1.9.

Norme generale suplimentare 1.9.1. Referitor la bovine, ovine, caprine și ecvidee 1.9.1.1. Alimentația În ceea ce privește alimentația, se aplică următoarele norme: (a) cel puțin 60 % din hrana pentru animale provine de la ferma respectivă sau, în cazul în care nu este fezabil sau o astfel de hrană nu este disponibilă, este produsă în cooperare cu alte unități de producție ecologice sau în conversie și cu operatori din sectorul hranei pentru animale care utilizează hrană pentru animale și materii prime pentru hrana pentru animale din aceeași regiune. Acest procent se majorează la 70 % începând cu ►M3 1 ianuarie 2024 ◄ ; (b) animalele au acces la pășuni pentru a paște ori de câte ori condițiile o permit; (c) fără a se aduce atingere dispozițiilor de la litera (b), bovinele masculi cu vârsta mai mare de un an au acces la pășuni sau la o suprafață în aer liber; (d) în cazurile în care animalele au acces la pășuni pe parcursul perioadei de pășunat și în cazul în care sistemul de adăpostire pe timpul iernii oferă libertate de mișcare animalelor, poate fi ridicată obligația de a oferi suprafețe în aer liber pe parcursul lunilor de iarnă; (e) sistemele de creștere au la bază utilizarea maximă a pășunilor pentru păscut, în funcție de disponibilitatea pășunilor în diferitele perioade ale anului; (f) substanța uscată din rațiile zilnice constă în proporție de cel puțin 60 % din furaje grosiere, nutreț proaspăt sau uscat ori din furaje însilozate. Acest procentaj poate fi redus la 50 % pentru animalele din producția de lapte pentru o perioadă maximă de trei luni la începutul perioadei de lactație. 1.9.1.2. Practici de adăpostire și de creștere În ceea ce privește practicile de adăpostire și de creștere, se aplică următoarele norme: (a) adăpostul are podele netede, dar nu alunecoase; (b) adăpostul este prevăzut cu o suprafață de întins/de odihnă confortabilă, curată și uscată, de dimensiuni suficiente, constând într-o construcție solidă care nu este sub formă de grilaje. Zona de odihnă cuprinde un culcuș mare, uscat, pe care se împrăștie material de litieră. Litiera este formată din paie sau alte materiale naturale adecvate. Litiera poate fi îmbunătățită și îmbogățită cu orice produs mineral autorizat în temeiul articolului 24 ca îngrășământ sau ca ameliorator de sol pentru utilizare în producția ecologică; (c) în pofida dispozițiilor de la articolul 3 alineatul (1) primul paragraf litera (a) și dispozițiilor de la articolul 3 alineatul (1) al doilea paragraf din Directiva 2008/119/CE a Consiliului ( 28 ), adăpostirea vițeilor în boxe individuale este interzisă după împlinirea vârstei de o săptămână, cu excepția anumitor animale pentru o perioadă limitată și în măsura în care acest lucru este justificat din considerente veterinare. (d) în cazul în care unui vițel i se administrează un tratament individual din motive veterinare, acesta este adăpostit în spații cu pardoseli rigide și trebuie să beneficieze de litieră. Vițelul trebuie să se poată răsuci cu ușurință și să se întindă complet în mod confortabil. 1.9.2. Referitor la cervide 1.9.2.1. Alimentația În ceea ce privește alimentația, se aplică următoarele norme: (a) cel puțin 60 % din hrana pentru animale provine de la ferma respectivă sau, în cazul în care nu este fezabil sau o astfel de hrană nu este disponibilă, este produsă în cooperare cu alte unități de producție ecologice sau în conversie și cu operatori din sectorul hranei pentru animale care utilizează hrană pentru animale și materii prime pentru hrana pentru animale din aceeași regiune. Acest procent se majorează la 70 % începând cu ►M3 1 ianuarie 2024 ◄ ; (b) animalele au acces la pășuni pentru a paște ori de câte ori condițiile o permit; (c) în cazurile în care animalele au acces la pășuni pe parcursul perioadei de pășunat și în cazul