2002R1030 — RO — 19.05.2008 — 001.001

Acest document reprezintă un instrument de documentare, iar instituţiile nu îşi asumă responsabilitatea pentru conţinutul său.

Astfel cum a fost modificat prin:









▼B

REGULAMENTUL (CE) NR. 1030/2002 AL CONSILIULUI

din 13 iunie 2002

de instituire a unui model uniform de permis de ședere pentru resortisanții țărilor terțe







CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 63 punctul 3, având în vedere propunerea Comisiei ( 1 ), având în vedere avizul Parlamentului European ( 2 ), întrucât: (1) Tratatul de la Amsterdam prevede crearea treptată a unui spațiu de libertate, securitate și justiție și acordă Comisiei un drept de inițiativă partajat pentru a putea lua măsurile care se impun pentru a se ajunge la o politică armonizată în materie de imigrare. (2) Planul de acțiune al Consiliului și Comisiei privind modalitățile optime de punere în aplicare a dispozițiilor Tratatului de la Amsterdam privind crearea unui spațiu de libertate, securitate și justiție prevede ( 3 ), în măsura de la numărul 38 litera (c) punctul (ii), elaborarea unei reglementări privind procedurile de eliberare de către statele membre a vizelor și a permiselor de lungă ședere. (3) Consiliul European reunit la Tampere între 15 și 16 octombrie 1999 a subliniat necesitatea acestei politici armonizate în materie de imigrare, având în vedere în special de dispozițiile din Tratat privind intrarea și șederea resortisanților țărilor terțe. (4) Acțiunea comună 97/11/JAI a Consiliului ( 4 ) privind instituirea unui model uniform de permis de ședere confirmă necesitatea de a armoniza modelul de permis de ședere eliberat de statele membre resortisanților țărilor terțe. În consecință, Acțiunea comună 97/11/JAI trebuie să fie înlocuită cu un act comunitar. (5) Este esențial ca modelul uniform de permis de ședere să conțină toate informațiile necesare și să respecte standarde tehnice de cel mai înalt nivel, în special în ceea ce privește măsurile de siguranță împotriva contrafacerii și falsificării. Aceasta va contribui la prevenirea și combaterea imigrării ilegale și a șederii ilegale. Modelul trebuie să fie, de asemenea, adecvat pentru a putea fi utilizat de către toate statele membre și să conțină dispozitive de securitate armonizate, universal recunoscute, vizibile cu ochiul liber. (6) Pentru a îmbunătăți protecția permiselor de ședere împotriva contrafacerii și falsificării, statele membre și Comisia examinează la intervale regulate, pe măsura evoluției tehnologice, modificările ce trebuie aduse elementelor de securitate încorporate în permis, în special integrarea și utilizarea unor noi elemente biometrice. (7) Prezentul regulament nu stabilește decât specificațiile care nu au caracter secret. Specificațiile respective trebuie completate cu alte specificații care trebuie să rămână secrete, pentru a preveni riscul de contrafacere și falsificare, și care nu pot conține date personale sau trimiteri la astfel de date. Competența de a adopta specificațiile tehnice suplimentare respective trebuie conferită Comisiei, asistată de comitetul înființat în temeiul articolului 6 din Regulamentul (CE) nr. 1683/95 al Consiliului din 29 mai 1995 de instituire a unui model uniform de viză ( 5 ). În acest sens, trebuie evitată orice discontinuitate cu privire la permisele de ședere rezultată din deciziile Consiliului din 17 decembrie 1997 și din 8 iunie 2001. (8) Pentru a garanta că informațiile în cauză nu vor fi divulgate unui număr de persoane mai mare decât este necesar, este de asemenea esențial ca fiecare stat membru să desemneze un singur organism responsabil cu tipărirea modelului uniform de permis de ședere, păstrându-și în același timp dreptul de a schimba organismul desemnat, dacă este necesar. Din motive de securitate, fiecare stat membru trebuie să comunice Comisiei și celorlalte statele membre numele organismului competent. (9) După consultarea Comisiei, statele membre trebuie să pună în aplicare măsurile ce se impun pentru a garanta că prelucrarea datelor cu caracter personal respectă nivelul de protecție prevăzut de Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 1995 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a acestor date ( 6 ). (10) Măsurile necesare pentru punerea în aplicare a prezentului regulament se iau în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor de exercitare a competențelor de executare conferite Comisiei ( 7 ). (11) Prezentul regulament nu aduce atingere dreptului statelor membre de a recunoaște state sau entități teritoriale, precum și pașapoartele, documentele de călătorie și de identitate eliberate de autoritățile acestora. (12) În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul de instituire a Comunității Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentului regulament și, prin urmare, nu are nici o obligație în temeiul acestuia și nici nu face obiectul aplicării sale. Având în vedere faptul că prezentul regulament reprezintă o dezvoltare a acquis-ului Schengen în temeiul dispozițiilor Tilului IV din Partea a treia a Tratatului de instituire a Comunității Europene, Danemarca decide, în conformitate cu articolul 5 din protocolul menționat anterior, în termen de șase luni de la data adoptării de către Consiliu a prezentului regulament, dacă îl transpune sau nu în legislația sa națională. (13) În ceea ce privește Republica Islanda și Regatul Norvegiei, prezentul regulament reprezintă o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen, dezvoltare care intră în sfera de aplicare a articolului 1, punctul (B), din Decizia 1999/437/CE a Consiliului din 17 mai 1999 privind anumite norme de aplicare a Acordului încheiat între Consiliul Uniunii Europene și Republica Islanda și Regatul Norvegiei privind asocierea acestor două state la transpunerea, punerea în aplicare și dezvoltarea acquis-ului Schengen ( 8 ). (14) În conformitate cu articolul 3 din Protocolul privind poziția Regatului Unit și a Irlandei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul de instituire a Comunității Europene, Regatul Unit a notificat, prin scrisoarea din 3 iulie 2001, dorința sa de a participa la adoptarea și aplicarea prezentului regulament. (15) În conformitate cu articolul 1 din protocolul menționat anterior, Irlanda nu participă la adoptarea prezentului regulament. În consecință, și fără a aduce atingere articolului 4 din protocolul menționat anterior, dispozițiile din prezentul regulament nu se aplică Irlandei, întrucât: ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:







Articolul 1

(1) Permisele de ședere eliberate de către statele membre resortisanților țărilor terțe sunt emise după un model uniform și rezervă un spațiu suficient pentru informațiile prevăzute în anexă. ►M1 Permisul de ședere pentru resortisanții țărilor terțe este emis sub forma unui document individual în format ID 1 sau ID 2. ◄ Fiecare stat membru poate adăuga la modelul uniform, în spațiul prevăzut în acest sens, orice informație importantă privind natura permisului de ședere și statutul juridic al persoanei în cauză, în special pentru a indica dacă aceasta are sau nu drept de muncă.

(2) În sensul prezentului regulament:

(a) „permis de ședere” înseamnă orice autorizație eliberată de autoritățile unui stat membru, care conferă dreptul de ședere legală pe teritoriul său unui resortisant al unei țări terțe, cu excepția: (i) vizelor; ▼M1 (ii) permisele emise în așteptarea examinării unei solicitări de azil, unei cereri de permis de ședere sau de prelungire a acestuia; ▼M1 (ii a) permisele emise în cazuri excepționale în vederea prelungirii șederii autorizate cu o perioadă de cel mult o lună; ▼B (iii) autorizațiilor pentru o ședere de cel mult șase luni, eliberate de statele membre care nu aplică dispozițiile articolului 21 din Convenția de punere în aplicare a Acordului Schengen din 14 iunie 1985 dintre guvernele statelor Uniunii Economice Benelux, Republicii Federale Germania și Republicii Franceze privind eliminarea treptată a controalelor la frontierele comune ( 9 );

(b) „resortisant al unei țări terțe” înseamnă orice persoană care nu este cetățean al Uniunii Europene în sensul articolului 17 alineatul (1) din tratat.

Articolul 2

(1) În conformitate cu procedura prevăzută la articolul 7 alineatul (2), se stabilesc specificații tehnice suplimentare pentru modelul uniform de permis de ședere, în ceea ce privește:

(a) elementele și cerințele de securitate suplimentare, inclusiv standardele sporite de prevenire a riscului de contrafacere și falsificare;

(b) procedeele și normele tehnice care trebuie respectate pentru completarea modelului uniform de permis de ședere;

(c) celelalte norme care trebuie respectate pentru completarea modelului uniform de permis de ședere;

▼M1

(d) specificațiile tehnice pentru suportul de stocare a elementelor biometrice și pentru securitatea acestora, inclusiv împiedicarea accesului neautorizat;

(e) cerințele de calitate și standardele comune pentru imaginea facială și imaginea amprentelor;

(f) o listă completă de elemente naționale de securitate suplimentare care ar putea fi adăugate de către statele membre, în conformitate cu litera (h) din anexă.

