1997L0068 — RO — 02.04.2010 — 007.001

Acest document reprezintă un instrument de documentare, iar instituţiile nu îşi asumă responsabilitatea pentru conţinutul său.

Astfel cum a fost modificat prin:





Astfel cum a fost modificat prin:

A1 L 236 33 23.9.2003









▼B

DIRECTIVA 97/68/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI

din 16 decembrie 1997

privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la măsurile împotriva emisiei de poluanți gazoși și de pulberi provenind de la motoarele cu ardere internă care urmează să fie instalate pe echipamentele mobile fără destinație rutieră







PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 100a, având în vedere propunerea Comisiei ( 1 ), având în vedere avizul Comitetului Economic și Social ( 2 ), în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 189b din tratat ( 3 ), potrivit textului comun aprobat de comitetul de conciliere la 11 noiembrie 1997, (1) întrucât programul de politică și acțiune al Comunității referitor la mediu și la dezvoltarea durabilă ( 4 ) recunoaște ca principiu fundamental că toate persoanele ar trebui să fie protejate eficient împotriva efectelor recunoscute ale poluării aerului asupra sănătății și că aceasta necesită în special controlul emisiilor de dioxid de azot (NO2), pulberi (PT) -- fum negru și alți poluanți cum ar fi monoxidul de carbon (CO); întrucât în ceea ce privește prevenirea formării ozonului troposferic (O3) și impactul acestuia asupra sănătății și a mediului, trebuie reduse emisiile de precursori ai oxizilor de azot (NOx) și de hidrocarburi (HC); întrucât efectul nociv asupra mediului produs de acidificare necesită, de asemenea, reducerea, inter alia, a emisiilor de NOx si HC; (2) întrucât, în aprilie 1992, Comunitatea a semnat Protocolul CEE-ONU asupra reducerii compușilor organici volatili (VOC), iar în decembrie 1993 a aderat la Protocolul asupra reducerii NOx, ambele referitoare la Convenția asupra poluării atmosferice transfrontiere pe distanțe lungi, ratificată în iulie 1992; (3) întrucât obiectivul reducerii nivelului emisiilor poluante provenind de la motoarele echipamentelor mobile fără destinație rutieră, precum și instituirea și funcționarea pieței interne de motoare și echipamente mobile nu pot fi realizate corespunzător de către statele membre în mod individual, acestea pot fi mai bine îndeplinite prin armonizarea legislației statelor membre cu privire la măsurile împotriva poluării aerului de către motoare care urmează să fie instalate pe echipamentele mobile fără destinație rutieră; (4) întrucât investigațiile recente efectuate de Comisie arată că emisiile provenind de la motoarele echipamentelor mobile fără destinație rutieră constituie o proporție semnificativă din totalul emisiilor de poluanți atmosferici nocivi generate de om; întrucât categoria motoarelor cu aprindere prin compresie, care vor fi reglementate prin prezenta directivă, contribuie în mare măsură la poluarea aerului cu NOx și PT, mai ales dacă se face comparația cu poluarea datorată transportului rutier; (5) întrucât emisiile echipamentelor mobile fără destinație rutieră care circulă la sol, echipate cu motoare cu aprindere prin compresie, în special emisiile de NOx si PT, constituie principala sursă de îngrijorare în acest domeniu; întrucât aceste surse ar trebui reglementate cu prioritate; întrucât, în viitor, trebuie să se extindă domeniul de aplicare al prezentei directive pentru a include un control bazat pe teste ciclice corespunzătoare al emisiilor provenind de la alte motoare ale echipamentelor mobile fără destinație rutieră, inclusiv grupuri electrogene mobile, în special emisiile provenind de la motoarele cu benzină; întrucât o reducere considerabilă a emisiilor de CO și HC poate fi realizată o dată cu extinderea preconizată a domeniului de aplicare al prezentei directive pentru a include motoarele cu benzină; (6) întrucât ar trebui să fie introdusă cât mai repede posibil legislația privind controlul emisiilor provenind de la motoarele de tractoare agricole și forestiere, care asigură un nivel al protecției mediului echivalent cu nivelul stabilit în conformitate cu prezenta directivă, cu standarde și cerințe în perfect acord cu aceasta; (7) întrucât, în ceea ce privește procedurile de certificare, a fost aleasă omologarea de tip, metodă europeană de certificare a autovehiculelor și a componentelor verificată în timp; întrucât a fost introdus un element nou, respectiv omologarea unui motor prototip, ca reprezentant al unui grup de motoare (familie de motoare), construite cu ajutorul unor componente similare și după principii de construcție similare; (8) întrucât motoarele produse conform cerințelor prezentei directive trebuie să fie marcate corespunzător și notificate autorităților competente; întrucât, pentru a reduce sarcinile administrative și a nu intensifica cerințele, nu a fost prevăzut din partea autorităților un control direct asupra datelor de fabricație ale motoarelor; întrucât această libertate acordată constructorilor le impune acestora să faciliteze pregătirea controalelor inopinate din partea autorităților și să ofere, la intervale regulate, informații relevante în legătură cu planificarea producției; întrucât nu este obligatorie o conformare absolută cu notificarea făcută conform acestei proceduri, dar un nivel înalt de conformare ar facilita planificarea de evaluări din partea autorităților competente și ar contribui la mărirea încrederii reciproce între constructori și autoritățile competente; (9) întrucât omologările de tip acordate în conformitate cu Directiva 88/77/CEE ( 5 ) și cu Regulamentul CEE-ONU 49, Seria 02, după cum se arată în anexa IV, apendicele II din Directiva 92/53/CEE ( 6 ) sunt recunoscute ca echivalente cu cele cerute de prezenta directivă în prima ei etapă; (10) întrucât trebuie să se permită introducerea pe piață în statele membre a motoarelor care se conformează cerințelor prezentei directive și care intră în domeniul de aplicare al acesteia; întrucât aceste motoare nu trebuie să se conformeze nici uneia dintre cerințele naționale referitoare la emisii; întrucât statul membru care acordă omologarea de tip ia măsurile de control necesare; (11) întrucât, la stabilirea noilor proceduri de testare și a valorilor limită, este necesar să se ia în considerare modelele specifice de utilizare ale acestor tipuri de motoare; (12) întrucât este recomandabilă introducerea acestor noi standarde în conformitate cu principiul verificat al unei abordări în două etape; (13) întrucât, în cazul motoarelor cu o putere mai mare, realizarea unei reduceri substanțiale a emisiilor este, după toate aparențele, mai ușoară, deoarece se poate folosi tehnologia existentă elaborată pentru motoare de vehicule rutiere; întrucât, în baza acestui fapt, a fost prevăzută o aplicare eșalonată a cerințelor, începând cu cea mai mare din trei game de putere în etapa I; întrucât acest principiu a fost reținut pentru etapa a II-a, cu excepția unei noi game de putere, a patra, care nu a fost inclusă în etapa I; (14) întrucât, în cazul acestui sector al aplicațiilor pentru echipamentele mobile fără destinație rutieră, care este acum reglementat și care este de primă importanță după cel al tractoarelor agricole, dacă se face comparația cu emisiile provenind de la transportul rutier, se prevede o reducere considerabilă a emisiilor prin aplicarea prezentei directive; întrucât datorită, în general, unei foarte bune performanțe a motoarelor diesel, în ceea ce privește emisiile de CO și HC, marja de îmbunătățire față de cantitatea totală emisă este foarte mică; (15) întrucât, cu scopul de a prevedea condiții tehnice sau economice foarte bune, au fost integrate proceduri care ar putea scuti producătorii de obligațiile menționate în prezenta directivă; (16) întrucât, pentru a asigura „conformitatea producției” (COP) în urma omologării motoarelor, constructorii sunt obligați să ia măsurile corespunzătoare; întrucât, pentru cazul în care se descoperă neconformități, au fost prevăzute proceduri de informare, acțiuni corective și o procedură de cooperare care să permită aplanarea unor posibile diferențe de opinie între statele membre cu privire la conformitatea motoarelor omologate; (17) întrucât prezenta directivă nu aduce atingere dreptului statelor membre de a stabili cerințe care să prevadă protecția lucrătorilor în timpul folosirii echipamentelor mobile fără destinație rutieră; (18) întrucât prevederile tehnice conținute în anumite anexe ale prezentei directive ar trebui suplimentate și, acolo unde este necesar, adaptate progresului tehnic în conformitate cu procedura stabilită de o comisie; (19) întrucât ar trebui stabilite prevederi care să asigure testarea motoarelor în conformitate cu regulile unei bune practici de laborator; (20) întrucât este necesară promovarea unui comerț global în acest sector, prin armonizarea, pe cât posibil, a standardelor de emisie din interiorul Comunității cu cele aplicate sau planificate în țări terțe; (21) întrucât, prin urmare, este necesar să se prevadă posibilitatea unei reconsiderări a situației pe baza disponibilității și a fezabilității economice a noilor tehnologii și să se ia în considerare progresul realizat prin aplicarea celei de a doua etape; (22) întrucât la 20 decembrie 1994 ( 7 ) a fost încheiat un acord privind un modus vivendi între Parlamentul European, Consiliu și Comisie referitor la aplicarea măsurilor pentru documentele adoptate în conformitate cu procedura stabilită la articolul 189b din tratat, ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:







Articolul 1

Obiective

Prezenta directivă are drept scop armonizarea legislației statelor membre cu privire la standardele de emisie și tipurile de proceduri de omologare necesare pentru motoare care urmează să fie instalate pe echipamentele mobile fără destinație rutieră. Aceasta contribuie la o funcționare normală a pieței interne, protejând în același timp sănătatea umană și mediul.

Articolul 2

Definiții

În sensul prezentei directive:

— echipament mobil fără destinație rutieră reprezintă orice echipament mobil, echipament industrial mobil sau vehicul cu sau fără caroserie care nu este destinat transportului rutier de pasageri sau de mărfuri, echipat cu un motor cu ardere internă, după cum se specifică în anexa I, punctul 1;

— omologare de tip reprezintă procedura prin care un stat membru confirmă că un tip de motor sau o familie de motoare cu ardere internă satisface cerințele tehnice prevăzute în prezenta directivă, cu referire la nivelul emisiilor de poluanți gazoși și pulberi produse de motor (motoare);

— tip de motor reprezintă o categorie de motoare care nu diferă în ceea ce privește caracteristicile esențiale, după cum se specifică în anexa II, apendicele 1;

— familie de motoare reprezintă o grupare de motoare a constructorului, care, prin concepția lor, trebuie să aibă caracteristici similare de emisie și care se conformează cerințelor prezentei directive;

— motor prototip reprezintă un motor selectat dintr-o familie de motoare astfel încât să se conformeze cerințelor stabilite la anexa I punctele 6 și 7;

— puterea motorului reprezintă puterea netă după cum se specifică la anexa I punctul 2.4;

— data fabricației motorului reprezintă data la care motorul trece de controlul final, după ce a părăsit linia de producție; în această fază motorul este gata pentru a fi livrat sau stocat;

▼M2

— introducere pe piață reprezintă acțiunea prin care un motor devine disponibil pentru prima dată pe piață, contra cost sau gratuit, în vederea distribuției și/sau utilizării lui în interiorul Comunității;

▼B

— constructor reprezintă persoana sau organismul responsabil față de autoritățile competente pentru toate aspectele procesului de omologare și pentru asigurarea conformității producției; nu este necesar ca persoana sau organismul să fie direct implicate în toate etapele construirii motorului;

— autoritate competentă reprezintă autoritatea sau autoritățile competente dintr-un stat membru responsabile cu toate aspectele omologării de tip a unui motor sau a unei familii de motoare, cu eliberarea și retragerea certificatelor de omologare, cu stabilirea legăturilor cu autoritățile competente ale celorlalte state membre și cu verificarea măsurilor luate de constructor pentru asigurarea conformității producției;

— serviciu tehnic reprezintă organizația (organizațiile) sau organismul (organismele) care a (au) fost desemnat(e) drept laborator (laboratoare) de testare pentru a efectua teste sau inspecții în numele autorității competente a unui stat membru; această funcție poate fi, de asemenea, îndeplinită de către însăși autoritatea competentă;

— document informativ reprezintă documentul inclus în anexa II care prevede informațiile care trebuie să fie furnizate de către solicitant;

— dosar informativ reprezintă întregul dosar sau fișier conținând date, desene, fotografii etc. furnizate de către solicitant serviciului tehnic sau autorității competente, după cum se prevede în documentul informativ;

— pachet informativ reprezintă atât dosarul informativ, cât și rapoartele testelor sau alte documente pe care serviciul tehnic sau autoritatea competentă le-au adăugat la dosarul informativ, pe perioada exercitării funcției;

— indexul pachetului informativ reprezintă documentul în care este listat conținutul pachetului informativ, numerotat corespunzător sau marcat pentru identificarea clară a tuturor paginilor;

▼M2

— motor de înlocuire reprezintă un motor nou destinat înlocuirii motorului unei mașini și furnizat doar în acest scop;

