02021R2116 — RO — 26.08.2022 — 001.001

Acest document are doar scop informativ și nu produce efecte juridice. Instituțiile Uniunii nu își asumă răspunderea pentru conținutul său. Versiunile autentice ale actelor relevante, inclusiv preambulul acestora, sunt cele publicate în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene și disponibile pe site-ul EUR-Lex. Aceste texte oficiale pot fi consultate accesând linkurile integrate în prezentul document.

Astfel cum a fost modificat prin:





Rectificat prin:









▼B

REGULAMENTUL (UE) 2021/2116 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI

din 2 decembrie 2021

privind finanțarea, gestionarea și monitorizarea politicii agricole comune și de abrogare a Regulamentului (UE) nr. 1306/2013







TITLUL I

DOMENIU DE APLICARE ȘI DEFINIȚII

Articolul 1

Domeniu de aplicare

Prezentul regulament stabilește norme privind finanțarea, gestionarea și monitorizarea politicii agricole comune (PAC), în special referitoare la:

(a) finanțarea cheltuielilor în cadrul PAC;

(b) sistemele de gestionare și control care urmează să fie instituite de statele membre;

(c) procedurile de verificare financiară și de verificare a conformității.

Articolul 2

Definiții

În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții:

(a) „neregulă” înseamnă o abatere în înțelesul articolului 1 alineatul (2) din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95;

(b) „sisteme de guvernanță” înseamnă organismele de guvernanță menționate în titlul II capitolul II din prezentul regulament și cerințele de bază ale Uniunii, inclusiv obligațiile statelor membre referitoare la protejarea efectivă a intereselor financiare ale Uniunii menționate la articolul 59 din prezentul regulament, precum și punerea în aplicare, în conformitate cu articolul 9 din Regulamentul (UE) 2021/2115, a planurilor lor strategice PAC, astfel cum au fost aprobate de Comisie și sistemul de raportare instituit în scopul raportului anual privind performanța menționat la articolul 134 din regulamentul menționat;

(c) „cerințe de bază ale Uniunii” înseamnă cerințele stabilite în Regulamentul (UE) 2021/2115 și în prezentul regulament, în Regulamentul financiar și în Directiva 2014/24/UE a Parlamentului European și a Consiliului ( 1 );

(d) „deficiențe grave în buna funcționare a sistemelor de guvernanță” înseamnă existența unei deficiențe sistemice, ținând seama de caracterul repetitiv al acesteia, de gravitatea sa și impactul său negativ asupra corectitudinii declarației de cheltuieli, asupra raportării privind performanța sau asupra respectării dreptului Uniunii;

(e) „indicator de realizare” înseamnă indicator de realizare astfel cum se menționează la articolul 7 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2021/2115;

(f) „indicator de rezultat” înseamnă indicator de rezultat astfel cum se menționează la articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2021/2115;

(g) „plan de acțiune” înseamnă, în sensul articolelor 41 și 42 din prezentul regulament, un plan elaborat de un stat membru la cererea Comisiei și în consultare cu aceasta, atunci când se identifică deficiențe grave în funcționarea sistemelor de guvernanță ale statului membru respectiv sau în circumstanțele menționate la articolul 135 din Regulamentul (UE) 2021/2115, plan care conține măsurile de remediere necesare și calendarul relevant pentru punerea sa în aplicare, în conformitate cu articolele 41 și 42 din prezentul regulament.

Articolul 3

Derogări în cazuri de forță majoră și în circumstanțe excepționale

(1) În scopul finanțării, al gestionării și al monitorizării PAC, „forța majoră” și „circumstanțele excepționale” pot fi recunoscute, în special, în următoarele cazuri: (a) o catastrofă naturală gravă sau un fenomen meteorologic sever care afectează grav exploatația; (b) distrugerea accidentală a clădirilor destinate creșterii animalelor, aflate pe exploatație; (c) o epizootie, un focar de boală a plantelor sau prezența unor dăunători ai plantelor care afectează parțial sau integral șeptelul sau culturile beneficiarului; (d) exproprierea întregii exploatații sau a unei mari părți a acesteia, dacă exproprierea respectivă nu ar fi putut fi anticipată la data depunerii cererii; (e) decesul beneficiarului; (f) incapacitatea profesională pe termen lung a beneficiarului.

(2) În situațiile în care o catastrofă naturală gravă sau un fenomen meteorologic sever, astfel cum este menționat la alineatul 1 litera (a), afectează grav o zonă bine determinată, statul membru vizat poate considera întreaga zonă ca fiind grav afectată de catastrofa sau fenomenul în cauză.







TITLUL II

DISPOZIȚII GENERALE PRIVIND FONDURILE AGRICOLE







CAPITOLUL I

Fondurile agricole

Articolul 4

Fondurile din care se finanțează cheltuielile agricole

Finanțarea din bugetul general al Uniunii (bugetul Uniunii) a diverselor intervenții și măsuri care intră sub incidența PAC se efectuează prin:

(a) Fondul european de garantare agricolă (FEGA);

(b) Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR).

Articolul 5

Cheltuielile din FEGA

(1) FEGA este executat fie în cadrul gestiunii partajate între statele membre și Uniune în conformitate cu alineatul (2), fie în cadrul gestiunii directe în conformitate cu alineatul (3).