▼B

(2) Culorile permisului de ședere uniform pot fi modificate în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 7 alineatul (2).

Articolul 3

▼M1

În conformitate cu procedura menționată la articolul 7 alineatul (2), se poate decide ca specificațiile menționate la articolul 2 să fie secrete și să nu fie publicate. În acest caz, acestea sunt puse la dispoziție numai organismelor desemnate de către statele membre ca fiind responsabile pentru tipărire și persoanelor autorizate în mod corespunzător de către un stat membru sau de către Comisie.

▼B

Fiecare stat membru desemnează un singur organism căruia îi încredințează responsabilitatea tipăririi permisului de ședere uniform. Statul membru comunică numele organismului desemnat Comisiei și celorlalte state membre. Două sau mai multe state membre pot desemna același organism în acest sens. Fiecare stat membru are dreptul de a schimba organismul desemnat. Comisia și celelalte state membre sunt informate cu privire la modificarea respectivă.

Articolul 4

Fără a aduce atingere normelor care reglementează protecția datelor, persoanele cărora li se eliberează un permis de ședere au dreptul de a verifica datele cu caracter personal înscrise în permisul respectiv și, după caz, să ceară rectificarea sau eliminarea acestora.

▼M1

Nicio informație care poate fi citită optic nu se include în permisul de ședere sau pe suportul de stocare al permisului de ședere menționat la articolul 4a, cu excepția cazurilor prevăzute în prezentul regulament sau în anexa la acesta sau cu excepția cazului în care este menționată în documentul de călătorie aferent de către statul emitent, în conformitate cu legislația națională a acestuia. Statele membre pot, de asemenea, să stocheze pe un cip, astfel cum se menționează la punctul 16 din anexă, date pentru servicii electronice precum e-guvernarea și comerțul electronic, precum și dispoziții suplimentare cu privire la permisul de ședere. Cu toate acestea, toate datele naționale trebuie să fie separate în mod logic de datele biometrice menționate la articolul 4a.

În sensul prezentului regulament, elementele biometrice din permisele de ședere sunt folosite numai pentru verificarea:

(a) autenticității documentului;

(b) identității titularului prin intermediul elementelor comparabile disponibile în mod direct, în cazul în care se impune prezentarea permisului de ședere în temeiul legislației naționale.

▼M1

Articolul 4a

Modelul uniform de permis de ședere include un suport de stocare care conține imaginea facială și două imagini ale amprentelor titularului, ambele în formate interoperabile. Datele sunt securizate, iar mediul de stocare dispune de o capacitate suficientă și prezintă caracteristicile necesare pentru a garanta integritatea, autenticitatea și confidențialitatea datelor.

Articolul 4b

În sensul prezentului regulament, statele membre înregistrează elementele biometrice de identificare a resortisanților țărilor terțe, care constau în imaginea facială și două imagini ale amprentelor digitale.

Procedura se stabilește în conformitate cu practica națională a statului membru în cauză și cu garanțiile stabilite în Convenția pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale și în Convenția Organizației Națiunilor Unite privind drepturile copilului.

Se înregistrează următoarele elemente biometrice de identificare:

— o fotografie furnizată de solicitant sau făcută la momentul depunerii cererii; și

— două amprente digitale luate în plan și digitalizate.

Specificațiile tehnice pentru obținerea elementelor biometrice de identificare sunt stabilite în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 7 alineatul (2) și cu standardele ICAO și specificațiile tehnice pentru pașapoartele emise de către statele membre pentru resortisanții acestora, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 2252/2004 al Consiliului din 13 decembrie 2004 privind standardele pentru elementele de securitate și elementele biometrice integrate în pașapoarte și în documente de călătorie emise de statele membre ( 10 ).

Prelevarea amprentelor digitale este obligatorie începând cu vârsta de șase ani.

Persoanele în cazul cărora prelevarea amprentelor este fizic imposibilă sunt exceptate de la cerința de a furniza amprente.