în care sistemul de adăpostire pe timpul iernii oferă libertate de mișcare animalelor, poate fi ridicată obligația de a oferi suprafețe în aer liber pe parcursul lunilor de iarnă; (d) sistemele de creștere au la bază utilizarea maximă a pășunilor pentru păscut, în funcție de disponibilitatea pășunilor în diferitele perioade ale anului; (e) substanța uscată din rațiile zilnice constă în proporție de cel puțin 60 % în furaje grosiere, nutreț proaspăt sau uscat ori furaje însilozate. Acest procentaj poate fi redus la 50 % pentru cervidele femele din producția de lapte pentru o perioadă maximă de trei luni la începutul perioadei de lactație; (f) se asigură pășunat natural în țarc în perioada de vegetație. Nu sunt permise țarcurile care nu pot asigura hrana din pășunat în perioada de vegetație; (g) hrănirea este permisă numai în cazul în care pășunatul este limitat ca urmare a condițiilor meteorologice nefavorabile; (h) animalelor crescute într-un țarc li se asigură apă curată și proaspătă. În cazul în care nu există o sursă de apă ușor accesibilă pentru animale, trebuie prevăzute locuri cu apă. 1.9.2.2. Practici de adăpostire și de creștere În ceea ce privește practicile de adăpostire și de creștere, se aplică următoarele norme: (a) cervidelor li se asigură locuri de refugiu, adăposturi și garduri care nu rănesc animalele; (b) în țarcurile destinate cerbilor roșii, animalele trebuie să se poată rostogoli în noroi pentru a asigura îngrijirea pielii și reglarea temperaturii corpului; (c) adăposturile sunt prevăzute cu podele netede, dar nu alunecoase; (d) adăpostul este prevăzut cu o suprafață de întins sau de odihnă confortabilă, curată și uscată, de dimensiuni suficiente, constând într-o construcție care să fie solidă și să nu fie sub formă de grilaje. Zona de odihnă cuprinde un culcuș mare, uscat, pe care se împrăștie material de litieră. Litiera este formată din paie sau alte materiale naturale adecvate. Litiera poate fi îmbunătățită și îmbogățită cu orice produs mineral autorizat în temeiul articolului 24 ca îngrășământ sau ca ameliorator de sol pentru utilizare în producția ecologică; (e) locurile de hrănire sunt instalate în zone protejate de intemperii și accesibile atât pentru animale, cât și pentru persoanele care le îngrijesc. Solul pe care sunt situate locurile de hrănire este consolidat, iar aparatul de hrănire este prevăzut cu un acoperiș; (f) dacă nu se poate asigura accesul permanent la hrană, locurile de hrănire sunt concepute astfel încât toate animalele să se poată hrăni în același timp. 1.9.3. Referitor la porcine 1.9.3.1. Alimentația În ceea ce privește alimentația, se aplică următoarele norme: (a) cel puțin 30 % din hrana pentru animale provine de la ferma respectivă sau, în cazul în care nu este fezabil sau o astfel de hrană nu este disponibilă, este produsă în cooperare cu alte unități de producție ecologice sau în conversie și cu operatori din sectorul hranei pentru animale care utilizează hrană pentru animale și materii prime pentru hrana pentru animale din aceeași regiune; (b) la rația zilnică se adaugă furaje grosiere, nutreț proaspăt sau uscat ori furaje însilozate; (c) în cazul în care fermierii nu au posibilitatea să obțină hrană proteică exclusiv din producția ecologică și autoritatea competentă a confirmat că hrana proteică ecologică nu este disponibilă în cantitate suficientă, se poate utiliza hrană proteică neecologică până la ►M3 31 decembrie 2026 ◄ , dacă sunt îndeplinite următoarele condiții: (i) hrana nu este disponibilă în formă ecologică; (ii) hrana este produsă sau pregătită fără solvenți chimici; (iii) utilizarea sa este limitată la hrănirea purceilor de până la 35 kg cu compuși proteici specifici; și (iv) procentul maxim autorizat într-o perioadă de 12 luni pentru aceste animale nu depășește 5 %. Se calculează procentul substanței uscate din hrana pentru animale de origine agricolă. 