(2) FEGA finanțează următoarele cheltuieli în cadrul gestiunii partajate: (a) măsurile de reglementare sau sprijinire a piețelor agricole prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului ( 2 ); (b) contribuția financiară a Uniunii la intervențiile în anumite sectoare astfel cum sunt menționate în titlul III capitolul III din Regulamentul (UE) 2021/2115; (c) intervențiile sub formă de plăți directe către fermieri în cadrul planului strategic PAC, menționate la articolul 16 din Regulamentul (UE) 2021/2115; (d) contribuția financiară a Uniunii la măsurile de informare și promovare a produselor agricole pe piața internă a Uniunii și în țările terțe, care sunt întreprinse de statele membre și selectate de Comisie; (e) contribuția financiară a Uniunii la măsurile specifice din domeniul agriculturii în favoarea regiunilor ultraperiferice ale Uniunii, prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 228/2013, și la măsurile specifice din domeniul agriculturii în favoarea insulelor mici din Marea Egee, prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 229/2013.

(3) FEGA finanțează următoarele cheltuieli în cadrul gestiunii directe: (a) promovarea produselor agricole, fie direct de către Comisie, fie prin intermediul unor organizații internaționale; (b) măsurile, luate în conformitate cu dreptul Uniunii, de asigurare a conservării, caracterizării, colectării și utilizării resurselor genetice în agricultură; (c) crearea și întreținerea sistemelor de informații contabile agricole; (d) sistemele de investigare agricolă, inclusiv investigațiile privind structura exploatațiilor agricole.

Articolul 6

Cheltuielile din FEADR

FEADR este executat în cadrul gestiunii partajate între statele membre și Uniune. FEADR finanțează contribuția financiară a Uniunii la intervențiile pentru dezvoltare rurală menționate în titlul III capitolul IV din Regulamentul (UE) 2021/2115 astfel cum sunt specificate în planurile strategice PAC și la acțiunile menționate la articolul 125 din regulamentul respectiv.

Articolul 7

Alte cheltuieli, inclusiv asistență tehnică

FEGA și FEADR pot finanța în mod direct, fie la inițiativa Comisiei, fie în nume propriu, activitățile de pregătire, de monitorizare, de sprijin tehnic și administrativ, precum și evaluarea, auditul și inspecțiile necesare punerii în aplicare a PAC. Acestea includ, în special:

(a) măsurile necesare pentru analiza, gestionarea, monitorizarea, schimbul de informații și punerea în aplicare a PAC, inclusiv evaluarea impactului acesteia, a performanței de mediu și a progreselor înregistrate în direcția atingerii țintelor Uniunii, precum și măsurile referitoare la punerea în aplicare a sistemelor de control și la asistența tehnică și administrativă;

(b) achiziționarea de către Comisie a datelor satelitare necesare pentru sistemul de monitorizare a suprafețelor în conformitate cu articolul 24;

(c) acțiunile întreprinse de Comisie prin intermediul aplicațiilor de teledetecție utilizate pentru monitorizarea resurselor agricole în conformitate cu articolul 25;

(d) măsurile necesare pentru menținerea și dezvoltarea metodelor și a mijloacelor tehnice de informare, interconectare, monitorizare și control al gestionării financiare a fondurilor utilizate pentru finanțarea PAC;

(e) furnizarea de informații privind PAC, în conformitate cu articolul 46;

(f) studiile despre PAC și evaluările măsurilor finanțate de FEGA și FEADR, inclusiv îmbunătățirea metodelor de evaluare, schimburile de informații privind bunele practici din cadrul PAC și consultările cu părțile interesate relevante, precum și studiile efectuate împreună cu Banca Europeană de Investiții (BEI);

(g) dacă este cazul, contribuția la agențiile executive înființate în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 58/2003 al Consiliului ( 3 ) și a căror activitate are legătură cu PAC;

(h) contribuția la măsurile legate de diseminarea informațiilor, sensibilizare, promovarea cooperării și schimburile de experiență cu părțile interesate relevante de la nivelul Uniunii, care sunt adoptate în contextul intervențiilor pentru dezvoltare rurală, inclusiv facilitarea colaborării în rețea între părțile implicate;

(i) rețelele informatice axate pe prelucrarea și schimbul de informații, inclusiv sistemele informatice ale instituțiilor necesare în legătură cu gestionarea PAC;

(j) măsurile necesare pentru dezvoltarea, înregistrarea și protejarea logourilor în cadrul sistemelor de calitate ale Uniunii, în conformitate cu articolul 44 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1151/2012 al Parlamentului European și al Consiliului ( 4 ) și pentru protejarea drepturilor de proprietate intelectuală legate de acestea, precum și progresele necesare ale tehnologiei informației.







CAPITOLUL II

Organismele de guvernanță

Articolul 8

Autoritatea competentă

(1) Fiecare stat membru desemnează o autoritate competentă la nivel ministerial, responsabilă cu: (a) acordarea, revizuirea și retragerea acreditării agențiilor de plăți menționate la articolul 9 alineatul (2); (b) desemnarea organismului de coordonare menționat la articolul 10 și acordarea, revizuirea și retragerea acreditării acestuia; (c) desemnarea și retragerea desemnării unui organism de certificare menționat la articolul 12, asigurându-se că există întotdeauna un astfel de organism desemnat; (d) îndeplinirea sarcinilor atribuite autorității competente în temeiul prezentului capitol.

(2) Pe baza examinării condițiilor minime care urmează să fie adoptate de Comisie în conformitate cu articolul 11 alineatul (1) litera (a), autoritatea competentă decide printr-un act formal cu privire la acordarea sau, în urma unei revizuiri, retragerea acreditării agenției de plăți și cu privire la desemnarea și acreditarea și retragerea acreditării organismului de coordonare;

(3) Autoritatea competentă decide printr-un act formal cu privire la desemnarea și retragerea desemnării organismului de certificare, asigurându-se, în același timp, că există întotdeauna un astfel de organism desemnat.