▼B

Articolul 5

Prezentul regulament nu se aplică resortisanților țărilor terțe care sunt:

— membri de familie ai cetățenilor Uniunii Europene care își exercită dreptul la libera circulație;

— resortisanți ai statelor membre ale Asociației Europene a Liberului Schimb, părți la Acordul privind Spațiul Economic European și membri de familie ai acestora care își exercită dreptul la libera circulație, în conformitate cu respectivul acord;

— resortisanți ai țărilor terțe exonerați de obligația de a avea o viză și autorizați cu privire la șederea într-un stat membru pentru o perioadă mai mică de trei luni.

▼M1

Articolul 5a

În cazul în care statele membre utilizează modelul uniform în alte scopuri decât cele reglementate prin prezentul regulament, trebuie să se ia măsuri adecvate pentru a se asigura că nu este posibilă nicio confuzie cu permisul de ședere menționat la articolul 1 și că scopul este clar indicat pe permis.

▼B

Articolul 6

Măsurile necesare privind punerea în aplicare a prezentului regulament se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare prevăzută la articolul 7 alineatul (2).

Articolul 7

(1) Comisia este sprijinită de comitetul instituit în temeiul articolului 6 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1683/95.

(2) În cazurile în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolele 5 și 7 din Decizia 1999/468/CE.

Perioada prevăzută la articolul 5 alineatul (6) din Decizia 1999/468/CE este fixată la două luni.

(3) Comitetul își adoptă propriul regulament de ordine interioară.

Articolul 8

Prezentul regulament nu aduce atingere dreptului statelor membre de a recunoaște state sau entități teritoriale, precum și pașapoartele, documentele de identitate și de călătorie eliberate de autoritățile acestora.

Articolul 9

Statele membre eliberează modelul uniform de permis de ședere prevăzut la articolul 1 în cel mult un an de la adoptarea elementelor și cerințelor de securitate suplimentare prevăzute la articolul 2 alineatul (1) litera (a).

De la data respectivă, prezentul regulament înlocuiește, în statele membre în cauză, Acțiunea comună 97/11/JAI.

▼M1

Stocarea imaginii faciale ca element biometric principal de identificare este pusă în aplicare în termen de cel mult doi ani, iar stocarea celor două imagini ale amprentelor digitale în termen de cel mult trei ani de la adoptarea măsurilor tehnice respective menționate la articolul 2 alineatul (1) literele (d) și (e).

Cu toate acestea, validitatea permiselor de ședere deja emise nu este afectată de punerea în aplicare a prezentului regulament, cu excepția cazului în care statul membru în cauză decide altfel.

Pe o perioadă tranzitorie de doi ani după adoptarea specificațiilor tehnice pentru imaginea facială menționate la alineatul (3) din prezentul articol, permisul de ședere poate fi emis în continuare sub formă de autocolant.

▼B

Cu toate acestea, introducerea modelului uniform de permis de ședere nu aduce atingere validității autorizațiilor deja eliberate pentru un alt model de permis de ședere, cu excepția unei decizii contrare a statului membru în cauză.

Articolul 10

Prezentul regulament intră în vigoare la data publicării sale în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.

Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre, în conformitate cu Tratatul de instituire a Comunității Europene.









ANEXĂ

(a) Descriere

▼M1

Permisul de ședere cu elemente biometrice de identificare este emis sub forma unui document individual în format ID 1 sau ID 2. Acesta are la bază specificațiile prevăzute în documentele ICAO privind vizele care pot fi citite optic (documentul nr. 9303, partea a doua) sau privind documentele (cardurile) de călătorie care pot fi citite optic (documentul nr. 9303, partea a treia). Permisul de ședere sub formă de autocolant poate fi emis numai pe o perioadă de doi ani de la adoptarea specificațiilor tehnice menționate la articolul 9 paragraful al treilea. Acesta conține următoarele rubrici:

▼B

1. În acest spațiu se specifică, în limba sau limbile statului membru care eliberează permisul, titlul documentului (Permis de ședere) ( 11 ).

2. În acest spațiu se specifică numărul documentului (protejat de dispozitive de securitate speciale ►M1 ————— ◄ ).

3.1. Numele: în acest spațiu se specifică, în ordine, numele și prenumele (11) .

4.2. „Valabil până la”: se indică data expirării corespunzătoare sau, după caz, un cuvânt indicând o validitate nelimitată.

5.3. Locul eliberării și data de început a validității: se menționează locul eliberării și data de început a validității permisului de ședere (11) .

