01999R2157 — RO — 06.12.2017 — 003.001

Acest document are doar scop informativ și nu produce efecte juridice. Instituțiile Uniunii nu își asumă răspunderea pentru conținutul său. Versiunile autentice ale actelor relevante, inclusiv preambulul acestora, sunt cele publicate în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene și disponibile pe site-ul EUR-Lex. Aceste texte oficiale pot fi consultate accesând linkurile integrate în prezentul document.

Astfel cum a fost modificat prin:

rectificat prin

▼B

REGULAMENTUL (CE) NR. 2157/1999 AL BĂNCII CENTRALE EUROPENE

din 23 septembrie 1999

privind competența Băncii Centrale Europene de a impune sancțiuni

(BCE/1999/4)

▼M3

Articolul 1

Definiții

În sensul prezentului regulament, termenul „bancă centrală națională competentă” înseamnă banca centrală națională a statului membru în jurisdicția căruia a avut loc presupusa încălcare sau, pentru încălcările din domeniul monitorizării sistemelor de plăți de importanță sistemică, înseamnă banca centrală din Eurosistem care a fost identificată drept autoritate competentă în sensul articolului 2 alineatul (5) din Regulamentul (UE) nr. 795/2014 al Băncii Centrale Europene (BCE/2014/28) ( 1 ). Alți termeni utilizați au sensul stabilit la articolul 1 din Regulamentul (CE) nr. 2532/98.

▼C1

Articolul 1a

Domeniu de aplicare

Prezentul regulament se aplică doar sancțiunilor care pot fi impuse de BCE în exercitarea atribuțiilor sale de bancă centrală care nu țin de materia supravegherii. Acesta nu se aplică sancțiunilor administrative care pot fi impuse de BCE în exercitarea atribuțiilor sale de supraveghere.

▼M2

Articolul 1b

Unitatea independentă de investigare

▼M3

(1) Pentru a decide cu privire la inițierea unei proceduri de constatare a unei încălcări în temeiul articolului 2 și exercitarea competențelor prevăzute la articolul 3, BCE înființează o unitate internă independentă de investigare (denumită în continuare „unitatea de investigare”) compusă din agenți de investigare care își îndeplinesc atribuțiile de investigare independent de Comitetul executiv și Consiliul guvernatorilor și nu participă la deliberările Comitetului executiv și ale Consiliului guvernatorilor. Unitatea de investigare este compusă din agenți de investigare care dețin cunoștințe, competențe și experiență relevante.

▼M3

(1a) Pentru investigarea încălcărilor Regulamentului (UE) nr. 795/2014 (BCE/2014/28), BCE poate desemna ca agenți de investigare: (i) membri ai personalului BCE sau al unei bănci centrale naționale a unui stat membru, în măsura în care desemnarea este acceptată de banca centrală națională relevantă; sau (ii) experți externi care acționează pe baza unui mandat corespunzător. BCE nu poate desemna ca agenți de investigare membri ai Comitetului pentru infrastructura pieței si plăți sau membri ai personalului BCE sau al unei bănci centrale naționale a unui stat membru care au fost implicați direct în activitățile grupului de evaluare care a efectuat evaluarea inițială în materie de monitorizare prin care s-au identificat o încălcare sau motive pentru a suspecta o încălcare.

▼C1

(2) Atunci când BCE apreciază că există un motiv pentru a suspecta că au fost sau sunt comise una sau mai multe încălcări, Comitetul executiv este sesizat cu privire la această chestiune.

(3) În cazul în care Comitetul executiv apreciază că sancțiunea aplicabilă ar putea depăși pragul prevăzut la articolul 10 alineatul (1), nu se aplică procedura simplificată prevăzută la articolul 10 și Comitetul executiv sesizează unitatea de investigare cu privire la această chestiune. Unitatea de investigare adoptă o decizie cu privire la inițierea sau nu a unei proceduri de constatare a unei încălcări.

(4) Orice trimitere la BCE din articolele 2-4, articolul 5 alineatele (1)-(3) și articolul 6 este interpretată ca o trimitere la unitatea de investigare a BCE sau, când se aplică procedura simplificată prevăzută la articolul 10, ca o trimitere la Comitetul executiv.

(5) Dispozițiile prezentului articol nu aduc atingere competenței băncii centrale naționale competente de a iniția o procedură de constatare a unei încălcări și de a desfășura o anchetă în conformitate cu prezentul regulament.