— motor portabil reprezintă un motor care îndeplinește cel puțin una din următoarele cerințe: — (a) motorul trebuie să fie utilizat într-un echipament care este purtat de operator în timpul executării funcției (funcțiilor) pentru care este conceput; (b) motorul trebuie să fie utilizat într-un echipament care să funcționeze în poziții multiple, precum în poziție răsturnată sau laterală, pentru a executa funcțiile pentru care este conceput; (c) motorul trebuie să fie utilizat într-un echipament a cărui greutate uscată combinată (echipament + motor) este mai mică de 20 de kilograme și care prezintă cel puțin una din următoarele caracteristici: (i) operatorul trebuie fie să susțină, fie să poarte echipamentul în timpul executării (funcției) funcțiilor sale; (ii) operatorul trebuie să susțină sau să controleze echipamentul în timpul executării (funcției) funcțiilor sale; (iii) motorul trebuie să fie utilizat într-un generator sau într-o pompă;

— motor neportabil reprezintă un motor care nu corespunde definiției motorului portabil;

— motor portabil multipozițional de uz profesional reprezintă un motor portabil care îndeplinește cerințele prevăzute la literele (a) și (b) din definiția motorului portabil și pentru care constructorul a furnizat unei autorități competente garanția că se va aplica motorului o perioadă de durabilitate a caracteristicilor emisiei de categoria 3 (în conformitate cu anexa IV apendicele 4 punctul 2.1);

— perioadă de durabilitate a caracteristicilor emisiei reprezintă numărul de ore indicat în anexa IV apendicele 4 utilizat la determinarea factorilor de deteriorare;

— familie de motoare de serie mică reprezintă o familie de motoare cu aprindere prin scânteie (AS) cu o producție anuală totală mai mică de 5 000 de unități;

— constructor de motoare AS de serie mică reprezintă un constructor a cărui producție anuală totală este mai mică de 25 000 de unități;

▼M3

— navă pentru navigația interioară reprezintă o navă destinată utilizării pe căile navigabile interioare, având o lungime de 20 metri sau mai mare și un volum de 100 m3 sau mai mare, în conformitate cu formula stabilită în anexa I secțiunea 2 punctul 2.8a, sau un remorcher sau un împingător construit pentru remorcarea, împingerea sau conducerea unor ambarcațiuni cu lungimi de 20 de metri sau mai mari. — Prezenta definiție nu include: — — navele destinate transportului de pasageri pentru cel mult 12 persoane în afară de echipaj; — ambarcațiunile de agrement cu o lungime mai mică de 24 metri [conform definiției din articolul 1 alineatul (2) din Directiva 94/25/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 iunie 1994 privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre referitoare la ambarcațiunile de agrement ( 8 ) ]; — ambarcațiunile de serviciu ale autorităților de control; — nave pentru stingerea incendiilor; — navele militare; — navele de pescuit înscrise în registrul comunitar al navelor de pescuit; — navele pentru navigația maritimă, inclusiv remorcherele și împingătoarele pentru navigația maritimă care circulă sau staționează în apele fluvio-maritime sau se află temporar pe căile navigabile interioare, cu condiția ca acestea să dețină un certificat de navigație sau un certificat de securitate valabil, definit în anexa I secțiunea 2 punctul 2.8 b.;

— fabricant de echipament original (FEO) reprezintă un fabricant al unui tip de mașină fără destinație rutieră;

— regim de flexibilitate reprezintă procedura care îi permite unui fabricant de motoare să introducă pe piață, într-un interval de timp cuprins între două etape succesive de valori limită, un număr limitat de motoare destinate a fi instalate pe mașini fără destinație rutieră, care respectă doar valorile limită de emisie prevăzute pentru etapa anterioară.

▼B

Articolul 3

Cererea de omologare de tip

(1) Cererea de omologare de tip pentru un motor sau o familie de motoare este înaintată de către constructor autorității competente în materie de omologare a unui stat membru. Cererea trebuie să fie însoțită de un dosar informativ al cărui conținut este prezentat în documentul informativ de la anexa II. Motorul care se conformează caracteristicilor tipului de motor descris la anexa II apendicele 1 trebuie să fie prezentat serviciului tehnic responsabil cu organizarea testelor de omologare.

(2) În cazul unei cereri de omologare a unei familii de motoare, dacă autoritatea competentă hotărăște că, în ceea ce privește motorul prototip selectat, cererea înaintată nu reprezintă în totalitate familia de motoare descrisă la anexa II apendicele 2, trebuie furnizat spre omologare, în conformitate cu alineatul (1), un motor prototip alternativ și, dacă este necesar, unul adițional, desemnat de autoritatea competentă.

(3) Nici o cerere cu privire la un anumit tip de motor sau familie de motoare nu poate fi înaintată către mai multe state membre. Trebuie înaintată spre aprobare o cerere separată pentru fiecare tip de motor sau familie de motoare.

Articolul 4

Procedura de acordare a omologării de tip

(1) Statul membru care primește cererea trebuie să acorde omologarea de tip pentru toate tipurile de motoare sau familii de motoare care se conformează datelor din dosarul informativ și care îndeplinesc cerințele prezentei directive.

(2) Statul membru trebuie să completeze toate punctele necesare din certificatul de omologare de tip, modelul acestuia fiind prezentat la ►M2 anexa VII ◄ , pentru fiecare tip de motor sau familie de motoare care sunt omologate și trebuie să elaboreze sau să verifice conținutul indexului pachetului informativ. Certificatele de omologare de tip trebuie să fie numerotate în conformitate cu metoda descrisă la ►M2 anexa VIII ◄ . Certificatul de omologare completat și documentele atașate trebuie să fie trimise solicitantului. ►M5 Comisia modifică anexa VIII. Măsurile respective, destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentei directive, se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 15 alineatul (2). ◄

(3) În cazul în care motorul care urmează să fie omologat își îndeplinește funcția sau prezintă o trăsătură specifică numai în relație cu alte componente ale echipamentelor mobile fără destinație rutieră și, din această cauză, respectarea uneia sau mai multor cerințe se poate verifica numai atunci când motorul care urmează să fie omologat funcționează în relație cu alte componente, fie că acestea sunt reale sau simulate, domeniul de aplicare al omologării de tip a motorului (motoarelor) trebuie să fie restrâns corespunzător. Certificatul de omologare de tip pentru un tip de motor sau familie de motoare trebuie, prin urmare, să includă orice restricție cu privire la utilizarea motorului și să indice condițiile specifice de instalare a acestuia.

(4) Autoritatea competentă a fiecărui stat membru trebuie:

(a) să transmită lunar autorităților competente ale celorlalte state membre o listă (conținând datele prevăzute în ►M2 anexa IX ◄ ) a omologărilor de tip pentru motoare sau familii de motoare pe care le-a acordat, a refuzat să le acorde sau le-a retras pe durata lunii respective;

(b) la primirea unei solicitări din partea autorității competente a unui alt stat membru, să transmită acestuia: — un exemplar al certificatului de omologare de tip privind motorul sau familia de motoare în cauză, însoțit sau nu de pachetul informativ pentru fiecare tip de motor sau familie de motoare căruia (căreia) i-a acordat, a refuzat să-i acorde sau i-a retras omologarea și/sau — lista, menționată la articolul 6 alineatul (3), a motoarelor produse în conformitate cu omologările de tip acordate, conținând datele prevăzute la ►M2 anexa X ◄ și/sau — o copie a declarației menționate la articolul 6 alineatul (4).

(5) Autoritatea competentă a fiecărui stat membru trebuie să transmită Comisiei, anual sau în urma primirii unei cereri corespunzătoare, un exemplar al fișei tehnice privind motoarele omologate de la data ultimei notificări, prevăzute la ►M2 anexa XI ◄ .

▼M3

(6) Motoarele cu aprindere prin comprimare destinate altor utilizări decât propulsia locomotivelor, automotoarelor și navelor pentru navigația interioară se pot introduce pe piață în cadrul unui regim de flexibilitate în conformitate cu procedura descrisă în anexa XIII, precum și în alineatele (1) – (5).

▼B

Articolul 5

Modificări ale omologărilor

(1) Statul membru care a acordat o omologare trebuie să ia măsurile necesare pentru a se asigura că va fi informat în legătură cu orice schimbare a datelor care apar în pachetul informativ.

(2) Cererea de modificare sau de prelungire a omologării de tip trebuie să fie înaintată exclusiv autorității competente a statului membru care a acordat omologarea.

(3) Dacă datele care apar în pachetul informativ s-au schimbat, autoritatea competentă a statului membru în chestiune trebuie:

— să emită pagina (paginile) revizuită (revizuite) din pachetul informativ, în conformitate cu cerințele, specificând clar, la fiecare pagină revizuită, natura schimbării și data emiterii din nou. În cazul în care sunt emise pagini revizuite, indexul pachetului informativ (care este atașat certificatului de omologare de tip) trebuie de asemenea modificat pentru a specifica ultimele date ale paginilor revizuite;

— să emită un certificat de omologare de tip (cu un număr de prelungire), în cazul în care orice informație conținută a fost modificată (cu excepția documentelor atașate) sau dacă standardele prezentei directive s-au schimbat de la data înscrisă pe omologare. Certificatul revizuit trebuie să menționeze clar motivul revizuirii și data emiterii din nou.

Dacă autoritatea competentă a statului membru respectiv consideră că modificarea unui pachet informativ necesită noi teste sau controale, trebuie să informeze constructorul respectiv și să emită documentele menționate mai sus, numai după realizarea cu succes a unor noi controale sau teste.

Articolul 6

Conformitatea

(1) Constructorul trebuie să aplice pe fiecare unitate fabricată în conformitate cu tipul omologat marcajul arătat la anexa I punctul 3, inclusiv numărul omologării de tip.

(2) În cazul în care certificatul de omologare de tip, conform articolului 4 alineatul (3), include restricții asupra utilizării, constructorul furnizează, împreună cu fiecare unitate fabricată, informații detaliate asupra acestor restricții și precizează condițiile specifice pentru instalarea acesteia. În cazul în care unui producător de echipamente mobile îi sunt expediate o serie de tipuri de motoare, este suficient ca acestuia să îi fie prezentat un singur document informativ, care să conțină numerele relevante de identificare a motoarelor, cel mai târziu la data expedierii primului motor.

(3) Constructorul trimite, la cerere, autorității competente care a acordat omologarea de tip, în termen de patruzeci și cinci de zile de la sfârșitul fiecărui an calendaristic și imediat după fiecare dată a cererii, atunci când cerințele prezentei directive se schimbă și imediat după fiecare dată adițională pe care autoritatea o poate stabili, o listă cu seria de numere de identificare pentru fiecare tip de motor produs în conformitate cu cerințele prezentei directive de la data ultimei raportări sau din momentul în care cerințele prezentei directive au devenit aplicabile. Atunci când nu reiese clar sistemul de codare al motoarelor, lista trebuie să specifice legăturile dintre numerele de identificare și tipul sau familia de motoare corespunzătoare și dintre numerele de identificare și numerele omologărilor de tip. Lista trebuie, de asemenea, să conțină informații specifice, pentru cazurile în care constructorul încetează fabricarea unui tip de motor sau familii de motoare omologate. Dacă autoritatea competentă nu solicită ca lista să îi fie trimisă in mod regulat, constructorul trebuie să păstreze aceste documente pe o perioadă de minim douăzeci de ani.

(4) Constructorul trebuie să trimită autorității competente care a acordat omologarea, în termen de patruzeci și cinci de zile de la sfârșitul fiecărui an calendaristic și la fiecare dată a cererii menționate la articolul 9, o declarație care să specifice tipurile de motoare și familiile de motoare, precum și codurile relevante de identificare a motorului, pentru acele motoare pe care el intenționează să le producă începând cu această dată.

▼M3

(5) Motoarele cu aprindere prin comprimare introduse pe piață în cadrul unui „regim de flexibilitate” se etichetează în conformitate cu anexa XIII.

▼B

Articolul 7

Acceptarea omologărilor echivalente

(1) Parlamentul European și Consiliul, la propunerea Comisiei, pot să aprobe echivalarea condițiilor și a prevederilor omologării de tip pentru motoare stabilite în prezenta directivă și procedurile stabilite de către regulamentele internaționale sau de către regulamentele unor țări terțe, în cadrul acordurilor multilaterale sau bilaterale dintre Comunitate și țări terțe.

▼M2

(2) Statele membre acceptă omologările și, dacă este cazul, mărcile de omologare corespunzătoare, enumerate în anexa XII ca fiind conforme cu dispozițiile prezentei directive.

▼M3

Articolul 7a

Navele pentru navigația internă

(1) Dispozițiile următoare se aplică motoarelor ce urmează destinate a fi instalate pe navele pentru navigația interioară. Alineatele (2) și (3) nu se aplică până la recunoașterea, de către Comisa centrală de navigație pe Rin(denumită în continuare CCNR), a echivalenței dintre cerințele stabilite prin prezenta directivă și cele stabilite în cadrul Convenției de la Mannheim privind navigația pe Rin și până la informarea Comisiei cu privire la aceasta.

(2) Până la 30 iunie 2007, statele membre nu pot să refuze introducerea pe piață a motoarelor care îndeplinesc cerințele stabilite de CCNR în etapa I, ale cărei valori limită de emisie sunt prevăzute în anexa XIV.

(3) Începând cu 1 iulie 2007 și până la intrarea în vigoare a altei serii de valori limită care ar rezulta în urma unor eventuale modificări ulterioare la prezenta directivă, statele membre nu pot să refuze introducerea pe piață a motoarelor care îndeplinesc cerințele stabilite de CCNR în etapa II, ale cărei valori limită de emisie sunt prevăzute în anexa XV.

