4.41.



Definiție: Veniturile din proprietate (D.4) sunt veniturile pe care le primește proprietarul unui activ financiar sau al unui activ corporal neprodus, în schimbul furnizării de fonduri unei alte unități instituționale sau punerii sale la dispoziția unei alte unități instituționale. Sistemul clasifică veniturile din proprietate astfel: (a) dobânzi (D.41); (b) venituri distribuite ale societăților (D.42): 1. dividende (D.421); 2. prelevări pe veniturile cvasi-societăților (D.422); (c) beneficii reinvestite din investiții străine directe (D.43); (d) venituri din proprietate atribuite asiguraților (D.44); (e) chirii (D.45). 4.42.



Definiție: În temeiul instrumentului financiar convenit, dobânda (D.41) reprezintă suma pe care debitorul are obligația să o achite creditorului pe o perioadă dată fără a reduce suma reprezentând principalul datorat. 4.43. Operația de împrumut de capital realizată de creditori pentru debitorii lor, conduce la crearea unuia sau mai multor instrumente financiare, enumerate mai jos. De această formă de venit din proprietate beneficiază deținătorii anumitor tipuri de active financiare: (a) depozite (AF.2); (b) titluri, altele decât acțiuni (AF.3); (c) credite (AF.4); (d) alte conturi de primit (AF.7). 4.44. Dobânzile de primit și de plătit la aceste active și pasive financiare sunt calculate prin aplicarea ratei dobânzii ad-hoc la valoarea de bază la fiecare dată stabilită din perioada contabilă. 4.45. Diferența între valoarea la vedere și prețul emisiunii, numită scont, măsoară dobânzile de plătit pe durata valabilității titlului. Creșterea valorii unui titlu datorată acumulării majorării la dobânzi din cursul anului nu constituie un câștig de deținere, pentru că ea rezultă din creșterea principalului datorat și nu din modificarea prețului unui activ. Celelalte variații ale valorii unui titlu sunt considerate câștiguri/pierderi din deținere. 4.46. Obligațiunile sunt titluri pe termen lung care dau purtătorului dreptul necondiționat de a primi fie un venit fix sau variabil specificat prin contract și plătibil sub formă de cupoane, fie o sumă fixată în avans, la una sau mai multe date determinate la care titlul este rambursat, sau o combinație a acestora. (a) obligațiuni cu titlu zero: cu acest tip de obligațiuni, nu se fac plăți pe baza cupoanelor. Pe bază de repartizare, pe durata de viață a obligațiunii, se calculează diferența între prețul de rambursare și prețul de emisiune. Dobânzile din fiecare an sunt reinvestite în obligațiuni de către purtătorul său, o corespondență de contrapartidă fiind contabilizată în contul financiar, sub forma unei achiziții de obligațiuni de către purtător și a unei emisiuni de obligațiuni de către emițător sau debitor (adică o creștere „în volum” a obligațiunii inițiale); (b) alte obligațiuni, inclusiv obligațiunile cu primă de emisiune ridicată: dobânzile se descompun în două părți: 1. valoarea venitului cupoanelor emise din fiecare perioadă; 2. valoarea dobânzilor emise imputabilă diferenței dintre prețul de rambursare și prețul de emisiune, calculată ca în cazul obligațiunilor cu titlu zero; (c) titluri cu valoare indexată indexate: suma reprezentând plata prin cupoane și/sau a principalului datorat sunt legate de un indice de preț. Variația valorii principalului între începutul și sfârșitul unei perioade contabile cauzată de variația indicelui utilizat este considerată ca fiind dobândă majorată în perioada respectivă și se adaugă la dobânzile datorate în acea perioadă. Dobânzile majorate prin indexare sunt reinvestite efectiv în titlu și trebuie să fie înregistrate în conturile financiare ale titularului și emițătorului. ▼M5 4.47. Nici o plată care rezultă din orice tip de contract swap nu trebuie considerată dobândă și nu se înregistrează la categoria venituri din proprietate. [A se vedea punctele 5.67(d) și 5 139(c) referitoare