▼B

Articolul 2

Inițierea procedurii de constatare a încălcării normelor

▼M2

(1) Față de aceeași întreprindere, pe baza acelorași fapte, nu poate fi inițiată decât o singură procedură de constatare a unei încălcări. În acest scop, nici BCE, nici banca centrală națională competentă nu adoptă o decizie privind necesitatea de a iniția sau nu procedura de constatare a unei încălcări fără să se fi informat și consultat reciproc.

▼B

(2) Înainte de a lua decizia de inițiere a procedurii de constatare a încălcării normelor, BCE și/sau banca centrală națională competentă pot cere întreprinderii în cauză orice informații privind presupusa încălcare a normelor.

▼M2

(3) BCE sau banca centrală națională competentă, după caz, sunt autorizate, la cerere, să își acorde asistență reciprocă și să coopereze în cazul aplicării procedurii de constatare a unei încălcări, în special prin transmiterea oricăror informații considerate relevante.

▼B

(4) În afara cazului în care părțile au ajuns la un altfel de acord, orice comunicare între BCE sau banca centrală națională competentă, după caz, și întreprinderea în cauză este efectuată în limba oficială a Comunității (sau în una din limbile oficiale ale Comunității) din statul membru în jurisdicția căruia a avut loc presupusa încălcare a normelor.

Articolul 3

Competențele BCE și ale băncii centrale naționale competente

(1) Competențele conferite Băncii Centrale Europene și băncii centrale naționale competente prin Regulamentul Consiliului în legătură cu desfășurarea investigației cuprind, în scopul obținerii oricăror informații referitoare la presupusa încălcare a normelor, dreptul de a căuta orice elemente de informare și dreptul de a întreprinde o cercetare fără notificarea prealabilă a întreprinderii în cauză.

(2) Membrii personalului BCE sau al băncii centrale naționale competente, după caz, autorizați, în conformitate cu normele lor interne, să caute informații la fața locului la sediul întreprinderii, își exercită prerogativele în baza unei autorizații oficiale scrise emise în conformitate cu normele interne.

(3) Orice cerere adresată întreprinderii în cauză în temeiul competențelor BCE sau ale băncii centrale naționale competente, după caz, precizează obiectul și scopul anchetei.

Articolul 4

Asistența din partea autorităților din statele membre

(1) BCE sau banca centrală națională competentă, după caz, poate solicita asistență din partea autorităților din statele membre, ca măsură de precauție.

(2) Nici o autoritate dintr-un stat membru nu poate să se substituie BCE sau băncii centrale naționale competente, după caz, în privința aprecierii necesității efectuării investigației.

Articolul 5

Notificarea acuzațiilor

(1) Înainte de a adopta orice decizie privind impunerea unei sancțiuni, BCE sau banca centrală națională competentă, după caz, notifică în scris întreprinderii respective constatările cu privire la fapte rezultate în urma investigației efectuate, precum și acuzațiile formulate împotriva întreprinderii .

(2) În momentul comunicării acuzațiilor, BCE sau banca centrală națională competentă, după caz, stabilește un termen în cursul căruia întreprinderea în cauză poate comunica în scris BCE sau băncii centrale naționale competente, după caz, observațiile sale privind acuzațiile formulate, fără a aduce atingere posibilității de a dezvolta ulterior aceste observații în cadrul unei audieri, dacă acest lucru este cerut în observațiile scrise. Acest termen nu poate fi mai scurt de treizeci de zile lucrătoare și curge din momentul primirii notificării prevăzute la alineatul (1).

(3) După primirea răspunsului de la întreprinderea în cauză, BCE sau banca centrală națională competentă, după caz, decide dacă este nevoie să se procedeze la investigații suplimentare pentru a soluționa eventualele probleme nerezolvate. Notificarea acuzațiilor suplimentare aduse întreprinderii în cauză, în conformitate cu alineatul (1), are loc numai în cazul în care noile cercetări întreprinse de BCE sau de banca centrală națională competentă, după caz, au drept rezultat descoperirea unor fapte noi imputabile întreprinderii sau modificarea elementelor care dovedesc încălcarea normelor.

(4) La adoptarea deciziei de impunere a unei sancțiuni, BCE nu ține cont decât de acuzațiile care au fost comunicate în forma prevăzută la alineatul (1), și în legătură cu care întreprinderea a fost în măsură să-și prezinte observațiile.

