1992L0034 — RO — 17.12.2010 — 012.002

Acest document reprezintă un instrument de documentare, iar instituţiile nu îşi asumă responsabilitatea pentru conţinutul său.

Astfel cum a fost modificat prin:

No

▼B

DIRECTIVA 92/34/CEE A CONSILIULUI

din 28 aprilie 1992

privind comercializarea materialului săditor de plante fructifere și a plantelor fructifere destinate producției de fructe

Articolul 1

(1) Prezenta directivă se referă la comercializarea, în interiorul Comunității, a materialului săditor al plantelor fructifere și al plantelor fructifere destinate producției de fructe.

(2) Articolele 2-20 și articolul 24 se aplică genurilor și speciilor enumerate în anexa II, precum și hibrizilor lor.

Articolele menționate se aplică de asemenea portaltoaielor și altor părți ale plantelor ce aparțin altor genuri sau specii sau hibrizilor acestora, dacă materialele ce aparțin genurilor sau speciilor menționate mai sus sau hibrizilor acestora sunt sau trebuie să fie altoite pe ele.

(3) Modificările din lista genurilor și speciilor care figurează la anexa II sunt adoptate în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 22.

Articolul 2

Prezenta directivă nu se aplică materialului săditor și nici plantelor fructifere pentru care s-a demonstrat că sunt destinate exportului către țări terțe, dacă sunt corect identificate ca atare și suficient izolate, fără a aduce atingere normelor sanitare stabilite în Directiva 77/93/CEE.

Măsurile de aplicare din primul paragraf, în special cele privind identificarea și izolarea, sunt adoptate în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 21.

Articolul 3

În sensul prezentei directive, înțelegem prin:

(c) materialele inițiale: material săditor:

(j) comercializare: menținerea la dispoziție sau în stoc, expunerea sau punerea în vânzare, vânzarea și/sau livrarea către o altă persoană, sub orice formă, a materialului săditor sau a plantelor fructifere;

(k) organism oficial responsabil:

(i) autoritatea unică și centrală, creată sau desemnată de statul membru, aflată sub supravegherea guvernului național, și responsabilă cu problemele privind calitatea;

(ii) orice autoritate publică creată: — fie la nivel național; — fie la nivel regional, sub supravegherea autorităților naționale, în limitele stabilite în legislația națională a statului membru respectiv.

Organismele menționate la punctele (i) și (ii) pot, în conformitate cu legislația națională, să își delege responsabilitățile menționate în prezenta directivă, spre aplicare sub autoritatea și sub supravegherea acestora, oricărei persoane juridice de drept public sau privat care, în baza statutului său aprobat oficial, are numai îndatoriri de interes public specifice, cu condiția ca această persoană juridică și membrii săi să nu obțină nici un profit personal ca urmare a măsurilor pe care le iau.

Statele membre asigură existența unei strânse colaborări între organismele menționate la punctul (i) și cele menționate la punctul (ii).

În plus, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 21, poate fi autorizată oricare altă persoană juridică înființată în numele unui organism menționat la punctele (i) și (ii) și care acționează sub autoritatea și sub supravegherea acestui organism, cu condiția ca această persoană juridică să nu obțină nici un profit personal ca urmare a măsurilor pe care le ia.

Statele membre notifică Comisia despre organismele oficiale responsabile. Comisia transmite această informație celorlalte state membre;