02014XC0701(01) — RO — 09.11.2018 — 002.001

Acest document are doar scop informativ și nu produce efecte juridice. Instituțiile Uniunii nu își asumă răspunderea pentru conținutul său. Versiunile autentice ale actelor relevante, inclusiv preambulul acestora, sunt cele publicate în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene și disponibile pe site-ul EUR-Lex. Aceste texte oficiale pot fi consultate accesând linkurile integrate în prezentul document.

Astfel cum a fost modificat prin:









▼B

Orientările Uniunii Europene privind ajutoarele de stat în sectoarele agricol și forestier și în zonele rurale pentru perioada 2014-2020

2014/C 204/01

CUPRINS PARTEA I. DISPOZIȚII COMUNE Capitolul 1. Introducere Capitolul 2. Domeniul de aplicare și definiții 2.1. Efectul PAC și al politicii de dezvoltare rurală asupra domeniului de aplicare 2.2. Domeniul de aplicare 2.3. Norme orizontale și instrumente de ajutor aplicabile în sectoarele agricol și forestier și în zonele rurale 2.4. Definiții 2.5. Ajutoarele notificabile Capitolul 3. Principiile comune de evaluare 3.1. Contribuția la un obiectiv de interes comun 3.2. Necesitatea intervenției statului 3.3. Caracterul adecvat al ajutoarelor 3.4. Efectul stimulativ și necesitatea ajutoarelor 3.5. Proporționalitatea ajutoarelor 3.6. Evitarea efectelor negative nejustificate asupra concurenței și a schimburilor comerciale 3.7. Transparență PARTEA II. CATEGORIILE DE AJUTOARE Capitolul 1. Ajutoarele în favoarea întreprinderilor care își desfășoară activitatea în domeniul producției primare, al prelucrării și al comercializării de produse agricole 1.1. Măsuri de dezvoltare rurală 1.1.1. Ajutoarele pentru investiții 1.1.1.1. Ajutoarele pentru investiții în active corporale și necorporale în exploatații agricole care au legătură cu producția agricolă primară 1.1.1.2. Ajutoarele pentru investiții care vizează conservarea patrimoniului cultural și natural aflat în cadrul exploatațiilor agricole 1.1.1.3. Ajutoarele pentru investiții privind mutarea clădirilor fermei 1.1.1.4. Ajutoarele pentru investiții în legătură cu prelucrarea și comercializarea de produse agricole 1.1.2. Ajutoarele la înființare pentru tinerii fermieri și pentru dezvoltarea fermelor mici 1.1.3. Ajutoarele pentru transferul exploatațiilor agricole 1.1.4. Ajutoarele la înființare destinate grupurilor și organizațiilor de producători din sectorul agricol 1.1.5. Ajutoarele pentru angajamente în materie de agromediu și climă și pentru angajamente în materie de bunăstare a animalelor 1.1.5.1. Ajutoarele pentru angajamente în materie de agromediu și climă 1.1.5.2. Ajutoarele pentru angajamente în materie de bunăstare a animalelor 1.1.6. Ajutoarele pentru dezavantaje legate de zonele Natura 2000 și de Directiva-cadru privind apa 1.1.7. Ajutoarele pentru zone care se confruntă cu constrângeri naturale sau cu alte constrângeri specifice 1.1.8. Ajutoarele pentru agricultura ecologică 1.1.9. Ajutoarele destinate producătorilor de produse agricole care participă la sisteme de calitate 1.1.10. Ajutoarele pentru acordarea de asistență tehnică în sectorul agricol 1.1.10.1. Ajutoarele pentru acțiuni de transfer de cunoștințe și de informare 1.1.10.2. Ajutoarele pentru servicii de consiliere 1.1.10.3. Ajutoarele pentru servicii de înlocuire în ferme 1.1.11. Ajutoarele pentru cooperare în sectorul agricol 1.2. Gestionarea riscurilor și a crizelor 1.2.1. Ajutoarele pentru compensarea pagubelor provocate producției agricole sau mijloacelor de producție agricolă și pentru prevenirea pagubelor 1.2.1.1. Ajutoarele pentru repararea pagubelor provocate de calamități naturale sau de evenimente excepționale 1.2.1.2. Ajutoarele pentru compensarea pagubelor provocate de un fenomen meteorologic nefavorabil care poate fi asimilat unei calamități naturale 1.2.1.3. Ajutoarele pentru costurile aferente prevenirii apariției, controlului și eradicării bolilor animalelor și organismelor dăunătoare plantelor și ajutoarele pentru repararea pagubelor provocate de bolile animalelor și organismelor dăunătoare plantelor 1.2.1.4. Ajutoarele pentru animale moarte 1.2.1.5. Ajutoarele destinate compensării pagubelor provocate de animale protejate 1.2.1.6. Ajutoarele pentru plata primelor de asigurare 1.2.1.7. Ajutoarele pentru contribuții financiare la fonduri mutuale 1.2.2. Ajutoarele pentru închiderea capacității de producție 1.2.2.1. Închiderea capacității din motive de sănătate a animalelor, de sănătate a plantelor sau de sănătate umană ori din motive de ordin sanitar, etic sau de mediu 1.2.2.2. Închiderea capacității din alte motive 1.3. Alte tipuri de ajutoare în sectorul agricol 1.3.1. Ajutoarele pentru sectorul creșterii animalelor 1.3.2. Ajutoarele pentru măsuri de promovare a produselor agricole 1.3.3. Ajutoarele pentru regiunile ultraperiferice și insulele mici din Marea Egee 1.3.4. Ajutoarele pentru consolidarea terenurilor agricole 1.3.5. Ajutoarele pentru salvarea și restructurarea întreprinderilor aflate în dificultate 1.3.6. Ajutoarele pentru cercetare și dezvoltare în sectorul agricol Capitolul 2. Ajutoarele pentru sectorul forestier care sunt cofinanțate de FEADR, sunt acordate ca finanțare națională suplimentară măsurilor cofinanțate respective sau sunt acordate ca simple ajutoare de stat 2.1. Investițiile în dezvoltarea zonelor forestiere și ameliorarea viabilității pădurilor 2.1.1. Ajutoarele pentru împădurire și crearea de suprafețe împădurite 2.1.2. Ajutorul pentru înființarea, regenerarea sau reînnoirea de sisteme agrosilvice 2.1.3. Ajutoarele pentru prevenirea și repararea pagubelor provocate pădurilor de incendii forestiere, de fenomene meteorologice nefavorabile care pot fi asimilate unei calamități naturale, de alte fenomene meteorologice nefavorabile, de infestări ale plantelor cu organisme dăunătoare și de evenimente catastrofale 2.1.4. Ajutoarele pentru investiții care îmbunătățesc reziliența și valoarea de mediu a ecosistemelor forestiere 2.1.5. Ajutoarele pentru investiții în tehnologii forestiere și în prelucrarea, mobilizarea și comercializarea de produse forestiere 2.1.6. Ajutoarele pentru investiții în infrastructură care au legătură cu dezvoltarea, modernizarea sau adaptarea sectorului forestier 2.2. Ajutoarele pentru dezavantaje legate de zonele forestiere Natura 2000 2.3. Ajutoarele pentru servicii de silvomediu, servicii climatice și conservarea pădurilor 2.4. Ajutoarele pentru acțiuni de transfer de cunoștințe și de informare în sectorul forestier 2.5. Ajutoarele pentru servicii de consiliere în sectorul forestier 2.6. Ajutoarele pentru cooperare în sectorul forestier 2.7. Ajutoarele la înființare destinate grupurilor și organizațiilor de producători din sectorul forestier 2.8. Alte ajutoare pentru sectorul forestier cu obiective în materie de ecologie, protecție și recreere 2.8.1. Ajutoarele pentru măsuri forestiere și intervenții specifice al căror obiectiv principal este să contribuie la menținerea sau la refacerea ecosistemului forestier și a biodiversității sau a peisajului tradițional 2.8.2. Ajutoarele pentru menținerea și îmbunătățirea calității solului în păduri și pentru asigurarea unei creșteri echilibrate și sănătoase a arborilor în sectorul forestier 2.8.3. Refacerea și întreținerea căilor naturale, ale elementelor și caracteristicilor peisajelor și ale habitatelor naturale ale animalelor în sectorul forestier 2.8.4. Ajutoare pentru întreținerea drumurilor pentru prevenirea incendiilor forestiere 2.8.5. Ajutoarele destinate reparării pagubelor provocate în păduri de animale reglementate prin lege 2.8.6. Ajutoarele pentru crearea de planuri de gestionare a pădurilor 2.9 Ajutoarele din sectorul forestier aliniate la măsurile de ajutor din sectorul agricol 2.9.1. Ajutoare pentru cercetare și dezvoltare în sectorul forestier 2.9.2. Ajutoare pentru consolidarea terenurilor forestiere Capitolul 3. Ajutoare în zonele rurale care sunt cofinanțate de FEADR sau acordate ca finanțare națională suplimentară pentru măsurile cofinanțate respective 3.1. Ajutoarele pentru investiții care vizează prelucrarea de produse agricole în produse neagricole și producția de bumbac sau pentru investiții în crearea și dezvoltarea de activități neagricole 3.2. Ajutoarele pentru servicii de bază și reînnoirea satelor în zonele rurale 3.3. Ajutoare la înființarea întreprinderilor care desfășoară activități neagricole în zonele rurale 3.4. Ajutoarele pentru angajamentele în materie de agromediu și climă destinate altor gestionari de terenuri și întreprinderilor care nu își desfășoară activitatea în sectorul agricol 3.5. Ajutoare acordate altor gestionari de terenuri pentru dezavantaje legate de zonele Natura 2000 3.6. Ajutoarele pentru transfer de cunoștințe și acțiuni de informare în zonele rurale 3.7. Ajutoarele pentru servicii de consiliere în zonele rurale 3.8. Ajutoare destinate fermierilor activi care participă la sisteme de calitate pentru bumbac sau produse alimentare 3.9. Ajutoarele pentru activități de informare și de promovare privind bumbacul și produsele alimentare care fac obiectul unui sistem de calitate 3.10. Ajutoarele pentru cooperare în zonele rurale 3.11. Ajutoarele pentru înființarea de fonduri mutuale PARTEA A TREIA. ASPECTE PROCEDURALE 1. Durata și evaluarea schemelor de ajutor 2. Clauză de revizuire 3. Raportare și monitorizare 4. Aplicarea prezentelor orientări 5. Propuneri pentru măsuri adecvate 6. Expirare

PARTEA I. DISPOZIȚII COMUNE

Capitolul 1. Introducere

(1) În conformitate cu articolul 107 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (denumit în continuare „tratatul”), „cu excepția derogărilor prevăzute de tratate, sunt incompatibile cu piața internă ajutoarele acordate de state sau prin intermediul resurselor de stat, sub orice formă, care denaturează sau amenință să denatureze concurența prin favorizarea anumitor întreprinderi sau a producerii anumitor bunuri, în măsura în care acestea afectează schimburile comerciale dintre statele membre”.

(2) Cu toate acestea, în pofida acestei interdicții generale, ajutoarele de stat pot fi necesare pentru a remedia disfuncționalitățile pieței, astfel încât să se asigure o economie funcțională și echitabilă. În consecință, tratatul permite acordarea de ajutoare de stat în ceea ce privește mai multe obiective în materie de politică. În mod special relevante pentru sectoarele agricol și forestier, în primul rând în conformitate cu articolul 107 alineatul (2) litera (b) din tratat, ajutoarele destinate reparării pagubelor provocate de calamități naturale sau de alte evenimente extraordinare sunt compatibile cu piața internă. În al doilea rând, în baza articolului 107 alineatul (3) litera (c) din tratat, Comisia poate considera ajutoarele de stat destinate să promoveze dezvoltarea economică a sectoarelor agricol și forestier și a zonelor rurale ca fiind compatibile cu piața internă, cu condiția ca acestea să nu modifice în mod nefavorabil condițiile schimburilor comerciale.

(3) În plus, din cauza specificității sectorului agricol, articolul 42 din tratat prevede că normele privind concurența se aplică producției și comercializării produselor agricole numai în măsura stabilită de Parlamentul European și de Consiliu.