(4) Autoritatea competentă informează fără întârziere Comisia cu privire la toate acreditările și retragerile acreditărilor agenției de plăți și cu privire la desemnarea și acreditarea și retragerea acreditării organismului de coordonare, precum și cu privire la desemnarea și retragerea desemnării organismului de certificare.

Articolul 9

Agențiile de plăți

(1) Agențiile de plăți sunt departamente sau organisme ale statelor membre și, după caz, ale regiunilor acestora, responsabile cu gestionarea și controlul cheltuielilor menționate la articolul 5 alineatul (2) și la articolul 6.

Cu excepția efectuării plăților, agențiile de plăți pot delega îndeplinirea sarcinilor menționate la primul paragraf.

(2) Statele membre acreditează ca agenții de plăți departamente sau organisme care au o organizare administrativă și un sistem de control intern care oferă garanții suficiente că plățile sunt legale, corecte și justificate corespunzător. În acest scop, agențiile de plăți îndeplinesc condițiile minime de acreditare în ceea ce privește mediul intern, activitățile de control, informarea și comunicarea, precum și monitorizarea, stabilite de Comisie în temeiul articolului 11 alineatul (1) litera (a).

Fiecare stat membru, ținând seama de prevederile sale constituționale, restricționează numărul agențiilor sale de plăți acreditate:

(a) la o singură agenție de plăți la nivel național sau, după caz, una la nivel regional; și

(b) la o singură agenție de plăți responsabilă cu gestionarea cheltuielilor, atât din FEGA, cât și din FEADR, în cazul în care există numai agenții de plăți la nivel național.

În cazul în care se instituie agenții de plăți la nivel regional, statele membre fie acreditează și o agenție de plăți la nivel național pentru schemele de ajutor care, dată fiind natura lor, trebuie gestionate la nivel național, fie încredințează gestionarea acestor scheme agențiilor lor de plăți regionale.

Prin derogare de la al doilea paragraf de la prezentul alineat, statele membre pot menține agențiile de plăți care au fost acreditate înainte de 15 octombrie 2020, cu condiția ca autoritatea competentă să confirme, prin decizia menționată la articolul 8 alineatul (2), că acestea respectă condițiile minime de acreditare menționate la primul paragraf de la prezentul alineat.

Agențiilor de plăți care nu au gestionat cheltuieli din FEGA sau FEADR timp de cel puțin trei ani li se retrage acreditarea.

Statele membre nu acreditează nicio nouă agenție de plăți suplimentară după 7 decembrie 2021, cu excepția cazurilor menționate la paragraful al doilea litera (a), în care, ținând cont de prevederile constituționale, pot fi necesare agenții de plăți regionale suplimentare.

(3) În sensul articolului 63 alineatele (5) și (6) din Regulamentul financiar, până la data de 15 februarie a anului care urmează exercițiului financiar agricol (denumit în continuare „exercițiul financiar”) în cauză, persoana care conduce agenția de plăți acreditată întocmește și furnizează Comisiei următoarele: (a) conturile anuale privind cheltuielile suportate în cursul îndeplinirii sarcinilor care revin respectivei agenții de plăți acreditate, astfel cum se prevede la articolul 63 alineatul (5) litera (a) din Regulamentul financiar, însoțite de informațiile necesare pentru verificarea conturilor respective în conformitate cu articolul 53 din prezentul regulament; (b) raportul anual privind performanța, menționat la articolul 54 alineatul (1) din prezentul regulament și la articolul 134 din Regulamentul (UE) 2021/2115, care demonstrează faptul că cheltuielile au fost efectuate în conformitate cu articolul 37 din prezentul regulament; (c) un rezumat anual al rapoartelor finale de audit și al controalelor efectuate, o analiză a naturii și amplorii erorilor și punctelor slabe identificate în sistemele de guvernanță, precum și măsurile corective planificate sau adoptate, astfel cum se prevede la articolul 63 alineatul (5) litera (b) din Regulamentul financiar; (d) o declarație de gestiune, astfel cum se menționează la articolul 63 alineatul (6) din Regulamentul financiar, care atestă: (i) faptul că informațiile sunt prezentate în mod adecvat, complet și exact, astfel cum se prevede la articolul 63 alineatul (6) litera (a) din Regulamentul financiar; (ii) buna funcționare a sistemelor de guvernanță instituite, cu excepția autorității competente menționate la articolul 8, a organismului de coordonare menționat la articolul 10 și a organismului de certificare menționat la articolul 12 din prezentul regulament, garantând că toate cheltuielile au fost efectuate în conformitate cu articolul 37 din prezentul regulament, astfel cum se prevede la articolul 63 alineatul (6) literele (b) și (c) din Regulamentul financiar.

Termenul de 15 februarie prevăzut la primul paragraf de la prezentul alineat poate fi prelungit în mod excepțional de către Comisie până la 1 martie, conform comunicării statului membru în cauză, astfel cum se prevede la articolul 63 alineatul (7) al doilea paragraf din Regulamentul financiar.

(4) Atunci când o agenție de plăți acreditată nu îndeplinește sau nu mai îndeplinește unul sau mai multe dintre condițiile minime de acreditare menționate la alineatul (2) primul paragraf, statul membru în cauză, acționând din proprie inițiativă sau la solicitarea Comisiei, retrage acreditarea agenției de plăți respective dacă agenția de plăți nu realizează schimbările necesare într-o perioadă de timp care urmează a fi determinată de autoritatea competentă a statului membru respectiv în funcție de gravitatea problemei.

(5) Agențiile de plăți gestionează și asigură controlul operațiunilor legate de intervenția publică de care răspund și își rezervă responsabilitatea generală în domeniul respectiv.