Articolul 6

Drepturile și obligațiile întreprinderii

(1) Întreprinderea cooperează cu BCE sau cu banca centrală națională competentă, după caz, pe întreaga durată a etapei de investigare din cadrul procedurii de constatare a încălcării normelor. În special, întreprinderea are dreptul să prezinte orice documente, registre sau arhive, orice copii sau extrase din acestea și să furnizeze orice explicații în scris sau oral.

(2) Obstrucționarea, nerespectarea sau neexecutarea de către întreprinderea în cauză a obligațiilor impuse de BCE sau de banca centrală națională competentă, după caz, în exercitarea competențelor lor în cadrul procedurii de constatare a încălcării normelor, poate să constituie, un motiv suficient pentru inițierea procedurii de constatare a încălcării normelor conform prezentului regulament și să determine impunerea unor penalități cu titlu cominatoriu.

(3) Întreprinderea are dreptul la asistență juridică pe întreaga durată a procedurii de constatare a încălcării normelor.

(4) După primirea notificării prevăzute la articolul 5 alineatul (1), întreprinderea are dreptul de acces la documentele și celelalte materiale adunate de BCE sau de banca centrală națională competentă, după caz, care servesc drept dovadă a presupusei încălcării a normelor.

(5) Dacă întreprinderea solicită, în observațiile sale formulate în scris, să fie audiată, audierea are loc la data stabilită de persoanele desemnate în acest scop de BCE sau de banca centrală națională competentă, după caz. Audierile au loc la sediul BCE sau al băncii centrale naționale competente. Audierile nu sunt publice. Persoanele sunt audiate separat sau în prezența altor persoane invitate să asiste la audiere. Întreprinderea poate să propună, în limite rezonabile, ca BCE sau banca centrală națională competentă, după caz, să audieze persoanele care ar putea să susțină elementele invocate în observațiile sale formulate în scris.

(6) Conținutul esențial al declarațiilor fiecărei persoane audiate se consemnează în procesul-verbal, care este citit și aprobat de persoana respectivă numai cu privire la pasajele referitoare la propriile declarații.

(7) Informațiile și convocările privind audierile, emise de BCE sau de banca centrală națională competentă, după caz, se trimit destinatarilor prin scrisoare recomandată cu confirmare de primire sau se înmânează prin comisionar pe bază de semnătură.

Articolul 7

Confidențialitatea procedurii de constatare a încălcării

(1) Orice procedură de constatare a încălcării normelor se efectuează cu respectarea principiilor confidențialității și secretului profesional.

(2) Fără a aduce atingere articolului 6 alineatul (4), întreprinderea nu are acces la documentele și celelalte materiale aflate în posesia BCE sau a băncii centrale naționale competente, care sunt considerate confidențiale din perspectiva terților, a BCE sau a băncii centrale naționale competente. Printre aceste documente figurează în special documentele sau celelalte materiale referitoare la interesele comerciale ale altor întreprinderi sau documente interne ale BCE, ale băncii centrale naționale competente, ale altor instituții sau organisme ale Comunității sau ale altor bănci centrale naționale, cum ar fi notele, proiectele sau alte documente de lucru.

▼M2

Articolul 7a

Transmiterea unei propuneri către Comitetul executiv

(1) Dacă unitatea de investigare sau banca centrală națională competentă, după caz, apreciază, după finalizarea procedurii de constatare a unei încălcări, că ar trebui impusă o sancțiune întreprinderii în cauză, aceasta va transmite Comitetului executiv o propunere prin care se constată că întreprinderea în cauză a comis o încălcare și stabilește valoarea sancțiunii care ar trebui aplicată.

(2) Unitatea de investigare sau banca centrală națională competentă, după caz, își întemeiază propunerea numai pe faptele și obiecțiile cu privire la care întreprinderea în cauză a avut posibilitatea să transmită observații.

(3) În cazul în care Comitetul executiv apreciază că dosarul transmis de unitatea de investigare sau banca centrală națională competentă, după caz, este incomplet, îl poate returna unității de investigare sau băncii centrale naționale competente, după caz, împreună cu o solicitare motivată de informații suplimentare.

(4) În cazul în care Comitetul executiv, pe baza unui dosar complet, este de acord cu propunerea unității de investigare sau a băncii centrale naționale competente, după caz, de aplicare a unei sancțiuni întreprinderii în cauză, acesta adoptă o decizie în conformitate cu propunerea transmisă de unitatea de investigare sau banca centrală națională competentă.

