativ și cu urmări negative integritatea piețelor, stabilitatea financiară, consumatorii, economia reală sau finanțarea gospodăriilor ori a afacerilor în unul sau mai multe state membre.

(2) Comisia are competența de a adopta acte delegate în conformitate cu articolul 49 în vederea revizuirii metodei de calcul utilizate pentru stabilirea pragului menționat la alineatul (1) litera (a) din prezentul articol, având în vedere evoluțiile pieței și ale prețurilor și evoluțiile normative, precum și în vederea revizuirii gradului de adecvare al clasificării indicilor de referință cu o valoare totală a instrumentelor financiare, a contractelor financiare sau fondurilor de investiții care utilizează ca referință acești indici, apropiată de valoarea pragului menționat. O astfel de revizuire are loc cel puțin o dată la doi ani începând cu 1 ianuarie 2018.

(3) Administratorul informează de îndată autoritatea sa competentă în cazul în care indicele său de referință semnificativ scade sub pragul menționat la alineatul (1) litera (a).

Articolul 25

Exonerări de la cerințele specifice legate de indicii de referință semnificativi

(1) Un administrator poate să decidă să nu aplice articolul 4 alineatul (2), articolul 4 alineatul (7) literele (c), (d) și (e), articolul 11 alineatul (3) litera (b) sau articolul 15 alineatul (2) în ceea ce privește indici de referință semnificativi în cazul în care respectivul administrator consideră că aplicarea uneia sau mai multora dintre aceste dispoziții ar fi disproporționată având în vedere natura sau impactul indicilor de referință ori dimensiunea administratorului.

(2) În cazul în care administratorul decide să nu aplice una sau mai multe dintre dispozițiile menționate la alineatul (1), acesta își informează imediat autoritatea competentă și îi pune la dispoziție toate informațiile pertinente care confirmă concluzia administratorului că aplicarea uneia sau mai multora dintre dispozițiile respective ar fi disproporționată având în vedere natura sau impactul indicelui de referință ori dimensiunea administratorului.

(3) Autoritatea competentă poate să decidă că administratorul indicelui de referință semnificativ trebuie totuși să aplice una sau mai multe dintre cerințele prevăzute la articolul 4 alineatul (2), articolul 4 alineatul (7) literele (c), (d) și (e), articolul 11 alineatul (3) litera (b) și articolul 15 alineatul (2) în cazul în care consideră că acest lucru ar fi adecvat având în vedere natura sau impactul indicilor de referință ori dimensiunea administratorului. În aprecierea sa, autoritatea competentă se bazează pe informațiile puse la dispoziție de administrator și ține seama de următoarele criterii:

(a) vulnerabilitatea indicelui de referință în fața manipulării;

(b) natura datelor de intrare;

(c) nivelul conflictelor de interese;

(d) puterea discreționară a administratorului;

(e) impactul indicelui de referință asupra piețelor;

(f) natura, scara și complexitatea procesului de furnizare a indicelui de referință;

(g) importanța indicelui de referință pentru stabilitatea financiară;

(h) valoarea instrumentelor financiare, a contractelor financiare sau a fondurilor de investiții care utilizează ca referință indicele respectiv;

(i) dimensiunea, forma organizațională sau structura administratorului.

(4) În termen de 30 de zile de la primirea notificării de la administrator în temeiul alineatului (2), autoritatea competentă națională notifică administratorului decizia sa de a aplica cerințe suplimentare în temeiul alineatului (3). În cazul în care notificarea către autoritatea competentă are loc în cadrul procedurii de autorizare sau de înregistrare, se aplică termenul prevăzut la articolul 34.

(5) În cazul în care își exercită competențele de supraveghere în temeiul articolului 41, autoritatea competentă analizează periodic validitatea evaluării pe care a efectuat-o în conformitate cu alineatul (3) din prezentul articol.

(6) În cazul în care autoritatea competentă consideră, din motive rezonabile, că informațiile care îi sunt prezentate în temeiul alineatului (2) din prezentul articol sunt incomplete sau sunt necesare informații suplimentare, termenul de 30 de zile prevăzut la alineatul (4) din prezentul articol începe să curgă de la data la care administratorul pune la dispoziție informațiile suplimentare, cu excepția cazului în care termenele de la articolul 34 se aplică în conformitate cu alineatul (4) din prezentul articol.