▼M5

(4) Comisia adaptează anexa VII pentru a integra informațiile suplimentare și specifice care pot fi necesare în ceea ce privește certificatul de omologare de tip pentru motoarele care trebuie instalate pe navele de navigație interioară. Măsurile respective, destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentei directive, se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 15 alineatul (2).

▼M3

(5) În înțelesul prezentei directive, în ceea ce privește navele pentru navigația interioară, orice motor secundar cu o putere mai mare de 560 kW va face obiectul acelorași cerințe ca și motoarele de propulsie.

▼B

Articolul 8

▼M3

Introducerea pe piață

(1) Statele membre nu pot să refuze introducerea pe piață a motoarelor, indiferent dacă sunt deja instalate pe mașini sau nu, care respectă cerințele prezentei directive.

▼B

(2) Statele membre permit numai înregistrarea, acolo unde este cazul, sau introducerea pe piață a motoarelor noi care respectă cerințele prezentei directive, fie că acestea sunt sau nu instalate pe echipamentele mobile.

▼M3

(2a) Statele membre nu emit certificatul comunitar de navigație pentru navele de navigație interioară stabilit prin Directiva 82/714/CE a Consiliului din 4 octombrie 1982 de stabilire a condițiilor tehnice pentru navele de navigație interioară ( 9 ) acelor nave ale căror motoare nu respectă cerințele prezentei directive.

▼B

(3) Autoritatea competentă a unui stat membru care acordă omologarea de tip ia măsurile necesare, eventual în cooperare cu autoritățile competente ale celorlalte state membre, pentru înregistrarea și controlul numerelor de identificare ale acelor motoare produse în conformitate cu cerințele prezentei directive.

(4) Se poate efectua un control suplimentar al numerelor de identificare, alături de controlul conformității producției, așa cum se arată la articolul 11.

(5) În ceea ce privește controlul numerelor de identificare, constructorul sau agenții săi stabiliți în Comunitate trebuie să ofere, la cerere și fără întârziere, autorității competente responsabile, toate informațiile necesare despre cumpărători și, totodată, numerele de identificare ale motoarelor produse în conformitate cu articolul 6 alineatul (3). Dacă motoarele sunt vândute unui constructor de echipamente mobile, nu sunt necesare informații suplimentare.

(6) Dacă, la cererea autorității competente, constructorul nu poate să verifice cerințele specificate la articolul 6, în special cele corelate cu alineatul (5) din prezentul articol, omologarea acordată tipului sau familiei corespunzătoare de motoare conform prezentei directive poate fi retrasă. Procedura de informare se desfășoară după cum se specifică la articolul 12 alineatul (4).

Articolul 9

▼M2

Program – motoare cu aprindere prin comprimare

▼B

1. ACORDAREA DE OMOLOGĂRI DE TIP

Ulterior datei de 30 iunie 1998, statele membre nu pot să refuze omologarea de tip a unui tip de motor sau a unei familii de motoare sau să emită documentul prevăzut în ►M2 anexa VII ◄ și nu pot să impună nici o altă cerință pentru omologările de tip referitoare la emisiile poluante ale echipamentelor mobile fără destinație rutieră echipate cu motor, dacă motorul respectă cerințele specificate în prezenta directivă, referitoare la emisiile de poluanți gazoși și pulberi.

2. OMOLOGĂRI DE TIP ETAPA I

Statele membre sunt obligate să refuze acordarea omologării pentru un tip de motor sau familie de motoare ori să emită documentul specificat la ►M2 anexa VII ◄ și trebuie să refuze acordarea omologării pentru vehiculele fără destinație rutieră pe care este instalat un motor:

ulterior datei de 30 iunie 1998, pentru motoare cu randament de:



– A: 130 kW ≤ P ≤ 560 kW; – B: 75 kW ≤ P < 130 kW; – C: 37 kW ≤ P < 75 kW,

dacă motorul nu îndeplinește cerințele specificate în prezenta directivă și dacă emisiile de poluanți gazoși sau de poluanți cu pulberi provenind de la motor nu se conformează valorilor limită, specificate în tabelul de la ►M2 anexa I punctul 4.1.2.1 ◄ .

3. OMOLOGĂRI DE TIP ETAPA II

▼M3

Statele membre refuză să acorde omologarea de tip pentru un tip de motor sau pentru o familie de motoare, să emită documentul descris în anexa VII și să acorde orice altă omologare de tip pentru mașinile fără destinație rutieră, în care este instalat un motor care nu a fost încă introdus pe piață:

▼B





– D: ulterior datei de 31 decembrie 1999, pentru motoare cu un randament de: 18 kW ≤ P < 37 kW; – E: ulterior datei de 31 decembrie 2000, pentru motoare cu un randament de: 130 kW ≤ P ≤ 560 kW; – F: ulterior datei de 31 decembrie 2001, pentru motoare cu un randament de: 75 kW ≤ P < 130 kW; – G: ulterior datei de 31 decembrie 2002, pentru motoare cu un randament de: 37 kW ≤ P < 75 kW,

dacă motorul nu îndeplinește cerințele specificate în prezenta directivă și dacă emisiile de poluanți gazoși sau cu pulberi care provin de la motor nu se conformează valorilor limită, specificate în tabelul de la ►M2 anexa I punctul 4.1.2.3 ◄ .

▼M3

(3a) OMOLOGAREA DE TIP ÎN ETAPA IIIA A MOTOARELOR (CATEGORIILE DE MOTOARE H, I, J și K)

Statele membre refuză să acorde omologarea de tip pentru tipurile sau familiile de motoare prezentate în continuare, să elibereze documentul descris în anexa VII și să acorde orice altă omologare de tip pentru mașinile fără destinație rutieră în care este instalat un motor care nu a fost încă introdus pe piață:

— H: după 30 iunie 2005, pentru motoarele - altele decât motoarele cu turație constantă – cu o putere: 130 kW ≤ P ≤ 560 kW;

— I: după 31 decembrie 2005, pentru motoarele - altele decât motoarele cu turație constantă – cu o putere: 75 kW ≤ P < 130 kW;

— J: după 31 decembrie 2006, pentru motoarele - altele decât motoarele cu turație constantă – cu o putere: 37 kW ≤ P < 75 kW;

— K: după 31 decembrie 2005, pentru motoarele - altele decât motoarele cu turație constantă – cu o putere: 19 kW ≤ P <37 kW,

dacă motorul nu îndeplinește cerințele specificate în prezenta directivă și dacă emisiile de poluanți gazoși și pulberi provenite de la motorul respectiv nu respectă valorile limită specificate în tabelul din anexa I punctul 4.1.2.4.

(3b) OMOLOGAREA DE TIP ÎN ETAPA IIIA A MOTOARELOR CU TURAȚIE CONSTANTĂ (CATEGORIILE DE MOTOARE H, I, J și K)

Statele membre refuză să acorde omologarea de tip pentru tipurile sau familiile de motoare prezentate în continuare, să elibereze documentul descris în anexa VII și să acorde orice altă omologare de tip pentru mașinile fără destinație rutieră în care este instalat un motor care nu a fost încă introdus pe piață:

— motoarele cu turație constantă din categoria H: după 31 decembrie 2009, pentru motoarele cu o putere: 130 kW ≤ P < 560 kW,

— motoarele cu turație constantă din categoria I: după 31 decembrie 2009, pentru motoarele cu o putere: 75 kW ≤ P < 130 kW,

— motoarele cu turație constantă din categoria J: după 31 decembrie 2010, pentru motoarele cu o putere: 37 kW ≤ P < 75 kW,

— motoarele cu turație constantă din categoria K: după 31 decembrie 2009, pentru motoarele cu o putere: 19 kW ≤ P < 37 kW,

dacă motorul nu îndeplinește cerințele specificate în prezenta directivă și dacă emisiile de poluanți gazoși și pulberi provenite de la motorul respectiv nu respectăvalorile limită specificate în tabelul din anexa I punctul 4.1.2.4.

(3c) OMOLOGAREA DE TIP ÎN ETAPA IIIB A MOTOARELOR (CATEGORIILE DE MOTOARE L, M, N și P)

Statele membre refuză să acorde omologarea de tip pentru tipurile sau familiile de motoare prezentate în continuare, să elibereze documentul descris în anexa VII și să acorde orice altă omologare de tip pentru mașinile fără destinație rutieră în care este instalat un motor care nu a fost încă introdus pe piață:

— L: după 31 decembrie 2009, pentru motoarele - altele decât motoarele cu turație constantă – cu o putere: 130 kW ≤ P ≤ 560 kW;

— M: după 31 decembrie 2010, pentru motoarele - altele decât motoarele cu turație constantă – cu o putere: 75 kW ≤ P < 130 kW;

— N: după 31 decembrie 2010, pentru motoarele - altele decât motoarele cu turație constantă – cu o putere: 56 kW ≤ P < 75 kW;

— P: după 31 decembrie 2011, pentru motoarele - altele decât motoarele cu turație constantă – cu o putere: 37 kW ≤ P < 56 kW,

dacă motorul nu îndeplinește cerințele specificate în prezenta directivă și dacă emisiile de poluanți gazoși și pulberi provenite de la motorul respectiv nu respectă valorile limită specificate în tabelul din anexa I punctul 4.1.2.5.

(3d) OMOLOGAREA DE TIP ÎN ETAPA IV A MOTOARELOR (CATEGORIILE DE MOTOARE Q și R)

Statele membre refuză să acorde omologarea de tip pentru tipurile sau familiile de motoare prezentate în continuare, să elibereze documentul descris în anexa VII și să acorde orice altă omologare de tip pentru mașinile fără destinație rutieră în care este instalat un motor care nu a fost încă introdus pe piață:

— Q: după 31 decembrie 2012, pentru motoarele - altele decât motoarele cu turație constantă – cu o putere: 130 kW ≤ P ≤ 560 kW,

— R: după 30 septembrie 2013, pentru motoarele - altele decât motoarele cu turație constantă – cu o putere: 56 kW ≤ P < 130 kW,

dacă motorul nu îndeplinește cerințele specificate în prezenta directivă și dacă emisiile de poluanți gazoși și pulberi provenite de la motorul respectiv nu respectă valorile limită specificate în tabelul din anexa I punctul 4.1.2.6.

(3e) OMOLOGAREA DE TIP ÎN ETAPA IIIA A MOTOARELOR DE PROPULSIE UTILIZATE LA NAVELE PEMTRU NAVIGAȚIA INTERIOARĂ (CATEGORIA DE MOTOARE V)

Statele membre refuză să acorde omologarea pentru tipurile sau familiile de motoare prezentate în continuare și să elibereze documentul descris în anexa VII:

— V1:1: după 31 decembrie 2005 pentru motoarele cu o putere egală cu sau mai mare de 37 kW și cu o cilindree mai mică de 0,9 litri per cilindru,

— V1:2: după 30 iunie 2005 pentru motoarele cu o cilindree egală cu sau mai mare de 0,9, dar mai mică de 1,2 litri per cilindru,

— V1:3: după 30 iunie 2005 pentru motoarele cu o cilindree egală cu sau mai mare de 1,2 dar mai mică de 2,5 litri per cilindru și cu o putere a motorului: 37 kW ≤ P < 75 kW,

— V1:4: după 31 decembrie 2006 pentru motoarele cu o cilindree egală cu sau mai mare de 2,5 dar mai mică de 5 litri per cilindru,

— V2: după 31 decembrie 2007 pentru motoarele cu o cilindree egală cu sau mai mare de 5 litri per cilindru,

dacă motorul nu respectă cerințele specificate în prezenta directivă și dacă emisiile de poluanți gazoși și pulberi provenite de la motorul respectiv nu respectă valorile limită specificate în tabelul din anexa I punctul 4.1.2.4.

(3f) OMOLOGAREA ÎN ETAPA IIIA A MOTOARELOR DE PROPULSIE UTILIZATE LA AUTOMOTOARE

Statele membre refuză să acorde omologarea de tip pentru tipurile sau familiile de motoare prezentate în continuare și să elibereze documentul descris în anexa VII:

— RC A: după 30 iunie 2005 pentru motoarele cu o putere mai mare de 130 kW,

dacă motorul nu respectă cerințele specificate în prezenta directivă și dacă emisiile de poluanți gazoși și pulberi provenite de la motorul respectiv nu respectă valorile limită specificate în tabelul din anexa I punctul 4.1.2.4.

(3g) OMOLOGAREA ÎN ETAPA IIIB A MOTOARELOR DE PROPULSIE UTILIZATE LA AUTOMOTOARE

Statele membre refuză să acorde omologarea de tip pentru tipurile sau familiile de motoare prezentate în continuare și să elibereze documentul descris în anexa VII:

— RC B: după 31 decembrie 2010 pentru motoarele cu o putere mai mare de 130 kW,

dacă motorul nu respectă cerințele specificate în prezenta directivă și dacă emisiile de poluanți gazoși și pulberi provenite de la motorul respectiv nu respectă valorile limită specificate în tabelul din anexa I punctul 4.1.2.5.