(4) În prezentele orientări, Comisia stabilește condițiile și criteriile în temeiul cărora ajutoarele acordate sectoarelor agricol și forestier și pentru zonele rurale vor fi considerate compatibile cu piața internă, precum și criteriile de identificare a zonelor care îndeplinesc condițiile prevăzute la articolul 107 alineatul (3) din tratat. În ceea ce privește ajutoarele acordate în temeiul articolului 107 alineatul (2) litera (b), Comisia precizează, în prezentele orientări, condițiile care vor fi verificate pentru a se stabili dacă o măsură care constituie ajutor destinat reparării pagubelor provocate de calamități naturale sau de alte evenimente extraordinare face într-adevăr obiectul prevederilor respectivului articol.

(5) Ajutoarele de stat pentru promovarea dezvoltării economice a sectoarelor agricol și forestier și a zonelor rurale se înscriu în contextul mai larg al politicii agricole comune (denumită în continuare „PAC”). În cadrul PAC, Uniunea oferă sprijin financiar sectoarelor agricol și forestier și pentru zonele rurale. Întrucât efectele economice ale ajutoarelor de stat nu variază în funcție de tipul de finanțare, și anume, finanțare (chiar parțială) de către Uniune sau finanțare integrală de către statul membru, Comisia consideră că ar trebui, în principiu, să se asigure consecvența și coerența între politica sa în materie de control al ajutoarelor de stat și sprijinul care este acordat în cadrul politicii agricole comune a Uniunii. În consecință, utilizarea ajutoarelor de stat poate fi justificată numai dacă se respectă obiectivele acestei politici și, în special, obiectivele subiacente ale reformei PAC în perspectiva anului 2020 ( 1 ). Prin urmare, atunci când Comisia aplică și interpretează normele prezentelor orientări în cazul unor anumite scheme de ajutoare, aceasta ia în considerare normele și politicile PAC.

(6) Următoarele instrumente europene sunt în mod special relevante pentru aspectele referitoare la ajutoarele de stat acordate în cadrul PAC:

▼M1

(a) Regulamentul (UE) nr. 1144/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 octombrie 2014 privind acțiunile de informare și promovare referitoare la produsele agricole puse în aplicare pe piața internă și în țările terțe și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 3/2008 al Consiliului ( 2 );

▼B

(b) Regulamentul (UE) nr. 228/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 martie 2013 privind măsurile specifice din domeniul agriculturii în favoarea regiunilor ultraperiferice ale Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 247/2006 al Consiliului ( 3 ) și Regulamentul (UE) nr. 229/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 martie 2013 privind măsurile specifice din domeniul agriculturii în favoarea insulelor mici din Marea Egee și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1405/2006 al Consiliului ( 4 ). În temeiul acestor regulamente, programele de sprijin pot fi create astfel încât să ia în considerare handicapurile geografice și economice ale acestor regiuni;

(c) Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului ( 5 );

(d) Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 privind sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat din Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1698/2005 al Consiliului ( 6 ), care are ca obiectiv promovarea dezvoltării rurale durabile în întreaga Uniune, venind în completarea celorlalte instrumente ale PAC (cum ar fi plățile directe și măsurile de piață). Acesta contribuie la dezvoltarea în Uniune a unui sector agricol mai echilibrat din punct de vedere teritorial și al mediului, care protejează climatul și este rezilient, competitiv și inovator, precum și la dezvoltarea teritoriilor rurale;

(e) Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 privind finanțarea, gestionarea și monitorizarea politicii agricole comune și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 352/78, (CE) nr. 165/94, (CE) nr. 2799/98, (CE) nr. 814/2000, (CE) nr. 1290/2005 și (CE) nr. 485/2008 ale Consiliului ( 7 ).

(f) Regulamentul (UE) nr. 1307/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor norme privind plățile directe acordate fermierilor prin scheme de sprijin în cadrul politicii agricole comune și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 637/2008 al Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 73/2009 al Consiliului ( 8 ), care reglementează plățile directe acordate direct fermierilor sub formă de ajutor pentru venitul de bază în cadrul anumitor scheme de sprijin;

(g) Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de instituire a unei organizări comune a piețelor produselor agricole și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 922/72, (CEE) nr. 234/79, (CE) nr. 1037/2001 și (CE) nr. 1234/2007 ale Consiliului ( 9 ), care stabilește normele comune pentru piețele agricole. În special, aceste norme vizează intervenția publică pe piețe, cotele și schemele de ajutoare, standardele de comercializare și de producție și schimburile comerciale cu țările terțe.

(7) ►M1 PAC se bazează pe doi piloni: primul pilon este format din instrumentele care se referă la funcționarea piețelor agricole și a lanțului de aprovizionare cu alimente [Regulamentul (UE) nr. 228/2013, Regulamentul (UE) nr. 229/2013, Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 și Regulamentul (UE) nr. 1144/2014] și la plățile directe [Regulamentul (UE) nr. 1307/2013], condiționate de cerințele legale în materie de gestionare și de bunele condiții agricole și de mediu. ◄ Combinate, aceste măsuri oferă fermierilor din Uniune un nivel fundamental de sprijin, creând baza pentru menținerea caracterului durabil al agriculturii în întreaga Uniune. Măsurile din cadrul primului pilon sunt obligatorii pentru statele membre și, cu foarte puține excepții, nu există cofinanțare. Acest fapt asigură aplicarea unei politici comune în cadrul pieței interne. Al doilea pilon al PAC este politica de dezvoltare rurală, care este reglementată de Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 și care are drept obiectiv îmbunătățirea competitivității agriculturii, a gestionării durabile a resurselor naturale și a acțiunilor în materie de combatere a schimbărilor climatice și dezvoltarea teritorială echilibrată a zonelor rurale. Măsurile de dezvoltare rurală sunt în cea mai mare parte voluntare, de natură contractuală, cofinanțate, puse în aplicare în contextul unui cadru strategic și implementate prin intermediul unor programe de dezvoltare rurală conforme priorităților Uniunii în ceea ce privește dezvoltarea rurală la nivel național, regional și local.

(8) În conformitate cu articolul 39 alineatul (1) din tratat, PAC are ca obiective creșterea productivității agriculturii, asigurarea unui nivel de trai echitabil pentru populația agricolă, stabilizarea piețelor și garantarea siguranței aprovizionărilor care să ajungă la consumator la prețuri rezonabile. În conformitate cu articolul 39 alineatul (2) din tratat, în elaborarea PAC și a metodelor speciale pentru aplicarea acesteia trebuie să se aibă în vedere caracterul special al activității agricole care rezultă din structura socială a agriculturii și din discrepanțele structurale și naturale existente între diferitele regiuni agricole, necesitatea de a opera treptat modificări adecvate și faptul că agricultura este un sector strâns legat de ansamblul economiei.

(9) Agricultura trebuie să se adapteze la noile realități și să facă față unor provocări în ceea ce privește securitatea alimentară, mediul, schimbările climatice și menținerea vitalității economiei rurale. Pentru a răspunde acestor provocări majore, în comunicarea privind PAC în perspectiva anului 2020 ( 10 ), Comisia a evidențiat următoarele obiective ale PAC 2014-2020: (1) producția alimentară fiabilă, (2) gestionarea durabilă a resurselor naturale și acțiuni climatice, și (3) dezvoltarea teritorială echilibrată.

(10) În calitatea sa de componentă a PAC, politica de dezvoltare rurală 2014-2020 contribuie la realizarea următoarelor obiective: (1) favorizarea competitivității agriculturii, (2) asigurarea gestionării durabile a resurselor naturale și combaterea schimbărilor climatice, și (3) obținerea unei dezvoltări teritoriale echilibrate a economiilor și comunităților rurale, inclusiv crearea și menținerea locurilor de muncă. Aceste obiective ale dezvoltării rurale se realizează prin intermediul următoarelor priorități ale Uniunii în materie de dezvoltare rurală: (1) încurajarea transferului de cunoștințe și a inovării în agricultură, în silvicultură și în zonele rurale, (2) creșterea viabilității fermelor și a competitivității tuturor tipurilor de agricultură în toate regiunile și promovarea tehnologiilor agricole inovatoare și a gestionării durabile a pădurilor, (3) promovarea organizării lanțului alimentar, inclusiv prelucrarea și comercializarea de produse agricole, bunăstarea animalelor și gestionarea riscurilor în agricultură (4) refacerea, conservarea și consolidarea ecosistemelor care sunt legate de agricultură și silvicultură, (5) promovarea utilizării eficiente a resurselor și sprijinirea tranziției către o economie cu emisii reduse de carbon și rezilientă la schimbările climatice în sectoarele agricol, alimentar și forestier, și (6) promovarea incluziunii sociale, a reducerii sărăciei și a dezvoltării economice în zonele rurale ( 11 ).

(11) Obiectivele PAC, intră, de asemenea, în domeniul de aplicare al obiectivelor stabilite în Comunicarea Comisiei din 3 martie 2010 intitulată „Europa 2020 – O strategie europeană pentru o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii” ( 12 ) și în inițiativa sa emblematică pentru o Europă eficientă din punct de vedere energetic ( 13 ), care stabilește obiective în domenii precum competitivitatea, clima, energia și biodiversitatea.

(12) Politica privind ajutoarele de stat în sectoarele agricol și forestier și în zonele rurale trebuie, de asemenea, să fie integrată în cadrul inițiativei generale a Comisiei privind modernizarea ajutoarelor de stat. În comunicarea sa privind modernizarea ajutoarelor de stat ( 14 ), Comisia a anunțat trei obiective care urmează să fie urmărite prin intermediul modernizării controlului ajutoarelor de stat: (1) încurajarea creșterii durabile, inteligente și favorabile incluziunii pe o piață internă competitivă; (2) concentrarea controlului ex ante efectuat de Comisie asupra cazurilor cu cel mai mare impact asupra pieței interne, consolidând, în același timp, cooperarea cu Statele Membre în materie de aplicare a normelor privind ajutoarele de stat; și (3) eficientizarea prin simplificare a normelor și accelerarea procesului decizional. În special, comunicarea a invitat la adoptarea unei abordări comune în ceea ce privește revizuirea diferitelor orientări și cadre, având în vedere consolidarea pieței interne, promovarea unei eficacități sporite a cheltuielilor publice printr-o mai bună contribuție a ajutoarelor de stat la obiectivele de interes comun, o analiză mai riguroasă a efectului stimulativ, în vederea limitării la minimum a ajutoarelor și a evitării potențialelor efecte negative ale ajutoarelor asupra concurenței și a schimburilor comerciale. Condițiile privind compatibilitatea stabilite în prezentele orientări se bazează pe aceste principii comune de evaluare și se aplică schemelor de ajutoare și ajutoarelor individuale notificabile.

Capitolul 2. Domeniul de aplicare și definiții

2.1. Efectul PAC și al politicii de dezvoltare rurală asupra domeniului de aplicare

(13) În conformitate cu articolul 42 din tratat, în cazul produselor agricole enumerate în anexa I la tratat, normele privind ajutoarele de stat prevăzute la articolele 107-109 din tratat se aplică numai în măsura stabilită de Parlamentul European și de Consiliu.

(14) Ca regulă generală, în conformitate cu articolul 211 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 unică, normele privind ajutoarele de stat sunt aplicabile producției și comerțului cu produse agricole. ►M1 Cu toate acestea, există numeroase derogări de la acest principiu general care sunt prevăzute, printre altele, la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 228/2013, la articolul 17 din Regulamentul (UE) nr. 229/2013, la articolul 13 din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013, la articolul 211 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 și la articolul 27 din Regulamentul (UE) nr. 1144/2014. ◄

(15) În ceea ce privește sprijinul pentru dezvoltare rurală, principiul general al aplicabilității normelor privind ajutoarele de stat în contextul respectiv este prevăzut la articolul 81 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013. Articolul 81 alineatul (2) și articolul 82 din regulamentul menționat prevăd că normele privind ajutoarele de stat nu se aplică în cazul plăților efectuate de statele membre în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1305/2013 și în conformitate cu acesta, și nici în cazul finanțării naționale suplimentare care se încadrează în domeniul de aplicare al articolului 42 din tratat.

(16) Prin urmare, normele privind ajutoarele de stat nu se aplică nici cofinanțării sprijinului pentru dezvoltare rurală (atât în cazul componentei FEADR, cât și al componentei naționale), și nici finanțării naționale suplimentare care se adaugă sprijinului respectiv, cu condiția ca măsura în cauză să aibă legătură cu o activitate agricolă care se încadrează în domeniul de aplicare al articolului 42 din tratat și face parte din programul de dezvoltare rurală.

(17) Cu toate acestea, normele privind ajutoarele de stat se aplică pe deplin atât tuturor măsurilor de ajutor cofinanțate (atât în cazul componentei FEADR, cât și al componentei naționale), cât și finanțării naționale suplimentare pentru măsurile care nu se încadrează în domeniul de aplicare al articolului 42 din tratat, prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 1305/2013, în următoarele cazuri: (a) măsuri care sprijină activități în zonele rurale și (b) măsuri în sectorul forestier.