(7) În cazul în care administratorul unor indici de referință semnificativi nu respectă una sau mai multe dintre cerințele prevăzute la articolul 4 alineatul (2), articolul 4 alineatul (7) literele (c), (d) și (e), articolul 11 alineatul (3) litera (b) și articolul 15 alineatul (2), acesta publică și menține o declarație de conformitate în care explică clar motivul care îl îndreptățește să nu respecte dispozițiile respective.

(8) ESMA elaborează un proiect de standarde tehnice de punere în aplicare pentru elaborarea unui model pentru declarația de conformitate menționată la alineatul (7).

ESMA prezintă Comisiei proiectul de standarde tehnice de punere în aplicare menționat la primul paragraf până la 1 aprilie 2017.

Se conferă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf, în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.

(9) ESMA elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a preciza în plus criteriile menționate la alineatul (3).

ESMA înaintează Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de reglementare până la data de 1 aprilie 2017.

Se conferă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf, în conformitate cu procedura prevăzută la articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.







CAPITOLUL 6

Indici de referință nesemnificativi

Articolul 26

Indici de referință nesemnificativi

(1) Un administrator poate să decidă să nu aplice articolul 4 alineatul (2), articolul 4 alineatul (7) literele (c), (d) și (e), articolul 4 alineatul (8), articolul 5 alineatele (2), (3) și (4), articolul 6 alineatele (1), (3) și (5), articolul 7 alineatul (2), articolul 11 alineatul (1) litera (b), articolul 11 alineatul (2) literele (b) și (c), și articolul 11 alineatul (3), articolul 13 alineatul (2), articolul 14 alineatul (2), articolul 15 alineatul (2) și articolul 16 alineatele (2) și (3) cu privire la indicii săi de referință nesemnificativi.

(2) Un administrator informează de îndată autoritatea sa competentă în cazul în care indicele de referință nesemnificativ al administratorului depășește pragul menționat la articolul 24 alineatul (1) litera (a). În acest caz, acesta se conformează, în termen de trei luni, cerințelor aplicabile indicilor de referință semnificativi.

(3) În cazul în care un administrator al unui indice de referință nesemnificativ decide să nu aplice una sau mai multe dintre dispozițiile menționate la alineatul (1), acesta publică și menține o declarație de conformitate în care explică clar motivul care îl îndreptățește să nu respecte dispozițiile respective. Administratorul pune la dispoziția autorității sale competente declarația de conformitate.

(4) Autoritatea competentă responsabilă analizează declarația de conformitate menționată la alineatul (3) din prezentul articol. Autoritatea competentă responsabilă poate de asemenea să solicite administratorului informații suplimentare referitoare la indicii săi de referință nesemnificativi în conformitate cu articolul 41 și poate să solicite efectuarea unor modificări în vederea asigurării respectării prezentului regulament.

(5) ESMA elaborează un proiect de standarde tehnice de punere în aplicare pentru elaborarea unui model pentru declarația de conformitate menționată la alineatul (3).

ESMA prezintă Comisiei proiectul de standarde tehnice de punere în aplicare menționat la primul paragraf până la 1 aprilie 2017.

Se conferă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf, în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.







TITLUL IV

TRANSPARENȚĂ ȘI PROTECȚIA CONSUMATORILOR

Articolul 27

Declarația privind indicele de referință

(1) În termen de două săptămâni de la înscrierea de către un administrator în registrul menționat la articolul 36, acesta publică o declarație privind indicele de referință, prin mijloace care asigură un acces ușor și echitabil, pentru fiecare indice de referință sau, dacă este cazul, pentru fiecare categorie de indici de referință care pot fi utilizați în Uniune în conformitate cu articolul 29.

În cazul în care administratorul respectiv începe să elaboreze un nou indice de referință sau o nouă familie de indici de referință care pot fi utilizați în Uniune în conformitate cu articolul 29, acesta publică în termen de două săptămâni, prin mijloace care asigură un acces ușor și echitabil, o declarație privind indicele de referință pentru fiecare indice nou sau, dacă este cazul, pentru fiecare familie nouă de indici.

Administratorul analizează și, dacă este necesar, actualizează declarația privind indicele de referință pentru fiecare indice de referință sau pentru fiecare categorie de indici de referință în cazul oricărei modificări aduse informațiilor care trebuie puse la dispoziție în temeiul prezentului articol, dar nu mai rar de o dată la doi ani.

