02005S/TXT — RO — 18.12.2009 — 001.001

Acest document are doar scop informativ și nu produce efecte juridice. Instituțiile Uniunii nu își asumă răspunderea pentru conținutul său. Versiunile autentice ale actelor relevante, inclusiv preambulul acestora, sunt cele publicate în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene și disponibile pe site-ul EUR-Lex. Aceste texte oficiale pot fi consultate accesând linkurile integrate în prezentul document.

►B TRATATUL ÎNTRE REGATUL BELGIEI, REPUBLICA CEHĂ, REGATUL DANEMARCEI, REPUBLICA FEDERALĂ GERMANIA, REPUBLICA ESTONIA, REPUBLICA ELENĂ, REGATUL SPANIEI, REPUBLICA FRANCEZĂ, IRLANDA, REPUBLICA ITALIANĂ, REPUBLICA CIPRU, REPUBLICA LETONIA, REPUBLICA LITUANIA, MARELE DUCAT AL LUXEMBURGULUI, REPUBLICA UNGARĂ, REPUBLICA MALTA, REGATUL ȚĂRILOR DE JOS, REPUBLICA AUSTRIA, REPUBLICA POLONĂ, REPUBLICA PORTUGHEZĂ, REPUBLICA SLOVENIA, REPUBLICA SLOVACĂ, REPUBLICA FINLANDA, REGATUL SUEDIEI, REGATUL UNIT AL MARII BRITANII ȘI IRLANDEI DE NORD (STATE MEMBRE ALE UNIUNII EUROPENE) ȘI REPUBLICA BULGARIA ȘI ROMÂNIA PRIVIND ADERAREA REPUBLICII BULGARIA ȘI A ROMÂNIEI LA UNIUNEA EUROPEANĂ (JO L 157 21.6.2005, p. 11)

Astfel cum a fost modificat prin:





rectificat prin









▼B

TRATATUL

ÎNTRE

REGATUL BELGIEI, REPUBLICA CEHĂ, REGATUL DANEMARCEI, REPUBLICA FEDERALĂ GERMANIA, REPUBLICA ESTONIA, REPUBLICA ELENĂ, REGATUL SPANIEI, REPUBLICA FRANCEZĂ, IRLANDA, REPUBLICA ITALIANĂ, REPUBLICA CIPRU, REPUBLICA LETONIA, REPUBLICA LITUANIA, MARELE DUCAT AL LUXEMBURGULUI, REPUBLICA UNGARĂ, REPUBLICA MALTA, REGATUL ȚĂRILOR DE JOS, REPUBLICA AUSTRIA, REPUBLICA POLONĂ, REPUBLICA PORTUGHEZĂ, REPUBLICA SLOVENIA, REPUBLICA SLOVACĂ, REPUBLICA FINLANDA, REGATUL SUEDIEI, REGATUL UNIT AL MARII BRITANII ȘI IRLANDEI DE NORD

(STATE MEMBRE ALE UNIUNII EUROPENE)

ȘI

REPUBLICA BULGARIA ȘI ROMÂNIA

PRIVIND ADERAREA REPUBLICII BULGARIA ȘI A ROMÂNIEI LA UNIUNEA EUROPEANĂ







MAIESTATEA SA REGELE BELGIENILOR, REPUBLICA BULGARIA, PREȘEDINTELE REPUBLICII CEHE, MAIESTATEA SA REGINA DANEMARCEI, PREȘEDINTELE REPUBLICII FEDERALE GERMANIA, PREȘEDINTELE REPUBLICII ESTONIA, PREȘEDINTELE REPUBLICII ELENE, MAIESTATEA SA REGELE SPANIEI, PREȘEDINTELE REPUBLICII FRANCEZE, PREȘEDINTELE IRLANDEI, PREȘEDINTELE REPUBLICII ITALIENE, PREȘEDINTELE REPUBLICII CIPRU, PREȘEDINTELE REPUBLICII LETONIA, PREȘEDINTELE REPUBLICII LITUANIA, ALTEȚA SA REGALĂ MARELE DUCE DE LUXEMBURG, PREȘEDINTELE REPUBLICII UNGARE, PREȘEDINTELE MALTEI, MAIESTATEA SA REGINA ȚĂRILOR DE JOS, PREȘEDINTELE FEDERAL AL REPUBLICII AUSTRIA, PREȘEDINTELE REPUBLICII POLONE, PREȘEDINTELE REPUBLICII PORTUGHEZE, PREȘEDINTELE ROMÂNIEI, PREȘEDINTELE REPUBLICII SLOVENIA, PREȘEDINTELE REPUBLICII SLOVACE, PREȘEDINTELE REPUBLICII FINLANDA, GUVERNUL REGATULUI SUEDIEI, MAIESTATEA SA REGINA REGATULUI UNIT AL MARII BRITANII ȘI IRLANDEI DE NORD, UNIȚI în dorința lor de a urmări realizarea obiectivelor Uniunii Europene, HOTĂRÂȚI să continue procesul de creare a unei uniuni tot mai strânse între popoarele Europei pe fundamentele deja stabilite, AVÂND ÎN VEDERE că articolul I-58 din Tratatul de instituire a unei Constituții pentru Europa, asemenea articolului 49 din Tratatul privind Uniunea Europeană, dă statelor europene șansa de a deveni membre ale Uniunii, AVÂND ÎN VEDERE că Republica Bulgaria și România au solicitat să devină membre ale Uniunii, AVÂND ÎN VEDERE că, după ce a obținut avizul Comisiei și avizul conform al Parlamentului European, Consiliul s-a declarat în favoarea admiterii acestor state, AVÂND ÎN VEDERE faptul că, la data semnării prezentului tratat, Tratatul de instituire a unei Constituții pentru Europa a fost semnat dar nu este încă ratificat de toate statele membre ale Uniunii și faptul că Republica Bulgaria și România vor adera la Uniunea Europeană, astfel cum este aceasta constituită la 1 ianuarie 2007, AU CONVENIT asupra condițiilor și aranjamentelor referitoare la admitere și, în acest sens, au desemnat drept plenipotențiari: AU CONVENIT asupra condițiilor și aranjamentelor referitoare la admitere și, în acest sens, au desemnat drept plenipotențiari: MAJESTATEA SA REGELE BELGIENILOR, Karel DE GUCHT Ministru al afacerilor externe Didier DONFUT Secretar de stat pentru afaceri europene, delegat la Ministerul Afacerilor Externe REPUBLICA BULGARIA, Gheorghi PĂRVANOV Președinte Simeon SAXA-COBURG Prim-ministru Solomon PASI Ministru al afacerilor externe Meglena KUNEVA Ministru al afacerilor europene PREȘEDINTELE REPUBLICII CEHE, Vladimír MÜLLER Ministru-adjunct pentru afacerile Uniunii Jan KOHOUT Ambasador extraordinar și plenipotențiar, Reprezentant permanent al Republicii Cehe pe lângă Uniunea Europeană MAJESTATEA SA REGINA DANEMARCEI, Friis Arne PETERSEN Secretar de stat permanent Claus GRUBE Ambasador extraordinar și plenipotențiar, Reprezentant permanent al Regatului Danemarcei pe lângă Uniunea Europeană PREȘEDINTELE REPUBLICII FEDERALE GERMANIA, Hans Martin BURY Ministru de stat pentru Europa Wilhelm SCHÖNFELDER Ambasador extraordinar și plenipotențiar, Reprezentant permanent al Republicii Federale Germania pe lângă Uniunea Europeană PREȘEDINTELE REPUBLICII ESTONIA, Urmas PAET Ministru al afacerilor externe Väino REINART Ambasador extraordinar și plenipotențiar, Reprezentant permanent al Republicii Estonia pe lângă Uniunea Europeană PREȘEDINTELE REPUBLICII ELENE, Yannis VALINAKIS Ministru-adjunct al afacerilor externe Vassilis KASKARELIS Ambasador extraordinar și plenipotențiar, Reprezentant permanent al Republicii Elene pe lângă Uniunea Europeană MAJESTATEA SA REGELE SPANIEI, Miguel Angel MORATINOS CUYAUBÉ Ministru al afacerilor externe și cooperării Alberto NAVARRO GONZÁLEZ Secretar de stat pentru Uniunea Europeană PREȘEDINTELE REPUBLICII FRANCEZE, Claudie HAIGNERÉ Ministru responsabil pentru afacerile europene, delegat la Ministerul Afacerilor Externe Pierre SELLAL Ambasador extraordinar și plenipotențiar, Reprezentant permanent al Republicii Franceze pe lângă Uniunea Europeană PREȘEDINTELE IRLANDEI, Dermot AHERN Ministru al afacerilor externe Noel TREACY Ministru de stat pentru afaceri europene PREȘEDINTELE REPUBLICII ITALIENE, Roberto ANTONIONE Subsecretar de stat pentru afaceri externe Rocco Antonio CANGELOSI Ambasador extraordinar și plenipotențiar, Reprezentant permanent al Republicii Italiene pe lângă Uniunea Europeană PREȘEDINTELE REPUBLICII CIPRU, George IACOVOU Ministru al afacerilor externe Nicholas EMILIOU Ambasador extraordinar și plenipotențiar, Reprezentant permanent al Republicii Cipru pe lângă Uniunea Europeană PREȘEDINTELE REPUBLICII LETONIA, Artis PABRIKS Ministru al afacerilor externe Eduards STIPRAIS Ambasador extraordinar și plenipotențiar, Reprezentant permanent al Republicii Letonia pe lângă Uniunea Europeană PREȘEDINTELE REPUBLICII LITUANIA, Antanas VALIONIS Ministru al afacerilor externe Albinas JANUSKA Subsecretar la Ministerul Afacerilor Externe ALTEȚA SA REGALĂ MARELE DUCE DE LUXEMBURG, Jean-Claude JUNCKER Prim ministru, ministru de stat, ministru de finanțe Jean ASSELBORN Vice-prim ministru, ministru al afacerilor externe și al imigrării PREȘEDINTELE REPUBLICII UNGARE, Dr. Ferenc SOMOGYI Ministru al afacerilor externe Dr. Etele BARÁTH Ministru fără portofoliu responsabil pentru afacerile Uniunii Europene PREȘEDINTELE MALTEI, The Hon Michael FRENDO Ministru al afacerilor externe Richard CACHIA CARUANA Ambasador extraordinar și plenipotențiar, Reprezentant permanent al Maltei pe lângă Uniunea Europeană MAJESTATEA SA REGINA ȚĂRILOR DE JOS, Dr. B. R. BOT Ministru al afacerilor externe Atzo NICOLAÏ Ministru al afacerilor europene PREȘEDINTELE FEDERAL AL REPUBLICII AUSTRIA, Hubert GORBACH Vicecancelar Dr. Ursula PLASSNIK Ministru federal al afacerilor externe PREȘDEINTELE REPUBLICII POLONE, Adam Daniel ROTFELD Ministru al afacerilor externe Jarosław PIETRAS Secretar de stat pentru afaceri europene PREȘEDINTELE REPUBLICII PORTUGHEZE, Diogo PINTO DE FREITAS DO AMARAL Ministru de stat și al afacerilor externe Fernando Manuel de MENDONÇA D'OLIVEIRA NEVES Secretar de stat pentru afaceri europene PREȘEDINTELE ROMÂNIEI, Traian BĂSESCU Președinte Călin POPESCU-TĂRICEANU Prim ministru Mihai-Răzvan UNGUREANU Ministru al afacerilor externe Leonard ORBAN Negociator-șef cu Uniunea Europeană PREȘEDINTELE REPUBLICII SLOVENIA, Božo CERAR Secretar de stat la Ministerul Afacerilor Externe PREȘEDINTELE REPUBLICII SLOVACE, Eduard KUKAN Ministru al afacerilor externe József BERÉNYI Secretar de stat pentru afaceri externe PREȘEDINTELE REPUBLICII FINLANDA, Eikka KOSONEN Ambasador extraordinar și plenipotențiar, Reprezentant permanent al Republicii Finlanda pe lângă Uniunea Europeană GUVERNUL REGATULUI SUEDIEI, Laila FREIVALDS Ministru al afacerilor externe Sven-Olof PETERSSON Ambasador extraordinar și plenipotențiar, Reprezentant permanent al Regatului Suediei pe lângă Uniunea Europeană MAJESTATEA SA REGINA REGATULUI UNIT AL MARII BRITANII ȘI IRLANDEI DE NORD, Sir John GRANT KCMG Ambasador extraordinar și plenipotențiar, Reprezentant permanent al Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord pe lângă Uniunea Europeană CARE, după ce au făcut schimb de depline puteri, găsite în bună și cuvenită formă, CARE, după ce au făcut schimb de depline puteri, găsite în bună și cuvenită formă, AU CONVENIT CU PRIVIRE LA DISPOZIȚIILE CARE URMEAZĂ:







Articolul 1

(1) Republica Bulgaria și România devin prin prezentul membre ale Uniunii Europene.

(2) Republica Bulgaria și România devin părți la Tratatul de instituire a unei Constituții pentru Europa și la Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice, astfel cum sunt acestea modificate sau completate.

(3) Condițiile și aranjamentele referitoare la admitere sunt stabilite în protocolul anexat la prezentul tratat. Dispozițiile acestui protocol fac parte integrantă din prezentul tratat.

(4) Protocolul, inclusiv anexele și apendicele sale, se anexează la Tratatul de instituire a unei Constituții pentru Europa și la Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice, iar dispozițiile sale devin parte integrantă din aceste tratate.