(18) În cazul în care un stat membru intenționează să finanțeze exclusiv din fonduri naționale (adică fără nicio cofinanțare din FEADR) o măsură care este concepută în mare parte în conformitate cu condițiile unei anumite măsuri de dezvoltare rurală („măsură similară unei măsuri de dezvoltare rurală”), normele privind ajutoarele de stat se aplică pe deplin, indiferent dacă măsura se încadrează sau nu în domeniul de aplicare al articolului 42 din tratat.

2.2. Domeniul de aplicare

(19) Comisia va aplica prezentele orientări schemelor de ajutoare și ajutoarelor individuale.

(20) Prezentele orientări se aplică ajutoarelor de stat pentru producția agricolă primară, pentru prelucrarea produselor agricole care are ca rezultat un alt produs agricol și pentru comercializarea de produse agricole.

(21) Pe baza considerațiilor generale prezentate în partea I secțiunea 2.1 din prezentele orientări, în vederea asigurării coerenței cu politica de dezvoltare rurală și a realizării simplificării în vederea asigurării conformității cu normele privind ajutoarele de stat, este oportun să se includă în prezentele orientări și anumite măsuri de dezvoltare rurală care nu se încadrează în domeniul de aplicare al articolului 42 din tratat, care sunt fie cofinanțate prin FEADR, fie prin finanțare națională suplimentară, sau măsuri similare unor măsuri de dezvoltare rurală finanțate exclusiv prin intermediul fondurilor naționale. Prin urmare, pe lângă sectorul agricol, prezentele orientări stabilesc criteriile de compatibilitate aplicabile ajutoarelor de stat pentru sectorul forestier și ajutoarelor pentru întreprinderi care își desfășoară activitatea în zonele rurale care, în caz contrar, nu se încadrează în domeniul de aplicare al articolului 42 din tratat.

(22) Atunci când analizează ajutoarele de stat și compatibilitatea lor cu principiile generale privind ajutoarele de stat, Comisia ia în considerare, în măsura posibilului, condițiile prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 1305/2013, în dispozițiile de punere în aplicare ale acestuia și în actul delegat.

(23) Având în vedere considerațiile de mai sus, prezentele orientări acoperă următoarele categorii de ajutoare:

(a) măsuri în sectorul agricol, finanțate exclusiv din fonduri naționale, care constau în:

(i) măsuri similare unor măsuri de dezvoltare rurală care nu se încadrează într-un program de dezvoltare rurală (partea II secțiunea 1.1 din prezentele orientări);

(ii) alte măsuri care nu fac obiectul Regulamentului (UE) nr. 1305/2013, cum ar fi anumite măsuri de gestionare a riscurilor și a crizelor, ajutoarele pentru sectorul creșterii animalelor și anumite măsuri de promovare (partea II secțiunile 1.2 și 1.3 din prezentele orientări);

(b) ajutoare pentru sectorul forestier, care pot fi:

(i) acordate sub forma unei componente a unui program de dezvoltare rurală sau ca finanțare națională suplimentară a unei astfel de măsuri de dezvoltare rurală (partea II secțiunile 2.1-2.7 din prezentele orientări);

(ii) finanțate exclusiv prin intermediul fondurilor naționale, sub forma

— unei măsuri similare măsurilor de dezvoltare pentru sectorul forestier prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 și acordate în conformitate cu condițiile prevăzute de prezentele orientări (partea II secțiunile 2.1-2.7 din prezentele orientări);

— alte ajutoare pentru sectorul forestier cu obiective ecologice, de protecție și de recreere (partea II secțiunea 2.8 din prezentele orientări);

— ajutoare pentru sectorul forestier aliniate măsurilor de ajutoare pentru sectorul agricol (partea II secțiunea 2.9 din prezentele orientări);

(c) ajutoare pentru întreprinderi care își desfășoară activitatea în zone rurale, care pot fi acordate ca:

(i) o măsură de ajutor inclusă într-un program de dezvoltare rurală, cofinanțată din FEADR în temeiul și în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1305/2013, în cazul în care măsura de ajutor de stat notificabilă este identică cu măsura din programul de dezvoltare rurală (partea II capitolul 3 din prezentele orientări); sau

(ii) finanțare națională suplimentară privind o măsură în cadrul unui program de dezvoltare rurală (partea II secțiunea 3 din prezentele orientări).

(24) Ajutorul pentru dezvoltare locală LEADER menționat la articolul 35 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 și la articolele 42-45 din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013, care implică proiecte individuale concepute și executate de parteneriate locale pentru rezolvarea unor probleme locale specifice, poate face obiectul prezentelor orientări în măsura în care îndeplinește condițiile aferente măsurilor conexe de dezvoltare rurală prevăzute în prezentele orientări.

(25) În principiu, prezentele orientări se aplică ajutoarelor pentru IMM-uri și pentru întreprinderi mari. Întreprinderile mari au tendința de a resimți în mai mică măsură decât IMM-urile efectele disfuncționalităților pieței. În plus, este mai probabil ca întreprinderile mari din sectoarele agricol și forestier și din zonele rurale să fie actori importanți pe piață și, în consecință, în cazuri specifice, ajutoarele acordate întreprinderilor mari pot denatura în mod special concurența și schimburile comerciale din cadrul pieței interne. Întrucât ajutoarele pentru întreprinderi mari din sectoarele agricol și forestier și din zonele rurale și pentru alte întreprinderi mari pot în mod potențial să denatureze în mod similar concurența, normele privind ajutoarele de stat pentru întreprinderi mari prevăzute în prezentele orientări ar trebui să fie armonizate cu normele generale privind ajutoarele de stat și ar trebui supuse principiilor comune de evaluare, astfel cum sunt stabilite în partea I capitolul 3 din prezentele orientări. Fără a se aduce atingere respectivelor principii comune de evaluare, în ceea ce privește măsurile de dezvoltare rurală, din motive de consecvență și coerență cu politica de dezvoltare rurală, normele privind ajutoarele de stat pentru întreprinderi mari ar trebui să fie aliniate la normele relevante ale Regulamentului (UE) nr. 1305/2013. În ceea ce privește măsurile de ajutor pentru sectorul creșterii animalelor, care nu se înscriu în domeniul de aplicare al Regulamentului (UE) nr. 1305/2013, Comisia își menține politica anterioară conform căreia întreprinderile mari ar trebui să fie în măsură să finanțeze ele însele costurile aferente acestor măsuri. Prin urmare, ajutoarele pentru sectorul creșterii animalelor ar trebui să fie limitate la IMM-uri.

(26) Întreprinderile în dificultate ( 15 ) sunt în principiu excluse din domeniul de aplicare al prezentelor orientări. Comisia consideră că atunci când o întreprindere se află în dificultate financiară, având în vedere faptul că însăși existența sa este în pericol, aceasta nu poate fi considerată un vehicul adecvat pentru promovarea altor obiective în materie de politică publică până când nu se asigură viabilitatea sa. Prin urmare, în cazul în care beneficiarul ajutorului se află în dificultate financiară, în sensul descris la punctul (35) subpunctul 15, ajutoarele vor fi evaluate în conformitate cu Liniile directoare privind ajutorul de stat pentru salvarea și restructurarea întreprinderilor aflate în dificultate ( 16 ), astfel cum au fost modificate sau înlocuite. Acest principiu nu se aplică ajutoarelor compensatorii pentru pagubele provocate de calamități naturale și de alte evenimente extraordinare, menționate în partea II secțiunile 1.2.1.1 și 2.1.3 din prezentele orientări, care sunt compatibile cu piața internă în temeiul articolului 107 alineatul (2) litera (b) din tratat. ►M1 Dacă dificultatea financiară a unei întreprinderi care își desfășoară activitatea în sectoarele agricol și forestier a fost cauzată de evenimentul de risc menționat în secțiunile 1.2.1.2, 1.2.1.3, 1.2.1.5, 2.1.3, 2.8.1 sau 2.8.5 din partea a II-a a prezentelor orientări, ajutoarele pentru compensarea pierderilor sau repararea pagubelor provocate de astfel de evenimente de risc și pentru acoperirea costurilor de eradicare a organismelor dăunătoare plantelor pot fi acordate în conformitate cu prezentele orientări și pot fi considerate în continuare compatibile cu piața internă în temeiul articolului 107 alineatul (3) litera (c) din tratat. În plus, din motive de protejare a sănătății publice și ținând seama de situațiile de urgență, nu ar trebui făcută nicio distincție, în anumite condiții, în ceea ce privește situația economică a unei întreprinderi, pentru acordarea de ajutoare pentru eliminarea și distrugerea animalelor moarte în temeiul secțiunii 1.2.1.4 și de ajutoare pentru măsurile de eradicare în cazul bolilor animalelor menționate în partea II secțiunea 1.2.1.3 punctul (375) din prezentele orientări. ◄

(27) În evaluarea ajutoarelor acordate unei întreprinderi care face obiectul unui ordin de recuperare neexecutat în urma unei decizii anterioare a Comisiei de declarare a unui ajutor ilegal și incompatibil cu piața internă, Comisia va lua în considerare cuantumul ajutorului care nu a fost încă recuperat ( 17 ). ►M1 Această dispoziție nu se aplică ajutoarelor pentru repararea pagubelor provocate de calamități naturale și evenimente extraordinare în temeiul articolului 107 alineatul (2) litera (b) din tratat. ◄

(28) Comisia nu va autoriza ajutoarele pentru activități conexe exportului către țări terțe sau către state membre care ar fi legate în mod direct de cantitățile exportate, ajutoarele condiționate de utilizarea produselor naționale în detrimentul produselor importate sau ajutoarele pentru înființarea și funcționarea unei rețele de distribuție sau pentru acoperirea oricăror alte cheltuieli conexe activităților de export. Ajutoarele pentru acoperirea costurilor aferente participării la târguri comerciale sau studiilor ori serviciilor de consultanță necesare pentru lansarea unui produs nou sau a unui produs existent pe o piață nouă nu constituie, în principiu, ajutoare pentru export.

(29) Se reamintește statelor membre faptul că sistemul de finanțare, de exemplu prin taxe parafiscale, ar trebui să fie notificat atunci când acesta face parte integrantă din măsura de ajutor (a se vedea punctele 41-44 din cauza T-275/11) ( 18 ).

(30) Comisia va evalua, de la caz la caz și în mod direct, în temeiul articolului 107 alineatul (3) din tratat, orice măsură de ajutor care nu face obiectul prezentelor orientări sau al oricărei norme relevante privind ajutoarele de stat, ținând seama de normele stabilite la articolele 107, 108 și 109 din tratat, de PAC și, prin analogie, de prezentele orientări, în măsura posibilului. Statele membre care notifică ajutoare pentru care nu fac obiectul prezentelor orientări vor trebui să demonstreze faptul că ajutoarele de stat în cauză îndeplinesc principiile comune de evaluare, stabilite în partea I capitolul 3 din prezentele orientări. Comisia va aproba măsurile respective numai în cazul în care contribuția pozitivă la dezvoltarea sectorului depășește în mod clar riscurile de denaturare a concurenței în cadrul pieței interne și de afectare a schimburilor comerciale dintre statele membre.

2.3. Norme orizontale și instrumente de ajutor aplicabile în sectoarele agricol și forestier și în zonele rurale

(31) În principiu, pentru eficientizarea prin simplificare a normelor privind ajutoarele de stat și având în vedere similitudinile dintre întreprinderile active în sectoarele agricol și forestier și în zonele rurale și alte întreprinderi, instrumentele generale privind ajutoarele de stat care stabilesc criteriile de compatibilitate a ajutoarelor sunt aplicabile sectoarelor acoperite de prezentele orientări. Acestea privesc în special Liniile directoare privind ajutorul de stat pentru salvarea și restructurarea întreprinderilor aflate în dificultate, Cadrul pentru ajutoarele de stat pentru cercetare, dezvoltare și inovare ( 19 ) astfel cum a fost modificat sau înlocuit, Orientările privind ajutoarele de stat pentru protecția mediului și energie pentru perioada 2014-2020 ( 20 ) astfel cum au fost modificate sau înlocuite, Orientările UE pentru aplicarea normelor privind ajutoarele de stat în cazul dezvoltării rapide a rețelelor de comunicații în bandă largă ( 21 ) astfel cum au fost modificate sau înlocuite, Orientările privind ajutoarele de stat pentru promovarea investițiilor de finanțare de risc ( 22 ) astfel cum au fost modificate sau înlocuite, Comunicarea Comisiei – Criterii pentru analiza compatibilității ajutoarelor de stat pentru formare care fac obiectul notificării individuale ( 23 ) astfel cum a fost modificată sau înlocuită, Comunicarea Comisiei – Criterii pentru analiza compatibilității ajutoarelor de stat pentru încadrarea în muncă a lucrătorilor defavorizați și a celor cu handicap, care fac obiectul notificării individuale ( 24 ) astfel cum a fost modificată sau înlocuită și instrumentele referitoare la serviciile de interes economic general ( 25 ).