la produsele financiare derivate]. Același principiu se aplică tranzacțiilor efectuate în cadrul contractelor de garantare a ratelor. [A se vedea punctul 5.67(e)]. ▼B 4.48. Leasingul financiar constituie o alternativă la creditare ca metodă de finanțare pentru achiziționarea de mașini și de echipamente. Este un contract care direcționează finanțarea de la creditor către persoana creditată: locatorul achiziționează echipamentul și locatarul se angajează prin contract la plata chiriilor, permițând astfel locatorului ca pe durata contractului să-și recupereze totalitatea sau cel puțin teoretic totalitatea costurilor sale, inclusiv a dobânzilor. Se consideră că locatorul acordă un împrumut locatarului, egal cu prețul de achiziție al activului plătit de locatar, împrumutul fiind restituit treptat și integral pe durata contractului. Prin urmare, chiria plătită în fiecare perioadă de către utilizator este compusă din două elemente: o restituire de capital și o plată a dobânzilor. Rata dobânzii pe împrumutul imputat este determinată implicit prin calcularea raportului dintre totalul chiriilor plătite pe durata împrumutului și prețul de achiziție al activului. Prețul chiriei ce corespunde dobânzilor scade progresiv cu rambursarea capitalului. Împrumutul inițial contractat de utilizator și rambursările de capital sunt contabilizate în conturile financiare ale utilizatorului și ale finanțatorului, în timp ce plățile dobânzilor sunt înregistrate la postul „Dobânzi” din conturile lor de distribuire primară a venitului respectiv. 4.49. Sunt asimilate dobânzilor: (a) dobânda aplicată la descoperit de cont bancar, dobânda suplimentară acordată la depozitele neridicate pe o perioadă mai mare decât cea convenită, precum și plățile către deținători de obligațiuni, stabilite prin loterie; (b) dobânzile pe care organismele de plasament colectiv [a se vedea punctul 2.51. litera (b)] le obțin din investițiile efectuate și care sunt acordate acționarilor, chiar dacă ele sunt capitalizate. Sunt excluse câștigurile sau pierderile din deținerea instrumentelor financiare aparținând organismelor de plasament colectiv care nu sunt înregistrate ca venituri din proprietate. 4.50. Dobânzile sunt contabilizate pe baza drepturilor constatate: cu alte cuvinte, dobânda este înregistrată ca majorare continuă în timp la creditor, pe baza sumei reprezentând principalul datorat. Dobânda care se acumulează în fiecare perioadă contabilă trebuie înregistrată, fie că sunt efectiv vărsate, fie că sunt adăugate la principal. Atunci când ele nu sunt efectiv plătite, creșterea principalului trebuie înregistrată, de asemenea, în contul financiar sub forma unei achiziții de către creditor a unui tip de activ financiar și, în același timp, ca dobândirea unui pasiv de către debitor. 4.51. Dobânzile se înregistrează înainte de scăderea impozitelor pe dobânzi. Dobânzile primite și plătite sunt întotdeauna contabilizate, incluzând bonificațiile, chiar dacă acestea sunt vărsate direct instituțiilor financiare și nu beneficiarilor (a se vedea subvențiile). Valoarea serviciilor furnizate de intermediarii financiari nefiind repartizată între clienții lor, plățile efective ale dobânzilor de/pentru intermediarii financiari nu sunt corectate cu adaosul ce reprezintă plata implicită a serviciilor furnizate. Este necesar un post de ajustare în contul de alocare a veniturilor primare ale intermediarilor financiari și în cel al unei ramuri de activitate fictivă, căreia îi este atribuită, prin convenție, întreaga producție a intermediarilor financiari, cu titlu de consum intermediar. 4.52. În sistemul conturilor, dobânzile sunt înregistrate: (a) între resurse și între utilizări în contul destinat veniturilor primare ale sectoarelor ( 48 ); (b) între resurse și între utilizări în contul extern al veniturilor primare și transferurilor curente. Dividende (D.421) 4.53.