Articolul 2

(1) În cazul în care Tratatul de instituire a unei Constituții pentru Europa nu este în vigoare la data aderării, Republica Bulgaria și România devin părți la tratatele pe care se întemeiază Uniunea, astfel cum sunt acestea modificate sau completate.

În acest caz, articolul 1 alineatele (2) - (4) se aplică de la data intrării în vigoare a Tratatului de instituire a unei Constituții pentru Europa.

(2) Condițiile referitoare la admitere și adaptările tratatelor pe care se întemeiază Uniunea, care decurg în urma aderării și care se aplică de la data aderării până la data intrării în vigoare a Tratatului de instituire a unei Constituții pentru Europa, sunt stabilite în actul anexat la prezentul tratat. Dispozițiile respectivului act fac parte integrantă din prezentul tratat.

(3) În cazul în care Tratatul de instituire a unei Constituții pentru Europa intră în vigoare după aderare, protocolul prevăzut la articolul 1 alineatul (3) înlocuiește actul prevăzut la articolul 2 alineatul (2) de la data intrării în vigoare a tratatului menționat. În acest caz, dispozițiile protocolului menționat anterior nu sunt considerate ca producând efecte juridice noi, ci ca menținând, în condițiile stabilite în Tratatul de instituire a unei Constituții pentru Europa, în Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice și în respectivul protocol, efectele juridice deja create de dispozițiile actului prevăzut la articolul 2 alineatul (2).

Actele adoptate înainte de intrarea în vigoare a protocolului prevăzut la articolul 1 alineatul (3) în temeiul prezentului tratat sau a actului prevăzut la alineatul (2) rămân în vigoare și își mențin efectele juridice până când aceste acte sunt modificate sau abrogate.

Articolul 3

Dispozițiile privind drepturile și obligațiile statelor membre, precum și atribuțiile și competența instituțiilor Uniunii astfel cum sunt stabilite în tratatele la care Republica Bulgaria și România devin părți se aplică cu privire la prezentul tratat.

Articolul 4

(1) Prezentul tratat se ratifică de Înaltele Părți Contractante în conformitate cu normele lor constituționale. Instrumentele de ratificare se depun pe lângă guvernul Republicii Italiene cel târziu la 31 decembrie 2006.

(2) Prezentul tratat intră în vigoare la 1 ianuarie 2007, cu condiția ca toate instrumentele de ratificare să fi fost depuse înaintea acestei date.

Cu toate acestea, în cazul în care unul din statele prevăzute la articolul 1 alineatul (1) nu a depus instrumentul său de ratificare în timp util, prezentul tratat intră în vigoare pentru celălalt stat care a depus instrumentul său. În acest caz, Consiliul, hotărând în unanimitate, decide imediat cu privire la adaptările devenite necesare la prezentul tratat, la articolele 10, 11 alineatul (2), 12, 21 alineatul (1), 22, 31, 34 și 46 din protocolul menționat la articolul 1 alineatul (3) din prezentul tratat, la alineatele (1) litera (b), (2) și (3) ale punctului 2 din anexa III la același protocol și la secțiunea B din anexa IV la același protocol și, după caz, la articolele 9-11, 14 alineatul (3), 15, 24 alineatul (1), 31, 34, 46 și 47 din actul menționat la articolul 2 alineatul (2), la alineatele (1) litera (b), (2) și (3) ale punctului 2 din anexa III la același act și la secțiunea B a anexei IV la același act; hotărând în unanimitate, Consiliul poate, de asemenea, să declare că aceste dispoziții din protocolul menționat anterior, inclusiv anexele și apendicele acestuia și, dacă este cazul, din actul menționat anterior, inclusiv anexele și apendicele acestuia, care se referă explicit la un stat care nu a depus instrumentul său de ratificare, au devenit caduce sau le poate adapta.

Fără a aduce atingere dispozițiilor privind depunerea tuturor instrumentelor de ratificare necesare în conformitate cu alineatul (1), prezentul tratat intră în vigoare la 1 ianuarie 2008, în cazul în care Consiliul adoptă o decizie privind ambele state aderente în conformitate cu articolul 39 din protocolul prevăzut la articolul 1 alineatul (3) sau în conformitate cu articolul 39 din actul prevăzut la articolul 2 alineatul (2) înainte de intrarea în vigoare a Tratatului de instituire a unei Constituții pentru Europa.

În cazul în care se adoptă o asemenea decizie cu privire numai la unul dintre statele aderente, prezentul tratat intră în vigoare pentru statul respectiv la 1 ianuarie 2008.

(3) Fără a aduce atingere dispozițiilor alineatului (2), instituțiile Uniunii pot adopta înaintea aderării măsurile prevăzute la articolele 3 alineatul (6), 6 alineatul (2) al doilea paragraf, 6 alineatul (4) al doilea paragraf, 6 alineatul (7) paragrafele al doilea și al treilea, 6 alineatul (8) al doilea paragraf, 6 alineatul (9) al treilea paragraf, 17, 19, 27 alineatele (1) și (4), 28 alineatele (4) și (5), 29, 30 alineatul (3), 31 alineatul (4), 32 alineatul (5), 34 alineatele (3) și (4), 37, 38, 39 alineatul (4), 41, 42, 55, 56, 57 din protocolul prevăzut la articolul 1 alineatul (3) și în anexele IV - VIII la acest protocol. Asemenea măsuri se adoptă, înainte de intrarea în vigoare a Tratatului de instituire a unei Constituții pentru Europa, în conformitate cu dispozițiile similare ale articolelor 3 alineatul (6), 6 alineatul (2) al doilea paragraf, 6 alineatul (4) al doilea paragraf, 6 alineatul (7) paragrafele al doilea și al treilea, 6 alineatul (8) al doilea paragraf, 6 alineatul (9) al treilea paragraf, 20, 22, 27 alineatele (1) și (4), 28 alineatele (4) și (5), 29, 30 alineatul (3), 31 alineatul (4), 32 alineatul (5), 34 alineatele (3) și (4), 37, 38, 39 alineatul (4), 41, 42, 55, 56, 57 din actul prevăzut la articolul 2 alineatul (2) și ale anexelor IV - VIII la acest protocol.

Aceste măsuri intră în vigoare numai în cazul în care și la data la care intră în vigoare prezentul tratat.

Articolul 5

Textul Tratatului de instituire a unei Constituții pentru Europa redactat în limbile bulgară și română se anexează la prezentul tratat. Aceste texte sunt autentice în aceleași condiții ca și textele Tratatului de instituire a unei Constituții pentru Europa redactate în limbile cehă, daneză, olandeză, engleză, estonă, finlandeză, franceză, germană, greacă, maghiară, irlandeză, italiană, letonă, lituaniană, malteză, polonă, portugheză, slovacă, slovenă, spaniolă și suedeză.

Guvernul Republicii Italiene remite guvernelor Republicii Bulgaria și România câte o copie certificată pentru conformitate a Tratatului de instituire a unei Constituții pentru Europa în toate limbile prevăzute la primul paragraf.

Articolul 6

Prezentul tratat, redactat într-un singur original în limbile bulgară, cehă, daneză, olandeză, engleză, estonă, finlandeză, franceză, germană, greacă, maghiară, irlandeză, italiană, letonă, lituaniană, malteză, polonă, portugheză, română, slovacă, slovenă, spaniolă și suedeză, textele în fiecare din aceste limbi fiind în mod egal autentice, se depune în arhivele Guvernului Republicii Italiene, care va remite o copie certificată pentru conformitate fiecăruia dintre guvernele celorlalte state semnatare.

В ПОТВЪРЖДЕНИЕ НА КОЕТО, долуподписаните упълномощени представители подписаха настоящия договор.

EN FE DE LO CUAL, los plenipotenciarios abajo firmantes suscriben el presente Tratado.

NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže podepsaní zplnomocnění zástupci k této smlouvě své podpisy.

TIL BEKRÆFTELSE HERAF har undertegnede befuldmægtigede underskrevet denne traktat.

ZU URKUND DESSEN haben die unterzeichneten Bevollmächtigten ihre Unterschriften unter diesen Vertrag gesetzt.

SELLE KINNITUSEKS on nimetatud täievolilised esindajad käesolevale lepingule alla kirjutanud.

ΣΕ ΠΙΣΤΩΣΗ ΤΩΝ ΑΝΩΤΕΡΩ, οι κάτωθι υπογεγραμμένοι πληρεξούσιοι υπέγραψαν την παρούσα Συνθήκη.

IN WITNESS WHEREOF the undersigned Plenipotentiaries have signed this Treaty.

EN FOI DE QUOI, les plénipotentiaires soussignés ont apposé leurs signatures au bas du présent traité.

DÁ FHIANÚ SIN, chuir na Lánchumhachtaigh thíos-sínithe a lámh leis an gConradh seo.

IN FEDE DI CHE, i plenipotenziari sottoscritti hanno apposto le loro firme in calce al presente trattato.

TO APLIECINOT, Pilnvarotie ir parakstījuši šo Līgumu.

TAI PALIUDYDAMI šią Sutartį pasirašė toliau nurodyti įgaliotieji atstovai.

FENTIEK HITELÉÜL az alulírott meghatalmazottak aláírták ezt a szerződést.

B'XIEHDA TA' DAN il-Plenipotenzjarji sottoskritti iffirmaw dan it-Trattat.

TEN BLIJKE WAARVAN de ondergetekende gevolmachtigden hun handtekening onder dit Verdrag hebben gesteld.

W DOWÓD CZEGO niżej podpisani pełnomocnicy złożyli swoje podpisy pod niniejszym Traktatem.

EM FÉ DO QUE, os plenipotenciários abaixo-assinados apuseram as suas assinaturas no final do presente Tratado.

DREPT CARE subsemnații plenipotențiari au semnat prezentul tratat.

NA DÔKAZ TOHO splnomocnení zástupcovia podpísali túto zmluvu.

V POTRDITEV TEGA so spodaj podpisani pooblaščenci podpisali to pogodbo.

TÄMÄN VAKUUDEKSI ALLA MAINITUT täysivaltaiset edustajat ovat allekirjoittaneet tämän sopimuksen.

SOM BEKRÄFTELSE PÅ DETTA har undertecknade befullmäktigade ombud undertecknat detta fördrag.

Съставено в Люксембург на двадесет и пети април две хиляди и пета година.

Hecho en Luxemburgo, el veinticinco de abril del dos mil cinco.

V Lucemburku dne dvacátého pátého dubna dva tisíce pět.

Udfærdiget i Luxembourg den femogtyvende april to tusind og fire.

Geschehen zu Luxemburg am fünfundzwanzigsten April zweitausendfünf.

Kahe tuhande viienda aasta aprillikuu kahekümne viiendal päeval Luxembourgis.

'Εγινε στo Λουξεμβούργο, στις είκοσι πέντε Απριλίου δύο χιλιάδες πέντε.

Done at Luxembourg on the twenty‐fifth day of April in the year two thousand and five.

Fait à Luxembourg, le vingt‐cinq avril deux mille cinq.

Arna dhéanamh i Lucsamburg, an cúigiú lá fichead d'Aibreán sa bhliain dhá mhíle is a cúig.

Fatto a Lussembourgo, addi' venticinque aprile duemilacinque.

Luksemburgā, divtūkstoš piektā gada divdesmit piektajā aprīlī.

Priimta du tūkstančiai penktų metų balandžio dvidešimt penktą dieną Liuksemburge.

Kelt Luxembourgban, a kettőezer ötödik év április huszonötödik napján.

Magħmul fil-Lussemburgu, fil-ħamsa u għoxrin jum ta' April tas-sena elfejn u ħamsa.

Gedaan te Luxemburg, de vijfentwintigste april tweeduizend vijf.

Sporządzono w Luksemburgu dnia dwudziestego piątego kwietnia roku dwutysięcznego piątego.

Feito em Luxemburgo, em vinte e cinco de Abril de dois mil e cinco.

Întocmit la Luxemburg la douăzecișicinci aprilie anul două mii cinci.

V Luxembourgu, petindvajsetega aprila leta dva tisoč pet.

V Luxemburgu dňa dvadsiateho piateho apríla dvetisícpäť.

Tehty Luxemburgissa kahdentenakymmenentenäviidentenä päivänä huhtikuuta vuonna kaksituhattaviisi.

Som skedde i Luxemburg den tjugofemte april tjugohundrafem.

Pour Sa Majesté le Roi des Belges

Voor Zijne Majesteit de Koning der Belgen

Für Seine Majestät den König der Belgier

Cette signature engage également la Communauté française, la Communauté flamande, la Communauté germanophone, la Région wallonne, la Région flamande et la Région de Bruxelles-Capitale.

Deze handtekening verbindt eveneens de Vlaamse Gemeenschap, de Franse Gemeenschap, de Duitstalige Gemeenschap, het Vlaamse Gewest, het Waalse Gewest en het Brussels Hoofdstedelijk Gewest.

Diese Unterschrift bindet zugleich die Deutschsprachige Gemeinschaft, die Flämische Gemeinschaft, die Französische Gemeinschaft, die Wallonische Region, die Flämische Region und die Region Brüssel-Hauptstadt.