(5) În cazul în care Comitetul executiv, pe baza unui dosar complet, apreciază că faptele descrise în propunerea unității de investigare sau a băncii centrale naționale competente, după caz, nu par a constitui dovezi suficiente ale unei încălcări, acesta poate adopta o decizie de închidere a cazului.

(6) În cazul în care Comitetul executiv, pe baza unui dosar complet, este de acord că întreprinderea în cauză a comis o încălcare potrivit constatării din propunerea unității de investigare sau a băncii centrale naționale competente, după caz, dar nu este de acord cu sancțiunea propusă, acesta adoptă o decizie prin care stabilește sancțiunea pe care o consideră adecvată.

(7) În cazul în care Comitetul executiv, pe baza unui dosar complet, nu este de acord cu propunerea unității de investigare sau a băncii centrale naționale competente, după caz, dar concluzionează că întreprinderea în cauză a comis o încălcare diferită sau că propunerea unității de investigare sau a băncii centrale naționale competente, după caz, se întemeiază pe alte fapte, acesta informează întreprinderea în cauză în scris cu privire la concluziile sale și obiecțiile ridicate împotriva întreprinderii în cauză.

(8) Comitetul executiv adoptă o decizie prin care constată dacă întreprinderea în cauză a comis sau nu o încălcare și stabilește sancțiunea care urmează a fi aplicată, dacă este cazul. Deciziile adoptate de Comitetul executiv se bazează numai pe faptele și obiecțiile cu privire la care entitatea supravegheată a avut posibilitatea să transmită observații.

▼B

Articolul 8

Reexaminarea deciziei de către Consiliul guvernatorilor BCE

(1) Consiliul guvernatorilor BCE poate solicita întreprinderii în cauză, Comitetului executiv al BCE și/sau băncii centrale naționale competente să prezinte informații suplimentare în vederea reexaminării deciziei Comitetului executiv al BCE.

(2) Consiliul guvernatorilor stabilește un termen pentru transmiterea informațiilor; acest termen nu poate fi mai scurt de zece zile lucrătoare.

▼M3

(3) La efectuarea reexaminării, Consiliul guvernatorilor:

(c) poate anula decizia Comitetului executiv.

▼B

Articolul 9

Executarea deciziei

(1) Odată ce decizia privind impunerea unei sancțiuni rămâne definitivă, Consiliul guvernatorilor BCE, după consultarea autorităților naționale de supraveghere competente, poate decide publicarea deciziei sau a oricăror informații referitoare la aceasta în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene. Decizia de publicare trebuie să ia în considerare interesul legitim al întreprinderii de a-și proteja interesele comerciale și orice alt interes particular.

(2) Decizia BCE stabilește modalitatea de plată a sancțiunii.

(3) BCE poate solicita băncii centrale naționale din statul membru în jurisdicția căruia trebuie să se aplice sancțiunea să ia toate măsurile necesare în acest sens.

(4) Băncile centrale naționale prezintă BCE un raport cu privire la executarea sancțiunii.

▼M1

(5) Banca centrală națională în cauză sau BCE, după caz, stochează informațiile în materie pentru stabilirea și executarea sancțiunii într-un dosar care trebuie păstrat pentru o perioadă de minimum cinci ani de la data la care decizia de impunere a sancțiunii devine definitivă. Banca centrală națională competentă transmite la BCE copii după toate documentele și materialele aflate în posesia sa care se referă la procedura de constatare a încălcării normelor.

▼B

Articolul 10

Procedură simplificată pentru încălcări minore

(1) În cazul încălcărilor minore, Comitetul executiv al BCE poate decide să aplice o procedură simplificată de constatare a încălcării normelor. Sancțiunea impusă în baza acestei proceduri nu poate depăși 25 000 euro.

(2) Procedura simplificată cuprinde următoarele etape:

(c) prin notificare se informează întreprinderea în cauză despre aplicarea procedurii simplificate și despre dreptul său de a înainta o obiecție cu privire la această procedură în termen de zece zile lucrătoare de la primirea notificării; și

(d) în cazul în care este prezentată o obiecție înaintea expirării termenului stabilit la litera (c), se consideră inițiată procedura privind încălcarea normelor, iar termenul de treizeci de zile lucrătoare în cursul căruia se poate exercita dreptul de a fi audiat începe să curgă odată cu expirarea termenului fixat la litera (c). Dacă nu este prezentată nici o obiecție înaintea expirării termenului stabilit la litera (c), decizia Consiliului executiv al BCE privind impunerea unei sancțiuni devine definitivă.