(3h) OMOLOGAREA DE TIP ÎN ETAPA IIIA A MOTOARELOR DE PROPULSIE UTILIZATE LA LOCOMOTIVE

Statele membre refuză să acorde omologarea de tip pentru tipurile sau familiile de motoare prezentate în continuare și să elibereze documentul descris în anexa VII:

— RL A: după 31 decembrie 2005 pentru motoarele cu o putere: 130 kW ≤ P ≤ 560 kW,

— RH A: după 31 decembrie 2007 pentru motoarele cu o putere: 560 kW < P,

dacă motorul nu respectă cerințele specificate în prezenta directivă și dacă emisiile de poluanți gazoși și pulberi provenite de la motorul respectiv nu respectă valorile limită specificate în tabelul din anexa I punctul 4.1.2.4. Dispozițiile din prezentul alineat nu se aplică tipurilor și familiilor de motoare menționate, în cazul în care a fost încheiat un contract pentru achiziția motorului înainte de 20 mai 2004 și cu condiția ca motorul să fie introdus pe piață în cel mult doi ani de la data stabilită pentru categoria de locomotive în discuție.

(3i) OMOLOGAREA DE TIP ÎN ETAPA IIIB A MOTOARELOR DE PROPULSIE UTILIZATE LA LOCOMOTIVE

Statele membre refuză să acorde omologarea de tip pentru tipurile sau familiile de motoare prezentate în continuare și să elibereze documentul descris în anexa VII:

— R B: după 31 decembrie 2010 pentru motoarele cu o putere mai mare de 130 kW,

dacă motorul nu respectă cerințele specificate în prezenta directivă și dacă emisiile de poluanți gazoși și pulberi provenite de la motor nu respectă valorile limită specificate în tabelul din anexa I punctul 4.1.2.5. Dispozițiile din prezentul alineat nu se aplică tipurilor și familiilor de motoare menționate, dacă a fost încheiat un contract pentru achiziția motorului înainte de 20 mai 2004 și cu condiția ca motorul să fie introdus pe piață în cel mult doi ani de la data stabilită pentru categoria de locomotive în discuție.

▼B

4. ►M3 INTRODUCEREA PE PIAȚĂ: DATELE DE PRODUCȚIE A MOTOARELOR ◄

Ulterior datelor menționate mai sus, cu excepția echipamentelor mobile și motoarelor destinate exportului în țări terțe, statele membre trebuie să permită înregistrarea, după caz, și ►M2 introducerea pe piață ◄ , fie că sunt sau nu instalate pe echipamente mobile, numai dacă acestea respectă cerințele prezentei directive și numai dacă motorul este omologat în conformitate cu una dintre categoriile definite la alineatele 2 și 3.

Etapa I

— categoria A: 31 decembrie 1998

— categoria B: 31 decembrie 1998

— categoria C: 31 martie 1999

Etapa II

— categoria D: 31 decembrie 2000

— categoria E: 31 decembrie 2001

— categoria F: 31 decembrie 2002

— categoria G: 31 decembrie 2003

Cu toate acestea, pentru fiecare categorie, statele membre pot să amâne cu doi ani fiecare dată menționată mai sus în ceea ce privește motoarele cu o dată a fabricației anterioară datei menționate.

Omologarea acordată motoarelor din etapa I expiră începând cu aplicarea obligatorie a etapei II.

▼M3

(4a) Fără a aduce atingere articolului 7 a și articolului 9 alineatele (3 g) și (3 h), după datele specificate în continuare, cu excepția mașinilor și a motoarelor destinate exportului în țări terțe, statele membre autorizează introducerea pe piață a motoarelor, indiferent dacă sunt deja instalate sau nu pe mașini, numai dacă acestea respectă cerințele prezentei directive și numai dacă motorul este omologat în conformitate cu una dintre categoriile definite la alineatele (2) și (3).

Etapa III A: alte motoare decât cele cu turație constantă

— categoria H: 31 decembrie 2005

— categoria I: 31 decembrie 2006

— categoria J: 31 decembrie 2007

— categoria K: 31 decembrie 2006

Etapa III A: motoare pentru navele pentru navigația interioară

— categoria V1:1: 31 decembrie 2006

— categoria V1:2: 31 decembrie 2006

— categoria V1:3: 31 decembrie 2006

— categoria V1:4: 31 decembrie 2008

— categoria V2: 31 decembrie 2008

Etapa III A: motoare cu turație constantă

— categoria H: 31 decembrie 2010

— categoria I: 31 decembrie 2010

— categoria J: 31 decembrie 2011

— categoria K: 31 decembrie 2010

Etapa III A: motoare pentru automotoare

— categoria RC A: 31 decembrie 2005

Etapa III A: motoare pentru locomotive

— categoria RL A: 31 decembrie 2006

— categoria RH A: 31 decembrie 2008

Etapa III B: alte motoare decât cele cu turație constantă

— categoria L: 31 decembrie 2010

— categoria M: 31 decembrie 2011

— categoria N: 31 decembrie 2011

— categoria P: 31 decembrie 2012

Etapa III B: motoare pentru automotoare

— categoria RC B: 31 decembrie 2011

Etapa III B: motoare pentru locomotive

— categoria R B: 31 decembrie 2011

Etapa IV: alte motoare decât cele cu turație constantă

— categoria Q: 31 decembrie 2013

— categoria R: 30 septembrie 2014

Pentru fiecare categorie, cerințele menționate anterior se amână cu doi ani cu privire la motoarele cu o dată de producție anterioară datei menționate.

Autorizația acordată pentru o etapă de valori limită de emisie expiră la data intrării în vigoare obligatorii a etapei următoare de valori limită.

(4b) ETICHETAREA CU MENȚIONAREA RESPECTĂRII ANTICIPATE A NORMELOR PENTRU ETAPELE IIIA, IIIB ȘI IV

Pentru tipurile sau familiile de motoare care respectă valorile limită specificate în anexa I punctele 4.1.2.4, 4.1.2.5 și 4.1.2.6 înainte de datele stabilite la alineatul (4) din prezentul articol, statele membre autorizează o etichetare specială și un marcaj special care să indice respectarea anticipată de către echipamentul în cauză a valorilor limită prevăzute.

▼M2

Articolul 9a

Program – Motoare cu aprindere prin scânteie

1. ÎMPĂRȚIREA PE CLASE

În sensul prezentei directive, motoarele cu aprindere prin scânteie se împart în următoarele clase:

Clasa principală S :

motoare mici cu o putere netă ≤ 19 kW

Clasa principală S se împarte în două categorii:

H : motoare portabile pentru mașini

N : motoare neportabile pentru mașini







Clasă/Categorie Cilindree (cm3) Motoare portabile Clasa SH:1 < 20 Clasa SH:2 ≥ 20 < 50 Clasa SH:3 ≥ 50 Motoare neportabile Clasa SN:1 < 66 Clasa SN:2 ≥ 66 < 100 Clasa SN:3 ≥ 100 < 225 Clasa SN:4 ≥ 225

2. ACORDAREA OMOLOGĂRILOR DE TIP

Începând cu 11 august 2004, statele membre nu pot să refuze acordarea omologării pentru un motor AS sau o familie de motoare AS sau emiterea documentului descris în anexa VII și nu pot impune nici o altă cerință de omologare referitoare la emisiile poluante ale mașinilor fără destinație rutieră echipate cu motor, dacă motorul respectiv îndeplinește cerințele specificate în prezenta directivă în ceea ce privește emisiile de poluanți gazoși.

3. OMOLOGĂRI DE TIP ÎN ETAPA I

Statele membre refuză acordarea omologării pentru un tip de motor sau o familie de motoare și emiterea documentului descris în anexa VII și refuză acordarea oricărei alte omologări pentru mașinile fără destinație rutieră echipate cu motor de la 11 august 2004 dacă motorul respectiv nu îndeplinește cerințele specificate în prezenta directivă și dacă emisiile de poluanți gazoși provenite de la motor nu respectă valorile limită specificate în tabelul din anexa I punctul 4.2.2.1.

4. OMOLOGĂRI DE TIP ÎN ETAPA II

Statele membre refuză acordarea omologării pentru un tip de motor sau o familie de motoare și emiterea documentului descris în anexa VII și refuză acordarea oricărei alte omologări pentru mașinile fără destinație rutieră echipate cu motor:

începând cu 1 august 2004, pentru motoarele din clasele SN:1 și SN:2;

începând cu 1 august 2006, pentru motoarele din clasa SN:4;

începând cu 1 august 2007, pentru motoarele din clasele SH:1, SH:2 și SN:3;

începând cu 1 august 2008, pentru motoarele din clasa SH:3,

dacă motorul respectiv nu îndeplinește cerințele specificate în prezenta directivă și dacă emisiile de poluanți gazoși provenite de la motor nu respectă valorile limită specificate în tabelul din anexa I punctul 4.2.2.2.

5. INTRODUCEREA PE PIAȚĂ: DATELE DE FABRICARE A MOTOARELOR

După șase luni de la expirarea termenelor indicate în alineatul (3) și (4) pentru categoriile de motoare respective, cu excepția mașinilor și motoarelor destinate exportului în țări terțe, statele membre permit introducerea pe piață a motoarelor, fie că sunt sau nu instalate deja pe mașini, numai dacă acestea îndeplinesc cerințele specificate în prezenta directivă.

6. ETICHETAREA ÎN CAZ DE CONFORMITATE ANTICIPATĂ CU ETAPA II

Statele membre autorizează etichetarea și marcarea specială a motoarelor sau a tipurilor de motoare care respectă valorile limită indicate în tabelul din anexa I punctul 4.2.2.2 înainte de termenele stabilite în alineatul (4) din prezentul articol pentru a semnala faptul că echipamentul în cauză respectă anticipat valorile limită necesare.

7. DEROGĂRI

Următoarele mașini sunt scutite de la termenele de aplicare a limitelor de emisie din etapa II pe o perioadă de trei ani de la intrarea în vigoare a acestor limite. În acești trei ani, continuă să se aplice limitele de emisie din etapa I:

— ferăstrău portabil cu lanț : echipament portabil destinat tăierii lemnului cu ajutorul unui lanț tăietor, manevrabil cu două mâini și cu o cilindree mai mare de 45 cm3, în conformitate cu standardul EN ISO 11681-1;

— mașină cu mâner la capătul superior (precum mașini portabile de găurit sau ferăstraie portabile cu lanț pentru întreținerea arborilor) : echipament portabil cu mâner la capăt destinat efectuării de găuri sau tăierii lemnului cu ajutorul unui lanț tăietor (în conformitate cu standardul ISO 11681-2);

— mașină portabilă de tăiat crengi cu motor cu aprindere internă : dispozitiv portabil echipat cu o lamă rotativă din metal sau plastic destinat tăierii buruienilor, a tufișurilor, a arbuștilor și a vegetației similare. Acest dispozitiv trebuie să fie proiectat în conformitate cu standardul EN ISO 11806 pentru a funcționa în poziții multiple, de exemplu orizontal sau în poziție răsturnată, și să aibă o cilindree mai mare de 40 cm3;

— foarfecă de grădină : echipament portabil destinat tăierii gardurilor vii și a tufișurilor cu ajutorul uneia sau mai multor lame tăietoare oscilante, în conformitate cu standardul EN 774;

— ferăstrău circular portabil cu motor cu aprindere internă : echipament portabil destinat tăierii materialelor dure precum piatră, asfalt, beton sau oțel cu ajutorul unei lame metalice rotative, cu o cilindree mai mare de 50 cm3, în conformitate cu standardul EN 1454, și

— motor neportabil din clasa SN : 3 cu ax orizontal: doar acele motoare neportabile din clasa SN:3 care au un ax orizontal și care produc o putere egală sau mai mică de 2,5 kW, utilizate în special în scopuri industriale determinate, inclusiv motocultivatoare, mașini de tăiat cu cilindri, aeratoare de gazon și generatoare.

▼M6

Fără a aduce atingere primului paragraf, se acordă o prelungire a perioadei de derogare până la 31 iulie 2013, în categoria de mașini echipate cu un mâner în partea superioară, pentru mașinile portative de tăiat gardul viu și fierăstraiele portative destinate îngrijirii arborilor, echipate cu un mâner în partea superioară, pentru uz profesional, multipoziționale, prevăzute cu motoare de clasele SH:2 și SH:3.

▼M2

8. TERMEN OPȚIONAL DE APLICARE

Cu toate acestea, pentru fiecare categorie, statele membre pot amâna cu doi ani termenele prevăzute în alineatele (3), (4) și (5) în ceea ce privește motoarele a căror dată de fabricație este anterioară acestor date.

▼B

Articolul 10

Scutiri și proceduri alternative

▼M3

(1) Cerințele de la articolul 8 alineatele (1) și (2), articolul 9 alineatul (4) și articolul 9 a alineatul (5) nu se aplică în cazul:

— motoarelor destinate forțelor armate,

— motoarelor pentru care există scutiri în conformitate cu alineatele (1a) și (2),

— motoarelor destinate mașinilor utilizate în principal pentru lansarea și recuperarea bărcilor de salvare,

— motoarelor destinate mașinilor utilizate în principal pentru lansarea și recuperarea navelor cu lansare de pe mal.