За Република България

Za prezindenta České republiky

For Hendes Majestæt Danmarks Dronning

Für den Präsidenten der Bundesrepublik Deutschland

Eesti Vabariigi Presidendi nimel

Για τον Пρόεδρο της Еλληνικής Δημοκρατίας

Por Su Majestad el Rey de España

Pour le Président de la République française

Thar ceann Uachtarán na hÉireann

For the President of Ireland

Per il Presidente della Repubblica italiana

Για τον Пρόεδρο της Кυπριαкής Δημοκρατίας

Latvijas Republikas Valsts prezidentes vārdā

Lietuvos Respublikos Prezidento vardu

Pour Son Altesse Royale le Grand-Duc de Luxembourg

A Magyar Köztársaság Elnöke részéről

Għall-President ta' Malta

Voor Hare Majesteit de Koningin der Nederlanden

Für den Bundespräsidenten der Republik Österreich

Za Prezydenta Rzeczypospolitej Polskiej

Pelo Presidente da República Portuguesa

Pentru Președintele României

Za predsednika Republike Slovenije

Za prezidenta Slovenskej republiky

Suomen Tasavallan Presidentin puolesta

För Republiken Finlands President

För Konungariket Sveriges regering

For Her Majesty the Queen of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland

PROTOCOLUL

privind condițiile și aranjamentele referitoare la admiterea Republicii Bulgaria și a României în Uniunea Europeană







ÎNALTELE PĂRȚI CONTRACTANTE, AVÂND ÎN VEDERE că Republica Bulgaria și România devin membre ale Uniunii Europene la 1 ianuarie 2007; AVÂND ÎN VEDERE că articolul I-58 din Tratatul de instituire a unei Constituții pentru Europa prevede că aranjamentele și condițiile referitoare la admitere fac obiectul unui acord între statele membre și statul candidat; AU CONVENIT CU PRIVIRE la următoarele dispoziții, care se anexează Tratatului de instituire a unei Constituții pentru Europa și Tratatului de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice:







PARTEA ÎNTÂI

PRINCIPII

Articolul 1

(1) În înțelesul prezentului protocol:

— termenul „Constituție” înseamnă Tratatul de instituire a unei Constituții pentru Europa;

— expresia „Tratatul CEEA” înseamnă Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice, astfel cum este acesta completat sau modificat de tratate sau de alte acte care au intrat în vigoare înainte de aderare;

— expresia „actualele state membre” înseamnă Regatul Belgiei, Republica Cehă, Regatul Danemarcei, Republica Federală Germania, Republica Estonia, Republica Elenă, Regatul Spaniei, Republica Franceză, Irlanda, Republica Italiană, Republica Cipru, Republica Letonia, Republica Lituania, Marele Ducat al Luxemburgului, Republica Ungară, Republica Malta, Regatul Țărilor de Jos, Republica Austria, Republica Polonă, Republica Portugheză, Republica Slovenia, Republica Slovacă, Republica Finlanda, Regatul Suediei și Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord;

— expresia „noile state membre” înseamnă Republica Bulgaria și România;

— termenul „instituții” înseamnă instituțiile constituite prin Constituție.

(2) Trimiterile din prezentul protocol la Constituție și la Uniune se interpretează, dacă este cazul, ca trimiteri la Tratatul CEEA, respectiv la Comunitatea instituită prin Tratatul CEEA.

Articolul 2

De la data aderării, dispozițiile Constituției, ale Tratatului CEEA și actele adoptate de instituții înainte de aderare sunt obligatorii pentru Bulgaria și România și se aplică în aceste state în condițiile stabilite prin Constituție, prin Tratatul CEEA și prin prezentul protocol.

Articolul 3

(1) Bulgaria și România aderă la deciziile și acordurile adoptate de reprezentanții guvernelor statelor membre întruniți în cadrul Consiliului.

(2) Bulgaria și România se află în aceeași situație ca și actualele state membre în ceea ce privește declarațiile, rezoluțiile sau alte luări de poziție ale Consiliului European sau ale Consiliului, precum și în ceea ce privește cele referitoare la Uniune care sunt adoptate de comun acord de statele membre; prin urmare, acestea vor respecta principiile și orientările care rezultă din aceste declarații, rezoluții sau alte luări de poziție și vor lua măsurile care se pot dovedi necesare pentru a asigura punerea în aplicare a acestora.

(3) Bulgaria și România aderă la convențiile și protocoalele enumerate în anexa I. Aceste convenții și protocoale intră în vigoare cu privire la Bulgaria și România la data stabilită de Consiliu prin deciziile prevăzute la alineatul (4).

(4) Consiliul, hotărând în unanimitate la recomandarea Comisiei și după consultarea Parlamentului European, adoptă deciziile europene prin care efectuează adaptările necesare în temeiul aderării la convențiile și protocoalele prevăzute la alineatul (3) și publică textele adaptate în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

(5) Bulgaria și România se angajează să introducă, cu privire la convențiile și protocoalele prevăzute la alineatul (3), măsuri administrative și de altă natură, precum cele adoptate până la data aderării de actualele state membre sau de Consiliu, și să faciliteze cooperarea practică între autoritățile publice și organizațiile statelor membre.

(6) Consiliul, hotărând în unanimitate la propunerea Comisiei, poate adopta decizii europene care să completeze anexa I cu acele convenții, acorduri și protocoale semnate înainte de data aderării.

(7) Instrumentele speciale prevăzute în prezentul articol le includ pe cele prevăzute la articolul IV-438 din Constituție.

Articolul 4

(1) Dispozițiile acquis-ului Schengen, prevăzute de Protocolul nr. 17 la Constituție privind acquis-ul Schengen, care au fost integrate în cadrul Uniunii Europene, precum și actele care se întemeiază pe acesta sau care sunt conexe acestuia, enumerate de anexa II, precum și orice alte noi acte de acest fel adoptate înainte de data aderării, sunt obligatorii și se aplică în Bulgaria și România de la data aderării.

(2) Dispozițiile acquis-ului Schengen care au fost integrate în cadrul Uniunii Europene și actele care se întemeiază pe acestea sau care sunt conexe acestuia și care nu sunt prevăzute la alineatul (1), deși sunt obligatorii pentru Bulgaria și România de la data aderării, se aplică pe teritoriul fiecăruia dintre aceste state membre numai în temeiul unei decizii europene adoptate de Consiliu în acest sens, după verificarea, în conformitate cu procedurile de evaluare Schengen aplicabile în materie, a îndeplinirii pe teritoriul respectivului stat a condițiilor necesare aplicării tuturor părților în cauză din acquis.

Consiliul adoptă deciziile, după consultarea Parlamentului European, hotărând cu unanimitatea membrilor săi care reprezintă guvernele statelor membre cu privire la care dispozițiile prevăzute în prezentul alineat au fost puse deja în aplicare și a reprezentantului guvernului statului membru cu privire la care aceste dispoziții trebuie să fie puse în aplicare. Membrii Consiliului reprezentând guvernele Irlandei și Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord participă la adoptarea acestei decizii în măsura în care aceasta privește dispozițiile acquis-ului Schengen și actele întemeiate pe acesta sau care sunt conexe acestuia și la care aceste state membre participă.

Articolul 5

Bulgaria și România participă la uniunea economică și monetară de la data aderării în calitate de state membre care beneficiază de derogare în înțelesul articolului III-197 din Constituție.

Articolul 6

(1) Acordurile sau convențiile încheiate sau aplicate provizoriu de către Uniune cu unul sau mai multe state terțe, cu o organizație internațională sau cu un resortisant al unui stat terț sunt obligatorii pentru Bulgaria și România în condițiile stabilite prin Constituție și prin prezentul protocol.

(2) Bulgaria și România se angajează să adere, în condițiile stabilite prin prezentul protocol, la acordurile sau convențiile încheiate sau semnate de Uniune și de actualele state membre, hotărând în comun.

Aderarea Bulgariei și a României la acordurile sau convențiile încheiate sau semnate de Uniune și de actualele state membre, hotărând în comun, cu anumite țări terțe sau organizații internaționale se aprobă prin încheierea unui protocol la aceste acorduri sau convenții între Consiliu, hotărând în unanimitate în numele statelor membre, și țara ori țările terțe sau organizația internațională în cauză. Comisia negociază aceste protocoale în numele statelor membre pe baza directivelor de negociere aprobate de Consiliu, care hotărăște în unanimitate și cu consultarea unui comitet format din reprezentanții statelor membre. Comisia prezintă Consiliului proiectele protocoalelor care urmează a fi încheiate.

Prezenta procedură nu aduce atingere exercitării de către Uniune a competențelor sale și nici repartizării competențelor între Uniune și statele membre în ceea ce privește încheierea unor astfel de acorduri în viitor sau orice alte modificări care nu sunt legate de aderare.

(3) Aderând la acordurile și convențiile prevăzute la alineatul (2), Bulgaria și România dobândesc, în temeiul acestor acorduri și convenții, aceleași drepturi și obligații ca și actualele state membre.

(4) De la data aderării și până la intrarea în vigoare a protocoalelor necesare prevăzute la alineatul (2), Bulgaria și România aplică dispozițiile acordurilor sau convențiilor încheiate în comun de către Uniune si actualele state membre înaintea aderării, cu excepția acordului privind libera circulație a persoanelor încheiat cu Elveția. Această obligație este valabilă și în cazul acordurilor sau convențiilor pe care Uniunea și actualele state membre au convenit să le aplice provizoriu.

Până la intrarea în vigoare a protocoalelor prevăzute la alineatul (2), Uniunea și statele membre iau orice măsură adecvată, hotărând în comun conform competențelor lor respective.

(5) Bulgaria și România aderă la Acordul de parteneriat între membrii grupului statelor din Africa, Caraibe și Pacific, pe de o parte, și Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de altă parte ( 1 ), semnat la Cotonou la 23 iunie 2000.

(6) Bulgaria și România se angajează să adere, în condițiile stabilite prin prezentul protocol, la Acordul privind Spațiul Economic European ( 2 ), în conformitate cu articolul 128 din acest acord.

(7) De la data aderării, Bulgaria și România aplică acordurile și înțelegerile bilaterale în materie de produse textile încheiate de Uniune cu țări terțe.

Restricțiile cantitative aplicate de Uniune importurilor de produse textile și de îmbrăcăminte se adaptează pentru a ține seama de aderarea Bulgariei și a României la Uniune. În acest sens, modificările acordurilor și înțelegerilor bilaterale prevăzute mai sus pot fi negociate de Uniune cu țările terțe respective înainte de data aderării.

În cazul în care modificările acordurilor și înțelegerilor bilaterale privind produsele textile nu intră în vigoare până la data aderării, Uniunea efectuează adaptările necesare regulilor sale care se aplică importului de produse textile și de îmbrăcăminte din țările terțe pentru a ține seama de aderarea Bulgariei și a României.

(8) Restricțiile cantitative aplicate de Uniune importurilor de oțel și produse siderurgice se adaptează în funcție de importurile de produse siderurgice, provenind din țările furnizoare în cauză, efectuate de Bulgaria și România în decursul ultimilor ani.

În acest sens, modificările necesare care trebuie aduse acordurilor și înțelegerilor bilaterale privind produsele siderurgice încheiate de Uniune cu țări terțe se negociază înainte de data aderării.

În cazul în care modificările acordurilor și înțelegerilor bilaterale nu intră în vigoare până la data aderării, se aplică dispozițiile primului paragraf.

(9) Acordurile privind pescuitul încheiate înainte de aderare de Bulgaria sau România cu țări terțe sunt gestionate de Uniune.

În decursul perioadei în care dispozițiile acestor acorduri sunt aplicate provizoriu, nu sunt afectate drepturile și obligațiile care revin Bulgariei și României conform acestor acorduri.

De îndată ce este posibil și în orice caz înainte de expirarea acordurilor prevăzute la primul paragraf, Consiliul, la propunerea Comisiei, adoptă în fiecare caz în parte deciziile adecvate pentru continuarea activităților de pescuit care fac obiectul acestor acorduri, inclusiv posibilitatea de a prelungi anumite acorduri pentru o perioadă de cel mult un an.

(10) Cu efect de la data aderării, Bulgaria și România se retrag din orice acord de liber schimb încheiat cu țări terțe, inclusiv din Acordul central european de comerț liber.

În măsura în care acordurile încheiate între Bulgaria, România sau amândouă aceste state, pe de o parte, și una sau mai multe țări terțe, pe de altă parte, nu sunt compatibile cu obligațiile care decurg din prezentul protocol, Bulgaria și România iau toate măsurile necesare pentru a elimina incompatibilitățile constatate. În cazul în care Bulgaria sau România întâmpină dificultăți în adaptarea unui acord încheiat cu una sau mai multe țări terțe înainte de aderare, trebuie să se retragă din acordul respectiv, în conformitate cu clauzele acordului.

(11) Bulgaria și România aderă în condițiile stabilite de prezentul protocol la acordurile interne încheiate de actualele state membre pentru punerea în aplicare a acordurilor sau convențiilor prevăzute în alineatele (2), (5) și (6).

(12) Bulgaria și România iau măsurile necesare pentru a-și adapta, dacă este cazul, poziția față de organizațiile internaționale și față de acordurile internaționale la care Uniunea sau la care alte state membre sunt, de asemenea, parte, la drepturile și obligațiile care decurg din aderarea lor la Uniune.

În special, ele se retrag, la data aderării sau cât mai repede posibil după această dată, din acordurile și organizațiile internaționale din domeniul pescuitului la care Uniunea este, de asemenea, parte, cu excepția cazurilor în care calitatea acestora de membru se referă la alte domenii decât pescuitul.