Definiție: Dividendele (D.421) constituie o formă de venit din proprietate la care au dreptul acționarii (AF.5) care au pus capitaluri la dispoziția unei societăți. Emisiunea de acțiuni constituie pentru o societate o modalitate de a-și procura capitaluri, altfel decât prin împrumut. Cu toate acestea, contrar capitalului împrumutat, capitalul din acțiuni nu este la originea unei creanțe fixe în termeni monetari și nu permite deținătorilor de acțiuni să perceapă un venit fix sau predefinit. 4.54. De asemenea, sunt incluse în acest titlu: (a) acțiunile distribuite acționarilor ca plată a dividendelor pentru exercițiul financiar. Cu toate acestea, nu sunt incluse acțiunile gratuite distribuite acționarilor proporțional cu aportul lor și reprezentând capitalizarea fondurilor proprii sub formă de rezerve și de beneficii nedistribuite; (b) dividendele pe care organismele de plasament colectiv [a se vedea punctul 2.51. litera (b)] le obțin din investițiile lor și care sunt atribuite acționarilor, chiar dacă ele sunt capitalizate. Sunt excluse câștigurile sau pierderile din deținerea instrumentelor financiare aparținând acestor organisme care nu sunt înregistrate ca venituri din proprietate; (c) veniturile vărsate administrației publice de către întreprinderile publice care au personalitate juridică, dar care nu sunt societăți de capital. 4.55. Momentul înregistrării: dividendele sunt înregistrate în momentul în care ele trebuie să fie plătite, așa cum au fost stabilite de întreprindere. În sistemul conturilor, dividendele apar: (a) între utilizări în contul destinat veniturilor primare al sectorului unde sunt clasate societățile; (b) între resurse în contul destinat veniturilor primare al sectorului unde sunt clasați acționarii; (c) între utilizări și între resurse în contul extern al veniturilor primare și transferurilor curente. Prelevări pe veniturile cvasi-societăților (D.422) 4.56.



Definiție: Prelevările pe veniturile cvasi-societăților (D.422) sunt sumele totale pe care antreprenorii le prelevează efectiv pentru propriile lor nevoi din beneficiile realizate de cvasi-societățile care le aparțin. 4.57. Aceste sume sunt înregistrate înainte de scăderea impozitelor curente pe venit, pe patrimoniu etc., care sunt considerate a fi întotdeauna plătite de proprietari. 4.58. Atunci când o cvasi-societate realizează beneficii de exploatare, unitatea care este proprietară poate să i le lase, parțial sau în totalitate la dispoziție, în special în scopul investiției. Aceste venituri lăsate la dispoziția cvasi-societăților apar ca o economie proprie a acestora din urmă, numai beneficiile prelevate de unitățile proprietare fiind contabilizate la rubrica prelevări pe veniturile cvasi-societăților. 4.59. Atunci când beneficiile sunt realizate în restul lumii de sucursale, agenții sau birouri ale întreprinderilor rezidente, în măsura în care sunt tratate ca unități nerezidente, veniturile nedistribuite sunt contabilizate ca beneficii reinvestite din investiții străine directe (D.43). Doar veniturile efectiv transferate la întreprinderea-mamă sunt contabilizate ca prelevări pe veniturile cvasi-societăților primite din restul lumii. Aceleași principii sunt aplicate pentru a trata relațiile între sucursalele, agențiile sau birourile care activează pe teritoriul economic și întreprinderile-mamă nerezidente, de care acestea depind. 4.60. Această rubrică include excedentul net din exploatare pe care-l primesc rezidenții, în calitate de proprietari de terenuri și clădiri situate în restul lumii sau nerezidenții, în calitate de proprietari de terenuri și clădiri situate pe teritoriul economic. Într-adevăr, pentru toate operațiunile cu terenuri și clădiri pe care le efectuează pe teritoriul economic al unei țări, unitățile nerezidente sunt, conform convențiilor adoptate în SEC, considerate ca unități rezidente fictive aparținând unor proprietari nerezidenți. Valoarea locativă a locuințelor din străinătate a proprietarilor-ocupanți rezidenți este contabilizată ca import de servicii, iar excedentul net din exploatare corespondent este tratat ca venit primar primit de la restul lumii; valoarea locativă a locuințelor proprietarilor-ocupanți nerezidenți este înregistrată ca export de servicii, iar excedentul net din exploatare corespondent este considerat drept venit primar plătit către restul lumii. 