1.9.3.2. Practici de adăpostire și de creștere În ceea ce privește practicile de adăpostire și de creștere, se aplică următoarele norme: (a) adăposturile au podele netede, dar nu alunecoase; (b) adăposturile sunt prevăzute cu o suprafață de întins sau de odihnă confortabilă, curată și uscată, de dimensiuni suficiente, constând într-o construcție care să fie solidă și să nu fie sub formă de grilaje. Zona de odihnă cuprinde un culcuș mare, uscat, pe care se împrăștie material de litieră. Litiera este formată din paie sau alte materiale naturale adecvate. Litiera poate fi îmbunătățită și îmbogățită cu orice produs mineral autorizat în temeiul articolului 24 ca îngrășământ sau ca ameliorator de sol pentru utilizare în producția ecologică; (c) se pune întotdeauna la dispoziție o litieră din paie sau din alt material adecvat, suficient de mare pentru a se asigura că toți porcii din țarc se pot întinde în același timp în maniera care ocupă cel mai mult spațiu; (d) scroafele sunt ținute în grupuri, cu excepția ultimelor stadii ale gestației și a perioadei alăptării, timp în care trebui să poată să se miște liber în țarc iar deplasările lor se restricționează numai pentru perioade scurte; (e) fără a neglija cerințele suplimentare pentru paie, cu câteva zile înaintea termenului prevăzut pentru fătare, scroafele trebuie să aibă la dispoziție o cantitate suficientă de paie sau de alt material natural adecvat care să le permită să construiască locuri de fătare; (f) trebuie ca porcinele să se poată bălega și să poată râma pe suprafețele pentru mișcare. Pentru râmare se pot folosi mai multe substraturi. 1.9.4. Referitor la păsări de curte 1.9.4.1. Originea animalelor Pentru a preveni utilizarea metodelor de creștere intensivă, păsările de curte sunt fie crescute până la o vârsta minimă, fie provin din rase cu creștere lentă, adaptate creșterii în aer liber. Autoritatea competentă definește criteriile pentru rasele cu creștere lentă sau întocmește o listă a raselor respective și comunică aceste informații operatorilor, altor state membre și Comisiei. În cazul în care fermierul nu utilizează rase de păsări cu creștere lentă, vârsta minimă la sacrificare este următoarea: (a) 81 de zile pentru pui; (b) 150 de zile pentru claponi; (c) 49 de zile pentru rațe din rasa Pekin; (d) 70 de zile pentru rațele leșești femele; (e) 84 de zile pentru rațele leșești masculi; ▼C2 (f) 92 de zile pentru rațele Mulard; ▼B (g) 94 de zile pentru bibilici; (h) 140 de zile pentru curcani și gâștele de carne; și (i) 100 de zile pentru curci. 1.9.4.2. Alimentația În ceea ce privește alimentația, se aplică următoarele norme: (a) cel puțin 30 % din hrana pentru animale provine de la ferma respectivă sau, în cazul în care nu este fezabil sau o astfel de hrană nu este disponibilă, este produsă în cooperare cu alte unități de producție ecologice sau în conversie și cu operatori din sectorul hranei pentru animale care utilizează hrană pentru animale și materii prime pentru hrana pentru animale din aceeași regiune; (b) la rația zilnică se adaugă furaje grosiere, nutreț proaspăt sau uscat ori furaje însilozate; (c) în cazul în care fermierii nu au posibilitatea să obțină hrană proteică exclusiv din producția ecologică pentru specii de păsări de curte și autoritatea competentă a confirmat că hrana proteică ecologică nu este disponibilă în cantitate suficientă, se poate utiliza hrană proteică neecologică până la ►M3 31 decembrie 2026 ◄ , dacă sunt îndeplinite următoarele condiții: (i) hrana nu este disponibilă în formă ecologică; (ii) hrana este produsă sau pregătită fără solvenți chimici; (iii) utilizarea sa este limitată la hrănirea păsărilor de curte tinere cu compuși proteici specifici; și (iv) procentul maxim autorizat într-o perioadă de 12 luni pentru aceste animale nu depășește 5 %. Se calculează procentul substanței uscate din hrana de origine agricolă. 