În cazul în care se acordă sprijin prin intermediul unui instrument financiar executat de BEI sau de o altă instituție financiară internațională în care un stat membru este acționar, agenția de plăți se bazează pe un raport de control în sprijinul cererilor de plată transmise. Instituțiile respective furnizează statelor membre raportul de control.

(6) În sensul articolului 33, în cazul cheltuielilor din FEADR, se furnizează, până la 30 iunie 2030, un raport privind performanța suplimentar, în conformitate cu alineatul (3) de la prezentul articol și cu articolul 10 alineatul (3), care acoperă perioada până la 31 decembrie 2029.

Articolul 10

Organismele de coordonare

(1) În cazul în care într-un stat membru sunt acreditate mai multe agenții de plăți, statul membru respectiv desemnează un organism public de coordonare, căruia îi atribuie următoarele sarcini: (a) să culeagă informațiile care urmează să fie furnizate Comisiei și să trimită Comisiei informațiile respective; (b) să furnizeze Comisiei raportul anual privind performanța menționat la articolul 54 alineatul (1) din prezentul regulament și la articolul 134 din Regulamentul (UE) 2021/2115; (c) să ia sau să coordoneze măsuri în vederea soluționării eventualelor deficiențe obișnuite și să informeze Comisia cu privire la acțiunile ulterioare; (d) să promoveze și, după caz, să asigure aplicarea armonizată a normelor Uniunii.

(2) În ceea ce privește prelucrarea informațiilor financiare menționate la alineatul (1) litera (a), organismul de coordonare face obiectul unei acreditări specifice de către statul membru respectiv.

(3) Raportul anual privind performanța menționat la alineatul (1) litera (b) de la prezentul articol intră în domeniul de aplicare al avizului menționat la articolul 12 alineatul (2), și este prezentat Comisiei împreună cu o declarație de gestiune care vizează compilarea întregului raport.

Articolul 11

Competențele Comisiei în legătură cu agențiile de plăți și organismele de coordonare

(1) Pentru a asigura buna funcționare a agențiilor de plăți și a organismelor de coordonare prevăzute la articolele 9 și 10, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 102 în vederea completării prezentului regulament cu norme privind: (a) condițiile minime pentru acreditarea agențiilor de plăți menționate la articolul 9 alineatul (2) primul paragraf și pentru desemnarea și acreditarea organismelor de coordonare menționate la articolul 10; (b) obligațiile agențiilor de plăți privind intervenția publică, precum și normele referitoare la conținutul responsabilităților lor de gestionare și control.

(2) Comisia adoptă acte de punere în aplicare prin care stabilește norme privind: (a) procedurile de acordare, retragere și revizuire a acreditării agențiilor de plăți și de desemnare și acordare, retragere și revizuire a acreditării organismelor de coordonare, precum și procedurile de supraveghere a acreditării agențiilor de plăți; (b) modalitățile și procedurile pentru controalele care stau la baza declarației de gestiune a agențiilor de plăți, menționată la articolul 9 alineatul (3) primul paragraf litera (d), precum și privind structura și formatul acestei declarații; (c) funcționarea organismului de coordonare și prezentarea către Comisie a informațiilor în conformitate cu articolul 10.

Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 103 alineatul (3).

Articolul 12

Organismele de certificare

(1) Organismul de certificare este un organism de audit public sau privat desemnat de statul membru pentru o perioadă de cel puțin trei ani, fără a aduce atingere dreptului intern. Atunci când este un organism de audit privat, iar dreptul aplicabil al Uniunii sau dreptul intern aplicabil impune acest lucru, organismul este selectat de statul membru prin intermediul unei proceduri de cerere de oferte.

Un stat membru care desemnează mai mult de un organism de certificare poate desemna un organism public de certificare la nivel național, care să fie responsabil cu sarcinile de coordonare.

(2) În sensul articolului 63 alineatul (7) primul paragraf din Regulamentul financiar, organismul de certificare emite un aviz, redactat în conformitate cu standardele de audit acceptate la nivel internațional, care stabilește dacă: (a) conturile oferă o imagine fidelă și corectă; (b) sistemele de guvernanță existente ale statelor membre funcționează în mod corespunzător, cu precădere în ceea ce privește: (i) organismele de guvernanță menționate la articolul 9 și la articolul 10 din prezentul regulament, precum și la articolul 123 din Regulamentul (UE) 2021/2115. (ii) cerințele de bază ale Uniunii; (iii) sistemul de raportare instituit în scopul raportului anual privind performanța menționat la articolul 134 din Regulamentul (UE) 2021/2115 (c) raportarea privind performanța referitoare la indicatorii de realizare utilizați în scopul verificării anuale a performanței menționate la articolul 54 din prezentul regulament și raportarea privind performanța referitoare la indicatorii de rezultat utilizați în scopul monitorizării multianuale a performanței menționate la articolul 128 din Regulamentul (UE) 2021/2115, care demonstrează că este respectat articolul 37 din prezentul regulament, sunt corecte; (d) cheltuielile pentru măsurile prevăzute în Regulamentele (UE) nr. 228/2013, (UE) nr. 229/2013 și (UE) nr. 1308/2013 și în Regulamentul (UE) nr. 1144/2014 al Parlamentului European și al Consiliului ( 5 ) pentru care au fost solicitate rambursări Comisiei sunt legale și corecte.