4.61. Nu sunt cuprinse în rubrica prelevări pe veniturile cvasi-societăților sumele pe care proprietarii le primesc: (a) din vânzarea bunurilor existente de capital fix; (b) din vânzarea terenurilor și activelor necorporale; (c) din retragerile de capital (de exemplu, lichidarea totală sau parțială a participării lor în cvasi-societate). Aceste sume sunt tratate ca prelevări pe capital în contul financiar. Dimpotrivă, capitalurile furnizate de proprietarul sau proprietarii unei cvasi-societăți în scopul achiziției de active sau reducerii pasivelor trebuie să fie considerate ca o creștere de capital. Cu toate acestea, dacă cvasi-societatea aparține de o administrație publică și are un deficit de exploatare permanent rezultând din aplicarea deliberată a unei politici economice și sociale determinate, transferurile de capital efectuate în mod regulat de administrația publică către întreprindere pentru acoperirea pierderilor sale trebuie să fie tratate ca subvenții. 4.62. Momentul înregistrării: prelevările pe veniturile cvasi-societăților sunt înregistrate în momentul în care ele sunt efectuate de către proprietari. 4.63. În sistemul de conturi, prelevările pe veniturile cvasi-societăților sunt contabilizate: (a) între utilizări în contul destinat veniturilor primare ale sectoarelor unde sunt clasate cvasi- societățile; (b) între resurse în contul destinat veniturilor primare ale sectoarelor particulare; (c) între utilizări și între resurse în contul extern al veniturilor primare și transferurilor curente. 4.64.



Definiție: Beneficiile reinvestite din investițiile străine directe (D.43) sunt echivalente cu: excedentul de exploatare al întreprinderii de investiții directe străine plus orice venituri din proprietate sau transferurile curente de primit minus orice venituri din proprietate sau transferurile curente de plătit, inclusiv transferurile efective ale investitorilor străini și impozitele curente pe venit, patrimoniu etc., de plătit de către întreprinderea de investiții directe străine. 4.65. O întreprindere de investiții străine directe este o întreprindere constituită sau nu în societate, în care un investitor rezident în altă economie deține 10 % sau mai mult din acțiunile curente sau din acțiunile cu drept de vot (întreprindere constituită în societate) sau o participare echivalentă (întreprindere neconstituită în societate). Întreprinderile de investiții străine directe cuprind unitățile considerate drept filiale (investitorul deține mai mult de 50 % din capital), societățile afiliate (investitorul deține 50 % sau mai puțin din capital) și sucursalele (întreprinderi neconstituite în societăți deținute în totalitate sau în comun) aparținând direct sau indirect investitorului. Prin urmare, conceptul de „întreprindere de investiții directe străine” este mai amplu decât cel de „societate sub control străin”. 4.66. Venitul întreprinderii de investiții străine directe poate face obiectul unei distribuții efective sub formă de dividende sau prelevări pe veniturile unei cvasi-societăți. În plus, beneficiile nedistribuite sunt tratate ca și cum ar fi distribuite și transferate investitorilor direcți străini, proporțional cu participarea lor la capitalul întreprinderii pentru a fi apoi reinvestite de ei. Beneficiile reinvestite din investițiile străine directe pot fi pozitive sau negative. 4.67. Momentul înregistrării: beneficiile reinvestite din investițiile străine directe sunt înregistrate în momentul obținerii lor. În sistemul conturilor, ele sunt contabilizate: (a) între utilizări și între resurse în contul destinat veniturilor primare ale sectoarelor; (b) între utilizări și între resurse în contul extern al veniturilor primare și transferurilor curente. 4.68.