(13) Trimiterile din prezentul articol la convențiile și acordurile încheiate sau semnate de Uniune le includ pe cele prevăzute la articolul IV-438 din Constituție.

Articolul 7

O lege europeană a Consiliului poate abroga dispozițiile tranzitorii stabilite de prezentul protocol atunci când acestea nu mai sunt aplicabile. Consiliul hotărăște în unanimitate după consultarea Parlamentului European.

Articolul 8

(1) Actele adoptate de instituții la care se referă dispozițiile tranzitorii stabilite de prezentul protocol își conservă natura juridică; în special, continuă să se aplice procedurile de modificare a acestor acte.

(2) Dispozițiile prezentului protocol care au ca obiect sau efect abrogarea sau modificarea, altfel decât cu titlu tranzitoriu, a actelor adoptate de instituții dobândesc aceeași natură juridică ca și dispozițiile pe care le abrogă sau pe care le modifică și se supun acelorași norme ca și acestea din urmă.

Articolul 9

Aplicarea Constituției și a actelor adoptate de instituții constituie, cu titlu tranzitoriu, obiectul derogărilor prevăzute de prezentul protocol.







PARTEA A DOUA

ADAPTĂRI ALE CONSTITUȚIEI







TITLUL I

DISPOZIȚII INSTITUȚIONALE

Articolul 10

(1) Primul alineat al articolului 9 din Protocolul nr. 3 privind Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene, anexat la Constituție și la Tratatul CEEA, se înlocuiește cu următorul text:

„În cazul în care, la fiecare trei ani, judecătorii sunt înlocuiți parțial, se înlocuiesc alternativ câte paisprezece, respectiv treisprezece judecători.”.

(2) Articolul 48 din Protocolul nr. 3 privind Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene, anexat la Constituție și la Tratatul CEEA, se înlocuiește cu următorul text:

„Articolul 48

Tribunalul este compus din douăzeci și șapte de judecători.”.

Articolul 11

Protocolul nr. 5 privind Statutul Băncii Europene de Investiții, anexat la Constituție, se modifică prin prezentul după cum urmează:

(1) La articolul 4 alineatul (1) primul paragraf

(a) teza introductivă se înlocuiește cu următorul text:

„1. Capitalul Băncii este de 164 795 737 000 euro, subscris de statele membre după cum urmează ( *1 ):

(b) următorul text se introduce între dispozițiile referitoare la Irlanda și Slovacia:

„România 846 000 000 ”, iar

(c) următorul text se introduce între dispozițiile referitoare la Slovenia și Lituania:

„Bulgaria 296 000 000 ”

(2) La articolul 9 alineatul (2), primul, al doilea și al treilea paragraf se înlocuiesc cu următorul text:

„(2) Consiliul de Administrație este format din douăzeci și opt de administratori și optsprezece supleanți.

Administratorii sunt numiți pentru cinci ani de Consiliul Guvernatorilor, fiecare stat membru desemnând câte un administrator. Comisia desemnează, de asemenea, un administrator.

Administratorii supleanți sunt numiți pentru cinci ani de Consiliul Guvernatorilor după cum urmează:

— doi supleanți desemnați de Republica Federală Germania;

— doi supleanți desemnați de Republica Franceză;

— doi supleanți desemnați de Republica Italiană;

— doi supleanți desemnați de Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord;

— un supleant desemnat de comun acord de Regatul Spaniei și Republica Portugheză;

— un supleant desemnat de comun acord de Regatul Belgiei, Marele Ducat al Luxemburgului și Regatul Țărilor de Jos;

— doi supleanți desemnați de comun acord de Regatul Danemarcei, Republica Elenă, Irlanda și România;

— doi supleanți desemnați de comun acord de Republica Estonia, Republica Letonia, Republica Lituania, Republica Austria, Republica Finlanda și Regatul Suediei;

— trei supleanți desemnați de comun acord de Republica Bulgaria, Republica Cehă, Republica Cipru, Republica Ungară, Republica Malta, Republica Polonă, Republica Slovenia și Republica Slovacă;

— un supleant desemnat de Comisie.”.

Articolul 12

Articolul 134 alineatul (2) primul paragraf din Tratatul CEEA privind compunerea Comitetului Științific și Tehnic se înlocuiește cu următorul text:

„(2) Comitetul este compus din patruzeci și unu de membri, numiți de către Consiliu după consultarea Comisiei.”







TITLUL II

ALTE ADAPTĂRI

Articolul 13

Ultima teză din alineatul (1) al articolului III-157 din Constituție se înlocuiește cu următorul text:

„Cu privire la restricțiile existente în conformitate cu legislația internă în Bulgaria, Estonia și Ungaria, data de referință este 31 decembrie 1999.”

Articolul 14

Alineatul (1) al articolului IV-440 din Constituție se înlocuiește cu următorul text:

„(1) Prezentul tratat se aplică Regatului Belgiei, Republicii Bulgaria, Republicii Cehe, Regatului Danemarcei, Republicii Federale Germania, Republicii Estonia, Republicii Elene, Regatului Spaniei, Republicii Franceze, Irlandei, Republicii Italiene, Republicii Cipru, Republicii Letonia, Republicii Lituania, Marelui Ducat al Luxemburgului, Republicii Ungare, Republicii Malta, Regatului Țărilor de Jos, Republicii Austria, Republicii Polone, Republicii Portugheze, României, Republicii Slovenia, Republicii Slovace, Republicii Finlanda, Regatului Suediei și Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord.”

Articolul 15

(1) La alineatul (1) al articolului IV-448 din Constituție se adaugă următorul paragraf:

„În conformitate cu tratatul de aderare, versiunile în limbile bulgară și română ale tratatului sunt, de asemenea, autentice.”

(2) Al doilea alineat al articolului 225 din Tratatul CEEA se înlocuiește cu următorul text:

„Versiunile prezentului tratat în limbile bulgară, cehă, daneză, engleză, estonă, finlandeză, greacă, maghiară, irlandeză, letonă, lituaniană, malteză, polonă, portugheză, română, slovacă, slovenă, spaniolă și suedeză sunt, de asemenea, autentice.”







PARTEA A TREIA

DISPOZIȚII PERMANENTE







TITLUL I

ADAPTĂRI ALE ACTELOR ADOPTATE DE INSTITUȚII

Articolul 16

Actele enumerate în anexa III la prezentul protocol se adaptează conform prevederilor din această anexă.

Articolul 17

Adaptările actelor enumerate în anexa IV la prezentul protocol, devenite necesare ca efect al aderării, se redactează în conformitate cu orientările stabilite de această anexă.







TITLUL II

ALTE DISPOZIȚII

Articolul 18

Măsurile enumerate în anexa V la prezentul protocol se aplică în condițiile stabilite de această anexă.

Articolul 19

Printr-o lege europeană a Consiliului se pot efectua adaptările dispozițiilor prezentului protocol cu privire la politica agricolă comună care se pot dovedi necesare ca urmare a modificării dreptului Uniunii. Consiliul hotărăște în unanimitate, după consultarea Parlamentului European.







PARTEA A PATRA

DISPOZIȚII TEMPORARE







TITLUL I

MĂSURI TRANZITORII

Articolul 20

Măsurile enumerate în anexele VI și VII la prezentul protocol se aplică Bulgariei și României în condițiile prevăzute în anexele menționate.







TITLUL II

DISPOZIȚII INSTITUȚIONALE

Articolul 21

(1) La articolul 1 alineatul (2) din Protocolul nr. 34 privind dispozițiile tranzitorii în legătură cu instituțiile și organismele Uniunii, anexat la Constituție și la Tratatul CEEA, se adaugă următorul paragraf:

„Prin derogare de la numărul maxim de membri ai Parlamentului European, prevăzut la articolul I-20 din Constituție, pentru a ține seama de aderarea Bulgariei și României, numărul de membri ai Parlamentului European se majorează cu următorul număr de membri din aceste țări, corespunzător perioadei dintre data aderării și începutul legislaturii 2009-2014 a Parlamentului European:

Bulgaria 18

România 35”.

(2) Înainte de 31 decembrie 2007, Bulgaria și România sunt obligate să organizeze fiecare alegeri pentru Parlamentul European, prin votul universal direct al cetățenilor lor, pentru desemnarea numărului de membri prevăzut la alineatul (1), în conformitate cu dispozițiile Actului privind alegerea membrilor Parlamentului European prin vot universal direct ( 3 ).

(3) Prin derogare de la dispozițiile articolului I-20 alineatul (3) din Constituție, în cazul în care alegerile sunt organizate după data aderării, membrii Parlamentului European care reprezintă popoarele Bulgariei și României sunt numiți, pentru perioada dintre data aderării și data fiecăreia dintre alegerile prevăzute la alineatul (2), de către parlamentele acestor state din rândurile lor, în conformitate cu procedura stabilită de fiecare stat în parte.

Articolul 22

(1) La articolul 2 alineatul (2) paragraful al doilea din Protocolul nr. 34 privind dispozițiile tranzitorii referitoare la instituțiile și organismele Uniunii, anexat la Constituție și la Tratatul CEEA, următoarele dispoziții se introduc între dispozițiile referitoare la Belgia și Republica Cehă:

„Bulgaria 10”,

și, între dispozițiile referitoare la Portugalia și Slovenia:

„România 14”.

(2) Dispozițiile articolului 2 alineatul (2) paragraful al treilea din Protocolul nr. 34 privind dispozițiile tranzitorii referitoare la instituțiile și organismele Uniunii, anexat la Constituție și la Tratatul CEEA se înlocuiesc cu următoarele dispoziții:

„Actele se consideră adoptate în cazul în care primesc cel puțin 255 de voturi pentru, reprezentând majoritatea membrilor în cazurile în care, potrivit Constituției, acestea trebuie adoptate pe baza unei propuneri a Comisiei. În celelalte cazuri, hotărârile se consideră adoptate dacă primesc cel puțin 255 de voturi pentru, reprezentând cel puțin două treimi din membri.”.

Articolul 23

La articolul 6 din Protocolul nr. 34 privind dispozițiile tranzitorii referitoare la instituțiile și organismele Uniunii, anexat la Constituție și la Tratatul CEEA, următoarele dispoziții se introduc între dispozițiile referitoare la Belgia și Republica Cehă:

„Bulgaria 12”,

și, între dispozițiile referitoare la Portugalia și Slovenia:

„România 15”.

Articolul 24

La articolul 7 din Protocolul nr. 34 privind dispozițiile tranzitorii referitoare la instituțiile și organismele Uniunii, anexat la Constituție și la Tratatul CEEA, următoarele dispoziții se introduc între dispozițiile referitoare la Belgia și Republica Cehă:

„Bulgaria 12”,

și, între dispozițiile referitoare la Portugalia și Slovenia:

„România 15”.







TITLUL III

DISPOZIȚII FINANCIARE

Articolul 25

4

Bulgaria 14 800 000 EUR

Bulgaria 14 800 000 EUR

România 42 300 000 EUR

(1) De la data aderării, Bulgaria și România plătesc următoarele sume corespunzătoare contribuției lor la capitalul vărsat în contul capitalului subscris, astfel cum sunt acestea definite de dispozițiile articolului 4 din Protocolul nr. 5 la Statutul Băncii Europene de Investiții, anexat Constituției (

4

):

Bulgaria 14 800 000 EUR

România 42 300 000 EUR

Aceste contribuții se plătesc în opt tranșe egale scadente la datele de 31 mai 2007, 31 mai 2008, 31 mai 2009, 30 noiembrie 2009, 31 mai 2010, 30 noiembrie 2010, 31 mai 2011 și 30 noiembrie 2011.

(4)

Bulgaria 0,181 %

Bulgaria 0,181 %

România 0,517 %.

(2) Bulgaria și România contribuie, în opt tranșe egale scadente la datele prevăzute la alineatul (1), la rezervele și provizioanele echivalente rezervelor, precum și la sumele care urmează a fi incluse în cadrul rezervelor și provizioanelor, incluzând balanța contului de profit și pierderi, determinate la sfârșitul lunii anterioare aderării, astfel cum este prevăzut în bilanțul Băncii, cu sume corespunzătoare procentelor de rezerve și provizioane prevăzute mai jos

:

Bulgaria 0,181 %

România 0,517 %.

(3) Capitalul și plățile prevăzute la alineatele (1) și (2) se plătesc de către Bulgaria și România în numerar în moneda euro, cu excepția cazului în care Consiliul Guvernatorilor adoptă în unanimitate o derogare.

Articolul 26

(1) Bulgaria și România plătesc următoarele sume către Fondul de Cercetare pentru Cărbune și Oțel prevăzut în Decizia 2002/234/CECO a reprezentanților guvernelor statelor membre, întruniți în cadrul Consiliului, din 27 februarie 2002 privind implicațiile financiare ale expirării Tratatului CECO și Fondul de Cercetare pentru Cărbune și Oțel ( 5 ):







(MEUR în prețuri curente) Bulgaria 11,95 România 29,88 .

(2) Contribuțiile la Fondul de Cercetare pentru Cărbune și Oțel se efectuează în patru tranșe începând din anul 2009 și se plătesc după cum urmează, în fiecare caz în prima zi lucrătoare a primei luni a fiecărui an:

2009: 15 %

2010: 20 %

2011: 30 %

2012: 35 %

Articolul 27

(1) Licitațiile, derularea contractelor și plățile pentru asistența de preaderare din cadrul programului PHARE ( 6 ), din cadrul programului PHARE pentru cooperare transfrontalieră ( 7 ) și pentru asistența din cadrul Facilității de tranziție prevăzută la articolul 31 urmează a fi gestionate, de la data aderării, de agențiile de implementare din Bulgaria și România.