(1a) Fără a aduce atingere articolului 7 a și articolului 9 alineatele (3g) și (3h), motoarele de schimb, cu excepția motoarelor pentru automotoare, locomotive și nave pentru navigație interioară, respectă valorile limită pe care trebuia să le respecte motorul ce urmează să fie înlocuit atunci când a fost introdus inițial pe piață.

Textul „MOTOR DE SCHIMB” se înscrie pe o etichetă atașată pe motor sau se introduce în manualul de utilizare.

▼B

(2) Fiecare stat membru poate, la cererea constructorului, să excepteze motoarele de sfârșit de serie care se mai află încă în stoc sau motoarele echipamentelor mobile fără destinație rutieră din stoc de la aplicarea termenului (termenelor) limită pentru introducerea pe piață, prevăzut(e) la articolul 9 alineatul (4), în conformitate cu următoarele condiții:

— constructorul trebuie să adreseze o cerere autorităților competente ale acelui stat membru care a omologat tipul (tipurile) sau familia (familiile) de motoare corespunzătoare, înaintea intrării în vigoare a termenului (termenelor) limită;

— cererea constructorului trebuie să fie însoțită de lista, prevăzută la articolul 6 alineatul (3), a motoarelor noi care nu sunt introduse pe piață până la termenul (termenele) limită; în cazul motoarelor incluse pentru prima dată în domeniul de aplicare al prezentei directive, producătorul trebuie să înainteze cererea autorității competente din statul membru în care sunt depozitate motoarele;

— cererea trebuie să specifice motivele tehnice și/sau economice pe care se bazează;

— motoarele trebuie să aparțină unui tip sau familie pentru care omologarea de tip nu mai este valabilă sau care nu a necesitat o omologare anterioară, dar care au fost produse în conformitate cu termenul (termenele) limită;

— motoarele trebuie să fi fost depozitate fizic în interiorul Comunității până la termenul (termenele) limită;

— numărul maxim de motoare noi aparținând unuia sau mai multor tipuri introduse pe piață în fiecare stat membru, prin aplicarea acestei scutiri, nu trebuie să depășească 10 % din motoarele noi de toate tipurile avute în vedere și introduse pe piață în statul membru respectiv, pe perioada anului precedent;

— dacă cererea este acceptată de către statul membru, acesta trebuie să transmită, în termen de o lună, autorităților competente din celelalte state membre, datele și motivele pentru exceptările acordate constructorului;

— statul membru care acordă exceptările în conformitate cu acest articol trebuie să se asigure că respectivul constructor se conformează tuturor obligațiilor corespunzătoare;

— autoritatea competentă trebuie să elibereze, pentru fiecare motor în chestiune, un certificat de conformitate cu un număr special de înregistrare. Acolo unde este necesar, se poate folosi un document complet care conține toate numerele de identificare ale motoarelor;

— statele membre trebuie să transmită anual Comisiei o listă a exceptărilor acordate, care să precizeze motivele exceptării.

Această opțiune este limitată la o perioadă de douăsprezece luni începând de la data la care motoarele au fost supuse pentru prima dată aplicării termenului (termenelor) limită pentru introducerea pe piață.

▼M2

(3) Cerințele prevăzute în articolul 9a alineatele (4) și (5) se amână cu trei ani pentru constructorii de motoare de serie mică.

(4) Cerințele de prevăzute în articolul 9a alineatele (4) și (5) se înlocuiesc cu cerințele corespunzătoare ale etapei I pentru o familie de motoare produse în serii mici de maximum 25 000 de unități dacă diferitele familii de motoare în cauză au toate o cilindree diferită.

▼M3

(5) Motoarele pot fi introduse pe piață în cadrul unui „regim de flexibilitate” în conformitate cu dispozițiile din anexa XIII.

(6) Alineatul (2) nu se aplică motoarelor de propulsie ce urmează să fie instalate pe navele pentru navigația interioară.

(7) Statele membre autorizează introducerea pe piață a motoarelor care corespund definițiilor din anexa I punctele A(i) și A(ii), în cadrul unui „regim de flexibilitate”, în conformitate cu dispozițiile din anexa XIII.

▼B

Articolul 11

Conformitatea sistemelor de producție

(1) Înainte de acordarea omologării de tip, statul membru care o acordă ia măsurile necesare pentru a verifica, în ceea ce privește specificațiile prevăzute în anexa I punctul 5, după caz în cooperare cu autoritățile competente din celelalte state membre, luarea măsurilor corespunzătoare pentru a se asigura un control eficient al conformității producției.

(2) Statul membru care a acordat o omologare de tip ia măsurile necesare pentru a verifica, în ceea ce privește specificațiile prevăzute la anexa I punctul 5, după caz în cooperare cu autoritățile competente din celelalte state membre, faptul că măsurile prevăzute la alineatul (1) continuă să corespundă și că fiecare motor produs care a primit un număr de omologare de tip în conformitate cu prezenta directivă continuă să fie conform descrierii prezentate în certificatul de omologare și în anexele acestuia pentru tipul de motor sau familia de motoare omologate.

Articolul 12

Neconformitatea cu tipul sau cu familia omologat

(1) Se consideră neconforme cu tipul sau cu familia omologate cazurile de devieri de la datele din certificatul de omologare și/sau pachetul informativ și cazurile în care aceste devieri nu au fost omologate, în conformitate cu articolul 5 alineatul (3), de către statul membru care a acordat omologarea de tip.

(2) În cazul în care un stat membru care a acordat omologări descoperă că motoarele care au un certificat de conformitate sau care poartă o marcă de omologare nu sunt conforme cu tipul sau familia care au fost omologate, ia măsurile necesare pentru a se asigura că motoarele aflate din nou în producție sunt conforme cu tipul sau familia omologate. Autoritățile competente ale statului membru respectiv trebuie să notifice autoritățile celorlalte state membre în legătură cu măsurile luate care, dacă e nevoie, pot să ducă până la retragerea omologării.

(3) În cazul în care un stat membru demonstrează că motoarele care poartă un număr de omologare de tip nu se conformează tipului sau familiei omologate, acesta poate să ceară statului membru care a acordat omologarea de tip să verifice dacă motoarele aflate în producție sunt conforme tipului sau familiei omologate. Astfel de măsuri trebuie să fie luate în termen de șase luni de la data cererii.

(4) Autoritățile competente ale statelor membre trebuie să se informeze reciproc, în termen de o lună, în legătură cu orice retragere a omologării și în legătură cu motivele unei astfel de măsuri.

(5) Dacă statul membru care a acordat omologarea de tip contestă neconformitatea care i-a fost notificată, statele membre interesate depun eforturi pentru a soluționa diferendul. Comisia este ținută la curent și, dacă este necesar, organizează consultările necesare în vederea soluționării.

Articolul 13

Cerințe de protecția muncii

Prevederile prezentei directive nu aduc atingere dreptului statelor membre de a stabili, în conformitate cu tratatul, toate cerințele necesare pentru asigurarea protecției lucrătorilor, în timpul utilizării echipamentelor mobile menționate în prezenta directivă, cu condiția ca aceasta să nu afecteze introducerea pe piață a motoarelor respective.

▼M5

Articolul 14

Comisia adoptă orice modificări necesare pentru a adapta la progresul tehnic anexele, cu excepția cerințelor menționate în anexa I secțiunea 1, secțiunile 2.1-2.8 și secțiunea 4.

Măsurile respective, destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentei directive, se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 15 alineatul (2).

Articolul 14a

Comisia analizează dificultățile tehnice care pot fi întâmpinate în ceea ce privește respectarea cerințelor din etapa II pentru anumite utilizări ale motoarelor, în special a echipamentelor mobile în care sunt instalate motoare din clasele SH:2 și SH:3. În cazul în care din studiile efectuate de Comisie reiese că, din motive tehnice, pentru anumite echipamente mobile, în special cele echipate cu motoare portabile multipoziționale de uz profesional, nu se pot respecta cerințele respective până la termenele stabilite, aceasta prezintă până la 31 decembrie 2003 pentru echipamentele în cauză un raport însoțit de propuneri adecvate de prelungire a perioadei menționate la articolul 9a alineatul (7) și/sau derogări suplimentare, de cel mult cinci ani, exceptând circumstanțele excepționale. Măsurile respective, destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentei directive prin completarea acesteia, se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 15 alineatul (2).

▼M2

Articolul 15

Comitet

(1) Comisia este asistată de Comitetul pentru adaptarea la progresul tehnic a directivelor privind eliminarea barierelor tehnice din calea schimburilor comerciale din sectorul autovehiculelor (denumit în continuare „comitetul”).

▼M5

(2) Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5a alineatele (1)-(4) și articolul 7 din Decizia 1999/468/CE, având în vedere dispozițiile articolului 8 din respectiva decizie.

▼M5 —————

▼B

Articolul 16

Autoritățile competente și serviciile tehnice

Comisiei și celorlalte state membre le sunt notificate de către fiecare stat membru numele și adresele autorităților competente și ale serviciilor tehnice responsabile în sensul prezentei directive. Serviciile notificate trebuie să satisfacă cerințele specificate la articolul 14 din Directiva 92/53/CEE.

Articolul 17

Transpunerea în legislația națională

(1) Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 30 iunie 1998. Acestea informează de îndată Comisia în acest sens.

Atunci când statele membre adoptă aceste măsuri, acestea cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Metodele prin care se face o asemenea trimitere sunt stabilite de statele membre.

(2) Comisiei îi sunt comunicate de statele membre textele dispozițiilor de drept intern adoptate în domeniul reglementat prin prezenta directivă.

Articolul 18

Intrarea în vigoare

Prezenta directivă intră în vigoare la douăzeci de zile de la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.

Articolul 19

Reducerea ulterioară a valorilor limită de emisie

Parlamentul European și Consiliul hotărăsc până la sfârșitul anului 2000 asupra unei propuneri pe care Comisia trebuie să o înainteze până la sfârșitul anului 1999, în legătură cu o reducere și mai mare a valorilor limită ale emisiilor, ținând seama de disponibilitatea globală a tehnicilor pentru controlarea emisiilor poluante care provin de la motoarele cu aprindere prin compresie și de situația calității aerului.

Articolul 20

Destinatarii

Prezenta directivă se adresează statelor membre.

▼M2









Lista anexelor







ANEXA I Domeniul de aplicare, definiții, simboluri și abrevieri, marcarea motoarelor, specificații tehnice și încercări, dispoziții pentru controlul conformității producției, parametrii de definire a familiei de motoare, alegerea motorului prototip ANEXA II Fișe de informații Apendicele 1 Caracteristicile esențiale ale motorului (prototip) Apendicele 2 Caracteristici esențiale ale familiei de motoare Apendicele 3 Caracteristicile esențiale ale tipului de motor din familie ANEXA III Procedură de încercare pentru motoarele AC ▼M3 Apendicele 1 Proceduri de măsurare și prelevare a probelor Apendicele 2 Procedura de etalonare [NRSC, NRTC] ▼M2 Apendicele 3 ►M3 Evaluarea și calcularea datelor - încercarea NRSC ◄ ▼M3 Apendicele 4 Diagrama dinamometrică a motorului la încercarea NRTC Apendicele 5 Cerințe privind stabilitatea ▼M2 ANEXA IV Procedură de încercare pentru motoarele cu aprindere prin scânteie Apendicele 1 Proceduri de măsurare și de eșantionare Apendicele 2 Calibrarea instrumentelor analitice Apendicele 3 Evaluare și calcularea datelor Apendicele 4 Factori de deteriorare ANEXA V ►M3 Caracteristicile tehnice ale carburantului de referință prevăzut pentru încercările de omologare și pentru verificarea conformității producției Carburantul de referință pentru motoarele CI montate pe mașini fără destinație rutieră, omologate pentru satisfacerea valorilor limită din etapele I și II, și pentru motoare destinate a fi utilizate pe navele de navigație interioară. ◄ ▼M3 ANEXA VI Sistemul de prelevare și de analiză a probelor ▼M2 ANEXA VII Certificat de omologare de tip ▼M3 Apendicele 1 Rezultatele încercării pentru motoarele cu aprindere prin comprimare Rezultatele încercării ▼M2 Apendicele 2 Rezultatele încercărilor pentru motoarele cu aprindere prin scânteie Apendicele 3 Echipamente și dispozitive auxiliare care trebuie instalate pentru încercarea de determinare a puterii motorului ANEXA VIII Sistemul de numerotare a certificatelor de omologare ANEXA IX Lista de omologări de tip emise pentru motoare/familii de motoare ANEXA X Lista motoarelor produse ANEXA XI Fișa tehnică a motoarelor omologate ANEXA XII Recunoașterea altor tipuri de omologare de tip ▼M3 ANEXA XIII Dispoziții pentru motoarele introduse pe piață în regim de flexibilitate ANEXA XIV CCNR etapa I ANEXA XV CCNR etapa II

▼B









ANEXA I

DOMENIUL DE APLICARE, DEFINIȚII, SIMBOLURI ȘI ABREVIERI, MARCAREA MOTOARELOR, SPECIFICAȚII TEHNICE ȘI ÎNCERCĂRI, DISPOZIȚII PENTRU CONTROLUL CONFORMITĂȚII PRODUCȚIEI, PARAMETRII DE DEFINIRE A FAMILIEI DE MOTOARE, ALEGEREA MOTORULUI PROTOTIP

1. DOMENIUL DE APLICARE

▼M2

Prezenta directivă se aplică tuturor motoarelor destinate echipării mașinilor fără destinație rutieră și motoarelor secundare montate pe vehicule destinate transportului rutier de călători sau de mărfuri.