(32) Instrumentele orizontale de mai sus se aplică producției, prelucrării și comercializării produselor agricole, dacă prezentele orientări nu prevăd norme specifice. Prezentele orientări se referă la anumite măsuri de ajutor pentru protecția mediului, cum ar fi ajutorul pentru angajamentele în materie de agromediu și climă si bunăstarea animalelor (partea II secțiunea 1.1.5), ajutoarele pentru dezavantajele legate de zonele Natura 2000 și de Directiva-cadru privind apa ( 26 ) (partea II secțiunea 1.1.6) și ajutoarele pentru agricultura ecologică (partea II secțiunea 1.1.8). Ajutoarele pentru investiții în scopul îndeplinirii unor obiective de mediu în domeniul producției agricole primare sunt evaluate în conformitate cu normele prevăzute în partea II secțiunea 1.1.1.1 din prezentele orientări. Ajutoarele pentru protecția mediului pentru întreprinderile active în prelucrarea și comercializarea produselor agricole vor fi declarate compatibile cu piața internă în temeiul articolul 107 alineatul (3) litera (c) din tratat, în cazul în care îndeplinesc condițiile din Orientările privind ajutoarele de stat pentru protecția mediului și energie pentru perioada 2014-2020. Ajutoarele pentru investiții în economisirea de energie, biocarburant și energiile regenerabile sunt excluse din domeniul de aplicare al capitolelor 2 și 3 din partea II a prezentelor orientări, aceste ajutoare trebuind să fie acordate în conformitate cu Orientările privind ajutoarele de stat pentru protecția mediului și energie pentru perioada 2014-2020, dacă nu sunt exceptate de la obligația de notificare. Cu toate acestea, ajutoarele pentru investiții aferente producției primare de produse agricole legate de producția de energie din surse regenerabile sau producția de biocombustibili pe exploatații pot face obiectul prezentelor orientări, cu condiția ca producția să nu depășească consumul mediu anual de combustibili sau de energie din exploatația agricolă în cauză (secțiunea 1.1.1.1).

(33) Orientările privind ajutoarele de stat regionale aferente perioadei 2014-2020 ( 27 ) nu se aplică ajutoarelor pentru producția de produse agricole primare date fiind caracteristicile specifice ale sectorului. Acestea se aplică însă prelucrării și comercializării de produse agricole în limitele stabilite în prezentele orientări.

(34) Atât normele generale privind ajutoarele de stat, cât și dispozițiile mai specifice ale prezentelor orientări se pot aplica întreprinderilor care își desfășoară activitatea în sectorul forestier sau în zonele rurale. După caz, ajutoarele pentru întreprinderile care își desfășoară activitatea în sectorul forestier sau în zonele rurale pot fi, de asemenea, considerate compatibile în condițiile stabilite în normele generale ale Uniunii privind ajutoarele de stat și în conformitate cu acestea (în special cu Orientările privind ajutoarele de stat regionale pentru perioada 2014-2020, cu Cadrul pentru ajutoarele de stat pentru cercetare, dezvoltare și inovare și cu Orientările privind ajutoarele de stat pentru protecția mediului și energie pentru perioada 2014-2020).

2.4. Definiții

(35) În sensul prezentelor orientări:

1. „ajutoare” înseamnă orice măsură care îndeplinește toate criteriile prevăzute la articolul 107 alineatul (1) din tratat;

2. „sector agricol” înseamnă toate întreprinderile care își desfășoară activitatea în domeniul producției primare, al prelucrării și al comercializării de produse agricole;

3. „produse agricole” înseamnă produsele enumerate în anexa I la tratat, cu excepția produselor pescărești și de acvacultură enumerate în anexa I la Regulamentul (UE) nr. 1379/2013 al Parlamentului European și al Consiliului ( 28 );

4. „schemă de ajutoare” înseamnă orice act pe baza căruia, fără să fie nevoie de măsuri de punere în aplicare suplimentare, pot fi acordate ajutoare individuale întreprinderilor definite în cadrul actului într-un mod general și abstract, precum și orice act pe baza căruia pot fi acordate ajutoare care nu sunt legate de un proiect specific, uneia sau mai multor întreprinderi, pentru o perioadă nedefinită de timp și/sau într-un cuantum nedefinit;

5. „regiuni ultraperiferice” înseamnă regiunile menționate la articolul 349 primul paragraf din tratat;

6. „insule mici din Marea Egee” înseamnă insulele mici menționate la articolul 1 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 229/2013 ( 29 );

7. „program de dezvoltare rurală” înseamnă un program de dezvoltare rurală astfel cum se prevede la articolul 6 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013;

8. „activitate agricolă” înseamnă producția, prelucrarea și comercializarea de produse agricole;

9. „pădure” înseamnă un teren care se întinde pe mai mult de 0,5 hectare, cu arbori mai înalți de 5 metri și cu un coronament de peste 10 % sau cu arbori care pot atinge aceste praguri in situ; sunt excluse terenurile utilizate în mod predominant în scopuri agricole sau urbane. Un stat membru sau o regiune poate opta pentru aplicarea altei definiții a pădurii, pe baza legislației naționale în vigoare sau a sistemului național de inventariere existent. Statele membre sau regiunile trebuie să furnizeze definiția în notificare, iar atunci când se referă la o măsură de dezvoltare rurală, definiția ar trebui să fie furnizată în cadrul programului de dezvoltare rurală;

10. „producție agricolă primară” înseamnă producția de produse ale solului și ale creșterii animalelor, enumerate în anexa I la tratat, fără a se mai efectua o altă operațiune de modificare a naturii produselor respective;

11. „prelucrarea produselor agricole” înseamnă orice operațiune efectuată asupra unui produs agricol care are drept rezultat un produs care este, de asemenea, un produs agricol, cu excepția activităților desfășurate în cadrul fermelor care sunt necesare în vederea pregătirii unui produs animal sau vegetal pentru prima vânzare;

12. „comercializarea produselor agricole” înseamnă deținerea sau expunerea unui produs agricol în vederea vânzării, a punerii în vânzare, a livrării sau a oricărei alte forme de introducere pe piață, cu excepția primei vânzări de către un producător primar către revânzători sau prelucrători și a oricărei alte activități de pregătire a produsului pentru această primă vânzare; o vânzare efectuată de un producător primar către consumatorii finali este considerată comercializare de produse agricole în cazul în care se desfășoară în spații separate, rezervate acestui scop;

13. „IMM-uri” sau „microîntreprinderi și întreprinderi mici și mijlocii” înseamnă întreprinderi care îndeplinesc criteriile prevăzute în anexa I la Regulamentul (UE) nr. 702/2014 al Comisiei ( 30 );

14. „întreprinderi mari” înseamnă întreprinderile care nu îndeplinesc criteriile prevăzute în anexa I la Regulamentul (UE) nr. 702/2014 al Comisiei;

15. „întreprindere în dificultate” înseamnă o întreprindere care se află în cel puțin una din situațiile următoare:

(a) în cazul societăților cu răspundere limitată (altele decât IMM-uri care sunt înființate de mai puțin de trei ani), în care mai mult de jumătate din capitalul său social subscris a dispărut din cauza pierderilor acumulate. Această situație survine atunci când deducerea pierderilor acumulate din rezerve (și din toate celelalte elemente considerate în general ca făcând parte din fondurile proprii ale societății) conduce la un rezultat negativ care depășește jumătate din capitalul social subscris. În sensul acestei dispoziții, „societate cu răspundere limitată” se referă în special la tipurile de societăți menționate în anexa I la Directiva 2013/34/UE a Parlamentului European și al Consiliului ( 31 ), iar „capital social” include, dacă este cazul, orice capital suplimentar;

(b) în cazul unei societăți comerciale în care cel puțin unii dintre asociați au răspundere nelimitată pentru creanțele societății (altele decât IMM-uri care sunt înființate de mai puțin de trei ani), în care mai mult de jumătate din capitalul său social subscris a dispărut din cauza pierderilor acumulate. În sensul prezentei dispoziții, „o societate comercială în care cel puțin unii dintre asociați au răspundere nelimitată pentru creanțele societății” se referă în special la acele tipuri de societăți menționate în anexa II la Directiva 2013/34/UE;

(c) atunci când întreprinderea face obiectul unei proceduri colective de insolvență sau îndeplinește criteriile prevăzute în dreptul intern pentru ca o procedură colectivă de insolvență să fie deschisă la cererea creditorilor săi;

(d) atunci când întreprinderea a primit ajutor pentru salvare și nu a rambursat încă împrumutul sau nu a încetat garanția sau a primit ajutoare pentru restructurare și face încă obiectul unui plan de restructurare;

(e) în cazul unei întreprinderi care nu este un IMM, atunci când, în ultimii doi ani:

(i) raportul datorii/capitaluri proprii al întreprinderii este mai mare de 7,5 ; precum și

(ii) capacitatea de acoperire a dobânzilor calculată pe baza EBITDA se situează sub valoarea 1,0 ;

16. „exploatație agricolă” înseamnă o unitate care cuprinde terenurile, spațiile și instalațiile utilizate pentru producția agricolă primară;

17. „intensitatea ajutorului” înseamnă cuantumul brut al ajutorului exprimat ca procent din costurile eligibile, înainte de deducerea impozitelor sau a altor taxe;

18. „ajutor individual” înseamnă un ajutor ad-hoc și acordarea de ajutoare unor beneficiari individuali pe baza unei scheme de ajutoare;

19. „ajutor ad-hoc” înseamnă ajutorul care nu este acordat pe baza unei scheme de ajutoare;

20. „echivalent subvenție brută” înseamnă cuantumul ajutorului în cazul în care acesta ar fi acordat sub formă de subvenție beneficiarului, înainte de orice deducere de impozit sau de alte taxe;

21. „data acordării ajutorului” înseamnă data la care dreptul legal de a primi ajutorul este conferit beneficiarului în temeiul regimului juridic național aplicabil;

22. „grup și organizație de producători” înseamnă un grup înființat sau o organizație înființată în scopul:

(a) adaptării producției și a produselor producătorilor care sunt membri ai respectivelor grupuri sau organizații de producători la cerințele pieței; sau

(b) al introducerii în comun a mărfurilor pe piață, inclusiv pregătirea pentru vânzare, centralizarea vânzărilor și aprovizionarea angrosiștilor; sau

(c) stabilirii unor norme comune privind informarea asupra producției, acordând o atenție deosebită recoltării și disponibilității; sau

(d) al altor activități care pot fi desfășurate de grupuri sau de organizații de producători, cum ar fi dezvoltarea competențelor în materie de antreprenoriat și comercializare, precum și organizarea și facilitarea proceselor de inovare;

23. „avans rambursabil” reprezintă un împrumut pentru un proiect, care este plătit în una sau mai multe tranșe și ale cărui condiții de rambursare depind de rezultatul proiectului;

24. „organisme dăunătoare plantelor” înseamnă organisme dăunătoare, astfel cum sunt definite la articolul 2 alineatul (1) litera (e)din Directiva 2000/29/CE a Consiliului ( 32 );

25. „începerea proiectului sau a activității” înseamnă, în funcție de care are loc primul, fie începerea activităților sau a lucrărilor de construcție privind investiția, fie primul angajament cu caracter juridic obligatoriu de a comanda echipamente sau de a contracta servicii, fie orice alt angajament prin care proiectul sau activitatea devine ireversibilă; nu se consideră că achiziționarea de terenuri și lucrările pregătitoare, cum ar fi obținerea permiselor și efectuarea studiilor de fezabilitate, marchează începerea lucrărilor sau a activității. Se consideră că achiziționarea de terenuri prevăzută la punctul (144) lietra (a) a doua teză, la punctul (502) litera (a) a doua teză și la punctul (635) litera (a), în cazul în care costurile eligibile pentru achiziționarea terenurilor sunt egale cu 100 % din costurile de investiție eligibile, marchează începerea lucrărilor la proiect sau a activității;