Definiție: Veniturile din proprietate atribuite asiguraților corespund totalului veniturilor primare pe care le obțin societățile de asigurare și fondurile de pensii din plasamentul provizioanelor lor tehnice fie în active financiare sau terenuri (care procură venituri nete din proprietate, adică cele din care s-au scăzut eventualele dobânzi plătite), fie în imobile (care generează un excedent din exploatare). Dacă o parte din veniturile nete din proprietate percepute de o societate de asigurare provin din plasamentul fondurilor sale proprii, se va conveni ca această parte să fie exclusă proporțional cu raportul fonduri proprii/fonduri proprii plus provizioane tehnice. 4.69. Întrucât provizioanele tehnice sunt tratate ca active aparținând asiguraților, veniturile obținute din plasamentul lor trebuie considerate ca fiind vărsate asiguraților de către societățile de asigurare și de fondurile de pensii cu titlu de venituri din proprietate. Acest venit fiind în practică păstrat de societățile de asigurare și fondurile de pensii, se consideră deci că el le este restituit sub formă de suplimente de prime și de contribuții care se adaugă la primele și contribuțiile efective de plătit. Aceste suplimente de prime și de contribuții pe polițele de asigurare generală și de asigurare de viață contractate în cadrul sistemelor de asigurare socială sunt adăugate la primele și contribuțiile efective care se înregistrează în conturile de distribuire secundară a venitului unităților respective. Suplimentele de prime pe asigurările-viață individuale contractate în afara unui sistem de asigurare socială nu se constituie după exemplul primelor efective, transferurilor curente și nu sunt deci înregistrate în contul de distribuire secundară a venitului. Ele fac parte direct din elementele care contribuie la variația „drepturilor nete ale gospodăriilor asupra provizioanelor tehnice de asigurare de viață și a fondurilor de pensii” înregistrată în conturile financiare ale unităților respective. 4.70. Momentul înregistrării: veniturile din proprietate atribuite asiguraților sunt înregistrate în momentul în care se formează. 4.71. În sistemul conturilor, veniturile din proprietate atribuite asiguraților apar: (a) între resurse în contul destinat veniturilor primare ale asiguraților; (b) între utilizări în contul destinat veniturilor primare ale societăților de asigurare; (c) între resurse și între utilizări în contul extern al veniturilor primare și transferurilor curente. Chirii pe terenuri 4.72. Chiria pe care o primește un proprietar de la un locatar constituie o formă de venit din proprietate. Această rubrică include, de asemenea, chiriile de plătit proprietarilor de râuri și suprafețe de apă pentru a avea dreptul să le utilizeze în scopuri recreative sau de alt fel, inclusiv pescuit. Este posibil ca un proprietar să fie obligat să achite impozite funciare sau să suporte diverse cheltuieli de întreținere, exclusiv ca efect al calității pe care o are. Prin convenție, se consideră că aceste impozite sau cheltuieli sunt suportate de persoana care utilizează terenul, care trebuie să le scadă din chiria pe care o varsă proprietarului. 4.73. Chiriile pe terenuri nu cuprind chiriile pe clădirile și locuințele care sunt situate pe ele; acestea sunt considerate ca plată a unui serviciu de piață furnizat de proprietar locatarului clădirii sau locuinței și sunt contabilizate în consumul intermediar sau final al unității locatare. Dacă nu există nici o metodă obiectivă care să permită descompunerea chiriei globale în chiria pe teren și chiria pentru clădirea care se găsește pe el, totalitatea sumei va fi considerată ca o chirie pe teren atunci când se presupune că valoarea terenului este superioară celei a clădirii, și ca o chirie pe clădire în caz contrar. Chirii pe zăcăminte 4.74. Acest titlu include redevențele percepute de proprietarii de zăcăminte minerale și de combustibili fosili (cărbune, petrol, gaze naturale) în schimbul închirierii lor, pe timpul unei perioade determinate, de către alte unități instituționale care doresc să le prospecteze sau să le exploateze. 4.75. Momentul înregistrării: chiriile sunt contabilizate în cursul perioadei pe timpul cât ele sunt datorate. 4.76. În sistemul conturilor, chiriile sunt înregistrate: (a) între utilizări și între resurse în contul destinat veniturilor primare ale sectoarelor; (b) între utilizări și între resurse în contul extern al veniturilor primare și transferurilor curente.