Avizul respectiv menționează, de asemenea, dacă examinarea pune sub semnul întrebării afirmațiile făcute în declarația de gestiune menționată la articolul 9 alineatul (3) primul paragraf litera (d). Examinarea include totodată o analiză a naturii și a amplorii erorilor și deficiențelor identificate de audit și de controale în cadrul sistemelor de guvernanță, precum și măsurile corective luate sau planificate de agenția de plăți, astfel cum se prevede la articolul 9 alineatul (3) primul paragraf litera (c).

În cazul în care se acordă sprijin prin intermediul unui instrument financiar executat de BEI sau de o altă instituție financiară internațională în care un stat membru este acționar, organismul de certificare se bazează pe raportul anual de audit întocmit de auditorii externi ai instituțiilor respective. Instituțiile respective pun la dispoziție statelor membre raportul anual de audit.

(3) Organismul de certificare dispune de cunoștințele tehnice de specialitate necesare și este perfect familiarizat cu PAC. Organismul de certificare este independent din punct de vedere operațional față de agenția de plăți și de organismul de coordonare în cauză, precum și față de autoritatea competentă care a acreditat respectiva agenție de plăți și față de organismele responsabile pentru punerea în aplicare și monitorizarea PAC.

(4) Comisia adoptă acte de punere în aplicare prin care stabilește norme privind funcționarea organismelor de certificare, inclusiv controalele care trebuie efectuate și organismele care fac obiectul acestor controale, precum și norme privind certificatele și rapoartele, împreună cu documentele însoțitoare, care se întocmesc de organismele respective.

Actele de punere în aplicare stabilesc, de asemenea:

(a) principiile de audit pe care să se bazeze avizele organismelor de certificare, incluzând o evaluare a riscurilor, controale interne și nivelul necesar al elementelor doveditoare ale auditului;

(b) metodele de audit care trebuie folosite de organismele de certificare pentru emiterea avizelor lor, ținându-se seama de standardele internaționale în materie de audit.

Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 103 alineatul (3).

Articolul 13

Schimbul de bune practici

Comisia promovează schimbul de bune practici între statele membre, în special în ceea ce privește activitatea organismelor de guvernanță menționate la prezentul capitol.







TITLUL III

GESTIONAREA FINANCIARĂ A FEGA ȘI FEADR







CAPITOLUL I

FEGA







Secțiunea 1

Disciplina bugetară

Articolul 14

Plafonul bugetar

(1) Plafonul anual pentru cheltuielile din FEGA este constituit din cuantumurile maxime stabilite în acest sens în cadrul Regulamentului (UE, Euratom) 2020/2093.

(2) În cazul în care dreptul Uniunii prevede majorarea sau reducerea cuantumurilor menționate la alineatul (1), Comisia stabilește, prin acte de punere în aplicare adoptate fără aplicarea procedurii menționate la articolul 103, soldul net disponibil pentru cheltuielile din FEGA pe baza datelor menționate în dreptul Uniunii.

Articolul 15

Respectarea plafonului

(1) În cazul în care dreptul Uniunii prevede un plafon financiar în euro pentru cheltuielile agricole pentru un stat membru, aceste cheltuieli se rambursează în limita plafonului respectiv, iar dacă se aplică articolele 39-42, se fac ajustările necesare.

(2) Alocările destinate statelor membre pentru intervențiile sub formă de plăți directe menționate la articolul 87 din Regulamentul (UE) 2021/2115, corectate prin ajustările prevăzute la articolul 17 din prezentul regulament, sunt plafoane financiare în euro în sensul alineatului (1) de la prezentul articol.

Articolul 16

Rezerva pentru agricultură

(1) Se instituie, la începutul fiecărui an, o rezervă a Uniunii pentru agricultură (denumită în continuare „rezerva”) în cadrul FEGA, pentru a oferi un sprijin suplimentar sectorului agricol în scopul gestionării sau stabilizării pieței și pentru a răspunde rapid în cazul crizelor care afectează producția sau distribuția agricolă.

Creditele aferente rezervei sunt înscrise în mod direct în bugetul Uniunii. Fondurile din rezervă sunt puse la dispoziție în exercițiul financiar sau exercițiile financiare pentru care este necesar un sprijin suplimentar, în cazul următoarelor măsuri:

(a) măsuri de stabilizare a piețelor agricole prevăzute la articolele 8-21 din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013;

(b) măsuri excepționale în temeiul articolelor 219, 220 și 221 din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013.

(2) Cuantumul rezervei este de 450 de milioane EUR în prețuri curente la începutul fiecărui an din perioada 2023-2027, cu excepția cazului în care un cuantum mai mare este prevăzut în bugetul Uniunii. Comisia poate ajusta cuantumul rezervei în cursul anului, când este necesar, având în vedere evoluțiile pieței sau perspectivele din anul în curs sau din anul următor și ținând cont de creditele disponibile în cadrul subplafonului FEGA.

Dacă respectivele credite disponibile nu sunt suficiente, disciplina financiară poate fi folosită, în ultimă instanță, în concordanță cu articolul 17 din prezentul regulament, pentru a suplimenta rezerva până la atingerea cuantumului inițial menționat la primul paragraf de la prezentul alineat.

Prin derogare de la articolul 12 alineatul (2) al treilea paragraf din Regulamentul financiar, creditele neangajate aferente rezervei se reportează pentru a finanța rezerva în exercițiile bugetare următoare, până în anul 2027.