26. „versiune ulterioară a unei scheme fiscale” înseamnă o schemă sub forma unor avantaje fiscale, care constituie o versiune modificată a unei scheme existente anterior sub formă de avantaje fiscale și care o înlocuiește pe aceasta din urmă;

27. „animale moarte” înseamnă animalele ucise prin eutanasie, cu sau fără diagnostic exact, ori care au murit, inclusiv animalele născute moarte sau nenăscute, în cadrul unei ferme sau în orice alt spațiu ori în timpul transportului, dar care nu au fost sacrificate pentru consumul uman;

28. „animal protejat” înseamnă orice animal protejat fie de legislația Uniunii, fie de legislația națională;

29. „tânăr fermier” înseamnă o persoană cu vârsta de până la 40 de ani la data depunerii cererii de ajutor, care deține competențele și calificările profesionale adecvate și care se stabilește pentru prima dată într-o exploatație agricolă ca șef al respectivei exploatații;

30. „proiect mare de investiții” înseamnă o investiție în zonele rurale, după cum este menționat în partea II capitolul 3 din prezentele orientări, cu costuri eligibile care depășesc 50 de milioane EUR, calculate la prețurile și la cursul de schimb în vigoare la data acordării ajutorului;

31. „cuantumul ajustat al ajutoarelor” înseamnă cuantumul maxim permis al ajutoarelor pentru un proiect mare de investiții, calculat conform formulei: cuantumul maxim al ajutorului = R × (50 + 0,50 × B + 0,34 × C), unde R este intensitatea maximă a ajutorului aplicabilă în zona respectivă, excluzând intensitatea crescută ajutorului pentru IMM-uri. B este partea din costurile eligibile cuprinsă între 50 de milioane EUR și 100 de milioane EUR; C este partea din costurile eligibile mai mare de 100 de milioane EUR;

32. „active corporale” înseamnă active precum terenuri, clădiri și instalații, utilaje și echipamente;

33. „active necorporale” înseamnă active care nu au o concretizare fizică sau financiară precum brevete, licențe, know-how sau alte drepturi de proprietate intelectuală;

34. „fenomen meteorologic nefavorabil care poate fi asimilat unei calamități naturale” înseamnă condiții meteorologice nefavorabile cum sunt înghețul, furtunile și grindina, gheața, ploile torențiale sau seceta severă care distrug mai mult de 30 % din producția mediecalculată pe baza a trei ani precedenți sau în funcție de o medie pe trei ani bazată pe cei cinci ani precedenți, valoarea cea mai mare și valoarea cea mai mică fiind excluse;

35. „alte fenomene meteorologice nefavorabile” înseamnă condiții meteorologice nefavorabile care nu îndeplinesc condițiile de la punctul (35) subpunctul 34 din prezentele orientări;

36. „incident de mediu” înseamnă apariția unui caz specific de poluare, de contaminare sau de degradare în ceea ce privește calitatea mediului, legată de un eveniment specific și limitată din punct de vedere geografic, care distruge peste 30 % din producția anuală medie a întreprinderii active în sectorul agricol în cei trei ani precedenți sau din media pe trei ani bazată pe cei cinci ani precedenți, valoarea cea mai mare și valoarea cea mai mică fiind excluse. Sunt excluse riscurile generale de mediu care nu sunt legate de un eveniment specific, cum ar fi schimbările climatice sau poluarea atmosferică;

37. „eveniment catastrofal” înseamnă un eveniment neprevăzut de natură biotică sau abiotică, provocat de acțiunea oamenilor, care generează perturbări importante ale structurilor forestiere, cauzând, în cele din urmă, importante pagube economice sectorului forestier;

38. „standarde ale Uniunii” înseamnă standardele obligatorii prevăzute de legislația Uniunii care stabilesc nivelul care trebuie să fie atins de fiecare întreprindere în parte, în special în ceea ce privește mediul, igiena și bunăstarea animalelor; în consecință, standardele sau obiectivele stabilite la nivelul Uniunii care sunt obligatorii din punct de vedere juridic pentru statele membre, însă nu și pentru întreprinderile individuale, nu sunt considerate a fi standarde ale Uniunii;

39. „investiție neproductivă” înseamnă o investiție care nu generează o creștere semnificativă a valorii sau a rentabilității exploatației;

40. „investiții în scopul respectării unui standard al Uniunii” înseamnă investițiile efectuate pentru respectarea unui standard al Uniunii după expirarea perioadei de tranziție prevăzute de legislația Uniunii;

41. „consiliere” înseamnă servicii complete de consiliere acordate în cadrul unui singur contract;

42. „registru genealogic” înseamnă orice inventar, registru, fișier sau suport de stocare a datelor:

(a) care este ținut de o organizație sau de o asociație a crescătorilor recunoscută oficial de un stat membru în care a fost constituită organizația sau asociația crescătorilor; precum și

(b) în care sunt înscrise sau înregistrate animalele de reproducție de rasă pură, dintr-o anumită rasă, cu menționarea ascendenților lor;

43. „fermier activ” înseamnă un fermier activ în sensul articolului 9 din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013;

44. „regiuni mai puțin dezvoltate” înseamnă regiunile în care produsul intern brut (PIB-ul) pe cap de locuitor este mai mic de 75 % din PIB-ul mediu al UE-27;

45. „UE-25” înseamnă cele 25 de state membre ale Uniunii care erau state membre ale Uniunii în mai 2005;

46. „UE-27” înseamnă cele 27 de state membre ale Uniunii care erau state membre ale Uniunii în ianuarie 2007;

47. „lucrări de investiții” înseamnă lucrări executate de fermier personal sau de angajați ai acestuia, care creează un activ;

48. „infrastructură la scară redusă” înseamnă o infrastructură ale cărei costuri eligibile sunt limitate la 2 milioane EUR;

49. „biocombustibil de origine alimentară” înseamnă biocombustibil produs din cereale și alte culturi bogate în amidon, culturi de plante zaharoase și de plante oleaginoase, astfel cum este definit în propunerea Comisiei de Directivă a Parlamentului European și a Consiliului de modificare a Directivei 98/70/CE privind calitatea benzinei și a motorinei și de modificare a Directivei 2009/28/CE privind promovarea utilizării energiei din surse regenerabile ( 33 );

50. „suprafață agricolă” înseamnă orice suprafață de teren arabil, de pășune permanentă și de fâneață permanentă sau cultivată cu culturi permanente, astfel cum este definită la articolul 4 din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013;

51. „alt gestionar de terenuri” înseamnă o întreprindere care administrează terenuri, dar nu este o întreprindere care își desfășoară activitatea în sectorul agricol;

52. „cost de tranzacție” înseamnă un cost suplimentar aferent îndeplinirii unui angajament, dar care nu este direct imputabil punerii în aplicare a acestuia sau nu este inclus în costurile sau în pierderile de venit care sunt compensate în mod direct și care poate fi calculat pe baza unui cost standard;

53. în sensul conservării resurselor genetice în agricultură și în silvicultură:

(a) „conservare in situ”: în agricultură, înseamnă conservarea materialului genetic în ecosistemul său și în mediul său natural, precum și menținerea și reconstituirea populațiilor viabile, în mediul lor natural pentru speciile sau rasele sălbatice ori în mediul agricol în care acestea și-au dezvoltat caracteristicile distinctive pentru rasele de animale de crescătorie sau speciile vegetale cultivate;

(b) „conservare in situ”: în silvicultură, înseamnă conservarea materialului genetic în ecosistemul său și în mediul său natural, precum și menținerea și reconstituirea populațiilor de specii viabile în mediul lor natural;

(c) „conservare în exploatațiile agricole sau forestiere”: înseamnă conservarea in situ și dezvoltarea la nivelul exploatației agricole sau forestiere;

(d) „conservare ex situ”: înseamnă conservarea materialului genetic agricol sau forestier în afara mediului său natural;

(e) „colectare ex situ”: înseamnă colectarea materialului genetic agricol sau forestier conservat în afara mediului său natural;

54. „produse alimentare” înseamnă produsele alimentare care nu sunt produse agricole și care sunt enumerate în anexa I la Regulamentul (UE) nr. 1151/2012 al Parlamentului European și al Consiliului ( 34 ).

55. „costuri fixe care rezultă din participarea la un sistem de calitate” înseamnă costurile aferente aderării la un sistem de calitate care beneficiază de sprijin și cotizația anuală de participare la sistemul de calitate respectiv, inclusiv, dacă este necesar, cheltuielile aferente controalelor care trebuie efectuate pentru verificarea respectării caietului de sarcini al sistemului de calitate;

56. „lanț scurt de aprovizionare” înseamnă un lanț de aprovizionare care implică un număr limitat de operatori economici angajați în activități de cooperare și de dezvoltare economică locală, precum și relații geografice și sociale strânse între producători, prelucrători și consumatori;

57. „membru al unei gospodării agricole” înseamnă o persoană fizică sau juridică ori un grup de persoane fizice sau juridice, oricare ar fi statutul juridic al grupului și al membrilor acestuia în temeiul dreptului național, cu excepția lucrătorilor agricoli. În cazul în care se consideră că o persoană juridică sau un grup de persoane juridice este membru al gospodăriei agricole, membrul respectiv trebuie să desfășoare o activitate agricolă în cadrul fermei în momentul depunerii cererii de ajutor;

58. „cluster” înseamnă o grupare de întreprinderi independente, inclusiv întreprinderi nou-înființate, întreprinderi mici, mijlocii și mari, precum și organisme consultative și/sau organizații de cercetare, menită să stimuleze activitatea economică/inovatoare prin promovarea interacțiunilor intensive, a utilizării în comun a facilităților și a schimbului de cunoștințe și expertiză, precum și a contribuției în mod eficace la transferul de cunoștințe, la interconectare și la diseminarea informațiilor în rândul întreprinderilor din cluster;

59. „mic operator” înseamnă o microîntreprindere, astfel cum este definită în Recomandarea 2003/361 a Comisiei ( 35 ), sau o persoană fizică care nu este implicată în activități economice în momentul în care solicită ajutoare;

60. „piețe locale” înseamnă:

(a) piețe într-o rază de 75 km față de ferma de origine a produsului, rază în cadrul căreia trebuie să aibă loc activitățile de prelucrare și de vânzare către consumatorul final; sau

(b) piețe în privința cărora programul de dezvoltare rurală în cauză stabilește o rază kilometrică față de ferma de origine a produsului, rază în cadrul căreia trebuie să aibă loc activitățile de prelucrare și de vânzare către consumatorul final; sau

(c) piețe în privința cărora programul de dezvoltare rurală în cauză stabilește o definiție alternativă convingătoare;

61. „costuri ale testelor de encefalopatie spongiformă transmisibilă (EST) și encefalopatie spongiformă bovină (ESB)” înseamnă toate costurile, inclusiv cele aferente kiturilor de testare și prelevării, transportului, examinării, depozitării și distrugerii eșantioanelor, prelevarea de probe și testarea de laborator necesare în conformitate cu capitolul C din anexa X la Regulamentul (CE) nr. 999/2001 al Parlamentului European și al Consiliului ( 36 );

62. „organism de cercetare și de diseminare a cunoștințelor” înseamnă o entitate (cum ar fi universitățile sau institutele de cercetare, agențiile de transfer de tehnologie, intermediarii în domeniul inovării, entitățile colaborative fizice sau virtuale orientate spre cercetare), oricare ar fi statutul său juridic (organizație de drept public sau de drept privat) sau modalitatea sa de finanțare, al cărei obiectiv principal este de a efectua în mod independent activități de cercetare fundamentală, de cercetare industrială sau de dezvoltare experimentală, astfel cum sunt definite în Cadrul pentru ajutoarele de stat pentru cercetare, dezvoltare și inovare, sau de a disemina la scară largă rezultatele unor astfel de activități prin predare, publicare sau transfer de cunoștințe. În cazul în care o astfel de entitate desfășoară și activități economice, finanțarea, costurile și veniturile activităților economice trebuie să fie contabilizate separat. Întreprinderile care pot exercita influență asupra unei astfel de entități, de exemplu, în calitate de acționari sau de membri, nu pot beneficia de acces preferențial la capacitățile de cercetare ale acesteia sau la rezultatele generate de aceasta;

63. „concurență deplină” înseamnă o situație în care condițiile tranzacției dintre părțile contractante nu diferă de cele care ar fi prevăzute între întreprinderi independente și nu conțin niciun element de coluziune. Se consideră că instituirea unei proceduri de atribuire deschise, transparente și necondiționale pentru tranzacția în cauză îndeplinește principiul concurenței depline;

