Cheltuielile monetare finale pentru consumul casnic acoperă următoarele cazuri limită: 4. Include elemente care nu sunt tratate ca fiind consum intermediar, precum materiale pentru mici reparații și decorațiuni interioare ale locuințelor de genul celei desfășurate de către chiriași și de către proprietari și materiale pentru repararea și întreținerea bunurilor de consum de folosință îndelungată, inclusiv vehicule. 5. Include elemente care nu sunt tratate ca formare de capital, în special bunuri de consum de folosință îndelungată care continuă să își îndeplinească funcția în mai multe perioade contabile; aceasta include transferul de proprietate a unor bunuri de folosință îndelungată de la o întreprindere la o gospodărie. 6. Include serviciile financiare taxate direct. 7. Include serviciile de asigurări, altele decât cele de viață, prin suma costului implicit al serviciului. 8. Include toate cheltuielile finanțate din daune acordate pentru asigurări, altele decât cele de viață, inclusiv plăți făcute direct de către companiile de asigurări garajelor, spitalelor, doctorilor etc. Aceasta implică faptul că prețul integral plătit de către gospodării sau de către companiile de asigurări garajelor, spitalelor, doctorilor etc. este acoperit de către IAPC. Sumele plătite pentru asigurări, altele decât cele de viață, sunt sumele pe care întreprinderile de asigurări sunt obligate să le plătească în compensarea vătămărilor sau daunelor suferite de persoane sau bunuri. Acestea sunt transferuri curente de la companiile de asigurări către gospodăriile care le primesc și, de aceea, intră în componența venitului disponibil al gospodăriilor. Orice cheltuială făcută în baza acestora, de exemplu plăți către garaje, spitale sau doctori, este tratată ca fiind suportată de către gospodării și nu de către companiile de asigurări. Este irelevant dacă gospodăriile fac de fapt aceste cheltuieli înainte de plata daunelor, care au aspectul atunci de rambursări de securitate socială, sau dacă plățile sunt făcute direct de către companiile de asigurări garajelor, spitalelor etc. În acest caz, companiile sunt considerate doar ca agenți ce acționează în numele gospodăriilor care sunt totuși considerate ca suportând cheltuielile. 9. Include plățile gospodăriilor pentru licențe, permise etc. care sunt considerate ca achiziții de servicii. Dacă autoritățile folosesc emiterea de licențe pentru a organiza o anumită funcție de reglementare adecvată, precum verificarea competenței sau calificării persoanei în cauză, plățile sunt considerate ca achiziții de servicii guvernamentale, iar prețurile sunt preluate în IAPC, dar dacă licențele sunt acordate automat la plata sumelor datorate, plățile ar trebui tratate ca impozite directe și nu ca prețuri. Permisele de conducere sau de pilotaj, licențele TV și radio, permisele port-armă, biletele de intrare în muzee sau biblioteci, taxele de eliminare a deșeurilor menajere etc. sunt tratate în cele mai multe dintre cazuri ca achiziții ale unor servicii furnizate de către stat, în timp ce licențele pentru folosirea vehiculelor, ambarcațiunilor sau aeronavelor sunt considerate impozite în cele mai multe dintre cazuri. 10. Include achiziționarea de produse la prețuri care nu sunt semnificative din punct de vedere economic, de exemplu biletele de intrare la muzeu.