▼B

Prezenta directivă nu se aplică motoarelor care servesc la propulsia:

— vehiculelor definite prin Directiva 70/156/CEE ( 10 ) și Directiva 92/61/CEE ( 11 );

— tractoarelor agricole definite prin Directiva 74/150/CEE ( 12 ).

De asemenea, pentru a face obiectul prezentei directive, motoarele trebuie să fie montate pe echipamente mobile care satisfac următoarele cerințe specifice:

▼M3

A. sunt destinate și prevăzute să se deplaseze sau să fie deplasate pe sau în afara drumurilor rutiere acestora, și au: (i) un motor cu aprindere prin comprimare cu o putere netă în conformitate cu punctul 2.4, mai mare sau egală cu 19 kW, dar fără a depăși 560 kW, și care funcționează la o turație intermitentă mai degrabă decât la o turație unică constantă sau (ii) un motor cu aprindere prin comprimare cu o putere netă în conformitate cu punctul 2.4, mai mare sau egală cu 19 kW, dar fără a depăși 560 kW și care funcționează la o turație constantă. Limitele se aplică doar de la 31 decembrie 2006; sau (iii) un motor pe benzină cu aprindere prin scânteie cu o putere netă în conformitate cu punctul 2.4, dar nu mai mare de 19 kW; sau (iv) motoare proiectate pentru propulsia automotoarelor, care sunt vehicule autopropulsate pe șine, proiectate special pentru transportul de mărfuri și/sau pasageri; sau (v) motoare proiectate pentru propulsia locomotivelor, care sunt elemente autopropulsate ale echipamentelor pe șine proiectate pentru deplasarea sau propulsarea vagoanelor destinate să transporte mărfuri, pasageri sau alte echipamente, dar nu sunt proiectate sau destinate să transporte ele însele mărfuri, pasageri (alții decât mecanicii de locomotivă) sau alte echipamente. Orice motor secundar sau motor destinat să alimenteze echipamentele proiectate pentru lucrări de întreținere sau amenajări pe șine nu fac obiectul prezentului paragraf, ci al punctului A(i).

▼M2

Prezenta directivă nu se aplică următoarelor mașini:

▼M3

B. Vapoare, cu excepția navelor destinate navigației pe căile navigabile interioare;

▼M3 —————

▼M2

D. aeronave;

E. vehicule de agrement, de exemplu: — motoscutere de zăpadă; — motociclete pentru toate tipurile de teren; — vehicule pentru toate tipurile de teren;

▼B

2. DEFINIȚII, SIMBOLURI ȘI ABREVIERI

În sensul prezentei directive,

2.1. motorul cu aprindere prin comprimare internă (C.I.) reprezintă motorul care funcționează pe baza principiului de aprindere prin comprimare (de exemplu motorul diesel);

2.2. poluanți gazoși reprezintă monoxidul de carbon, hidrocarburile (cu un raport echivalent de C1: H1.85) și oxizi de azot, ultimii fiind exprimați în echivalenți de dioxid de azot (NO2);

2.3. pulberi reprezintă orice material colectat într-un mediu cu filtru specificat, după diluarea gazului de evacuare al motorului cu ardere internă cu aer filtrat curat astfel încât temperatura să nu depășească 325 K (52 °C);

2.4. puterea netă reprezintă puterea în „kW CEE” obținută pe bancul de probă la capătul arborelui cotit sau echivalentul ei, măsurată conform metodei CEE de măsurare a puterii motoarelor cu ardere internă pentru vehiculele rutiere descrise în Directiva 80/1269 CEE ( 13 ), fără să se ia în considerare puterea ventilatorului de răcire a motorului ( 14 ), dar respectând condițiile de încercare și cerințele pentru combustibilul de referință specificat în prezenta directivă;

2.5. turația nominală reprezintă turația maximă la încărcarea normală permisă de regulator, conform specificațiilor constructorului;

2.6. procentul de încărcare reprezintă proporția din cuplul maxim posibil la o turație a motorului;

2.7. turația la moment maxim a cuplului reprezintă turația motorului la care se obține un cuplu maxim conform specificațiilor constructorului;

2.8. turația intermediară reprezintă turația motorului care satisface una dintre următoarele cerințe: — pentru motoarele destinate funcționării într-un regim de turație pe curbă de cuplu cu sarcină totală, turația intermediară este turația maximă declarată a cuplului, dacă ea reprezintă între 60 și 75 % din turația nominală; — dacă turația maximă declarată a cuplului este mai mică de 60 % din turația nominală, atunci turația intermediară este de 60 % din turația nominală; — dacă turația maximă declarată a cuplului este mai mare decât 75 % din turația nominală, atunci turația intermediară este de 75 % din turația nominală; ▼M2 — pentru motoarele destinate încercării în ciclul G1, turația intermediară trebuie sa fie egală cu 85 % din turația nominală maximă (vezi anexa IV punctul 3.5.1.2);

▼M3

2.8a. volumul de 100 m3 sau mai mare, referitor la o navă destinată navigației interioare, reprezintă volumul acesteia calculat pe baza formulei L×B×T, unde „L” este lungimea maximă a corpului navei, exclusiv cârma și bompresul, „B” este lățimea maximă a corpului navei în metri, măsurată până la marginea exterioară a bordajului (exclusiv roțile cu zbaturi, brâiele de acostare etc.) și „T” este distanța pe verticală dintre punctul cel mai de jos al corpului navei, în afara coastei, sau al chilei și linia maximă de pescaj;

2.8b. certificatul de navigație sau de securitate valid reprezintă: (a) un certificat care atestă conformitatea cu Convenția internațională din 1974 pentru ocrotirea vieții omenești pe mare (SOLAS), în forma modificată, sau cu o convenție echivalentă, ori (b) un certificat care atestă conformitatea cu Convenția internațională din 1966 privind liniile de încărcare, modificată, sau cu o convenție echivalentă, și un certificat IOPP care atestă conformitatea cu Convenția internațională din 1973 pentru prevenirea poluării de către nave (MARPOL), în forma modificată;

2.8c. dispozitiv de invalidare reprezintă un dispozitiv care măsoară, detectează sau reacționează la parametrii de funcționare pentru a activa, regla, decala sau dezactiva funcționarea unei componente sau funcții a sistemului de control al emisiilor, astfel încât eficacitatea sistemului de control să fie redusă în condițiile întâlnite în timpul utilizării în condiții normale a mașinilor fără destinație rutieră, cu excepția cazului în care utilizarea unui dispozitiv de acest tip este inclusă în mod substanțial în procedura aplicată de certificare a încercării pentru determinarea emisiilor;

2.8d. strategie irațională de control reprezintă orice strategie sau măsură care, în timpul funcționării mașinilor fără destinație rutieră în condiții normale de utilizare, reduce eficacitatea sistemului pentru controlul emisiilor la un nivel inferior celui prevăzut în procedurile aplicabile de încercare pentru determinarea emisiilor;

▼M2

2.9. parametru reglabil reprezintă orice dispozitiv, sistem sau element de concepție adaptabil fizic care poate influența emisiile și performanțele motorului în cursul încercărilor de emisii sau în cursul funcționării normale a motorului;

2.10. posttratare reprezintă trecerea gazelor de eșapament printr-un dispozitiv sau printr-un sistem al cărui scop este acela de a modifica chimic sau fizic gazele înainte de eliberarea lor în atmosferă;

2.11. motor cu aprindere prin scânteie (AS) reprezintă un motor care funcționează pe principiul aprinderii prin scânteie;

2.12. dispozitiv auxiliar de limitare a emisiilor reprezintă orice dispozitiv conceput să capteze parametrii de funcționare a motorului cu scopul de a adapta funcționarea unui element oarecare al sistemului de limitare a emisiilor;

2.13. sistem de limitare a emisiilor reprezintă orice dispozitiv, sistem sau element de concepție care limitează sau reduce emisiile;

2.14. sistem de alimentare cu carburant reprezintă toate componentele care joacă un rol în dozarea și amestecarea carburantului;

2.15. motor secundar reprezintă un motor instalat în sau pe un vehicul cu motor, dar care nu asigură propulsia vehiculului;

2.16. durata modului reprezintă timpul scurs între sfârșitul aplicării vitezei și/sau a cuplului din modul anterior sau din faza de precondiționare și începutul modului următor. Această durată cuprinde timpul în care se modifică viteza și/sau cuplul și perioada de stabilizare de la începutul fiecărui mod;

▼M3

2.17. ciclu de încercarereprezintă o succesiune de puncte de încercare, fiecare definit printr-o turație și un cuplu, pe care motorul trebuie să o respecte în regim stabilizat (testul NRSC) sau în condiții tranzitorii de funcționare (testul NRTC);

▼M3

2.18. Simboluri și abrevieri 2.18.1. Simbolurile parametrilor de încercare



Simbol Unitate de măsură Termen A/Fst - Raportul stoechiometric aer/carburant Ap m2 Aria secțiunii transversale a sondei de eșantionare izocinetică AT m2 Aria secțiunii transversale a țevii de evacuare Aver Valorile medii ponderate pentru: m3/h — debit volumic kg/h — debit masic C1 - Hidrocarbura exprimată în echivalent Carbon 1 Cd - Coeficientul de eliminare al SSV Conc ppm Vol % Concentrația (cu indicele elementului care este la originea denumirii) Concc ppm Vol % Concentrația de fond corijată Concd ppm Vol % Concentrația poluantului măsurată în aerul de diluare Conce ppm Vol % Concentrația poluantului măsurată în gazele de evacuare diluate d m Diametrul FD - Factorul de diluție Fa - Factorul atmosferic de laborator GAIRD kg /h Debitul masic de aer de admisie în condiții uscate GAIRW kg /h Debitul masic de aer de admisie în condiții umede GDILW kg /h Debitul masic de aer de diluare în condiții umede GEDFW kg /h Echivalentul debitului masic de gaze de evacuare diluate în condiții umede GEXHW kg /h Debitul masic de gaze de evacuare în condiții umede GFUEL kg /h Debitul masic de carburant GSE kg /h Debitul masic al probei de gaze de evacuare GT cm3/min Debitul gazului marcator GTOTW kg /h Debitul masic de gaze de evacuare diluate în condiții umede Ha kg /h Umiditatea absolută a aerului de admisie Hd kg /h Umiditatea absolută a aerului de diluare HREF kg /h Valoarea de referință a umidității absolute (10,71 g/kg) i - Indice care desemnează un mod de încercare (pentru testul NRSC) sau o valoare instantanee (pentru testul NRTC) KH - Factor de corecție a umidității pentru NOx Kp - Factor de corecție a umidității pentru pulberi KV - Funcție de etalonare a CFV KW,a - Factor de corecție pentru aerul de admisie pentru trecerea de la mediul uscat la mediul umed KW,d - Factor de corecție pentru aerul de diluare pentru trecerea de la mediul uscat la mediul umed KW,e - Factor de corecție pentru gazele de evacuare diluate pentru trecerea de la mediul uscat la mediul umed KW,r - Factor de corecție pentru gazele de evacuare brute pentru trecerea de la mediul uscat la mediul umed L % Procentajul de cuplu maxim pentru turația de încercare Md mg Masa probei de pulberi reținute din aerul de diluare MDIL kg Masa probei de aer de diluare trecut prin filtrele de prelevare a pulberilor MEDFW kg Masa echivalentului de gaze de evacuare diluate pe durata ciclului MEXHW kg Debitul masic total al gazelor de evacuare pe durata ciclului Mf mg Masa probei de pulberi reținute Mf,p mg Masa probei de pulberi reținute de filtrul primar Mf,b mg Masa probei de pulberi reținute de filtrul secundar Mgas g Masa totală a gazului poluant pe durata ciclului MPT g Masa totală a pulberilor pe durata ciclului MSAM kg Masa probei de gaze de evacuare diluate trecute prin filtrele de prelevare a pulberilor MSE kg Masa probei de gaze de evacuare pe durata ciclului MSEC kg Masa aerului de diluare secundară MTOT kg Masa totală a gazelor de evacuare dublu diluate pe durata ciclului MTOTW kg Masa totală a gazelor de evacuare diluate trecute prin tunelul de diluare pe durata ciclului, în condiții umede MTOTW,I kg Masa instantanee a gazelor de evacuare diluate trecute prin tunelul de diluare pe durata ciclului, în condiții umede mass g/h Indice care desemnează debitul masic al emisiilor NP - Numărul total de rotații ale pompei volumetrice pe durata ciclului nref min-1 Turația de referință a motorului pentru testul NRTC nsp s-2 Derivata turației motorului P kW Puterea la frână, necorectată p1 kPa Căderea de presiune sub presiunea atmosferică la orificiul de aspirație al pompei volumetrice PA kPa Presiunea absolută Pa kPa Presiunea vaporilor de saturație pentru aerul admis în motor (ISO 3046: psy= PSY presiunea ambiantă din stand) PAE kW Puterea totală declarată, absorbită de accesoriile prevăzute pentru încercare care nu sunt cerute de dispozițiile punctului 2.4 din prezenta anexă. PB kPa Presiunea atmosferică totală (ISO 3046: Px = PX presiunea totală ambiantă din incintă Py = PY presiunea totală ambiantă din stand) pd kPa Presiunea vaporilor de saturație pentru aerul de diluare PM kW Puterea maximă la turația de încercare în condiții de probă (vezi anexa VII apendicele 1) Pm kW Puterea măsurată pe standul de încercări ps kPa Presiunea atmosferică (în condiții uscate) q - Coeficient de diluție Qs m3/s Debitul volumic al probei cu volum constant (CVS) r - Raportul dintre presiunea statică la orificiul de intrare și la orificiul de admisie în SSV r Raportul dintre aria secțiunii transversale a sondei izocinetice și cea a țevii de evacuare Ra % Umiditatea relativă a aerului de admisie Rd % Umiditatea relativă a aerului de diluare Re - Numărul Reynolds Rf - Factorul de reacție FID T K Temperatura absolută t s Timpul de măsurare Ta K Temperatura absolută a aerului de admisie TD K Temperatura absolută a punctului de rouă Tref K Temperatura de referință a aerului de combustie: (298 K) Tsp N·m Cuplul cerut pentru ciclul de încercare în condiții tranzitorii t10 s Timpul dintre semnalul de intrare progresiv și 10 % din înregistrarea finală t50 s Timpul dintre semnalul de intrare progresiv și 50 % din înregistrarea finală t90 s Timpul dintre semnalul de intrare progresiv și 90 % din înregistrarea finală Δti s Intervalul de timp pentru debitul instantaneu al CFV V0 m3/rev Debitul volumic al pompei volumetrice în condiții reale Wact kWh Lucrul mecanic real al ciclului de încercare NRTC WF - Factorul de ponderare WFE - Factorul de ponderare efectiv X0 m3/rev Funcția de etalonare a debitului volumic al pompei volumetrice ΘD kg·m2 Moment de inerție rotativă al dinamometrului cu curenți Foucault β - Raportul dintre diametrul d al orificiului de intrare în SSV și diametrul interior al țevii de admisie λ - Raportul relativ aer/carburant (A/F), raportul A/F real împărțit la raportul A/F stoechiometric ρ EXH kg/m3 Densitatea gazelor de evacuare 2.18.2. Simbolurile compușilor chimici