64. „gestionare durabilă a pădurilor” înseamnă folosirea pădurilor și a terenurilor forestiere într-un mod și într-un ritm care să le mențină biodiversitatea, productivitatea, capacitatea de regenerare, vitalitatea și potențialul de a îndeplini, acum și în viitor, funcții ecologice, economice și sociale relevante la nivel local, național și global și care să nu producă daune altor ecosisteme;

65. „sisteme agrosilvice” înseamnă sistemele de utilizare a terenurilor care asociază silvicultura și agricultura pe aceleași suprafețe;

66. „arbori cu creștere rapidă” înseamnă specii forestiere cu ciclu scurt de producție, arborii fiind cultivați cu o perioadă de rotație cuprinsă între 8 și 20 de ani;

67. „arbori cu ciclu scurt de producție” înseamnă speciile de arbori încadrate la codul NC 0602 90 41 care urmează să fie definite de statele membre, care constau în culturi lemnoase perene ai căror portaltoi sau butași rămân în sol după recoltare, iar în următorul sezon răsar lăstari noi și al căror ciclu maxim de recoltare urmează să fie stabilit de statele membre, astfel cum se prevede la articolul 4 alineatul (1) litera (k) din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013;

68. „zone slab populate” înseamnă zonele acceptate de către Comisie cu acest statut în deciziile individuale referitoare la hărțile ajutoarelor regionale pentru perioada 1 iulie 2014-31 decembrie 2020;

69. „zone «a»” înseamnă zonele desemnate într-o hartă a ajutoarelor regionale aprobată pentru perioada 1 iulie 2014-31 decembrie 2020, în aplicarea prevederilor articolului 107 alineatul (3) litera (a) din tratat;

70. „zone «c»” înseamnă zonele desemnate într-o hartă a ajutoarelor regionale aprobată pentru perioada 1 iulie 2014-31 decembrie 2020, în aplicarea prevederilor articolului 107 alineatul (3) litera (c) din tratat;

71. „regiune NUTS 3” înseamnă o unitate teritorială corespunzătoare nivelului 3 din Nomenclatorul unităților teritoriale de statistică în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1059/2003 al Parlamentului European și al Consiliului ( 37 );

72. „zone «c» nepredefinite” înseamnă zonele pe care un stat membru le desemnează în mod discreționar ca zone „C”, cu condiția ca statul membru să demonstreze că aceste zone îndeplinesc anumite criterii socioeconomice și că aceste zone sunt desemnate într-o hartă a ajutoarelor regionale aprobată pentru perioada 1 iulie 2014-31 decembrie 2020, în aplicarea prevederilor articolului 107 alineatul (3) litera (c) din tratat;

73. „foste zone «a»” înseamnă zonele desemnate ca zone „a” într-o hartă regională aprobată pentru perioada 1 ianuarie 2011-30 iunie 2014;

74. „hartă a ajutoarelor regionale” înseamnă lista zonelor desemnate de un stat membru conform condițiilor prevăzute de Orientările privind ajutoarele de stat regionale pentru perioada 2014-2020 și aprobată de Comisie;

75. „prelucrarea produselor agricole în produse neagricole” înseamnă orice operațiune efectuată asupra unui produs agricol și care are drept rezultat un produs care nu este un produs agricol;

76. „plan de evaluare” înseamnă un document care conține cel puțin următoarele elemente minime: obiectivele schemei de ajutoare care va fi evaluată; întrebările din cadrul evaluării; indicatorii de rezultat; metodologia avută în vedere pentru efectuarea evaluării; cerințele privind colectarea datelor; calendarul propus al evaluării, inclusiv data prezentării raportului final de evaluare; descrierea organismului independent care efectuează evaluarea sau a criteriilor care vor fi utilizate pentru selectarea acestuia și modalitățile prin care se asigură că evaluarea devine publică.

2.5. Ajutoarele notificabile

(36) În cazul în care sunt îndeplinite condițiile prevăzute la articolul 107 alineatul (1) din tratat, statele membre trebuie să notifice Comisiei ajutoarele acordate în sectoarele agricol și forestier și în zonele rurale în temeiul articolului 108 alineatul (3) din tratat și nu pun în aplicare măsura propusă înainte de pronunțarea unei decizii finale în cadrul acestei proceduri, cu excepția măsurilor care îndeplinesc condițiile prevăzute de un regulament de exceptare pe categorii.

(37) Ajutoarele individuale acordate pe baza unei scheme de ajutoare fac în continuare obiectul obligației de notificare în temeiul articolului 108 alineatul (3) din tratat, în cazul în care ajutoarele depășesc următoarele praguri de notificare:

(a) pentru ajutoarele individuale pentru investiții privind prelucrarea produselor agricole și comercializarea acestora în conformitate cu partea II secțiunea 1.1.1.4 din prezentele orientări: costurile eligibile mai mari de 25 milioane EUR sau în cazul în care echivalentul-subvenție brut depășește 12 milioane EUR;

(b) pentru ajutoarele pentru campaniile de promovare în conformitate cu partea II secțiunea 1.3.2 din prezentele orientări: campaniile de promovare cu un buget anual de peste 5 milioane EUR;

(c) pentru ajutoarele individuale pentru investiții acordate în conformitate cu partea II capitolul 3 secțiunile 3.1, 3.2, 3.6 și 3.10 din prezentele orientări:







Intensitatea ajutorului Pragul de notificare 10 % 7,5 milioane EUR; 15 % 11,25 milioane EUR; 25 % 18,75 milioane EUR; 35 % 26,25 milioane EUR; 50 % și peste 37,5 milioane EUR;

Capitolul 3. Principiile comune de evaluare

(38) Pentru a evalua dacă o măsură de ajutor notificată poate fi considerată compatibilă cu piața internă în temeiul articolului 107 alineatul (3) din tratat, Comisia analizează în general dacă modul în care este concepută măsura de ajutor asigură faptul că impactul pozitiv al ajutorului în ceea ce privește un obiectiv de interes comun este mai mare decât potențialele sale efecte negative asupra schimburilor comerciale și a concurenței.

(39) Comunicarea privind modernizarea ajutoarelor de stat a făcut apel la identificarea și definirea unor principii comune aplicabile evaluării de către Comisie a compatibilității tuturor măsurilor de ajutor puse în aplicare. În acest scop, Comisia va considera că o măsură de ajutor este compatibilă cu tratatul numai în cazul în care îndeplinește fiecare dintre următoarele criterii:

(a) contribuția la un obiectiv de interes comun bine definit: o măsură de ajutor de stat trebuie să vizeze un obiectiv de interes comun în conformitate cu articolul 107 alineatul (3) din tratat;

(b) necesitatea intervenției statului: o măsură de ajutor de stat trebuie să vizeze situațiile în care ajutorul poate aduce o îmbunătățire substanțială pe care piața nu este în măsură să o furnizeze prin mijloace proprii, remediind o disfuncționalitate bine definită a pieței;

(c) adecvarea măsurii de ajutor: măsura propusă de ajutor trebuie să fie un instrument corespunzător de politică pentru abordarea obiectivului de interes comun;

(d) efectul stimulativ: ajutorul trebuie să modifice comportamentul întreprinderii (întreprinderilor) în cauză în așa fel încât aceasta (acestea) să se implice într-o activitate suplimentară pe care în absența ajutorului nu ar desfășura-o sau pe care ar desfășura-o într-un mod limitat ori diferit;

(e) proporționalitatea ajutorului (ajutor limitat la minimul necesar): cuantumul ajutorului trebuie să se limiteze la minimul necesar pentru a determina efectuarea activității în sectorul în cauză;

(f) evitarea efectelor negative nejustificate majore asupra concurenței și a schimburilor comerciale dintre statele membre: efectele negative ale ajutorului trebuie să fie suficient de limitate, astfel încât bilanțul global al măsurii să fie pozitiv;

(g) transparența ajutorului: statele membre, Comisia, operatorii economici și publicul trebuie să aibă acces cu ușurință la toate actele și informațiile relevante cu privire la ajutorul acordat.

(40) Bilanțul general al anumitor categorii de scheme poate face ulterior obiectul unei cerințe de evaluare ex post, astfel cum este descrisă în punctele (720)-(723). În astfel de cazuri, Comisia poate limita durata schemelor respective (de regulă, la maximum patru ani), cu posibilitatea de a renotifica ulterior prelungirea acestora.

(41) În plus, dacă o măsură de ajutor de stat sau condițiile atașate acesteia (inclusiv metoda de finanțare atunci când face parte integrantă din măsură) conduc la o încălcare nedisociabilă a dreptului Uniunii, ajutorul nu poate fi declarat compatibil cu piața internă ( 38 ). În special, următoarele ajutoare se consideră că generează o încălcare nedisociabilă a dreptului UE:

(a) ajutoarele a căror acordare este condiționată de obligația ca beneficiarul să își aibă sediul în statul membru în cauză sau să fie stabilit, cu preponderență, în statul membru respectiv;

(b) ajutoarele a căror acordare este condiționată de obligația ca beneficiarul să utilizeze mărfuri produse la nivel național sau servicii naționale;

(c) ajutoarele care limitează posibilitatea ca beneficiarii să valorifice rezultatele cercetării, dezvoltării și inovării în alte state membre.

(42) Principiile comune de evaluare trebuie să fie privite în contextul specific al PAC. Prin urmare, aceste considerații generale cu privire la politica în domeniul concurenței se aplică tuturor ajutoarelor în temeiul prezentelor orientări, cu excepția cazului în care sunt prevăzute derogări în partea I secțiunile 3.1-3.7 din prezentele orientări, având în vedere considerațiile speciale aplicabile în sectorul agricol.

3.1. Contribuția la un obiectiv de interes comun

(43) Ajutoarele acordate în sectoarele agricol și forestier și în zonele rurale au obiectivele de a asigura o producție alimentară viabilă și de a promova utilizarea eficientă și durabilă a resurselor în vederea realizării unei creșteri inteligente și sustenabile.

(44) Ajutoarele pentru sectoarele agricol și forestier și în zonele rurale ar trebui să se refere în mod specific la PAC, ar trebui să fie coerente cu obiectivele de dezvoltare rurală la care se face referire la punctul (10) din prezentele orientări și ar trebui să fie compatibile cu normele privind organizarea comună a piețelor produselor agricole.

Obiectivele de dezvoltare rurală

(45) Obiectivele de dezvoltare rurală, împreună cu principiile generale privind ajutoarele de stat, vor fi luate în considerare pentru evaluarea compatibilității ajutoarelor.

(46) Comisia consideră că măsurile, puse în aplicare în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1305/2013 și în conformitate cu acesta și cu acele sale de punere în aplicare și delegate sau ca finanțare națională suplimentară în cadrul unui program de dezvoltare rurală, sunt per se în concordanță cu obiectivele dezvoltării rurale și contribuie la acestea.

(47) În ceea ce privește măsurile similare unor măsuri de dezvoltare rurală finanțate exclusiv prin intermediul fondurilor naționale, în vederea asigurării coerenței cu măsurile de dezvoltare rurală cofinanțate de FEADR în cadrul programelor de dezvoltare rurală, statele membre ar trebui să demonstreze modul în care ajutorul de stat în cauză se încadrează în programele relevante de dezvoltare rurală și este în concordanță cu acestea. Fiecare notificare trebuie să fie însoțită de o astfel de documentație.

▼M1

(48) Comisia consideră că principiul contribuției la îndeplinirea obiectivelor de dezvoltare rurală este respectat în ceea ce privește măsurile de ajutor prevăzute în partea II secțiunile 1.1.10.3, 1.2, 1.3, 2.8 și 2.9 din prezentele orientări, care sunt în afara domeniului de aplicare al dezvoltării rurale, deoarece Comisia a câștigat suficientă experiență în ceea ce privește contribuția acestor măsuri la obiectivele de dezvoltare rurală.

▼B

Condiții suplimentare pentru ajutoarele notificabile individual în baza unei scheme

(49) Atunci când acordă ajutoare pentru proiecte de investiții notificabile individual pe baza unei scheme, autoritatea de resort trebuie să demonstreze faptul că proiectul selectat va contribui la realizarea obiectivului schemei și, prin urmare, la obiectivele ajutoarelor în sectoarele agricol și forestier și în zonele rurale. În acest scop, statele membre se poate baza pe informațiile furnizate de solicitantul ajutorului, în cadrul cărora trebuie să fie descrise efectele pozitive ale investițiilor.