În plus, prin derogare de la articolul 12 alineatul (2) al treilea paragraf din Regulamentul financiar, cuantumul neutilizat total al rezervei pentru situațiile de criză din sectorul agricol instituită prin Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 disponibil la sfârșitul anului 2022 se reportează în anul 2023 fără a fi returnat integral la liniile bugetare care vizează acțiunile menționate la articolul 5 alineatul (2) litera (c) din prezentul regulament și este pus la dispoziție în măsura necesară pentru finanțarea rezervei instituite prin prezentul articol, după luarea în calcul a creditelor disponibile în cadrul subplafonului FEGA. Orice credite ale rezervei pentru situațiile de criză din sectorul agricol rămase disponibile după finanțarea rezervei, se returnează la liniile bugetare care vizează acțiunile menționate la articolul 5 alineatul (2) litera (c) din prezentul regulament.

Articolul 17

Disciplina financiară

(1) Comisia stabilește o rată de ajustare pentru intervențiile sub formă de plăți directe menționate la articolul 5 alineatul (2) litera (c) din prezentul regulament și pentru contribuția financiară a Uniunii la plățile directe în temeiul capitolului IV din Regulamentul (UE) nr. 228/2013 și al capitolului IV din Regulamentul (UE) nr. 229/2013 pentru măsurile specifice menționate la articolul 5 alineatul (2) litera (e) din prezentul regulament (denumită în continuare „rata de ajustare”), atunci când previziunile pentru finanțarea intervențiilor și măsurilor finanțate în cadrul subplafonului corespunzător pentru un anumit exercițiu bugetar arată că plafoanele anuale aplicabile vor fi depășite.

Rata de ajustare se aplică plăților care urmează să fie acordate fermierilor pentru intervențiile și măsurile specifice menționate la primul paragraf de la prezentul alineat care depășesc 2 000 EUR pentru anul calendaristic corespunzător. În sensul prezentului paragraf, se aplică mutatis mutandis articolul 17 alineatul (4) din Regulamentul (UE) 2021/2115.

Până la data de 30 iunie a anului calendaristic cu privire la care se aplică rata de ajustare, Comisia adoptă acte de punere în aplicare care stabilesc rata de ajustare. Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de consultare menționată la articolul 103 alineatul (2).

(2) Până la data de 1 decembrie a anului calendaristic cu privire la care se aplică rata de ajustare, Comisia poate, pe baza unor informații noi, să adopte acte de punere în aplicare care adaptează rata de ajustare stabilită în conformitate cu alineatul (1) de la prezentul articol. Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de consultare menționată la articolul 103 alineatul (2).

(3) În cazul în care s-a aplicat disciplina financiară, creditele reportate în conformitate cu articolul 12 alineatul (2) litera (d) din Regulamentul financiar sunt utilizate pentru finanțarea cheltuielilor în temeiul articolului 5 alineatul (2) litera (c) din prezentul regulament, în măsura în care este necesar pentru a se evita aplicarea repetată a disciplinei financiare.

În cazul în care creditele care urmează a fi reportate în conformitate cu primul paragraf rămân disponibile iar cuantumul total al creditelor neangajate disponibile pentru rambursare reprezintă cel puțin 0,2 % din plafonul anual pentru cheltuielile din FEGA, Comisia poate adopta acte de punere în aplicare care să stabilească pentru fiecare stat membru cuantumurile creditelor neangajate care urmează a fi rambursate beneficiarilor finali. Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de consultare menționată la articolul 103 alineatul (2).

(4) Cuantumurile stabilite de Comisie în conformitate cu alineatul (3) al doilea paragraf se rambursează de către statele membre beneficiarilor finali, în conformitate cu criterii obiective și nediscriminatorii. Statele membre pot aplica un prag minim aferent cuantumului rambursat fiecărui beneficiar final. Rambursarea respectivă se aplică numai beneficiarilor finali din acele state membre care au făcut obiectul disciplinei financiare în cursul exercițiului financiar precedent.

(5) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 102, care sunt necesare pentru a asigura aplicarea coerentă a disciplinei financiare în statele membre, în vederea completării prezentului regulament cu norme privind calcularea disciplinei financiare care trebuie să fie aplicată de statele membre fermierilor.

Articolul 18

Procedura de disciplină bugetară

(1) În cazul în care, la întocmirea proiectului de buget pentru exercițiul bugetar N, pare să existe riscul ca cuantumul menționat la articolul 14 din prezentul regulament pentru exercițiul bugetar N să fie depășit, Comisia propune măsurile necesare pentru a se asigura respectarea cuantumului respectiv. Măsurile respective urmează să fie adoptate de către Parlamentul European și Consiliu, în cazul în care temeiul juridic al măsurii relevante este articolul 43 alineatul (2) din TFUE, sau de către Consiliu, în cazul în care temeiul juridic al măsurii relevante este articolul 43 alineatul (3) din TFUE.

(2) În cazul în care Comisia consideră, în orice moment, că există riscul ca cuantumul menționat la articolul 14 din prezentul regulament să fie depășit și că nu poate lua măsuri adecvate pentru a remedia situația, aceasta propune alte măsuri în vederea asigurării respectării cuantumului respectiv. Măsurile respective urmează să fie adoptate de către Parlamentul European și Consiliu, în cazul în care temeiul juridic al măsurii relevante este articolul 43 alineatul (2) din TFUE, sau de către Consiliu, în cazul în care temeiul juridic al măsurii relevante este articolul 43 alineatul (3) din TFUE.

(3) În cazul în care, la sfârșitul exercițiului bugetar N, cererile de rambursare din partea statelor membre depășesc sau este probabil că vor depăși cuantumul menționat la articolul 14, Comisia: (a) ia în considerare cererile prezentate de statele membre în mod proporțional și în limita bugetului disponibil și adoptă acte de punere în aplicare prin care stabilește provizoriu cuantumul plăților pentru luna în cauză; (b) stabilește, pentru toate statele membre, cel târziu la data de 28 februarie a exercițiului bugetar N+1, situația acestora în ceea ce privește finanțarea din partea Uniunii pentru exercițiul bugetar N; (c) adoptă acte de punere în aplicare prin care se stabilește cuantumul total al finanțării din partea Uniunii defalcat pe fiecare stat membru, pe baza unei rate unice de finanțare din partea Uniunii, în limita cuantumului care a fost disponibil pentru plățile lunare; (d) efectuează eventualele compensări datorate statelor membre, cel târziu până la data efectuării plăților lunare pentru luna martie a exercițiului bugetar N+1.