Comisia renunță, printr-o decizie adoptată în acest sens, la controlul său prealabil asupra licitațiilor și contractărilor, pe baza unei proceduri de acreditare desfășurate de aceasta și a unei evaluări favorabile a Sistemului de Implementare Descentralizat Extins (SIDE), în conformitate cu criteriile și condițiile stabilite în anexa la Regulamentul (CE) nr. 1266/1999 al Consiliului din 21 iunie 1999 privind coordonarea ajutorului acordat țărilor candidate în cadrul strategiei de preaderare și modificarea Regulamentului (CEE) nr. 3906/89 ( 8 ), precum și cu dispozițiile articolului 164 din Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene ( 9 ).

În cazul în care decizia Comisiei de renunțare la controlul prealabil nu este adoptată înainte de data aderării, nici un contract semnat în intervalul de timp dintre data aderării și data la care este adoptată decizia Comisiei nu poate fi finanțat din asistența de preaderare.

Cu toate acestea, prin excepție, în cazul în care adoptarea deciziei Comisiei de renunțare la controlul prealabil este amânată pentru o dată ulterioară datei aderării pentru motive neimputabile autorităților din Bulgaria sau România, Comisia poate accepta, în cazuri temeinic motivate, finanțarea din asistența de preaderare a contractelor semnate în intervalul de timp dintre data aderării și data adoptării deciziei Comisiei, precum și continuarea implementării asistenței de preaderare pentru un termen limitat, sub rezerva efectuării de către Comisie a controlului prealabil asupra licitațiilor și contractărilor.

(2) Angajamentele financiare contractate înainte de data aderării în conformitate cu instrumentele financiare de preaderare prevăzute la alineatul (1), precum și cele contractate după aderare în cadrul Facilității de tranziție prevăzute la articolul 31, inclusiv încheierea și înregistrarea, după aderare, a fiecărui angajament și a fiecărei plăți legale continuă să fie reglementate de normele și regulamentele privind instrumentele financiare de preaderare și continuă să fie suportate din capitolele bugetare corespunzătoare, până la închiderea programelor și proiectelor în cauză. Cu toate acestea, procedurile de achiziții publice începute după data aderării urmează să fie îndeplinite în conformitate cu dispozițiile aplicabile ale Uniunii.

(3) Ultimul exercițiu de programare a asistenței de preaderare prevăzute la alineatul (1) are loc în ultimul an anterior datei aderării. Acțiunile stabilite prin aceste programe vor trebui contractate în cei doi ani ulteriori. Nu poate fi acordată nici o prorogare a termenului de contractare. În mod excepțional și în cazuri temeinic motivate, prorogări limitate ca durată pot fi acordate pentru executarea contractelor.

Cu toate acestea, fondurile de preaderare destinate acoperirii cheltuielilor administrative, astfel cum sunt definite la alineatul (4), pot fi alocate în primii doi ani după aderare. Pentru costurile de audit și evaluare pot fi alocate fonduri de preaderare în cursul a până la cinci ani după aderare.

(4) Pentru a asigura încetarea treptată a funcționării instrumentelor financiare de preaderare prevăzute la alineatul (1), precum și a programului ISPA ( 10 ), Comisia poate lua toate măsurile corespunzătoare pentru a se asigura că personalul necesar din punct de vedere legal este menținut în Bulgaria și România pentru cel mult nouăsprezece luni după aderare. În cursul acestei perioade, funcționarii, angajații temporari și angajații contractuali repartizați pe posturi în Bulgaria și în România înainte de aderare, și care trebuie să rămână în activitate în aceste state după aderare, urmează să beneficieze, prin excepție, de aceleași condiții financiare și materiale cu cele aplicate de către Comisie înainte de aderare, în conformitate cu Statutul funcționarilor Comunităților Europene și Regimul aplicabil celorlalți agenți ai Comunităților Europene, adoptat prin Regulamentul (CEE, Euratom, CECO) nr. 259/68 al Consiliului ( 11 ). Cheltuielile administrative, inclusiv salariile pentru restul personalului necesar, urmează să fie acoperite de titlul „Încetarea treptată a asistenței de preaderare pentru noile state membre” sau de echivalentul acestuia în cadrul domeniului corespunzător al bugetului general al Uniunii Europene referitor la extindere.

Articolul 28

(1) Măsurile care, la data aderării, au făcut obiectul unor decizii privind asistența în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1267/1999 de instituire a Instrumentului pentru politici structurale de preaderare și a căror punere în aplicare nu a fost încheiată la data respectivă sunt considerate ca aprobate de către Comisie în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1164/94 al Consiliului din 16 mai 1994 de instituire a Fondului de Coeziune ( 12 ). Sumele care trebuie încă alocate în scopul punerii în aplicare a unor asemenea măsuri se angajează în temeiul regulamentului privind Fondul de Coeziune în vigoare la data aderării și se alocă pentru capitolul din bugetul general al Uniunii Europene care corespunde acestui regulament. În cazul în care alineatele (2)-(5) nu dispun altfel, dispozițiile care reglementează punerea în aplicare a măsurilor aprobate în conformitate cu acest din urmă regulament se aplică acestor măsuri.

(2) Orice procedură de achiziții publice referitoare la o măsură prevăzută la alineatul (1) care, la data aderării, a făcut deja obiectul unei cereri de oferte publicate în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, se aplică în conformitate cu regulile prevăzute în respectiva cerere de oferte. Prin excepție, nu sunt aplicabile dispozițiile prevăzute la articolul 165 din Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene. Orice procedură de achiziții referitoare la o măsură prevăzută la alineatul (1) care nu a făcut încă obiectul unei cereri de oferte publicate în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene respectă dispozițiile Constituției, ale actelor adoptate în temeiul acesteia și politicile Uniunii, inclusiv cele privind protecția mediului, transporturile, rețelele transeuropene, concurența și acordarea contractelor publice.

(3) Plățile efectuate de Comisie în cadrul uneia dintre măsurile menționate la alineatul (1) sunt alocate angajamentelor aflate în curs, în ordinea deschiderii acestora în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1267/1999, iar ulterior sunt alocate în temeiul regulamentului privind Fondul de Coeziune în vigoare la acea dată.

(4) Pentru măsurile prevăzute la alineatul (1), normele care reglementează eligibilitatea cheltuielilor în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1267/1999 rămân aplicabile, cu excepția cazurilor temeinic motivate care urmează să fie hotărâte de Comisie la solicitarea statului membru interesat.

(5) Comisia poate decide, în cazuri excepționale și temeinic motivate, să autorizeze exceptări specifice de la normele aplicabile în temeiul regulamentului privind Fondul de Coeziune în vigoare la data aderării pentru măsurile prevăzute la alineatul (1).

Articolul 29

În cazul în care perioada pentru angajamentele multianuale efectuate în cadrul programului SAPARD ( 13 ) în legătură cu împădurirea terenurilor agricole, acordarea de sprijin pentru constituirea grupurilor de producători sau pentru programele agroecologice depășește ultimul termen permis pentru efectuarea plăților în cadrul SAPARD, angajamentele necheltuite vor fi incluse în programul de dezvoltare rurală pentru anii 2007-2013. ►M1 În cazul în care sunt necesare măsuri tranzitorii speciale în această privință, ele urmează a fi adoptate în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 90 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 al Consiliului din 20 septembrie 2005 privind sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat din Fondul European Agricol pentru Dezvoltare Rurală (FEADR) ( 14 ). ◄

Articolul 30

(1) Având în vedere că Bulgaria a închis definitiv în vederea dezafectării ulterioare — în conformitate cu angajamentele asumate — Unitatea 1 și Unitatea 2 de la Centrala Nucleară Kozlodui înainte de anul 2003, aceasta se angajează să închidă definitiv Unitatea 3 și Unitatea 4 de la această centrală în anul 2006 și să le dezafecteze ulterior.

(2) În perioada 2007-2009, Comunitatea acordă Bulgariei asistență financiară pentru susținerea eforturilor sale de dezafectare și pentru compensarea efectelor închiderii și dezafectării unităților 1-4 ale Centralei Nucleare Kozlodui.

Asistența urmează să acopere, printre altele: măsuri de susținere a dezafectării unităților 1-4 ale Centralei Nucleare Kozlodui, măsuri pentru îmbunătățirea mediului în concordanță cu acquis-ul; măsuri pentru modernizarea sectoarelor de producție, transport și distribuție a energiei convenționale din Bulgaria; măsuri pentru îmbunătățirea eficienței energetice, îmbunătățirea utilizării surselor regenerabile de energie și pentru creșterea gradului de siguranță în alimentarea cu energie.

Pentru perioada 2007-2009, asistența se ridică la 210 MEUR (prețuri la nivelul anului 2004) constând în credite de angajament care urmează să fie angajate în tranșe anuale egale în valoare de 70 MEUR (prețuri la nivelul anului 2004).

Asistența, sau părți ale acesteia, poate fi mobilizată sub formă de contribuție a Comunității la Fondul internațional de sprijin pentru dezafectarea Centralei Kozlodui, administrat de Banca Europeană pentru Reconstrucție și Dezvoltare.

(3) Comisia poate adopta norme pentru punerea în aplicare a asistenței prevăzute la alineatul (2). Normele sunt adoptate în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a procedurilor pentru exercitarea competențelor de execuție delegate Comisiei ( 15 ). În acest scop, Comisia este sprijinită de un comitet. Articolele 4 și 7 din Decizia 1999/468/CE sunt aplicabile. Termenul prevăzut la articolul 4 alineatul (3) din Decizia 1999/468/CE este de șase săptămâni. Comitetul își adoptă regulamentul de procedură.

Articolul 31

(1) În primul an de la aderare, Uniunea acordă Bulgariei și României asistență financiară provizorie, denumită în continuare „Facilitatea de tranziție”, în vederea dezvoltării și întăririi capacității lor administrative și judiciare de a pune în aplicare și asigura respectarea dreptului Uniunii și pentru a promova schimbul de bune practici între parteneri. Această asistență trebuie să finanțeze proiecte de construcție instituțională și un număr limitat de mici investiții dependente de cele dintâi.

(2) Asistența trebuie să răspundă necesității continue de întărire a capacității instituționale în anumite domenii prin acțiuni care nu pot fi finanțate de fondurile structurale sau de Fondul pentru Dezvoltare Rurală.

(3) Pentru proiectele de înfrățire între administrațiile publice în scopul construcției instituționale continuă să se aplice procedura cererii de oferte prin intermediul rețelei de puncte de contact din statele membre, astfel cum se prevede prin acordurile-cadru încheiate cu statele membre în vederea derulării asistenței de preaderare.

Creditele de angajament pentru Facilitatea de tranziție pentru Bulgaria și România, exprimate în prețuri la nivelul anului 2004, totalizează 82 MEUR în primul an după aderare și au în vedere priorități naționale și orizontale. Creditele de angajament se autorizează de către autoritatea bugetară în limitele perspectivei financiare.

(4) Asistența acordată în temeiul Facilității de tranziție se alocă și se pune în aplicare în conformitate cu Regulamentul (CEE) nr. 3906/89 al Consiliului privind asistența economică acordată anumitor state din Europa Centrală și de Est.

Articolul 32

(1) Se constituie prin prezentul Facilitatea Schengen și pentru fluxurile de numerar, ca instrument provizoriu pentru sprijinirea Bulgariei și a României în perioada dintre data aderării și sfârșitul anului 2009 în vederea finanțării acțiunilor la noile frontiere externe ale Uniunii, pentru punerea în aplicare a acquis-ului Schengen și controlul frontierelor și pentru a sprijini îmbunătățirea fluxurilor de numerar în cadrul bugetelor naționale.

(2) Pentru perioada 2007-2009, se acordă Bulgariei și României următoarele sume (exprimate în prețuri la nivelul anului 2004), sub forma plății unor sume globale în cadrul Facilității provizorii Schengen și pentru fluxurile de numerar:







(MEUR, prețuri la nivelul anului 2004) 2007 2008 2009 Bulgaria 121,8 59,1 58,6 România 297,2 131,8 130,8

(3) Cel puțin 50 % din alocarea pentru fiecare țară în cadrul Facilității provizorii Schengen și pentru fluxurile de numerar se utilizează pentru sprijinirea Bulgariei și a României în îndeplinirea obligației acestora de a finanța acțiuni la noile frontiere externe ale Uniunii pentru punerea în aplicare a acquis-ului Schengen și a controalelor la frontiera externă.

(4) A douăsprezecea parte din fiecare sumă anuală se plătește Bulgariei și României în prima zi lucrătoare a fiecărei luni din anul respectiv. Sumele globale se utilizează în termen de trei ani de la efectuarea primei plăți. Bulgaria și România prezintă, în cel mult șase luni de la data expirării acestui termen de trei ani, un raport cuprinzător privind utilizarea finală a sumelor globale în temeiul secțiunii Schengen a Facilității provizorii Schengen și pentru fluxurile de numerar, incluzând un raport justificativ privind cheltuielile. Orice fonduri neutilizate sau cheltuite nejustificat se recuperează de către Comisie.

(5) Comisia poate adopta orice dispoziții tehnice necesare funcționării Facilității provizorii Schengen și pentru fluxurile de numerar.