1.9.4.3. Bunăstarea animalelor Este interzisă deplumarea păsărilor de curte vii. 1.9.4.4. Practici de adăpostire și de creștere În ceea ce privește practicile de adăpostire și de creștere, se aplică următoarele norme: (a) cel puțin o treime din suprafața podelei este solidă, adică nu este construită din grilaje sau din plasă, și este acoperită cu material de litieră precum paie, surcele, nisip sau turbă; (b) în adăposturile pentru găinile ouătoare, o parte suficient de mare din suprafața podelei care este la dispoziția găinilor este disponibilă pentru colectarea dejecțiilor de la păsări; ▼M9 (c) clădirile sunt golite de păsări de fiecare dată când se schimbă lotul de păsări care au fost crescute. În acest timp, se curăță și se dezinfectează clădirile și echipamentele. De asemenea, atunci când s-a încheiat creșterea fiecărui lot de păsări, țarcurile se lasă goale pe durata unei perioade care urmează a fi stabilită de statele membre, pentru a permite vegetației să crească la loc. Operatorul ține registre sau păstrează documente justificative privind aplicarea perioadei respective. Aceste cerințe nu se aplică în cazul în care păsările de curte nu sunt crescute în loturi, nu sunt ținute în țarcuri și se pot deplasa liber pe toată durata zilei; ▼B (d) păsările de curte au acces la o suprafață în aer liber cel puțin o treime din viața lor. Totuși, găinile ouătoare și păsările de curte pentru îngrășare au acces la o suprafață în aer liber cel puțin o treime din viața lor, cu excepția cazului în care au fost impuse restricții temporare pe baza legislației Uniunii; (e) se asigură accesul permanent în timpul zilei la spații în aer liber de la o vârstă cât mai mică posibil din punct de vedere practic și ori de câte ori starea fiziologică și fizică permite acest lucru, cu excepția cazului în care au fost impuse restricții temporare pe baza legislației Uniunii; (f) prin derogare de la punctul 1.6.5, în cazul păsărilor de reproducție și al puicuțelor cu vârsta sub 18 săptămâni, dacă condițiile menționate la punctul 1.7.3 în ceea ce privește restricțiile și obligațiile legate de protecția sănătății umane și animale impuse pe baza legislației Uniunii sunt îndeplinite și împiedică păsările de reproducție și puicuțele cu vârsta sub 18 săptămâni să aibă acces la zone în aer liber, verandele sunt considerate suprafețe în aer liber și, în astfel de cazuri, sunt prevăzute cu o barieră din plasă de sârmă pentru a bloca accesul altor păsări; (g) suprafețele în aer liber pentru păsările de curte permit accesul ușor al păsărilor la un număr adecvat de adăpătoare; (h) suprafețele în aer liber pentru păsările de curte sunt în cea mai mare parte acoperite cu vegetație; (i) în condițiile în care suprafața în aer liber oferă hrană pentru animale în cantități limitate, de exemplu, din cauza acoperirii cu zăpadă pe o durată mare de timp sau a condițiilor meteorologice aride, rațiile păsărilor de curte trebuie să includă furaje grosiere suplimentare; (j) dacă sunt ținute în interior din cauza unor restricții sau a unor obligații impuse în baza legislației UE, păsările de curte au acces în permanență la cantități suficiente de furaje grosiere și la materiale corespunzătoare pentru a-și putea satisface nevoile etologice; (k) păsările de apă au acces la un curs de apă, la un iaz, la un lac sau la o baltă ori de câte ori condițiile de igienă și cele meteorologice fac posibil acest lucru, pentru a se respecta nevoile specifice speciei lor și cerințele în materie de bunăstare a animalelor; atunci când un astfel de acces nu este posibil din cauza condițiilor meteorologice, păsările respective au acces la apă astfel încât să își poată scufunda capul în ea pentru a-și curăța penajul; (l) lumina naturală poate fi suplimentată prin mijloace artificiale pentru a oferi un maxim de 16 ore de lumină pe zi, cu o perioadă continuă de odihnă nocturnă fără lumină artificială de cel puțin opt ore; (m) suprafața utilizabilă totală destinate îngrășării păsărilor de curte în adăposturi pentru păsări de curte pentru oricare unitate de producție nu depășește 1 600 m2; (n) numărul de găini ouătoare dintr-un compartiment al unui adăpost pentru păsări de curte nu depășește 3 000 . 