2006R1931 — RO — 19.01.2012 — 001.001

Acest document reprezintă un instrument de documentare, iar instituţiile nu îşi asumă responsabilitatea pentru conţinutul său.

Astfel cum a fost modificat prin:

No

▼B

REGULAMENTUL (CE) NR. 1931/2006 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI

din 20 decembrie 2006

de stabilire a normelor referitoare la micul trafic de frontieră la frontierele terestre externe ale statelor membre și de modificare a dispozițiilor Convenției Schengen

Articolul 4 litera (b) și articolul 9 litera (c) din prezentul regulament constituie dispoziții care se întemeiază pe acquis-ul Schengen sau care se raportează la acesta, în sensul articolului 3 alineatul (2) din Actul de aderare din 2003,

Având în vedere faptul că obiectivul prezentului regulament, și anume stabilirea criteriilor și condițiilor de instituire a unui regim specific micului trafic de frontieră la frontierele terestre externe, are o influență directă asupra acquis-ului comunitar referitor la frontierele externe și, prin urmare, nu poate fi realizat în mod suficient de către statele membre și, datorită dimensiunilor și efectelor prezentului regulament, poate fi mai bine realizat la nivel comunitar, Comunitatea poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității prevăzut la articolul 5 din Tratatul de instituire a Comunității Europene. În conformitate cu principiul proporționalității, prevăzut la același articol, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru realizarea acestui obiectiv.

Pentru punerea în aplicare a regimului specific micului trafic de frontieră, statele membre ar trebui să fie autorizate să mențină sau să încheie, după caz, acorduri bilaterale cu țări terțe vecine, sub rezerva ca aceste acorduri să fie în conformitate cu normele stabilite prin prezentul regulament.

Dreptul de liberă circulație de care beneficiază cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora, precum și drepturile echivalente de care beneficiază resortisanții țărilor terțe și membrii familiilor acestora, în temeiul unor acorduri încheiate între Comunitate și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și țările terțe în cauză, pe de altă parte, nu ar trebui să fie afectate de instituirea, la nivel comunitar, a unor norme privind micul trafic de frontieră. Cu toate acestea, atunci când trecerea frontierei este facilitată pentru locuitorii zonelor de frontieră în temeiul regimului micului trafic de frontieră și implică un control mai puțin sistematic, trecerea frontierei ar trebui să fie facilitată, de drept, pentru orice persoană care beneficiază de dreptul comunitar la liberă circulație, care are reședința în zona de frontieră în cauză.

Permisul de trecere locală a frontierei ar trebui să fie eliberat locuitorilor zonelor de frontieră, indiferent dacă aceștia sunt supuși sau nu obligativității vizelor în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 539/2001 al Consiliului din 15 martie 2001 de stabilire a listei țărilor terțe ai căror resortisanți trebuie să dețină viză pentru trecerea frontierelor externe și a listei țărilor terțe ai căror resortisanți sunt exonerați de această obligație ( 3 ). Prin urmare, prezentul regulament ar trebui să fie interpretat coroborat cu Regulamentul (CE) nr. 1932/2006 al Consiliului ( 4 ) de modificare a Regulamentului (CE) nr. 539/2001, care are ca obiectiv exonerarea de obligativitatea vizelor pentru locuitorii zonelor de frontieră care beneficiază de regimul specific micului trafic de frontieră instituit prin prezentul regulament. În consecință, intrarea în vigoare a prezentului regulament poate avea loc numai împreună cu regulamentul de modificare menționat anterior.

Ca normă generală, în scopul de a evita orice abuz, ar trebui să se elibereze un permis de trecere locală a frontierei numai persoanelor care au reședința legală de cel puțin un an în zona de frontieră. Pe de altă parte, acordurile bilaterale încheiate între statele membre și țările terțe vecine pot prevedea o perioadă de reședință mai îndelungată. În cazuri excepționale și justificate corespunzător, precum cele referitoare la minori, la o schimbare a situației familiale sau la o moștenire de terenuri, aceste acorduri bilaterale pot prevedea, de asemenea, o perioadă de reședință mai scurtă.

CAPITOLUL I

DISPOZIȚII GENERALE

Articolul 1

Obiectul

(1) Prezentul regulament instituie un regim specific micului trafic de frontieră la frontierele terestre externe ale statelor membre și în acest scop introduce un permis de trecere locală a frontierei.

(2) Prezentul regulament autorizează statele membre să încheie sau să mențină acorduri bilaterale cu țări terțe vecine în scopul punerii în aplicare a regimului specific micului trafic de frontieră instituit prin prezentul regulament.

Articolul 2

Domeniul de aplicare

Prezentul regulament nu aduce atingere dispozițiilor de drept comunitar și de drept național care se aplică resortisanților țărilor terțe cu privire la:

(c) aspecte vamale și fiscale.

Articolul 3

Definiții

În sensul prezentului regulament:

5. „resortisant al unei țări terțe” înseamnă orice persoană care nu este cetățean al Uniunii în sensul articolului 17 alineatul (1) din Tratatul de instituire a Comunității Europene și care nu este intră sub incidența punctului (4);

6. „locuitor al zonei de frontieră” înseamnă orice resortisant al unei țări terțe care are reședința legală în zona de frontieră a unei țări vecine cu un stat membru pentru o perioadă precizată în acordurile bilaterale menționate la articolul 13, care este de cel puțin un an. În cazuri excepționale și justificate corespunzător, precizate în aceste acorduri bilaterale, o perioadă de reședință mai mică de un an poate fi, de asemenea, considerată adecvată;