CH4 Metan C3H8 Propan C2H6 Etan CO Monoxid de carbon CO2 Dioxid de carbon DOP Dioctilftalat H2O Apă HC Hidrocarburi NOx Oxizi de azot NO Monoxid de azot NO2 Dioxid de azot O2 Oxigen PT Pulberi PTFE Politetrafluoretilenă 2.18.3. Abrevieri



CFV Tub Venturi cu curgere critică CLD Detector cu chemiluminescență CI Aprindere prin comprimare FID Detector cu ionizare în flacără FS Scară industrială HCLD Detector cu chemiluminiscență încălzit HFID Detector cu ionizare în flacără încălzit NDIR Analizor fără dispersie cu absorbție în infraroșu GN Gaz natural NRSC Ciclu în regim stabilizat pentru motoare instalate pe mașini mobile fără destinație rutieră NRTC Ciclu în condiții tranzitorii pentru motoare instalate pe mașini mobile fără destinație rutieră PDP Pompă volumetrică SI Aprindere prin scânteie SSV Tub /difuzor de aer Venturi subsonic

▼B

3. MARCAREA MOTOARELOR

3.1. ▼M2 Motoarele cu aprindere prin comprimare omologate în conformitate cu prezenta directivă trebuie să aibă: ▼B 3.1.1. marca de comerț sau numele comercial al constructorului motorului; 3.1.2. tipul de motor, familia de motoare (dacă este cazul) și un număr de identificare unic al motorului; 3.1.3. numărul omologării CE de tip conform descrierii din ►M2 anexa VIII ◄ ; ▼M3 3.1.4. etichetele prevăzute în anexa XIII, dacă motorul este introdus pe piață în cadrul unui regim de flexibilitate.

▼M2

3.2. Motoarele cu aprindere prin scânteie omologate în conformitate cu prezenta directivă trebuie să aibă: 3.2.1. marca de comerț sau numele comercial al constructorului motorului; 3.2.2. numărul de omologare CE de tip prevăzut în anexa VIII;

▼B

►M2 3.3. ◄ Aceste mărci trebuie să reziste pe toată durata de folosire a motorului și trebuie să fie lizibile și imposibil de șters. Dacă se folosesc pentru marcare etichete sau plăcuțe, ele trebuie aplicate astfel încât să reziste pe întreaga durată de viață a motorului, iar etichetele/plăcuțele să nu se poată îndepărta decât prin distrugere sau deformare.

►M2 3.4. ◄ Aceste mărci trebuie aplicate pe o piesă a motorului necesară funcționării sale normale și care, în mod normal, nu trebuie înlocuită pe durata de viață a motorului. ►M2 3.4.1. ◄ Aceste mărci trebuie fixate în așa fel încât să fie ușor de observat de către orice persoană atunci când toate componentele auxiliare necesare funcționării motorului au fost instalate. ►M2 3.4.2. ◄ Fiecare motor trebuie să fie prevăzut cu o plăcuță mobilă suplimentară dintr-un material durabil, pe care se înscriu toate datele indicate la punctul 3.1 și care trebuie poziționată astfel încât mărcile specificate la punctul 3.1 să fie ușor de observat de către oricine și ușor accesibile după instalarea motorului pe echipamentul mobil.

►M2 3.5. ◄ Codificarea motoarelor în legătură cu numerele de identificare trebuie astfel efectuată încât să se determine fără dubiu secvența de producție.

►M2 3.6. ◄ Înaintea ieșirii de pe linia de producție, toate motoarele trebuie să fie prevăzute cu toate marcajele.

►M2 3.7. ◄ Localizarea exactă a mărcilor pe motoare este prevăzută la ►M2 anexa VII ◄ punctul 1.

4. SPECIFICAȚII TEHNICE ȘI ÎNCERCĂRI

▼M2

4.1 Motoare AC.

▼B

►M2 4.1.1. ◄ Generalități

Componentele care pot să influențeze emisia de agenți poluanți gazoși și de pulberi sunt astfel proiectate, construite și asamblate încât să permită motorului satisfacerea prevederilor prezentei directive, în stare de funcționare normală, în ciuda vibrațiilor la care poate fi supus.

Măsurile tehnice luate de constructor trebuie să fie de natură să limiteze emisiile menționate în mod eficient, conform prezentei directive, pe durata de viață normală a motorului și în condiții normale de funcționare. Aceste prevederi trebuie să fie satisfăcute dacă se satisfac și prevederile secțiunilor ►M2 4.1.2.1 ◄ , ►M2 4.1.2.3 ◄ și respectiv 5.3.2.1.

Dacă se folosește un convertor catalitic și/sau un filtru pentru pulberi, constructorul trebuie să dovedească prin teste de durabilitate efectuate de el însuși, conform practicii inginerești corecte și prin documente înregistrate, că dispozitivele de post-tratare pot să funcționeze corect pe toată durata de viață a motorului. Documentele înregistrate trebuie realizate conform cerințelor de la punctul 5.2 și, în special, de la punctul 5.2.3. O garanție corespunzătoare trebuie acordată și clientului. Este permisă înlocuirea sistematică a dispozitivului după o anumită perioadă de funcționare a motorului. Orice adaptare, reparare, dezmembrare, curățare, sau înlocuire a componentelor și sistemelor motorului efectuată periodic pentru a preveni proasta funcționare a motorului în legătură cu dispozitivul de post-tratare se face doar dacă din punct de vedere tehnologic contribuie la funcționarea corespunzătoare a sistemului de control al emisiei. În manualul clientului se includ asemenea cerințe de întreținere care fac obiectul prevederilor garanției și care trebuie aprobate înainte de acordarea omologării de tip. Se includ în documentul informativ, conform anexei II la prezenta directivă, și extrase corespunzătoare din manual cu privire la întreținerea/piesele de schimb ale dispozitivului de tratare și la condițiile de garanție.

▼M3

Toate motoarele care emit gaze de evacuare amestecate cu apă se echipează cu un racord în sistemul de evacuare al motorului, situat în aval de motor și înaintea oricărui punct în care gazele de evacuare vin în contact cu apa (sau cu orice alt mediu de răcire/de epurare), pentru fixarea provizorie a unui dispozitiv de prelevare a probelor din emisiile de gaze sau pulberi. Este important ca poziția racordului menționat să permită prelevarea unei probe reprezentative a amestecului din gazele de evacuare. Racordul respectiv este filetat în interior, având un filetaj standard pentru țevi cu dimensiunea de cel mult o jumătate de țol, și se obturează cu un dop atunci când nu este utilizat (se permit și racorduri echivalente).

▼B

►M2 4.1.2. ◄ Specificații privind emisia de poluanți

Componenții gazoși și pulberile emise de motorul supus încercării se măsoară conform metodelor descrise în ►M2 anexa VI ◄ .

Se pot accepta și alte sisteme și analizori, dacă duc la rezultate echivalente cu cele ale sistemelor de referință de mai jos:

— pentru emisiile gazoase măsurate la evacuarea primară, sistemul din figura 2, ►M2 anexa VI ◄ ,

— pentru emisiile gazoase măsurate în evacuarea diluată a unui sistem cu diluare cu debit total, sistemul din figura 3, ►M2 anexa VI ◄ ,

— pentru emisia de pulberi, în sistemul de diluare cu debit total, cu un filtru separat pentru fiecare regim sau cu o singură metodă de filtrare, sistemul din figura 13, ►M2 anexa VI ◄ .

Calculul echivalențelor dintre sisteme se face printr-un studiu comparativ bazat pe un ciclu de șapte teste (sau mai mult) care corelează sistemul studiat cu unul sau mai multe dintre sistemele de referință de mai sus.

Criteriul de echivalare este definit în limita a ± 5 % din mediile valorilor ponderate ale emisiilor pe ciclu. Ciclul folosit este specificat în anexa III punctul 3.6.1.

Pentru a introduce un sistem nou în directivă, determinarea echivalenței se va face pe baza calcului repetat și reproductibil, descris în ISO 5725.

►M2 4.1.2.1. ◄ Emisiile de monoxid de carbon, hidrocarburi, oxizi de azot și pulberi obținute nu trebuie să depășească valorile din tabelul de mai jos pentru etapa I:



Putere netă (P) (kW) Monoxid de carbon (CO) (g/kWh) Hidrocarburi (HC) (g/kWh) Oxizi de azot (NOx) (g/kWh) Pulberi (PT) (g/kWh) 130 ≤ P ≤ 560 5,0 1,3 9,2 0,54 75 ≤ P < 130 5,0 1,3 9,2 0,70 37 ≤ P < 75 6,5 1,3 9,2 0,85

►M2 4.1.2.2. ◄ Limitele de emisie de la punctul ►M2 4.1.2.1 ◄ sunt limitele înregistrate la ieșirea din motor, obținute înainte de a ajunge în dispozitivul de post-tratare a evacuării.

►M2 4.1.2.3 ◄ Emisiile de monoxid de carbon, hidrocarburi, oxizi de azot și pulberi obținute nu au voie să depășească valorile din tabelul de mai jos în etapa II:



Putere netă (P) (kW) Monoxid de carbon (CO) (g/kWh) Hidrocarburi (HC) (g/kWh) Oxizi de azot (NOx) (g/kWh) Pulberi (PT) (g/kWh) 130 ≤ P ≤ 560 3,5 1,0 6,0 0,2 75 ≤ P < 130 5,0 1,9 6,0 0,3 37 ≤ P < 75 5,0 1,3 7,0 0,4 18 ≤ P < 37 5,5 1,5 8,0 0,8

▼M3

4.1.2.4. În etapa III A, emisiile de monoxid de carbon, suma emisiilor de hidrocarburi și oxizi de azot și emisiile de pulberi trebuie să nu depășească valorile indicate în tabelul prezentat în continuare: Motoare destinate altor aplicații decât propulsia navelor pentru navigația interioară, a locomotivelor și a automotoarelor:



Categoria: Puterea netă (P) (kW) Monoxid de carbon (CO) (g/kWh) Suma hidrocarburilor și oxizilor de azot (HC + NOx) (g/kWh) Pulberi (PT) (g/kWh) H: 130 kW ≤ P ≤560 kW 3,5 4,0 0,2 I: 75 kW ≤ P < 130 kW 5,0 4,0 0,3 J: 37 kW ≤ P < 75 kW 5,0 4,7 0,4 K: 19 kW ≤ P < 37 kW 5,5 7,5 0,6 Motoare pentru propulsia navelor pentru navigația interioară



Categoria: cilindree /putere netă (C/P) (litri per cilindru/kW) Monoxid de carbon (CO) (g/kWh) Suma hidrocarburilor și oxizilor de azot (HC + NOx) (g/kWh) Pulberi (PT) (g/kWh) V1:1 C < 0,9 și P ≥ 37 kW 5,0 7,5 0,40 V1:2 0,9 ≤ C < 1,2 5,0 7,2 0,30 V1:3 1,2 ≤ C < 2,5 5,0 7,2 0,20 V1:4 2,5 ≤ C < 5 5,0 7,2 0,20 V2:1 5 ≤ C < 15 5,0 7,8 0,27 V2:2 15 ≤ C < 20 și P < 3 300 kW 5,0 8,7 0,50 V2:3 15 ≤ C < 20 și P ≥ 3 330 kW 5,0 9,8 0,50 V2:4 20 ≤ C < 25 5,0 9,8 0,50 V2:5 25 ≤ C < 30 5,0 11,0 0,50 Motoare pentru propulsia locomotivelor