Norme privind organizarea comună a piețelor produselor agricole

(50) Din cauza specificității sectorului agricol ( 39 ), cu toate că normele privind ajutoarele de stat sunt aplicabile în general acestui sector, aplicarea lor se supune totuși dispozițiilor prevăzute în regulamentele primului pilon al PAC. Cu alte cuvinte, recurgerea de către un stat membru la măsurile de ajutor de stat nu poate avea prioritate față de dispozițiile Regulamentului (UE) nr. 1308/2013 ( 40 ). Prin urmare, Comisia nu va autoriza ajutoare de stat care sunt incompatibile cu prevederile care guvernează organizarea comună a pieței sau care ar interfera cu funcționarea adecvată a organizării comune.

(51) Condiții specifice suplimentare privind conformitatea cu principiile de organizare comună a piețelor produselor agricole sunt stabilite în partea II a prezentelor orientări: în secțiunea 1.1.1.1 privind ajutoarele pentru investiții în exploatațiile agricole legate de producția primară de produse agricole, în secțiunea 1.1.4 privind ajutoarele la înființare pentru grupurile și organizațiile de producători și în secțiunea 1.2.2 cu privire la ajutoarele pentru închiderea capacității de producție.

Obiectivele de mediu

(52) Articolul 11 din tratat prevede: „Cerințele de protecție a mediului trebuie integrate în definirea și punerea în aplicare a politicilor și acțiunilor Uniunii, în special pentru promovarea dezvoltării durabile”. Temeiul juridic al măsurilor esențiale de mediu din cadrul primului și al celui de al doilea pilon al PAC este articolul 11 din tratat. În conformitate cu această cerință, prioritățile Uniunii în materie de dezvoltare rurală ar trebui realizate în contextul dezvoltării durabile. Promovarea de către Uniune a obiectivului de protecție a mediului, astfel cum se prevede la articolul 11 din tratat, ia în considerare și principiul „poluatorul plătește” ( 41 ). Prin urmare, ar trebui acordată o atenție deosebită aspectelor legate de mediu în cadrul notificărilor viitoare în materie de ajutoare de stat. În viitor, toate notificările ajutoarelor de stat ar trebui să conțină o evaluare care să analizeze dacă este probabil sau nu ca activitatea care beneficiază de ajutor să aibă vreun impact asupra mediului. În cazurile în care există un impact asupra mediului, notificările ajutoarelor de stat ar trebui să furnizeze informații care să demonstreze că măsura de ajutor nu va duce la o încălcare a legislației Uniunii aplicabile privind protecția mediului. ►M1 De exemplu, în cazul unei scheme de ajutoare pentru investiții care vizează mărirea producției și care implică o utilizare sporită a resurselor limitate sau o creștere a poluării, va fi necesar să se demonstreze că schema nu va duce la o încălcare a legislației aplicabile a UE, inclusiv a legislației în domeniul protecției mediului ( 42 ) și a bunelor condiții agricole și de mediu (Good Agricultural and Environmental Conditions – GAEC) din cadrul ecocondiționalității în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1306/2013. ◄ În cazul în care se notifică un ajutor de stat care face parte din programul de dezvoltare rurală, cerința de mediu pentru măsura de ajutor de stat respectivă ar trebui să fie identică cu cerința de mediu a măsurii de dezvoltare rurală.

3.2. Necesitatea intervenției statului

(53) Pentru a evalua dacă ajutorul de stat este necesar în vederea realizării obiectivului de interes comun, în primul rând trebuie să se stabilească un diagnostic al problemei care trebuie remediată. Ajutorul de stat ar trebui să fie orientat către situațiile în care acesta poate aduce o îmbunătățire substanțială pe care piața nu o poate realiza pe cont propriu.

(54) Măsurile de ajutor de stat pot, într-adevăr, în anumite condiții, să corecteze deficiențe ale pieței, contribuind astfel la funcționarea eficientă a piețelor și sporind competitivitatea. În plus, atunci când rezultatele piețelor sunt eficiente, dar sunt considerate nesatisfăcătoare din punctul de vedere al echității sau al coeziunii, ajutoarele de stat pot fi utilizate pentru obținerea pe piață a unor rezultate mai oportune și mai echitabile.

(55) În sensul prezentelor orientări, Comisia consideră că piața nu realizează obiectivele preconizate fără intervenția statului în ceea ce privește măsurile de ajutor care îndeplinesc condițiile specifice prevăzute în partea II din prezentele orientări. Prin urmare, un astfel de ajutor ar trebui considerat necesar pentru realizarea obiectivelor de interes comun menționate în partea I secțiunea 3.1 din prezentele orientări.

3.3. Caracterul adecvat al ajutoarelor

(56) Măsura de ajutor propusă trebuie să fie un instrument corespunzător de politică pentru abordarea obiectivului de politică vizat. O măsură de ajutor nu va fi considerată compatibilă dacă alte instrumente de politică sau alte tipuri de ajutor care generează denaturări mai reduse permit aducerea aceleiași contribuții pozitive la obiectivele PAC, în special la dezvoltarea rurală. Este important să se țină seama de faptul că pot exista alte instrumente mai potrivite pentru realizarea respectivelor obiective, cum ar fi reglementarea, instrumentele de piață, dezvoltarea infrastructurii și îmbunătățirea mediului de afaceri.

Caracterul adecvat al instrumentelor alternative în materie de politică

(57) Comisia consideră că ajutoarele acordate în sectoarele agricol și forestier și în zonele rurale și care îndeplinesc condițiile specifice prevăzute în secțiunile relevante din partea II din prezentele orientări constituie un instrument adecvat de politică.

(58) În cazul în care un stat membru decide să instituie o măsură de ajutoare similară unei măsuri de dezvoltare rurală și care este finanțată exclusiv din fonduri naționale, atunci când aceeași măsură este prevăzută în același timp în programul relevant de dezvoltare rurală, statul membru ar trebui să demonstreze avantajele unui astfel de instrument național de ajutor în comparație cu măsura din programul de dezvoltare rurală în cauză.

Caracterul adecvat al diferitelor instrumente de ajutor

(59) Ajutoarele pot fi acordate sub diverse forme. Cu toate acestea, statul membru ar trebui să garanteze că ajutorul este acordat sub forma care este probabil să genereze cele mai reduse denaturări ale schimburilor comerciale și ale concurenței.

(60) În cazul în care se prevede o anumită formă pentru o măsură de ajutor descrisă în partea II din prezentele orientări, respectiva formă este considerată un instrument de ajutor adecvat scopului prezentelor orientări.

(61) Comisia consideră, de asemenea, în ceea ce privește măsurile de dezvoltare rurală, cofinanțate de FEADR sau acordate ca finanțare suplimentară pentru asemenea măsuri de dezvoltare rurală cofinanțate, că ajutorul acordat în forma prevăzută în fiecare măsură de dezvoltare rurală este un instrument de ajutor adecvat.

(62) În ceea ce privește ajutoarele pentru investiții care nu sunt incluse în Regulamentul (UE) nr. 1305/2013, ca parte a programului de dezvoltare rurală sau ca finanțare suplimentară pentru o astfel de măsură de dezvoltare rurală, în cazul în care ajutorul este acordat sub forma care oferă un avantaj pecuniar direct (de exemplu, subvenții directe, scutiri sau reduceri de impozite, asigurări sociale sau alte taxe obligatorii, etc.), statul membru trebuie să demonstreze de ce sunt mai puțin adecvate alte forme de ajutor care în mod potențial generează denaturări mai reduse, cum ar fi avansurile rambursabile sau formele de ajutor bazate pe instrumente de datorie sau de capital (de exemplu împrumuturi cu dobândă mică sau bonificări ale dobânzii, garanții de stat sau alte aporturi de capital în condiții avantajoase).

(63) În ceea ce privește măsurile pentru sectorul forestier menționate partea II secțiunea 2.8 din prezentele orientări, statele membre trebuie să demonstreze că obiectivele ecologice, de protecție și de recreere pe care le vizează nu pot fi îndeplinite prin măsuri pentru sectorul forestier similare măsurilor de dezvoltare rurală menționate în partea II capitolele 2.1-2.7 din prezentele orientări.

(64) În cazul mai multor categorii de ajutoare, cum ar fi ajutoarele pentru acoperirea costurilor aferente activităților de cercetare de piață, de concepție și de design de produse și pentru pregătirea cererilor de recunoaștere a sistemelor de calitate, ajutoarele pentru transfer de cunoștințe și acțiuni de informare, ajutoarele pentru servicii de consiliere, ajutoarele pentru servicii de înlocuire în ferme, ajutoarele pentru măsuri de promovare, ajutoarele pentru compensarea costurilor aferente prevenirii apariției și eradicării bolilor animalelor și organismelor dăunătoare plantelor și ajutoarele pentru sectorul creșterii animalelor, ajutoarele trebuie să se acorde beneficiarilor finali în mod indirect, în natură, prin intermediul serviciilor subvenționate. În astfel de cazuri, ajutorul este plătit prestatorului serviciului sau al activității în cauză.

(65) Evaluarea compatibilității unei măsuri de ajutor cu piața internă nu aduce atingere normelor aplicabile privind achizițiile publice și principiilor de transparență, de deschidere și de nediscriminare în cadrul procesului de selecție a unui prestator de servicii.

3.4. Efectul stimulativ și necesitatea ajutoarelor

(66) Ajutoarele în sectoarele agricol și forestier și în zonele rurale pot fi considerate compatibile cu piața internă numai în cazul în care au un efect stimulativ. Există un efect stimulativ atunci când ajutorul schimbă comportamentul unei întreprinderi astfel încât aceasta se implică într-o activitate suplimentară care contribuie la dezvoltarea sectorului, activitate pe care nu ar fi inițiat-o în absența ajutorului sau pe care ar fi desfășurat-o într-un mod limitat sau diferit. Cu toate acestea, ajutoarele nu trebuie să subvenționeze costurile unei activități pe care o întreprindere le-ar fi suportat în orice caz și nu trebuie să compenseze riscul comercial normal al unei activități economice.

(67) În afară de cazul în care există excepții prevăzute în mod expres în legislația Uniunii sau în prezentele orientări, măsurile unilaterale de ajutor de stat care vizează numai îmbunătățirea situației financiare a întreprinderilor, dar care nu contribuie în niciun fel la dezvoltarea sectorului, în special ajutoarele acordate exclusiv pe baza prețului, a cantității, a unității de producție sau a unității de factori de producție, sunt considerate ajutoare pentru funcționare care sunt incompatibile cu piața internă. În plus, prin însăși natura sa, este, de asemenea, probabil ca un astfel de ajutor să interfereze cu mecanismele care reglementează organizarea pieței interne.

(68) Aceleași motive au determinat Comisia să autorizeze ajutoarele pentru facilitarea conformității cu standardele obligatorii numai în măsura în care acestea corespund obiectivelor politicii de dezvoltare rurală.

(69) Din aceleași motive, ajutoarele acordate în temeiul secțiunilor 1.2 și 2.8.5 din partea II a prezentelor orientări ar trebui să se limiteze la sprijinirea întreprinderilor active în sectoarele agricol și forestier care se confruntă cu diverse dificultăți, în ciuda faptului că au întreprins eforturi rezonabile pentru a reduce aceste riscuri. Ajutoarele de stat nu ar trebui să aibă ca efect încurajarea întreprinderilor să își asume riscuri inutile. Întreprinderile care își desfășoară activitatea în sectoarele agricol și forestier ar trebui să suporte ele însele consecințele alegerilor imprudente în ceea ce privește metodele de producție sau produsele.

(70) Din aceleași motive, Comisia consideră că ajutorul nu reprezintă un stimulent pentru beneficiar în cazul în care lucrul la proiectul sau activitatea relevantă a început deja înainte ca cererea de acordare a ajutorului să fie depusă de către beneficiar la autoritățile naționale.

(71) Cererea de ajutor trebuie să cuprindă cel puțin denumirea solicitantului și dimensiunea întreprinderii, o descriere a proiectului sau a activității, inclusiv locația sa și datele sale de începere și de încheiere, cuantumul ajutorului necesar pentru realizarea proiectului și costurile eligibile.

(72) În plus, întreprinderile mari trebuie să descrie în cerere ce s-ar fi întâmplat în absența ajutorului, situație care este descrisă ca fiind scenariul contrafactual, proiectul sau activitatea alternativă și trebuie să prezinte documente justificative în sprijinul scenariului descris în cerere.