Declarația privind indicele de referință:

(a) definește în mod clar și neechivoc piața sau realitatea economică măsurată de indicele de referință și situațiile în care această măsură poate deveni nefiabilă;

(b) stabilește specificații tehnice care identifică în mod clar și neechivoc elementele de calcul al indicelui de referință cu privire la care ar putea fi exercitate puteri discreționare, criteriile aplicabile exercitării acestor puteri discreționare și poziția persoanelor care le pot exercita, precum și modul în care aceste puteri pot fi evaluate ulterior;

(c) prevede posibilitatea ca anumiți factori, inclusiv factori externi care sunt în afara controlului administratorului, pot face necesară modificarea indicelui de referință sau încetarea furnizării acestuia; și

(d) informează utilizatorii că modificarea indicelui de referință sau încetarea furnizării acestuia poate afecta contractele financiare și instrumentele financiare care se raportează la indicele de referință sau măsura performanței fondurilor de investiții.

(2) Declarația privind indicele de referință cuprinde cel puțin următoarele elemente:

(a) definițiile tuturor termenilor esențiali legați de indicele de referință;

(b) argumentele care justifică adoptarea metodologiei de elaborare a indicelui de referință și a procedurilor pentru revizuirea și aprobarea metodologiei;

(c) criteriile și procedurile utilizate pentru a stabili indicele de referință, inclusiv o descriere a datelor de intrare, prioritatea acordată diferitor tipuri de date de intrare, datele minime necesare pentru stabilirea unui indice de referință, utilizarea eventualelor modele sau metode de extrapolare și a eventualelor proceduri de reechilibrare a elementelor unui indicator al indicelui de referință;

(d) controalele și normele care reglementează exercitarea puterii de decizie sau a puterii discreționare de către administrator sau de către contribuitori, pentru a asigura coerența în utilizarea unei astfel de puteri de decizie sau discreționare;

(e) procedurile care reglementează stabilirea indicelui de referință în perioadele de criză sau în perioadele în care sursele de date privind tranzacțiile ar putea fi insuficiente, inexacte sau nefiabile și posibilele limitări ale indicelui de referință în astfel de perioade;

(f) procedurile pentru remedierea erorilor apărute în datele de intrare sau în stabilirea indicelui de referință, inclusiv cazurile în care va fi necesară recalcularea acestuia; și

(g) identificarea limitărilor potențiale ale unui indice de referință, inclusiv ale funcționării acestuia pe piețe nelichide sau fragmentate, precum și posibila concentrare a intrărilor.

▼M1

(2a) Până la 30 aprilie 2020, pentru fiecare dintre cerințele menționate la alineatul (2), declarația privind indicii de referință conține o explicație a modului în care se reflectă factorii MSG în fiecare indice de referință sau pentru familia de indici de referință furnizați și publicați. Pentru indicii de referință sau familiile de indici de referință care nu urmăresc obiective MSG este suficient ca administratorii de indici de referință să indice în mod clar în declarația privind indicii de referință faptul că nu urmăresc astfel de obiective.

În cazul în care niciun indice UE de referință pentru activitățile de tranziție climatică sau niciun indice UE de referință aliniat la Acordul de la Paris nu este disponibil în portofoliul administratorului de indici de referință individual sau în care administratorul de indici de referință individual nu are indici de referință care urmăresc obiectivele MSG sau iau în considerare factorii MSG, acest lucru este menționat în declarațiile privind toți indicii de referință furnizați de administratorul respectiv. Pentru indicii de referință semnificativi pentru acțiuni și obligațiuni, precum și pentru indicii UE de referință pentru activitățile de tranziție climatică și indicii UE de referință aliniați la Acordul de la Paris, administratorii de indici de referință prezintă în declarația privind indicii de referință detalii privind dacă și în ce măsură este asigurat gradul de aliniere generală cu obiectivul de reducere a emisiilor de carbon sau de atingere a obiectivelor Acordului de la Paris, în conformitate cu normele de informare pentru produsele financiare de la articolul 9 alineatul (3) din Regulamentul (UE) 2019/2088 al Parlamentului European și al Consiliului ( 12 ).

Până la 31 decembrie 2021, administratorii de indici de referință trebuie să includă în declarația lor privind indicele de referință pentru fiecare indice de referință sau, dacă există, pentru fiecare familie de indici de referință, cu excepția indicilor de referință ai ratei dobânzii și ai cursului de schimb valutar, o explicație a modului în care metodologia se aliniază la obiectivul de reducere a emisiilor de carbon sau atinge obiectivele Acordului de la Paris.

(2b) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 49 pentru a completa prezentul regulament precizând în detaliu informațiile care urmează să fie furnizate în declarația privind