6.4. Categoria de permis: se precizează categoria permisului de ședere eliberat de statul membru resortisantului unei țări terțe (11) . ►M1 Permisul de ședere al unui membru al familiei unui cetățean al Uniunii Europene care nu și-a exercitat dreptul de liberă circulație trebuie să includă mențiunea „membru de familie”. În cazul beneficiarilor în temeiul articolului 3 alineatul (2) din Directiva 2004/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora ( 12 ), statele membre pot introduce mențiunea „beneficiar în temeiul articolului 3 alineatul (2) din Directiva 2004/38/CE”. ◄

7.5.-9. Observații: statele membre pot adăuga precizări și observații de uz național necesare pentru aplicarea dispozițiilor naționale referitoare la resortisanții țărilor terțe, inclusiv precizările privind existența unei autorizații de muncă (12) .

8. Data, semnătura, autorizația: dacă este necesar, se pot insera semnătura și ștampila autorității care eliberează permisul și/sau semnătura titularului.

▼M1

8.a. Titlul documentului menționat la numărul 1 poate fi, de asemenea, repetat și în partea de jos a permisului în alte două limbi. Rubricile menționate la numerele 2-8 ar trebui formulate în limba (limbile) statului membru emitent. Statul membru emitent poate adăuga, fie pe același rând, fie pe rândul de sub prima limbă, o altă limbă oficială a Uniunii Europene, cu condiția să nu existe mai mult de două limbi în total.

▼B

9. Statele membre inserează în această rubrică emblema lor, pentru a diferenția permisele de ședere și pentru a garanta originea națională a acestora.

10. Informațiile din acest spațiu sunt lizibile automat. Zona de lectură respectivă este conformă standardelor OACI.

▼M1

11. Zona citibilă optic va include, pe fundal, un text tipărit care indică statul membru emitent. Acest text nu poate aduce atingere caracteristicilor tehnice ale zonei citibile optic.

▼B

12. Spațiul respectiv este prevăzut pentru o imagine latentă metalizată cu codul de țară al statului membru respectiv, în cazul folosirii unui autocolant.

13. Spațiul este rezervat unei element de securitate optic variabil (OVD = optically variable device) care oferă o calitate de identificare și un nivel de securitate care nu sunt inferioare dispozitivului utilizat în actualul model uniform de viză.

14. Dacă permisul de ședere este emis sub formă de document separat, acest spațiu este prevăzut pentru o fotografie de identitate protejată de structura cardului sau de o peliculă de protecție fixată prin tratare termică, conținând, în toate situațiile, elementul de securitate optic variabil. Dacă permisul de ședere este emis sub formă de autocolant, acest spațiu conține o fotografie realizată conform unor înalte standarde de securitate.

15. În cazul unui document separat, acesta cuprinde pe verso următoarele precizări suplimentare: — data și locul nașterii (12) , — cetățenia (12) , — sexul (12) , — observații (12) . Poate fi specificată de asemenea adresa titularului (12) .

▼M1

16. Drept suport de stocare, se utilizează un cip cu frecvențe radio (RF), în conformitate cu articolul 4a. Statele membre pot stoca date pe acest cip sau pot integra în permisul de ședere un cip cu interfață dublă sau cu contact, pentru uz național, amplasat pe spatele permisului, care să respecte standardele ISO și care să nu interfereze în niciun fel cu cipul cu frecvențe radio (RF).

17. Simbolul ICAO pentru un document de călătorie care poate fi citit optic, dispunând de un microcip fără contact (e-MRTD).

▼B

(b) Culoare, procedeu de tipărire

Statele membre stabilesc culoarea și procedeul de tipărire, în conformitate cu modelul uniform descris în prezenta anexă și cu specificațiile tehnice care urmează a fi stabilite în temeiul articolului 2 din prezentul regulament.

(c) Material

Tipul de hârtie utilizat pentru permisele de ședere pe care sunt înscrise datele cu caracter personal sau alt fel de date corespunde următoarelor cerințe minime:

— nu s-a utilizat agent de luciu,

— filigran în două tonuri,

— reactivi de protecție împotriva tentativelor de ștergere prin procedee chimice,

— fibre colorate (parțial vizibile, parțial fosforescente sub iluminare UV),

— plăcuțe fosforescente sub iluminare UV.

Dacă permisul de ședere este sub formă de autocolant, filigranul poate lipsi.

În cazul în care cardul pe care trebuie tipărite datele personale este realizat exclusiv din material plastic, în general nu este posibilă aplicarea mărcilor de autenticitate utilizabile pe hârtie. Absența mărcilor de pe material trebuie compensată de măsuri în ceea ce privește tipărirea, prin utilizarea elementelor de securitate optic variabile (OVD) sau printr-un procedeu de imprimare care să depășească standardele minime prevăzute în continuare. Dispozitivele de securitate esențiale ale materialului trebuie să corespundă unui model uniform.