(73) Atunci când primește o cerere, autoritatea care acordă ajutorul trebuie să verifice credibilitatea scenariului contrafactual și să confirme că ajutorul are efectul stimulativ necesar. Un scenariu contrafactual este credibil dacă este unul real și se raportează la factorii de decizie valabili la data luării de către beneficiar a deciziei cu privire la proiectul sau activitatea în cauză.

(74) Prin derogare de la punctele (70)-(73), se consideră că ajutoarele acordate IMM-urilor sub formă de avantaje fiscale au un efect stimulativ în cazul în care schema de ajutoare instituie un drept la ajutor în conformitate cu criterii obiective și fără exercitarea altei puteri discreționare de către statul membru și dacă schema de ajutoare a fost adoptată și a intrat în vigoare înainte de începerea lucrărilor de execuție a proiectului sau a activității. Ultima cerință nu se aplică în cazul versiunilor ulterioare ale schemelor fiscale, cu condiția ca activitatea să fi făcut deja obiectul schemelor anterioare sub formă de avantaje fiscale.

(75) Prin derogare de la punctele (70)-(74), următoarele categorii de ajutor din prezentele orientări nu trebuie să aibă sau se presupune că au un efect stimulativ:

(a) schemele de ajutor pentru consolidarea terenului, în conformitate cu secțiunea 1.3.4 și secțiunea 2.9.2 și schemele de ajutor cu obiective ecologice, de protecție și de recreere, în conformitate cu partea II secțiunea 2.8 și în cazul în care:

(i) sistemul de ajutor respectiv instituie un drept la ajutor, pe baza unor criterii obiective și fără exercitarea altei puteri discreționare de către statul membru;

(ii) schema de ajutor a fost adoptată și va intra în vigoare înaintea suportării de către beneficiar a costurilor eligibile în conformitate cu secțiunile 1.3.4, 2.9.2 și 2.8; și

(iii) schema de ajutoare acoperă numai IMM-urile;

(b) ajutoarele pentru dezavantajele legate de zonele Natura 2000 și de Directiva-cadru privind apa, acordate IMM-urilor în conformitate cu partea II secțiunea 1.1.6;

(c) ajutoarele în favoarea zonelor care se confruntă cu constrângeri naturale sau cu alte constrângeri specifice, în conformitate cu partea II secțiunea 1.1.7;

(d) ajutoarele destinate reparării pagubelor provocate de calamități naturale sau de alte evenimente extraordinare, în conformitate cu partea II secțiunea 1.2.1.1;

(e) ajutoare pentru compensarea pagubelor provocate de fenomene meteorologice nefavorabile care pot fi asimilate unei calamități naturale, în conformitate cu partea II secțiunea 1.2.1.2;

▼M1

(f) ajutoare pentru compensarea costurilor aferente prevenirii, controlului și eradicării bolilor animalelor și organismelor dăunătoare plantelor și pentru compensarea pierderilor provocate de respectivele boli ale animalelor și organisme dăunătoare plantelor, în conformitate cu partea II secțiunea 1.2.1.3;

▼B

(g) ajutoare pentru acoperirea costurilor aferente eliminării și distrugerii animalelor moarte, în conformitate cu partea II secțiunea 1.2.1.4;

(h) ajutoare destinate compensării pagubelor provocate de animale protejate, în conformitate cu partea II secțiunea 1.2.1.5;

(i) ajutoare destinate reparării pagubelor provocate în păduri de animale, reglementate în conformitate cu partea II secțiunea 2.8.5;

(j) ajutoarele pentru investiții în vederea respectării standardelor, în conformitate cu punctul (148) literele (a) și (b);

(k) ajutoare pentru investiții în vederea respectării standardelor, acordate IMM-urilor în conformitate cu punctul (148) litera (c); ajutoare pentru investiții în vederea respectării standardelor, acordate întreprinderilor mari în conformitate cu punctul (148) litera (c), pot fi considerate a avea un efect stimulativ în cazul în care întreprinderea în cauză poate dovedi că, în absența ajutorului, ar fi în pericol de închidere;

(l) ajutoare pentru investiții care vizează conservarea patrimoniului cultural și natural aflat în cadrul exploatațiilor agricole, în conformitate cu partea II secțiunea 1.1.1.2, cu excepția ajutoarelor individuale care depășesc 500 000 EUR pe exploatație și pe proiect de investiții;

▼M1

(m) ajutoarele pentru măsurile de promovare, în conformitate cu punctul (464) literele (b), (c) și (d);

▼B

(n) ajutoare pentru cercetare și dezvoltare în sectoarele agricol și forestier, în conformitate cu partea II secțiunile 1.3.6 și 2.9.1;

(o) ajutoarele pentru întreținerea, refacerea și modernizarea patrimoniului cultural și natural al satelor, al peisajelor rurale și al zonelor de înaltă valoare naturală, în conformitate cu punctul (644) litera (e); această derogare nu se aplică ajutoarelor pentru investiții asociate cu patrimoniul cultural și natural al satelor, peisajele rurale și siturile de înaltă valoare naturală care depășesc pragurile de notificare stabilite la punctul (37) litera (c);

(p) ajutoarele pentru elaborarea și actualizarea planurilor de dezvoltare a municipalităților și a satelor în zonele rurale și a serviciilor de bază oferite de acestea, precum și ale planurilor de protecție și de gestionare legate de zonele Natura 2000 și de alte zone cu înaltă valoare naturală, în conformitate cu punctul (644) litera (a);

(q) ajutoarele pentru repararea pagubelor provocate pădurilor de incendii forestiere, de calamități naturale, de fenomene meteorologice nefavorabile, de boli, de organisme dăunătoare, de evenimente catastrofale și de evenimente legate de schimbările climatice, în conformitate cu partea II secțiunea 2.1.3;

▼M1

(r) ajutoarele pentru costurile tratamentului și pentru prevenirea răspândirii dăunătorilor și a bolilor arborilor, precum și ajutoarele destinate reparării pagubelor provocate de boli ale arborilor și de dăunători, în conformitate cu partea II secțiunea 2.8.1;

▼M2

(s) ajutoarele destinate fermierilor activi pentru a participa la sisteme de calitate pentru bumbac și produse alimentare, în conformitate cu partea II secțiunea 3.8.

▼B

Condiții suplimentare pentru ajutoarele pentru investiții notificabile individual

(76) În plus față de cerințele de mai sus, în cazul ajutoarelor pentru investiții notificabile individual, statul membru trebuie să furnizeze dovezi clare cu privire la faptul că ajutoarele au în mod efectiv un impact asupra alegerii investiției. Pentru a permite o evaluare cuprinzătoare, statul membru trebuie să furnizeze atât informații despre proiectul pentru care se solicită ajutorul, cât și o descriere detaliată a scenariului contrafactual în care nicio autoritate publică nu acordă vreun ajutor beneficiarului.

(77) Statele membre sunt invitate să se bazeze pe documente, cum ar fi documentele oficiale emise de conducerea întreprinderii, evaluări ale riscurilor, inclusiv evaluarea riscurilor specifice unei anumite locații, rapoarte financiare, planuri interne de afaceri, opinii ale experților și alte studii referitoare la proiectul de investiții care face obiectul evaluării. Documentele care conțin informații despre estimările privind cererea, estimările costurilor, estimările financiare, documentele prezentate unui comitet de investiții și care dezvoltă diverse scenarii de investiție sau documentele furnizate instituțiilor financiare ar putea ajuta statele membre să demonstreze efectul stimulativ.

(78) În acest context, nivelul profitabilității poate fi evaluat pe baza metodologiilor care constituie practica standard aplicată în sectorul respectiv și care pot include metode de evaluare a valorii actualizate nete (VAN) ( 43 ) a proiectului, a ratei interne de rentabilitate (RIR) ( 44 ) sau a rentabilității medii a capitalului angajat (return on capital employed – ROCE). Profitabilitatea proiectului trebuie să fie comparată cu ratele normale de rentabilitate aplicate de întreprindere în alte proiecte de investiții de natură similară. În cazul în care aceste rate nu sunt disponibile, profitabilitatea proiectului trebuie să fie comparată cu costul capitalului întreprinderii în ansamblu sau cu ratele de rentabilitate observate în mod normal în sectorul în cauză.

(79) În absența unui scenariu contrafactual specific, se poate presupune că există un efect stimulativ atunci când există un deficit de finanțare, adică atunci când costurile de investiție depășesc VAN a profiturilor estimate din exploatare generate de investiție, pe baza unui plan de afaceri ex ante.

(80) În cazul în care ajutorul nu schimbă comportamentul beneficiarului prin stimularea unor investiții suplimentare, acesta nu are efecte pozitive asupra dezvoltării sectorului în cauză. Prin urmare, ajutorul nu va fi autorizat în situațiile în care se dovedește că aceeași investiție ar fi desfășurată și fără ajutor.

3.5. Proporționalitatea ajutoarelor

(81) Ajutoarele pentru sectoarele agricol și forestier și pentru zonele rurale sunt considerate proporționale în cazul în care cuantumul lor pe beneficiar se limitează la minimul necesar pentru realizarea obiectivului comun vizat.

Intensitățile maxime ale ajutorului și valorile maxime ale ajutorului

(82) În principiu, pentru ca ajutoarele să fie proporționale, Comisia consideră că cuantumul acestora nu ar trebui să depășească costurile eligibile. Aceasta nu aduce atingere normelor care vizează măsurile publice de stimulare în materie de mediu sau alte măsuri de stimulare care sunt prevăzute în mod expres în partea II secțiunile 1.1.3 și 1.2.2 din prezentele orientări.

(83) Pentru a se asigura predictibilitatea și existența unor condiții de concurență echitabile, în prezentele orientări Comisia aplică și intensități maxime ale ajutoarelor. În situațiile în care intensitatea maximă a ajutoarelor nu poate fi stabilită, de exemplu în cazul ajutoarelor la înființare pentru tinerii fermieri și pentru dezvoltarea fermelor mici, se stabilesc cuantumuri maxime ale ajutoarelor definite în termeni nominali, în scopul de a se asigura proporționalitatea ajutoarelor.

(84) În cazul în care costurile eligibile sunt calculate corect și intensitățile sau cuantumurile maxime ale ajutoarelor prevăzute în partea II din prezentele orientări sunt respectate, se consideră că criteriul proporționalității este îndeplinit.

(85) Intensitatea maximă a ajutorului și cuantumul ajutorului trebuie calculate de autoritatea care acordă ajutorul în momentul acordării acestuia. Costurile eligibile trebuie să fie însoțite de documente justificative care ar trebui să fie clare, precise și actualizate. Pentru calcularea intensității ajutorului și a costurilor eligibile, toate cifrele utilizate trebuie să fie cele cărora nu li s-a aplicat nicio deducere de impozite sau de alte taxe.

(86) Taxa pe valoarea adăugată (TVA) nu este eligibilă pentru ajutor, cu excepția cazului în care nu este recuperabilă în temeiul legislației naționale privind TVA-ul.

(87) Atunci când ajutorul este acordat sub o altă formă decât o subvenție, suma ajutorului este echivalentul-subvenție brut al ajutorului.

(88) Ajutoarele de plătit în mai multe tranșe sunt actualizate la cuantumul lor din momentul acordării ajutoarelor. Costurile eligibile se actualizează la cuantumul lor la data acordării ajutoarelor. Rata dobânzii care trebuie aplicată în scopul actualizării este rata de actualizare aplicabilă la data acordării ajutoarelor.

(89) În cazul în care ajutoarele se acordă prin avantaje fiscale, tranșele ajutoarelor se actualizează pe baza ratelor de actualizare aplicabile în diferitele momente în care intră în vigoare avantajul fiscal.

(90) În ceea ce privește ajutorul pentru investiții în zonele rurale, intensitatea maximă a ajutorului pentru proiectele mari de investiții trebuie să fie redusă la cuantumul ajustat al ajutorului, astfel cum este definit la punctul (35) subpunctul 31. În plus, proiectele mari de investiții nu pot beneficia de intensitățile majorate ale ajutoarelor pentru IMM-uri.

(91) În cazul în care angajamentele prevăzute în partea II secțiunile 1.1.5.1, 1.1.8, 2.3 și 3.4 din prezentele orientări sunt exprimate în alte unități decât cele prevăzute în anexa II la Regulamentul (UE) nr. 1305/2013, statele membre pot calcula plățile pe baza acestor alte unități. În aceste cazuri, statele membre trebuie să se asigure că sumele anuale maxime sunt respectate.

(92) Cu excepția aju