Categoria: Puterea netă (P) (kW) Monoxid de carbon (CO) (g/kWh) Suma hidrocarburilor și oxizilor de azot (HC + NOx) (g/kWh) Pulberi (PT) (g/kWh) RL A: 130 kW ≤ P ≤ 560 kW 3,5 4,0 0,2 Monoxid de carbon (CO) (g/kWh) Hidrocarburi (HC) (g/kWh) Oxizi de azot (NOx) (g/kWh) Pulberi (PT) (g/kWh) RH A: P > 560 kW 3,5 0,5 6,0 0,2 RH A: motoare cu P > 2 000 kW și C > 5 l/cilindru 3,5 0,4 7,4 0,2 Motoare pentru propulsia automotoarelor



Categoria: Puterea netă (P) (kW) Monoxid de carbon (CO) (g/kWh) Suma hidrocarburilor și oxizilor de azot (HC + NOx) (g/kWh) Pulberi (PT) (g/kWh) RC A: 130 kW < P 3,5 4,0 0,2

4.1.2.5. În etapa III B, emisiile de monoxid de carbon, emisiile de hidrocarburi și de oxizi de azot (sau suma acestora, dacă este relevantă) și emisiile de pulberi trebuie sa nu depășească valorile indicate în tabelul prezentat în continuare: Motoare destinate altor aplicații decât propulsia locomotivelor



automotoarelor și navelor pentru navigația interioară Categoria: Puterea netă (P) (kW) Monoxid de carbon (CO) (g/kWh) Hidrocarburi (HC) (g/kWh) Oxizi de azot (NOx) (g/kWh) Pulberi (PT) (g/kWh) L: 130 kW≤ P ≤560 kW 3,5 0,19 2,0 0,025 M: 75 kW ≤ P < 130 kW 5,0 0,19 3,3 0,025 N: 56 kW ≤ P < 75 kW 5,0 0,19 3,3 0,025 Suma hidrocarburilor și oxizilor de azot (HC + NOx) (g/kWh) P: 37 kW ≤ P < 56 kW 5,0 4,7 0,025 Motoare pentru propulsia automotoarelor



Categoria: Puterea netă (P) (kW) Monoxid de carbon (CO) (g/kWh) Hidrocarburi (HC) (g/kWh) Oxizi de azot (NOx) (g/kWh) Pulberi (PT) (g/kWh) RC B: 130 kW < P 3,5 0,19 2,0 0,025 Motoare pentru propulsia locomotivelor



Categoria: Puterea netă (P) (kW) Monoxid de carbon (CO) (g/kWh) Suma hidrocarburilor și oxizilor de azot (HC + NOx) (g/kWh) Pulberi (PT) (g/kWh) R B: 130 kW < P 3,5 4,0 0,025

4.1.2.6. În etapa IV, emisiile de monoxid de carbon, emisiile de hidrocarburi și de oxizi de azot (sau suma acestor, acolo unde este relevant) și emisiile de pulberi trebuie să nu depășească valorile indicate în tabelul prezentat în continuare: Motoarele destinate altor aplicații decât propulsia locomotivelor, automotoarelor și navelor pentru navigația interioară



Categoria: Puterea netă (P) (kW) Monoxid de carbon (CO) (g/kWh) Hidrocarburi (HC) (g/kWh) Oxizi de azot (NOx) (g/kWh) Pulberi (PT) (g/kWh) Q: 130 kW ≤ P ≤ 560 kW 3,5 0,19 0,4 0,025 R: 56 kW ≤ P < 130 kW 5,0 0,19 0,4 0,025

4.1.2.7. Valorile limită specificate la punctele 4.1.2.4, 4.1.2.5 și 4.1.2.6 includ și deteriorarea calculată în conformitate cu anexa III apendicele 5. În cazul valorilor limită indicate la punctele 4.1.2.5 și 4.1.26, în toate condițiile de sarcină selectate în mod aleatoriu, ce aparțin unei plaje de control stabilite și cu excepția condițiilor de funcționare a motoarelor specificate care nu sunt intră sub incidența acestor prevederi, emisiile din care s-au prelevat probe într-un interval de timp care nu trebuie să fie mai mic de 30 s nu pot să depășească valorile limită indicate în tabelele prezentate anterior cu mai mult de 100 %. ►M5 Comisia definește zona de control în care se aplică procentul care nu poate fi depășit, precum și condițiile de funcționare ale motoarelor excluse. Măsurile respective, destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentei directive, se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 15 alineatul (2). ◄

▼B

►M3 4.1.2.8. ◄ Acolo unde, conform definiției din secțiunea 6 conjugată cu anexa II, apendicele 2, o familie de motoare se referă la mai mult de o curbă de putere, valorile emisiei motorului tip (cu omologare de tip) și a tuturor tipurilor de motoare din aceeași familie (COP) trebuie să satisfacă cele mai severe cerințe ale domeniului de putere superior. Solicitantul unei omologări este liber să restrângă definiția familiilor de motoare la curbe de putere unice și să ceară certificarea pe aceste domenii.

▼M2

4.2. Motoare AS

4.2.1. Informații generale

Elementele care pot influența emisiile de poluanți gazoși trebuie să fie proiectate, construite și montate astfel încât motorul să respecte, în condiții de utilizare normală, dispozițiile prezentei directive, în ciuda vibrațiilor la care poate fi supus.

Măsurile tehnice luate de către constructor trebuie să fie de așa natură încât emisiile menționate să fie limitate efectiv, în temeiul prezentei directive, de-a lungul vieți normale a motorului și în condiții normale de funcționare, în conformitate cu anexa IV apendicele 4.

4.2.2. Specificații privind emisiile de poluanți.

Componentele gazoase emise de motorul supus încercării se măsoară prin metodele descrise în anexa VI (ținând cont de orice eventual dispozitiv de posttratare).

Se pot accepta și alte sisteme sau alți analizori dacă oferă rezultate echivalente celor obținute cu următoarele sisteme de referință:

— pentru emisiile de gaze de eșapament primare, sistemul prezentat în figura 2 din anexa VI;

— pentru emisiile de gaze de eșapament diluate ale unui sistem de diluție totală a debitului, sistemul prezentat în figura 3 din anexa VI.

4.2.2.1. Emisiile de monoxid de carbon, emisiile de hidrocarburi, emisiile de oxizi de azot și suma emisiilor de hidrocarburi și oxizi de azot obținute în etapa I nu trebuie să depășească cantitățile indicate în tabelul următor:



Etapa I Clasă Monoxid de carbon (CO) (g/kWh) Hidrocarburi (HC) (g/kWh) Oxizi de azot (NOx) (g/kWh) Suma hidrocarburilor și a oxizilor de azot (g/kWh) HC + NOx SH:1 805 295 5,36 SH:2 805 241 5,36 SH:3 603 161 5,36 SN:1 519 50 SN:2 519 40 SN:3 519 16,1 SN:4 519 13,4

4.2.2.2. Emisiile de monoxid de carbon și suma emisiilor de hidrocarburi și oxizi de azot obținute în etapa II nu trebuie să depășească cantitățile indicate în tabelul următor:



Etapa II (1) Clasă Monoxid de carbon (CO) (g/kWh) Suma hidrocarburilor și a oxizilor de azot (g/kWh) HC + NOx SH:1 805 50 SH:2 805 50 SH:3 603 72 SN:1 610 50,0 SN:2 610 40,0 SN:3 610 16,1 SN:4 610 12,1 (1) A se vedea anexa IV apendicele 4: factori de deteriorare incluși. Pentru toate clasele de motoare, emisiile de NOx nu trebuie să depășească 10 g/kWh.

4.2.2.3. Fără să aducă atingere definiției „motorului portabil” din articolul. 2 din prezenta directivă, motoarele în doi timpi care echipează aruncătoarele de zăpadă trebuie să respecte doar normele SH:1, SH:2 sau SH:3.

▼B

4.3. Instalarea pe echipamente mobile

Instalarea motoarelor pe echipamentele mobile (caroserii) trebuie să satisfacă restricțiile privind domeniile de aplicare a omologării. De asemenea, mai trebuie satisfăcute următoarele caracteristici pentru aprobarea motoarelor:

4.3.1. scăderea presiunii de admisie să nu depășească valoarea specificată pentru motorul omologat în anexa II apendicele 1, respectiv 3;

4.3.2. contrapresiunea de evacuare să nu depășească valoarea specificată pentru motorul omologat în anexa II apendicele 1, respectiv 3.

5. DISPOZIȚII PENTRU CONTROLUL CONFORMITĂȚII PRODUCȚIEI

5.1. În ceea ce privește verificarea existenței unor metode și procedee satisfăcătoare de asigurare a unui control eficient al conformității producției înaintea acordării omologării, autoritatea competentă trebuie să admită documentele care dovedesc respectarea de către constructor a normelor EN 29002 (al căror domeniu de aplicare se referă la motoarele în discuție) sau oricare norme de acreditare echivalente. Constructorul este obligat să prezinte detaliile de înregistrare și să informeze autoritatea competentă asupra oricăror revizii privind validitatea sau domeniul de aplicare. Pentru a verifica dacă cerințele de la punctul 4.2 sunt îndeplinite în permanență, se efectuează controale corespunzătoare ale producției.

5.2. Deținătorul omologării trebuie: 5.2.1. să asigure existența procedurilor pentru controlul eficient al calității produsului; 5.2.2. să aibă acces la echipamentul de control necesar verificării conformității pentru fiecare tip aprobat; 5.2.3. să se asigure că rezultatele testării sunt înregistrate și că documentele anexate sunt valabile pentru o perioadă determinată în acord cu autoritatea competentă; 5.2.4. să analizeze rezultatele fiecărui tip de test, pentru a verifica și asigura stabilitatea caracteristicilor motorului, lăsând loc variațiilor din procesele de producție industriale; 5.2.5. să se asigure că orice eșantionare a motoarelor sau componentelor ce dovedește non-conformitatea cu tipul de test în discuție duce la altă eșantionare și testare. Trebuie să se efectueze toți pașii necesari pentru restabilirea conformității producției.

5.3. Autoritatea competentă care a acordat omologarea poate verifica oricând conformitatea metodelor de control aplicabile la fiecare unitate de producție. 5.3.1. La fiecare inspecție, manualul de testare și documentele de supraveghere a producției sunt puse la dispoziția inspectorului. 5.3.2. Dacă nivelul de calitate este nesatisfăcător sau apare necesitatea verificării validității datelor prezentate pentru solicitarea de la punctul 4.2, se aplică următoarea procedură: 5.3.2.1. un motor este scos din serie și supus testului descris în anexa III. Emisiile de monoxid de carbon, de hidrocarburi, de oxizi de azot și de pulberi obținute nu trebuie să depășească valorile din tabelul de la punctul 4.2.1, corelate cu cerințele de la punctul 4.2.2 sau cele de la punctul 4.2.3.; 5.3.2.2. dacă motorul scos din serie nu satisface cerințele de la punctul 5.3.2.1, constructorul poate cere măsurarea pe un eșantion de motoare cu aceleași specificații tehnice ca ale întregii serii, incluzând motorul original în serie. Constructorul stabilește mărimea n a eșantionului în acord cu serviciul tehnic. Sunt supuse testării alte motoare decât cele alese inițial. Media aritmetică ( ) a rezultatelor obținute se determină pentru fiecare poluant, iar producția seriei este acceptată dacă se îndeplinește condiția: ( 15 ) unde: L este valoarea limită prezentată la punctele 4.2.1-4.2.3 pentru fiecare poluant luat în discuție, k este un factor statistic dependent de n, prezentat în tabelul de mai jos:



n 2 3 4 5 6 7 8 9 10 k 0,973 0,613 0,489 0,421 0,376 0,342 0,317 0,296 0,279



n 11 12 13 14 15 16 17 18 19 k 0,265 0,253 0,242 0,233 0,224 0,216 0,210 0,203 0,198 5.3.3. Autoritatea competentă sau serviciul tehnic responsabil cu verificarea conformității producției testează motoarele puse în funcțiune parțial sau complet, conform specificațiilor constructorului. 5.3.4. Frecvența normală a inspecțiilor autorizate de autoritatea competentă este de una pe an. Dacă nu sunt satisfăcute cerințele din punctul 5.3.2, autoritatea competentă trebuie să asigure reluarea pașilor necesari pentru stabilirea conformității producției cât se poate de repede.

6. PARAMETRII CARE DEFINESC FAMILIA DE MOTOARE

Familia de motoare poate fi definită prin parametrii fundamentali de proiectare, comuni tuturor motoarelor dintr-o familie. În unele cazuri poate apărea o interacțiune a parametrilor. Aceste efecte trebuie, de asemenea, luate în considerare pentru a garanta că toate motoarele care au aceleași caracteristici la emisia de gaze de eșapament sunt incluse în aceeași familie de motoare.

Pentru ca motoarele să aparțină aceleiași familii est