Actele de punere în aplicare prevăzute la primul paragraf literele (a) și (c) de la prezentul alineat se adoptă în conformitate cu procedura de consultare menționată la articolul 103 alineatul (2).

Articolul 19

Sistemul de avertizare timpurie și de monitorizare

Pentru a se asigura că plafonul bugetar menționat la articolul 14 nu este depășit, Comisia aplică un sistem lunar de avertizare timpurie și de monitorizare în ceea ce privește cheltuielile din FEGA.

În acest scop, Comisia determină la începutul fiecărui exercițiu bugetar profilurile lunare ale cheltuielilor bazate, după caz, pe o medie a cheltuielilor lunare din timpul ultimilor trei ani.

Comisia prezintă periodic Parlamentului European și Consiliului un raport care examinează evoluția cheltuielilor efectuate în raport cu profilurile și care conține o evaluare a punerii în aplicare previzibile pentru exercițiul bugetar în curs.







Secțiunea 2

Finanțarea cheltuielilor

Articolul 20

Plățile lunare

(1) Comisia pune la dispoziția statelor membre creditele necesare pentru finanțarea cheltuielilor menționate la articolul 5 alineatul (2), sub forma unor plăți lunare, pe baza cheltuielilor efectuate de agențiile de plăți acreditate într-o perioadă de referință.

(2) Până la transferarea plăților lunare de către Comisie, resursele necesare pentru a efectua cheltuielile se mobilizează de către statele membre în funcție de necesitățile agențiilor lor de plăți acreditate.

Articolul 21

Procedura privind plățile lunare

(1) Fără a aduce atingere articolelor 53, 54 și 55, Comisia efectuează plățile lunare pentru cheltuielile efectuate de agențiile de plăți acreditate în cursul unei luni de referință.

(2) Plățile lunare se efectuează către fiecare stat membru cel târziu în a treia zi lucrătoare din cea de a doua lună care urmează celei în care s-au efectuat cheltuielile, ținând seama de reducerile sau suspendările aplicate în temeiul articolelor 39-42 sau de orice altă corecție. Cheltuielile efectuate de statele membre în perioada 1-15 octombrie se înregistrează ca fiind efectuate în luna octombrie. Cheltuielile efectuate în perioada 16-31 octombrie se înregistrează ca fiind efectuate în luna noiembrie.

(3) Comisia adoptă acte de punere în aplicare prin care se stabilesc plățile lunare pe care le efectuează pe baza unei declarații de cheltuieli a statului membru și a informațiilor furnizate în conformitate cu articolul 90 alineatul (1). Actele de punere în aplicare respective se adoptă fără aplicarea procedurii menționate la articolul 103.

(4) Comisia poate adopta acte de punere în aplicare prin care se stabilesc plăți sau deduceri suplimentare de ajustare a plăților efectuate în conformitate cu alineatul (3). Actele de punere în aplicare respective se adoptă fără aplicarea procedurii menționate la articolul 103.

(5) Comisia informează de îndată statul membru cu privire la orice depășire a plafoanelor financiare de către statul membru.

Articolul 22

Costuri administrative și de personal

Nu sunt suportate din Fond cheltuielile aferente costurilor administrative și de personal efectuate de statele membre și de beneficiarii ajutoarelor finanțate din FEGA.

Articolul 23

Cheltuielile aferente intervenției publice

(1) Dacă, în cadrul organizării comune a piețelor, nu se stabilește o sumă unitară în ceea ce privește o intervenție publică, FEGA finanțează măsura în cauză pe baza cuantumurilor standard uniforme, în special în cazul fondurilor originare din statele membre utilizate pentru achiziționarea de produse, în cazul operațiunilor materiale generate de depozitare și, eventual, în cazul prelucrării produselor eligibile pentru intervenție publică, astfel cum sunt menționate la articolul 11 din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013.

(2) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 102 în vederea completării prezentului regulament cu norme referitoare la: (a) tipul de măsuri eligibile pentru finanțare din partea Uniunii și condițiile de rambursare; (b) condițiile de eligibilitate și metodele de calcul pe baza elementelor constatate efectiv de agențiile de plăți, a ratelor forfetare stabilite de Comisie sau a cuantumurilor forfetare sau neforfetare prevăzute de legislația agricolă în sectoare specifice; (c) norme privind evaluarea operațiunilor în legătură cu intervenția publică, măsurile care trebuie luate în cazul pierderii sau deteriorării produselor care fac obiectul intervenției publice și stabilirea cuantumurilor care urmează să fie finanțate.

(3) Comisia adoptă acte de punere în aplicare prin care stabilește cuantumurile menționate la alineatul (1). Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de consultare menționată la articolul 103 alineatul (2).

Articolul 24

Achiziționarea imaginilor satelitare

Comisia și statele membre stabilesc de comun acord, în conformitate cu specificațiile pregătite de fiecare stat membru, lista datelor satelitare necesare pentru sistemul de monitorizare a suprafețelor menționat la articolul 66 alineatul (1) litera (c).