Articolul 33

(1) Fără a aduce atingere viitoarelor decizii de politici publice, creditele de angajament globale pentru acțiuni structurale care urmează să fie puse la dispoziția Bulgariei și a României pentru perioada de trei ani cuprinsă între anii 2007-2009 sunt următoarele:







(MEUR, prețuri la nivelul anului 2004) 2007 2008 2009 Bulgaria 539 759 1 002 România 1 399 1 972 2 603

(2) În cursul perioadei de trei ani cuprinsă între anii 2007-2009, întinderea și natura intervențiilor cuprinse în totalul creditelor fixe pe țări se stabilesc în temeiul dispozițiilor în vigoare la acea dată aplicabile cheltuielilor pentru acțiuni structurale.

Articolul 34

▼M1

(1) Pe lângă regulamentele privind dezvoltarea rurală în vigoare la data aderării, dispozițiile prevăzute la secțiunile I, II și III din anexa VIII se aplică Bulgariei și României pentru perioada 2007-2009, cu excepția secțiunii I punctul D din anexa menționată, care se aplică și pe parcursul perioadei 2010-2013 în ceea ce privește furnizarea de servicii de consultanță agricultorilor ce beneficiază de un ajutor pentru exploatațiile de semisubzistență. Dispozițiile financiare speciale prevăzute la secțiunea IV din anexa VIII se aplică Bulgariei și României pe parcursul perioadei de programare 2007-2013.

▼B

(2) Fără a aduce atingere viitoarelor decizii de politici publice, creditele de angajament pentru dezvoltarea rurală din cadrul FEOGA Secțiunea Garantare pentru Bulgaria și România în cursul perioadei de trei ani 2007-2009 se ridică la suma de 3 041 MEUR (în prețuri la nivelul anului 2004).

▼M1

(3) În cazul în care este necesar, normele pentru punerea în aplicare a dispozițiilor anexei VIII se adoptă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 90 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1698/2005.

▼B

(4) Consiliul, hotărând la propunerea Comisiei, după consultarea Parlamentului European, efectuează orice adaptări ale dispozițiilor anexei VIII în cazurile necesare, în vederea asigurării coerenței cu regulamentele privind dezvoltarea rurală.

Articolul 35

Sumele prevăzute la articolele 30, 31, 32, 33 și 34 sunt adaptate de către Comisie în fiecare an în funcție de evoluția prețurilor, ca parte a adaptărilor tehnice anuale ale perspectivei financiare.







TITLUL IV

ALTE DISPOZIȚII

Articolul 36

(1) În cazul în care, până la împlinirea unui termen de cel mult trei ani de la data aderării, survin dificultăți semnificative și susceptibile să persiste în orice sector al economiei sau care ar putea provoca deteriorarea serioasă a situației economice într-un anumit domeniu, Bulgaria și România pot solicita să fie autorizate să adopte măsuri de protecție în vederea remedierii situației și a adaptării sectorului în cauză la economia pieței interne.

În aceleași împrejurări, oricare actual stat membru poate solicita să fie autorizat să adopte măsuri de protecție în raport cu Bulgaria, cu România sau cu ambele state.

(2) La cererea statului interesat, Comisia adoptă, în procedură de urgență, regulamentele sau deciziile europene pentru stabilirea măsurilor de protecție pe care le consideră necesare, arătând condițiile și modalitățile în care acestea trebuie puse în aplicare.

În caz de dificultăți economice serioase și la cererea expresă a statului membru interesat, Comisia hotărăște în termen de cinci zile lucrătoare de la primirea cererii însoțite de datele de fundamentare corespunzătoare. Măsurile astfel hotărâte sunt de imediată aplicare, țin seama de interesele tuturor părților interesate și nu pot determina efectuarea de controale la frontiere.

(3) Măsurile autorizate în conformitate cu alineatul (2) pot include derogări de la normele Constituției, și în special de la prezentul protocol, în măsura și pentru termenele strict necesare pentru atingerea obiectivelor prevăzute la alineatul (1). Se acordă prioritate măsurilor care afectează cel mai puțin funcționarea pieței interne.

Articolul 37

În cazul în care Bulgaria sau România nu și-a îndeplinit angajamentele asumate în contextul negocierilor de aderare, determinând o perturbare semnificativă a bunei funcționări a pieței interne, inclusiv orice angajamente asumate în cadrul politicilor sectoriale care privesc activități economice cu efecte transfrontaliere, ori pericolul iminent al unei atari perturbări, Comisia poate să adopte, până la împlinirea unui termen de cel mult trei ani de la data aderării, la cererea motivată a unui stat membru sau din proprie inițiativă, regulamentele sau deciziile europene prin care sunt stabilite măsurile corespunzătoare.

Măsurile sunt proporționale și se acordă prioritate acelora dintre ele care perturbă cel mai puțin funcționarea pieței interne și, după caz, aplicării mecanismelor sectoriale de salvgardare în vigoare. Asemenea măsuri de salvgardare nu pot fi utilizate ca mijloace arbitrare de discriminare sau de restrângere disimulată a comerțului dintre statele membre. Clauza de salvgardare poate fi invocată chiar și înainte de aderare în temeiul concluziilor urmăririi îndeplinirii angajamentelor asumate în negocieri, iar măsurile adoptate intră în vigoare la data aderării, cu excepția cazului în care acestea prevăd o dată ulterioară. Măsurile nu pot fi menținute mai mult decât este strict necesar și, în orice caz, sunt revocate la data la care angajamentul corespunzător este îndeplinit. Măsurile pot fi totuși aplicate dincolo de termenul prevăzut la alineatul de mai sus atât timp cât angajamentele corespunzătoare nu au fost îndeplinite. Ca răspuns la progresele realizate de noul stat membru în cauză în îndeplinirea angajamentelor sale, Comisia poate adapta în mod corespunzător măsurile luate. Comisia informează Consiliul cu suficient timp înaintea revocării regulamentelor și deciziilor europene prin care sunt stabilite măsurile de salvgardare și ține seama întocmai de orice observații formulate în acest sens de către Consiliu.

Articolul 38

În cazul în care, în Bulgaria sau în România, există deficiențe semnificative sau un risc iminent privind apariția unor asemenea deficiențe în transpunerea, stadiul aplicării sau asigurarea respectării deciziilor-cadru sau oricăror altor angajamente, instrumente de cooperare și decizii privind recunoașterea reciprocă în domeniul dreptului penal în conformitate cu titlul VI din Tratatul privind Uniunea Europeană, directive și regulamente privind recunoașterea reciprocă în domeniul dreptului civil în conformitate cu titlul IV din Tratatul de instituire a Comunității Europene și legi sau legi-cadru europene adoptate în temeiul secțiunilor 3 și 4 din capitolul IV al titlului III din partea III a Constituției, Comisia poate să adopte, până la împlinirea unui termen de cel mult trei ani de la data aderării, la cererea motivată a unui stat membru sau din proprie inițiativă și după consultarea statelor membre, regulamentele sau deciziile europene de stabilire a măsurilor corespunzătoare și să precizeze condițiile și modalitățile în care aceste măsuri intră în vigoare.

Măsurile pot lua forma suspendării provizorii a aplicării dispozițiilor și hotărârilor corespunzătoare în relațiile dintre Bulgaria sau România și oricare alt ori alte state membre, fără să aducă atingere continuării cooperării judiciare strânse. Clauza de salvgardare poate fi invocată chiar înainte de aderare în temeiul concluziilor urmăririi îndeplinirii angajamentelor asumate în negocieri, iar măsurile adoptate intră în vigoare la data aderării, cu excepția cazului în care acestea prevăd o dată ulterioară. Măsurile nu pot fi menținute mai mult decât este strict necesar și, în orice caz, sunt revocate la data la care deficiențele sunt remediate. Măsurile pot fi totuși aplicate dincolo de termenul prevăzut la alineatul (1) atât timp cât aceste deficiențe subzistă. Ca răspuns la progresele realizate de noul stat membru în cauză în remedierea deficiențelor identificate, Comisia poate adapta în mod corespunzător măsurile luate, după consultarea statelor membre. Comisia informează Consiliul cu suficient timp înaintea revocării regulamentelor și deciziilor pentru stabilirea măsurilor de salvgardare și ține seama întocmai de orice observații formulate în acest sens de către Consiliu.

Article 39

(1) În cazul în care, în temeiul urmăririi continue de către Comisie a îndeplinirii angajamentelor asumate de Bulgaria și România în contextul negocierilor de aderare, și în special în temeiul rapoartelor Comisiei în această privință, există dovezi clare că stadiul pregătirii pentru adoptarea și aplicarea acquis-ului în Bulgaria sau România este de asemenea natură încât există un risc semnificativ ca, într-un număr important de domenii, oricare dintre aceste state să fie în mod evident nepregătit să îndeplinească obligațiile care decurg din calitatea de membru la data aderării, 1 ianuarie 2007, Consiliul poate să hotărască în unanimitate, la recomandarea Comisiei, ca data aderării statului respectiv să fie amânată cu un an, până la 1 ianuarie 2008.

(2) Fără a aduce atingere alineatului (1), Consiliul, hotărând cu majoritate calificată, la recomandarea Comisiei, poate să ia decizia prevăzută la alineatul (1) cu privire la România în cazul în care sunt constatate deficiențe semnificative în îndeplinirea de către România a unuia sau mai multora dintre angajamentele și cerințele enumerate în anexa IX punctul I.

(3) Fără a aduce atingere alineatului (1) și sub rezerva dispozițiilor articolului 37, Consiliul, hotărând cu majoritate calificată, la recomandarea Comisiei și după o evaluare amănunțită efectuată în toamna anului 2005 a progreselor realizate de România în domeniul politicii de concurență, poate să adopte decizia prevăzută la alineatul (1) cu privire la România în cazul în care se constată deficiențe semnificative în îndeplinirea de către România a obligațiilor asumate în temeiul Acordului european de asociere ( 16 ) sau a unuia ori mai multora dintre angajamentele și cerințele enumerate în anexa IX, punctul II.

(4) În cazul unei decizii adoptate în temeiul alineatelor (1), (2) sau (3), Consiliul hotărăște de îndată, cu majoritate calificată, adaptările prezentului protocol, inclusiv ale anexelor și apendicelor acestuia, devenite absolut necesare ca urmare a deciziei de amânare.

Articolul 40

Pentru a nu afecta buna funcționare a pieței interne, punerea în aplicare a normelor de drept intern ale Bulgariei și României în cursul perioadelor de tranziție prevăzute în anexele VI și VII nu poate conduce la efectuarea de controale la frontiere între statele membre.

Articolul 41

În cazul în care sunt necesare măsuri tranzitorii pentru a sprijini tranziția de la regimul în vigoare în Bulgaria și România la cel decurgând din aplicarea politicii agricole comune în condițiile prevăzute în prezentul protocol, asemenea măsuri sunt adoptate de către Comisie în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 25 alineatul (2) din Regulamentului (CE) nr. 1784/2003 al Consiliului din 29 septembrie 2003 privind organizarea comună a pieței în sectorul cerealelor ( 17 ) sau, după caz, de dispozițiile corespunzătoare ale celorlalte regulamente privind organizarea comună a piețelor agricole sau ale legilor europene care le abrogă pe acestea ori a procedurii corespunzătoare stabilite prin legislația incidentă. Măsurile tranzitorii prevăzute în prezentul articol pot fi adoptate într-un termen de trei ani de la data aderării, iar aplicarea lor este limitată la acest termen. Prin lege europeană a Consiliului, acest termen poate fi prorogat. Consiliul hotărăște în unanimitate, după consultarea Parlamentului European.

Măsurile tranzitorii referitoare la punerea în aplicare a instrumentelor privind politica agricolă comună care nu sunt prevăzute în prezentul protocol și care sunt necesare ca urmare a aderării urmează să fie stabilite înainte de data aderării prin regulamente sau decizii europene adoptate de către Consiliu la propunerea Comisiei sau, în cazul în care acestea aduc atingere unor instrumente adoptate inițial de către Comisie, prin regulamente sau decizii europene adoptate de către Comisie în conformitate cu procedura necesară pentru adoptarea instrumentelor în cauză.

Articolul 42

În cazul în care sunt necesare măsuri tranzitorii pentru a sprijini tranziția de la regimul în vigoare în Bulgaria și în România la cel decurgând din aplicarea normelor Uniunii în materie veterinară, fitosanitară și a siguranței alimentelor, asemenea măsuri se adoptă de către Comisie în conformitate cu procedura corespunzătoare prevăzută în legislația aplicabilă. Aceste măsuri se adoptă în termen de trei ani de la data aderării, iar aplicarea lor este limitată la acest termen.







PARTEA A CINCEA

DISPOZIȚII PRIVIND PUNEREA ÎN APLICARE A PREZENTULUI PROTOCOL







TITLUL I

COMPUNEREA INSTITUȚIILOR ȘI ORGANISMELOR

Articolul 43

Parlamentul European efectuează în regulamentul său de procedură adaptările care se impun ca urmare a aderării.

Articolul 44

Consiliul efectuează în regulamentul său de procedură adaptările care se impun ca urmare a aderării.

Articolul 45

Un resortisant al fiecărui nou stat membru este numit membru al Comisiei de la data aderării. Noii membri ai Comisiei sunt numiți de către Consiliu, de comun acord cu președintele Comisiei, după consultarea Parlamentului European și în conformitate cu criteriile prevăzute la articolul I-26 alineatul (4) din Constituție.