(d) Tehnici de tipărire

Se utilizează următoarele tehnici de tipărite:

— tipărirea fondului: — ghioșă realizată în două tonuri, culoare irizată fosforescentă, tipărire fosforescentă sub iluminare UV, motive concepute astfel încât să constituie o protecție eficientă împotriva contrafacerii și falsificării, utilizarea unor culori reactive pe cardurile din hârtie și pe autocolanți.

Este necesar ca fața cardului să fie într-o prezentare diferită de partea verso.

— tipărirea modelului — cu caractere microscopice integrate (dacă nu sunt integrate în tipăritura fondului)

— numerotare — tipărită (dacă este posibil cu un tip special de cifre sau cu un font deosebit de caractere și cu o cerneală fosforescentă sub iluminare UV) sau, pe carduri, integrată după tehnica utilizată pentru inscripționarea datelor personale. În cazul unui autocolant, este obligatorie utilizarea unei cerneli fosforescente și a unui tip special de cifre pentru tipărirea numerelor.

Dacă se utilizează autocolanți, trebuie să se recurgă în plus la o tipăritură gravată cu efect de imagine latentă, cu caractere microscopice și cerneală optic variabilă. În cazul cardurilor realizate în întregime din plastic, trebuie integrate de asemenea elemente de securitate optic variabile suplimentare, utilizând o cerneală optic variabilă sau un procedeu echivalent. Dispozitivele esențiale de securitate a tipăririi trebuie să corespundă unui model uniform.

(e) Protecția împotriva reproducerii prin fotocopiere

Pe autocolant sau pe fața cardului permisului de ședere se utilizează un element de securitate optic variabil (OVD) care oferă o calitate a nivelului de identificare și un nivelul de securitate care nu trebuie să fie inferioare dispozitivului utilizat în actualul model uniform de viză. OVD este integrată în structura cardului sau în pelicula fixată prin tratare termică sau aplicată ca folie OVD sau, pe autocolanți, ca OVD metalizată (cu supratipărire gravată).

(f) Tehnici de emitere

Pentru a garanta în mod corespunzător protecția datelor împotriva tentativelor de contrafacere și falsificare, datele personale, inclusiv fotografia și semnătura titularului, precum și celelalte date esențiale trebuie integrate chiar în materialul documentului. Trebuie excluse metodele tradiționale de aplicare a fotografiilor.

Pot fi utilizate următoarele tehnici:

— imprimare laser,

— procedeu de transfer termic,

— imprimare prin jet de cerneală,

— procedeu fotografic,

— gravură laser.

Pentru garantarea unei protecții adecvate a datelor personale împotriva tentativelor de modificare, în cazul tipăririi laser, al procedeului de transfer termic și al procedeului fotografic, este absolut necesară aplicarea prin tratare termică a unei folii de protecție OVD. Folia respectivă trebuie să se aplice de asemenea pe permisele de ședere emise sub formă de carduri, în cazul unei tipăriri cu jet de cerneală. Având în vedere faptul că, în cazul în care permisul de ședere se prezintă în formă de autocolant nu este posibilă acoperirea documentului de călătorie cu mai multe folii aplicate prin procedee termice, doar tipărirea cu jet de cerneală poate fi realizată în cazul autocolanților respectivi. Gravarea laser se utilizează pe cardurile din plastic (integral sau parțial constituite din material plastic).

(g) Statele membre pot introduce dispozitive de securitate suplimentare în ceea ce privește literele (c), (d) și (e), cu condiția ca dispozitivele respective să fie în conformitate cu deciziile deja adoptate în domeniul respectiv. Specificațiile tehnice și dispozitivele de securitate corespund condițiilor și specificațiilor definite în Regulamentul (CE) nr. 1683/95 de instituire a unui model uniform de viză.

▼M1

(h) Statele membre pot, de asemenea, adăuga alte elemente naționale de securitate, cu condiția ca acestea să fie incluse pe lista stabilită în temeiul articolului 2 alineatul (1) litera (f) din prezentul regulament și cu condiția ca acestea să respecte prezentarea armonizată a următoarelor modele și să nu reducă eficiența elementelor uniforme de securitate.

▼B

▼M1