1.9.5. Referitor la iepuri 1.9.5.1. Alimentația În ceea ce privește alimentația, se aplică următoarele norme: (a) cel puțin 70 % din hrana pentru animale provine de la ferma respectivă sau, în cazul în care nu este fezabil sau o astfel de hrană nu este disponibilă, este produsă în cooperare cu alte unități de producție ecologice sau în conversie și cu operatori din sectorul hranei pentru animale care utilizează hrană pentru animale și materii prime pentru hrana pentru animale din aceeași regiune; (b) iepurii au acces la pășuni pentru a paște ori de câte ori condițiile o permit; (c) sistemele de creștere au la bază utilizarea maximă a pășunilor pentru păscut, în funcție de disponibilitatea pășunilor în diferitele perioade ale anului; (d) atunci când nu există iarbă suficientă, trebuie furnizată hrană fibroasă, cum ar fi paie sau fân. Nutrețul reprezintă cel puțin 60 % din alimentație. 1.9.5.2. Practici de adăpostire și de creștere În ceea ce privește practicile de adăpostire și de creștere, se aplică următoarele norme: (a) adăpostul este prevăzut cu o suprafață de întins sau de odihnă confortabilă, curată și uscată, de dimensiuni suficiente, constând într-o construcție care să fie solidă și să nu fie sub formă de grilaje. Zona de odihnă cuprinde un culcuș mare, uscat, pe care se împrăștie material de litieră. Litiera este formată din paie sau alte materiale naturale adecvate. Litiera poate fi îmbunătățită și îmbogățită cu orice produs mineral autorizat în temeiul articolului 24 ca îngrășământ sau ca ameliorator de sol pentru utilizare în producția ecologică; (b) iepurii sunt ținuți în grupuri; (c) fermele de iepuri utilizează rase robuste, adaptate la condițiile în aer liber; (d) iepurii au acces la: (i) un adăpost acoperit, inclusiv zone de refugiu întunecoase; (ii) un spațiu de mișcare situat în exterior cu vegetație, de preferință pășune; (iii) o platformă deasupra solului pe care să poată sta, fie în interior, fie în exterior; (iv) material pentru cuib în cazul femelelor care alăptează. 1.9.6. Referitor la albine 1.9.6.1. Originea animalelor Pentru apicultură, se preferă utilizarea Apis mellifera și a ecotipurilor locale ale acesteia. 1.9.6.2. Alimentația În ceea ce privește alimentația, se aplică următoarele norme: (a) la sfârșitul sezonului de producție, stupii trebuie să rămână cu rezerve suficiente de miere și polen pentru ca albinele să supraviețuiască peste iarnă; ▼M1 (b) coloniile de albine pot fi hrănite numai în cazul în care supraviețuirea coloniilor este pusă în pericol din cauza condițiilor climatice. În acest caz, coloniile sunt hrănite cu miere ecologică, polen ecologic, siropuri de zahăr ecologic sau zahăr ecologic. ▼B 1.9.6.3. Asistența medicală În ceea ce privește asistența medicală, se aplică următoarele norme: (a) în scopul protejării ramelor, a stupilor și a fagurilor, în special de dăunători, sunt permise doar rodenticidele, utilizate în capcane, și produsele și substanțele corespunzătoare autorizate în temeiul articolelor 9 și 24 pentru utilizare în producția ecologică; (b) sunt permise tratamentele fizice pentru dezinfectarea stupinelor, precum fumul sau flacăra directă; (c) practica distrugerii masculilor pentru ameliorare este permisă doar în scopul de a limita infestarea cu Varroa