Mandatul membrilor numiți astfel încetează la aceeași dată cu cel al membrilor aflați în funcție la data aderării.

Articolul 46

(1) Doi judecători sunt numiți în cadrul Curții de Justiție și doi judecători sunt numiți în cadrul Tribunalului.

(2) Mandatul unuia dintre judecătorii Curții de Justiție numiți în conformitate cu alineatul (1) încetează la 6 octombrie 2009. Acest judecător este desemnat prin tragere la sorți. Mandatul celuilalt judecător încetează la 6 octombrie 2012.

Mandatul unuia dintre judecătorii Tribunalului numiți în conformitate cu alineatul (1) încetează la 31 august 2007. Acest judecător este desemnat prin tragere la sorți. Mandatul celuilalt judecător încetează la 31 august 2010.

(3) Curtea de Justiție efectuează în regulamentul său de procedură adaptările care se impun ca urmare a aderării.

Tribunalul, de comun acord cu Curtea de Justiție, efectuează în regulamentul său de procedură adaptările care se impun ca urmare a aderării.

Regulamentele de procedură astfel adaptate necesită acordul Consiliului.

(4) Pentru judecarea cauzelor pendinte la data aderării pe rolul instanțelor menționate, pentru care procedura orală a început înainte de această dată, plenurile instanțelor sau camerele se întrunesc în aceeași compunere ca înainte de aderare și aplică regulamentul de procedură în vigoare în ziua anterioară datei aderării.

Articolul 47

Un resortisant al fiecărui nou stat membru este numit în cadrul Curții de Conturi de la data aderării pentru un mandat de șase ani.

Articolul 48

Comitetul Regiunilor se completează prin numirea a 27 de membri reprezentând organismele regionale și locale din Bulgaria și România, care fie dețin un mandat ales în cadrul unei autorități regionale sau locale, fie răspund politic în fața unei adunări alese. Mandatul membrilor astfel numiți încetează simultan cu cel al membrilor aflați în funcție la data aderării.

Articolul 49

Comitetul Economic și Social se completează prin numirea a 27 de membri reprezentând diferitele componente sociale și economice ale societății civile organizate din Bulgaria și România. Mandatul membrilor astfel numiți încetează simultan cu cel al membrilor aflați în funcție la data aderării.

Articolul 50

Adaptările normelor comitetelor stabilite prin Constituție, precum și ale regulamentelor de procedură ale acestora, impuse de aderare, se efectuează cât mai curând posibil după aderare.

Articolul 51

(1) Noii membri ai comitetelor, grupurilor sau ai altor organisme constituite prin Constituție sau printr-un act al instituțiilor sunt numiți în condițiile și în conformitate cu procedurile prevăzute pentru numirea membrilor acestor comitete, grupuri sau altor organisme. Mandatul membrilor nou numiți încetează simultan cu cel al membrilor aflați în funcție la data aderării.

(2) Componența comitetelor sau grupurilor constituite prin Constituție sau printr-un act al instituțiilor, având un număr de membri stabilit indiferent de numărul statelor membre, va fi reînnoită în totalitate după aderare, cu excepția cazului în care mandatul membrilor actuali expiră în anul ulterior aderării.







TITLUL II

APLICABILITATEA ACTELOR INSTITUȚIILOR

Articolul 52

De la data aderării, Bulgaria și România sunt considerate destinatare ale legilor-cadru, regulamentelor și deciziilor europene în înțelesul articolului I-33 din Constituție, precum și al directivelor și deciziilor în înțelesul articolului 249 din Tratatul de instituire a Comunității Europene și al articolului 161 din Tratatul CEEA, cu condiția ca aceste legi-cadru, regulamente și decizii europene, precum și aceste directive și decizii, să fi fost adresate tuturor statelor membre actuale. Cu excepția deciziilor europene care intră în vigoare în conformitate cu articolul I-39 alineatul (2) din Constituție și a directivelor și deciziilor care au intrat în vigoare în conformitate cu articolul 254 alineatele (1) și (2) din Tratatul de instituire a Comunității Europene, se consideră că Bulgaria și România au fost notificate cu privire la aceste decizii europene și la aceste directive și decizii la data aderării.

Articolul 53

(1) Bulgaria și România pun în aplicare măsurile necesare pentru a se conforma, de la data aderării, dispozițiilor legilor-cadru europene și ale acelor regulamente europene care sunt obligatorii în ce privește rezultatul care trebuie obținut, dar lasă la latitudinea autorităților naționale alegerea formei și a metodelor, în înțelesul articolului I-33 din Constituție, precum și directivelor și deciziilor în înțelesul articolului 249 din Tratatul de instituire a Comunității Europene și al articolului 161 din Tratatul CEEA, cu excepția cazului în care se prevede un alt termen în prezentul protocol. Acestea comunică măsurile respective Comisiei până la data aderării cel târziu sau, după caz, până la termenul prevăzut în prezentul protocol.

(2) În măsura în care modificările directivelor în înțelesul articolului 249 din Tratatul de instituire a Comunității Europene și al articolului 161 din Tratatul CEEA, introduse prin prezentul protocol, necesită modificarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale actualelor state membre, actualele state membre aplică măsurile necesare pentru a se conforma directivelor modificate de la data aderării, cu excepția cazului în care prezentul protocol prevede un alt termen. Acestea comunică măsurile respective Comisiei până la data aderării sau, după caz, până la termenul prevăzut de prezentul protocol.

Articolul 54

Actele cu putere de lege și actele administrative destinate să asigure protecția sănătății lucrătorilor și a populației pe teritoriul Bulgariei și României împotriva pericolelor generate de radiațiile ionizante sunt comunicate Comisiei de către acele state în termen de trei luni de la data aderării, în conformitate cu articolul 33 din Tratatul CEEA.

Articolul 55

La cererea motivată a Bulgariei sau a României, adresată Comisiei cel târziu la data aderării, Consiliul, hotărând la propunerea Comisiei, sau Comisia, în cazul în care actul originar a fost adoptat de Comisie, poate adopta regulamente sau decizii europene care stabilesc derogări temporare de la actele instituțiilor adoptate între 1 octombrie 2004 și data aderării. Măsurile sunt adoptate în conformitate cu regulile de vot aplicabile adoptării actului față de care este cerută o derogare temporară. În cazul în care derogările sunt adoptate după aderare, acestea pot fi aplicate de la data aderării.

Articolul 56

În cazul în care actele instituțiilor adoptate înainte de aderare impun adaptări ca urmare a aderării și adaptările necesare nu au fost prevăzute în prezentul protocol sau în anexele sale, Consiliul, hotărând la propunerea Comisiei, sau Comisia, în cazul în care actul original a fost adoptat de Comisie, adoptă în acest scop actele necesare. În cazul în care adaptările sunt adoptate după aderare, acestea pot fi aplicate de la data aderării.

Articolul 57

Cu excepția cazului în care se prevede altfel, Consiliul adoptă, la propunerea Comisiei, regulamentele sau deciziile europene care stabilesc măsurile necesare punerii în aplicare a dispozițiilor prezentului protocol.

Articolul 58

De la data aderării, textele actelor instituțiilor, adoptate înainte de aderare și redactate în limbile bulgară și română de către Consiliu, de către Comisie sau de către Banca Centrală Europeană sunt autentice în aceleași condiții ca și textele redactate în limbile oficiale actuale. Acestea se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, în cazul în care textele în limbile actuale au făcut obiectul unei astfel de publicări.







TITLUL III

DISPOZIȚII FINALE

Articolul 59

Anexele I - IX și apendicele anexate la prezentul protocol fac parte integrantă din acesta.

Articolul 60

Guvernul Republicii Italiene remite guvernelor Republicii Bulgaria și României o copie certificată pentru conformitate a Tratatului de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice, precum și a tratatelor care îl modifică sau îl completează, în limbile cehă, daneză, engleză, estonă, finlandeză, franceză, germană, greacă, irlandeză, italiană, letonă, lituaniană, maghiară, malteză, olandeză, polonă, portugheză, slovenă, slovacă, spaniolă și suedeză.

Textul acestui tratat, redactat în limbile bulgară și română, se anexează la prezentul protocol. Aceste texte sunt autentice în aceleași condiții ca și textele tratatului la care se face referire în primul paragraf, redactat în limbile actuale.

Articolul 61

O copie certificată pentru conformitate a acordurilor internaționale depuse în arhivele Secretariatului General al Consiliului Uniunii Europene se remite guvernelor Republicii Bulgaria și României de către Secretarul general.

ANEXA I

Lista convențiilor și protocoalelor la care Bulgaria și România devin părți la data aderării [menționată la articolul 3 alineatul (3) din protocol]

(1) Convenția încheiată la 19 iunie 1980 privind legea aplicabilă obligațiilor contractuale, deschisă spre semnare la Roma la 19 iunie 1980 (JO L 266, 9.10.1980, p. 1)

— Convenția încheiată la 10 aprilie 1984 privind aderarea Republicii Elene la Convenția privind legea aplicabilă obligațiilor contractuale, deschisă spre semnare la Roma la 19 iunie 1980 (JO L 146, 31.5.1984, p. 1);

— Primul Protocol încheiat la 19 decembrie 1988 privind interpretarea de către Curtea de Justiție a Comunităților Europene a Convenției privind legea aplicabilă obligațiilor contractuale, deschisă spre semnare la Roma la 19 iunie 1980 (JO L 48, 20.2.1989, p. 1);

— Al doilea Protocol încheiat la 19 decembrie 1988 privind învestirea Curții de Justiție a Comunităților Europene cu anumite competențe de interpretare a Convenției privind legea aplicabilă obligațiilor contractuale, deschisă spre semnare la Roma la 19 iunie 1980 (JO L 48, 20.2.1989, p. 17);

— Convenția încheiată la 18 mai 1992 privind aderarea Regatului Spaniei și a Republicii Portugheze la Convenția privind legea aplicabilă obligațiilor contractuale, deschisă spre semnare la Roma la 19 iunie 1980 (JO L 333, 18.11.1992, p. 1);

— Convenția încheiată la 29 noiembrie 1996 privind aderarea Republicii Austria, a Republicii Finlanda și a Regatului Suediei la Convenția privind legea aplicabilă obligațiilor contractuale, deschisă spre semnare la Roma la 19 iunie 1980, precum și la Primul și Al doilea Protocol privind interpretarea acesteia de către Curtea de Justiție (JO C 15, 15.1.1997, p. 10).

(2) Convenția încheiată la 23 iulie 1990 privind eliminarea dublei impuneri în legătură cu adaptarea profiturilor întreprinderilor asociate (JO L 225, 20.8.1990, p. 10);

— Convenția încheiată la 21 decembrie 1995 privind aderarea Republicii Austria, a Republicii Finlanda și a Regatului Suediei la Convenția privind eliminarea dublei impuneri în legătură cu adaptarea profiturilor întreprinderilor asociate (JO C 26, 31.1.1996, p. 1);

— Protocolul încheiat la 25 mai 1999 de modificare a Convenției din 23 iulie 1990 privind eliminarea dublei impuneri în legătură cu adaptarea profiturilor întreprinderilor asociate (JO C 202, 16.7.1999, p. 1).

▼M10

— Convenția din 8 decembrie 2004 privind aderarea Republicii Cehe, a Republicii Estonia, a Republicii Cipru, a Republicii Letonia, a Republicii Lituania, a Republicii Ungare, a Republicii Malta, a Republicii Polone, a Republicii Slovenia și a Republicii Slovace la Convenția privind eliminarea dublei impuneri în legătură cu ajustarea profiturilor întreprinderilor asociate (JO C 160, 30.6.2005, p. 1).

▼B

(3) Convenția privind protejarea intereselor financiare ale Comunităților Europene, încheiată la 26 iulie 1995 în temeiul articolului K.3 din Tratatul privind Uniunea Europeană(JO C 316, 27.11.1995, p. 49)

— Protocolul la Convenția privind protejarea intereselor financiare ale Comunităților Europene, încheiat la 27 septembrie 1996 în temeiul articolului K.3 din Tratatul privind Uniunea Europeană (JO C 313, 23.10.1996, p. 2);

— Protocolul privind interpretarea cu titlu preliminar de către Curtea de Justiție a Comunităților Europene a Convenției privind protejarea intereselor financiare ale Comunităților Europene, încheiat la 29 noiembrie 1996 în temeiul articolului K.3 din Tratatul privind Uniunea Europeană (JO C 151, 20.5.1997, p. 2);

— Al doilea Protocol la Convenția privind protejarea intereselor financiare ale Comunităților Europene, încheiat la 19 iunie 1997 în temeiul articolului K.3 din Tratatul privind Uniunea Europeană (JO C 221, 19.7.1997, p. 12).