destructor; (d) dacă, în ciuda tuturor măsurilor preventive, coloniile se îmbolnăvesc sau sunt infestate, acestea sunt tratate imediat și, dacă este necesar, pot fi plasate în stupine izolate; (e) în cazurile de infestare cu Varroa destructor, se pot folosi acidul formic, acidul lactic, acidul acetic și acidul oxalic, precum și mentolul, timolul, eucaliptolul sau camforul; (f) în cazul în care se aplică un tratament cu produse alopatice chimice de sinteză, inclusiv antibioticele, altele decât produsele și substanțele autorizate pentru utilizare în temeiul articolelor 9 și 24 în producția ecologică, pe durata tratamentului, coloniile tratate se plasează în stupine izolate și toată ceara este înlocuită cu ceară provenită din apicultura ecologică. Ulterior, în cazul coloniilor respective, se aplică perioada de conversie de 12 luni stabilită la punctul 1.2.2. 1.9.6.4. Bunăstarea animalelor În ceea ce privește apicultura, se aplică următoarele norme generale suplimentare: (a) se interzice distrugerea albinelor în faguri ca metodă asociată recoltării produselor apicole; (b) se interzice mutilarea, precum tăierea aripilor mătcilor. 1.9.6.5. Practici de adăpostire și de creștere În ceea ce privește practicile de adăpostire și de creștere, se aplică următoarele norme: (a) stupinele se amplasează în zone în care se asigură resurse de nectar și polen provenite în principal din culturi produse în mod ecologic sau, după caz, din flora spontană sau din păduri, ori culturi gestionate în mod neecologic care sunt tratate doar prin metode cu impact scăzut asupra mediului; (b) stupinele sunt ținute la distanță de surse care pot conduce la contaminarea produselor apicole sau la afectarea sănătății albinelor; (c) amplasarea stupinelor se face în așa fel încât, pe o rază de 3 km de la locul unde se află stupina, sursele de nectar și de polen să constea în principal în culturi produse prin metode ecologice sau în vegetație spontană ori în culturi tratate prin metode cu impact scăzut asupra mediului echivalente celor prevăzute la articolele 28 și 30 din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013, care nu pot afecta calificarea producției apicole drept ecologică. Cerința menționată nu se aplică atunci când plantele nu sunt înflorite sau coloniile de albine sunt inactive; (d) stupii și materialele utilizate în apicultură sunt fabricate în principal din materiale naturale care nu prezintă niciun risc de contaminare pentru mediu sau pentru produsele apicole; (e) ceara de albine pentru fagurii noi provine din unități de producție ecologică; (f) în stupi se pot folosi numai produse naturale precum propolisul, ceara și uleiurile vegetale; (g) nu se utilizează repelenți chimici de sinteză pe parcursul operațiunilor de extragere a mierii; (h) nu se utilizează faguri cu larve pentru extragerea mierii; (i) apicultura nu este considerată ecologică atunci când este practicată în regiuni sau zone desemnate de statele membre ca regiuni sau zone în care nu poate fi practicată apicultura ecologică. ▼M9 1.9.6.6. Obligația de a ține registre Operatorii păstrează o hartă la o scară adecvată sau coordonatele geografice ale amplasării stupilor, care trebuie furnizate autorității de control sau organismului de control, demonstrând că zonele accesibile coloniilor îndeplinesc cerințele prezentului regulament. Următoarele informații se introduc în registrul stupinei cu privire la hrănire: denumirea produsului utilizat, datele, cantitățile și stupii în care este utilizat produsul. Zona în care se află stupina se înregistrează împreună cu identificarea stupilor și perioada de deplasare. Toate măsurile aplicate se înregistrează în registrul stupinei, inclusiv scoaterea ramelor și operațiunile de extragere a mierii. De asemenea, se înregistrează cantitatea și datele de colectare a mierii. ▼B