(4) Convenția privind constituirea Oficiului European de Poliție (Convenția Europol), încheiată la 26 iulie 1995 în temeiul dispozițiilor articolului K.3 din Tratatul privind Uniunea Europeană (JO C 316, 27.11.1995, p. 2)

— Protocolul cu privire la interpretarea cu titlu preliminar de către Curtea de Justiție a Comunităților Europene a Convenției privind constituirea Oficiului European de Poliție, încheiat la 24 iulie 1996 în temeiul articolului K.3 din Tratatul privind Uniunea Europeană (JO C 299, 9.10.1996, p. 2);

— Protocolul cu privire la privilegiile și imunitățile Europol, ale membrilor organelor sale, ale directorilor adjuncți și ale angajaților Europol, încheiat la 19 iunie 1997 în temeiul articolului K.3 din Tratatul privind Uniunea Europeană și al articolului 41 alineatul (3) din Convenția Europol (JO C 221, 19.7.1997, p. 2);

— Protocolul de modificare a articolului 2 și a anexei la Convenția privind constituirea Oficiului European de Poliție (Convenția Europol), încheiat la 30 noiembrie 200 în temeiul articolului 43 alineatul (1) din respectiva convenție (JO C 358, 13.12.2000, p. 2);

— Protocolul de modificare a Convenției privind constituirea Oficiului European de Poliție (Convenția Europol) și a Protocolului cu privire la privilegiile și imunitățile Europol, ale membrilor organelor sale, ale directorilor adjuncți și ale angajaților Europol, încheiat la 28 noiembrie 2002 (JO C 312, 16.12.2002, p. 2);

— Protocolul de modificare a Convenției privind constituirea Oficiului European de Poliție (Convenția Europol), încheiat la 27 noiembrie 2003 în temeiul articolului 43 alineatul (1) din respectiva convenție (JO C 2, 6.1.2004, p. 3).

(5) Convenția privind utilizarea tehnologiei informațiilor de către serviciile vamale, încheiată la 26 iulie 1995 în temeiul articolului K.3 din Tratatul privind Uniunea Europeană (JO C 316, 27.11.1995, p. 34)

— Protocolul cu privire la interpretarea cu titlu preliminar de către Curtea de Justiție a Comunităților Europene a Convenției privind utilizarea tehnologiei informațiilor de către serviciile vamale, încheiat la 29 noiembrie 1996 în temeiul articolului K.3 din Tratatul privind Uniunea Europeană (JO C 151, 20.5.1997, p. 16);

— Protocolul cu privire la domeniul de aplicare al noțiunii de spălare a produselor rezultate din săvârșirea de infracțiuni în cadrul Convenției privind utilizarea tehnologiei informațiilor de către serviciile vamale, precum și cu privire la includerea numărului de înmatriculare al mijloacelor de transport în cadrul convenției, încheiat la 12 martie 1999 în temeiul articolului K.3 din Tratatul privind Uniunea Europeană (JO C 91, 31.3.1999, p. 2);

— Protocolul de modificare a Convenției privind utilizarea tehnologiei informațiilor de către serviciile vamale în sensul constituirii unei baze de date pentru identificarea dosarelor vamale, încheiat la 8 mai 2003 în temeiul articolului 34 din Tratatul privind Uniunea Europeană (JO C 139, 13.6.2003, p. 2).

(6) Convenția cu privire la combaterea actelor de corupție care implică funcționari ai Comunităților Europene sau funcționari ai statelor membre ale Uniunii Europene, încheiată la 26 mai 1997 în temeiul articolului K.3 alineatul (2) litera (c) din Tratatul privind Uniunea Europeană (JO C 195, 25.6.1997, p. 2)

(7) Convenția cu privire la asistența reciprocă și cooperarea între administrațiile vamale, încheiată la 18 decembrie 1997 în temeiul articolului K.3 din Tratatul privind Uniunea Europeană (JO C 24, 23.1.1998, p. 2)

(8) Convenția cu privire la decăderea din dreptul de a conduce autovehicule, încheiată la 17 iunie 1998 în temeiul articolului K.3 din Tratatul privind Uniunea Europeană (JO C 216, 10.7.1998, p. 2)

(9) Convenția cu privire la asistența judiciară reciprocă în materie penală între statele membre ale Uniunii Europene, adoptată de către Consiliu la 29 mai 2000 în temeiul articolului 34 din Tratatul privind Uniunea Europeană (JO C 197, 12.7.2000, p. 3)

— Protocolul la Convenția cu privire la asistența judiciară reciprocă în materie penală între statele membre ale Uniunii Europene, adoptat de către Consiliu la 16 octombrie 2001 în temeiul articolului 34 din Tratatul privind Uniunea Europeană (JO C 326, 21.11.2001, p. 2).

ANEXA II

Lista dispozițiilor acquis-ului Schengen, astfel cum este acesta integrat în cadrul Uniunii Europene, și ale actelor adoptate în temeiul acestuia sau conexe acestuia, care urmează să devină obligatorii și aplicabile pe teritoriul noilor state membre de la data aderării [menționată la articolul 4 alineatul (1) din protocol]

(1) Acordul între guvernele statelor Uniunii Economice Benelux, al Republicii Federale Germania și al Republicii Franceze privind eliminarea treptată a controalelor la frontierele comune, semnat la Schengen la 14 iunie 1985 ( 18 ).

(2) Următoarele dispoziții ale Convenției semnate la Schengen la 19 iunie 1990 ( 19 ) de punere în aplicare a Acordului Schengen din 14 iunie 1985 privind eliminarea treptată a controalelor la frontierele comune, Actul final al acestei convenții și declarațiile comune care fac trimitere la aceasta, modificate de unele dintre actele enumerate la alineatul (8) de mai jos:

Articolul 1, în măsura în care se referă la dispozițiile prezentului alineat; articolele 3-7, cu excepția articolul 5 alineatul (1) litera (d); articolul 13; articolele 26 și 27; articolul 39; articolele 44-59; articolele 61-63; articolele 65-69; articolele 71-73; articolele 75 și 76; articolul 82; articolul 91; articolele 126-130, în măsura în care se referă la dispozițiile prezentului alineat și articolul 136; declarațiile comune 1 și 3 din Actul final.

(3) Următoarele dispoziții ale acordurilor de aderare la Convenția semnată la Schengen la 19 iunie 1990 de punere în aplicare a Acordului Schengen din 14 iunie 1985 privind eliminarea treptată a controalelor la frontierele comune, actele finale ale acestora și declarațiile aferente, astfel cum au fost modificate de unele dintre actele enumerate în alineatul 8 de mai jos:

(a) Acordul privind aderarea Republicii Italiene, semnat la 27 noiembrie 1990:

— articolul 4;

— Declarația comună 1 din partea II a Actului final;

(b) Acordul privind aderarea Regatului Spaniei, semnat la 25 iunie 1991:

— articolul 4;

— Declarația comună 1 din partea II a Actului final;

— Declarația 2 din partea III a Actului final;

(c) Acordul privind aderarea Republicii Portugheze, semnat la 25 iunie 1991:

— articolele 4, 5 și 6;

— Declarația comună 1 din partea II a Actului final;

(d) Acordul privind aderarea Republicii Elene, semnat la 6 noiembrie 1992:

— articolele 3, 4 și 5;

— Declarația comună 1 din partea II a Actului final;

— Declarația 2 din partea III a Actului final;

(e) Acordul privind aderarea Republicii Austria, semnat la 28 aprilie 1995:

— articolul 4;

— Declarația comună 1 din partea II a Actului final;

(f) Acordul privind aderarea Regatului Danemarcei, semnat la 19 decembrie 1996:

— articolul 4, articolul 5 alineatul (2) și articolul 6;

— Declarațiile comune 1 și 3 din partea II a Actului final;

(g) Acordul privind aderarea Republicii Finlanda, semnat la 19 decembrie 1996:

— articolele 4 și 5;

— Declarațiile comune 1 și 3 din partea II a Actului final;

— Declarația Guvernului Republicii Finlanda privind Insulele Åland din partea III a Actului final;

(h) Acordul privind aderarea Regatului Suediei, semnat la 19 decembrie 1996:

— articolele 4 și 5;

— Declarațiile comune 1 și 3 din partea II a Actului final.

(4) Următoarele acorduri încheiate de către Consiliu în conformitate cu articolul 6 din Protocolul Schengen:

— Acordul încheiat la 18 mai 1999 între Consiliul Uniunii Europene și Republica Islanda și Regatul Norvegiei privind asocierea acestora din urmă la transpunerea, punerea în aplicare și dezvoltarea acquis-ului Schengen, inclusiv a anexelor Actului final, declarațiilor și schimburilor de scrisori alăturate acestuia ( 20 ), aprobat prin Decizia Consiliului 1999/439/CE ( 21 );

— Acordul încheiat la 30 iunie 1999 între Consiliul Uniunii Europene și Republica Irlanda și Regatul Norvegiei cu privire la definirea drepturilor și obligațiilor în raporturile dintre Irlanda și Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord, pe de o parte, și Republica Islanda și Regatul Norvegiei, pe de alta, în materia acquis-ului Schengen care se aplică acestor state ( 22 ), aprobat prin Decizia Consiliului 2000/29/CE ( 23 );

— Acordul semnat la 25 octombrie 2004 între Consiliul Uniunii Europene și Confederația Elvețiană privind asocierea Confederației Elvețiene la transpunerea, punerea în aplicare și dezvoltarea acquis-ului Schengen ( 24 ).

(5) Dispozițiile următoarelor decizii ale Comitetului Executiv instituit prin Convenția semnată la Schengen la 19 iunie 1990 de punere în aplicare a Acordului Schengen din 14 iunie 1985 privind eliminarea treptată a controalelor la frontierele comune, modificate de unele dintre actele enumerate la alineatul (8) de mai jos:

SCH/Com-ex (93) 10 Decizia Comitetului Executiv din 14 decembrie 1993 privind declarațiile miniștrilor și secretarilor de stat

SCH/Com-ex (93) 14 Decizia Comitetului Executiv din 14 decembrie 1993 privind îmbunătățirea practicii cooperării judiciare în materia combaterii traficului de droguri

SCH/Com-ex (94) 16 rev. Decizia Comitetului Executiv din 21 noiembrie 1994 privind achiziționarea ștampilelor comune de intrare și ieșire

SCH/Com-ex (94) 28 rev. Decizia Comitetului Executiv din 22 decembrie 1994 privind certificatul de autorizare a transportului de droguri și substanțe psihotrope, prevăzut la articolul 75

SCH/Com-ex (94) 29 rev. 2 Decizia Comitetului Executiv din 22 decembrie 1994 privind intrarea în vigoare a Convenției de punere în aplicare a Acordului Schengen din 19 iunie 1990

SCH/Com-ex (95) 21 Decizia Comitetului Executiv din 20 decembrie 1995 privind schimbul rapid, între statele Schengen, de date statistice și concrete privind eventuale disfuncții la frontierele externe

SCH/Com-ex (98) 1 rev. 2 Decizia Comitetului Executiv din 21 aprilie 1998 privind activitățile Grupului Operativ, în măsura în care aceasta se referă la dispozițiile alineatului (2) de mai sus

SCH/Com-ex (98) 26 def. Decizia Comitetului Executiv din 16 septembrie 1998 privind înființarea Comitetului permanent pentru evaluarea și punerea în aplicare a dispozițiilor Schengen

SCH/Com-ex (98) 35 rev. 2 Decizia Comitetului Executiv din 16 septembrie 1998 privind transmiterea Manualului comun statelor candidate la UE

SCH/Com-ex (98) 37 def. 2 Decizia Comitetului Executiv din 27 octombrie 1998 privind adoptarea unor măsuri de combatere a imigrării ilegale, în măsura în care aceasta se referă la dispozițiile alineatului (2) de mai sus

SCH/Com-ex (98) 51 rev. 3 Decizia Comitetului Executiv din 16 decembrie 1998 privind cooperarea polițienească transfrontalieră în materia prevenirii și depistării infracțiunilor

SCH/Com-ex (98) 52 Decizia Comitetului Executiv din 16 decembrie 1998 privind Broșura cu privire la cooperarea polițienească transfrontalieră, în măsura în care aceasta se referă la dispozițiile alineatului (2) de mai sus

SCH/Com-ex (98) 57 Decizia Comitetului Executiv din 16 decembrie 1998 privind introducerea unui formular armonizat pentru invitații, declarații de garanție și atestări de cazare

SCH/Com-ex (98) 59 rev. Decizia Comitetului Executiv din 16 decembrie 1998 privind detașarea coordonată a consilierilor în materie de documente

SCH/Com-ex (99) 1 rev. 2 Decizia Comitetului Executiv din 28 aprilie 1999 privind normele în materie de stupefiante

SCH/Com-ex (99) 6 Decizia Comitetului Executiv din 28 aprilie 1999 privind acquis-ul Schengen în materie de telecomunicații

SCH/Com-ex (99) 7 rev. 2 Decizia Comitetului Executiv din 28 aprilie 1999 privind ofițerii de legătură

SCH/Com-ex (99) 8 rev. 2 Decizia Comitetului Executiv din 28 aprilie 1999 privind principiile generale care reglementează plata informatorilor

SCH/Com-ex (99) 10 Decizia Comitetului Executiv din 28 aprilie 1999 privind traficul ilegal de arme de foc

SCH/Com-ex (99) 13 Decizia Comitetului Executiv din 28 aprilie 1999 privind versiunile definitive ale Manualului comun și ale Instrucțiunilor consulare comune:

— anexele 1-3, 7, 8 și 15 ale Instrucțiunilor consulare comune;

— Manualul comun, în măsura în care acesta se referă la dispozițiile alineatului (2) de mai sus, inclusiv anexele 1, 5, 5A, 6, 10 și 13.

SCH/Com-ex (99) 18 Decizia Comitetului Executiv din 28 aprilie 1999 privind îmbunătățirea cooperării polițienești în materie de prevenire și depistare a infracțiunilor.

(6) Următoarele declarații ale Comitetului Executiv instituit prin Convenția semnată la Schengen la 19 iunie 1990 de punere î