În conformitate cu articolul 7 litera (b), Comisia furnizează datele satelitare respective cu titlu gratuit autorităților competente pentru sistemul de monitorizare a suprafețelor sau furnizorilor de servicii autorizați de autoritățile respective pentru a le reprezenta.

Comisia rămâne proprietara datelor satelitare.

Comisia poate încredința unor organisme specializate sarcini legate de tehnicile sau metodele de lucru care au legătură cu sistemul de monitorizare a suprafețelor menționat la articolul 66 alineatul (1) litera (c).

Articolul 25

Monitorizarea resurselor agricole

(1) Scopul acțiunilor finanțate în temeiul articolului 7 litera (c) este de a oferi Comisiei mijloacele necesare pentru: (a) a gestiona piețele agricole ale Uniunii într-un context global; (b) a asigura monitorizarea agroeconomică și monitorizarea în materie de agromediu și climă a exploatării terenurilor agricole și a schimbării destinației terenurilor agricole, inclusiv a sistemelor agrosilvice, precum și monitorizarea stării solului, culturilor, peisajelor agricole și terenurilor agricole, astfel încât să poată fi făcute estimări, mai ales în ceea ce privește randamentul, producția agricolă și impactul unor circumstanțe excepționale asupra agriculturii, și să poată fi făcute evaluări privind reziliența sistemelor agricole și progresele realizate în îndeplinirea obiectivelor de dezvoltare durabilă relevante ale Organizației Națiunilor Unite; (c) a partaja accesul la estimările menționate la litera (b) în context internațional, cum ar fi în cadrul inițiativelor coordonate de organizații ale Națiunilor Unite, inclusiv realizarea unor inventare ale gazelor cu efect de seră în cadrul Convenției-cadru a Organizației Națiunilor Unite asupra schimbărilor climatice, sau de alte agenții internaționale; (d) a contribui la măsuri specifice menite să crească transparența piețelor mondiale, ținând seama de obiectivele și angajamentele Uniunii; (e) a asigura monitorizarea tehnologică a sistemului agrometeorologic.

(2) În temeiul articolului 7 litera (c), Comisia finanțează acțiunile care vizează: (a) colectarea sau achiziționarea datelor necesare pentru punerea în aplicare și monitorizarea PAC, inclusiv a datelor satelitare, geospațiale și meteorologice; (b) crearea unei infrastructuri de date spațiale și a unui site web; (c) realizarea unor studii specifice referitoare la condițiile climatice: (d) teledetecția utilizată pentru a contribui la monitorizarea schimbării destinației terenurilor agricole și a sănătății solurilor; și (e) actualizarea modelelor agrometeorologice și econometrice.

Dacă este necesar, aceste acțiuni se desfășoară în colaborare cu Agenția Europeană de Mediu, Centrul Comun de Cercetare, laboratoarele și organismele naționale sau cu implicarea sectorului privat.

Articolul 26

Competențe de executare în legătură cu articolele 24 și 25

Comisia poate adopta acte de punere în aplicare prin care să stabilească:

(a) norme referitoare la finanțarea efectuată în temeiul articolului 7 literele (b) și (c);

(b) procedura în temeiul căreia se realizează măsurile menționate la articolele 24 și 25, în vederea îndeplinirii obiectivelor stabilite;

(c) cadrul care reglementează achiziționarea, îmbunătățirea și utilizarea datelor satelitare și meteorologice, precum și termenele aplicabile.

Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 103 alineatul (3).







CAPITOLUL II

FEADR







Secțiunea 1

Dispoziții generale privind FEADR

Articolul 27

Dispoziții care se aplică tuturor plăților

(1) Plățile de către Comisie ale contribuției din FEADR menționate la articolul 6 nu depășesc angajamentele bugetare.

Fără a aduce atingere articolului 34 alineatul (1), plățile respective se repartizează primului angajament bugetar deschis.

(2) Se aplică articolul 110 din Regulamentul financiar.







Secțiunea 2

Finanțarea prin FEADR în cadrul planului strategic PAC

Articolul 28

Contribuția financiară din FEADR

Contribuția financiară din FEADR la cheltuielile din cadrul planurilor strategice PAC se stabilește pentru fiecare plan strategic PAC, cu respectarea plafoanelor stabilite de dreptul Uniunii privind sprijinul din partea FEADR pentru intervențiile din cadrul planului strategic PAC.

Articolul 29

Angajamentele bugetare

(1) Decizia de punere în aplicare a Comisiei de aprobare a unui plan strategic PAC constituie o decizie de finanțare în sensul articolului 110 alineatul (1) din Regulamentul financiar și, odată notificată statului membru respectiv, constituie un angajament juridic în sensul regulamentului menționat. Decizia de punere în aplicare respectivă indică contribuția pe an.

(2) Angajamentele bugetare ale Uniunii pentru fiecare plan strategic PAC sunt realizate în tranșe anuale pe parcursul perioadei cuprinse între 1 ianuarie 2023 și 31 decembrie 2027. Prin derogare de la articolul 111 alineatul (2) din Regulamentul financiar, pentru fiecare plan strategic PAC, angajamentele bugetare pentru prima tranșă se realizează după ce Comisia aprobă planul strategic PAC respectiv și notifică acest lucru statului membru în cauză. Angajamentele bugetare pentru tranșele ulterioare sunt realizate de Comisie înaintea datei de 1 mai a fiecărui an, pe baza deciziei de punere în aplicare menționate la alineatul (1) de la prezentul articol, cu excepția cazurilor în care se aplică articolul 16 din Regulamentul financiar.







Secțiunea 3

Contribuția financiară la intervențiile pentru dezvoltarea rurală

Articolul 30

Dispoziții aplicabile plăților pentru intervențiile pentru dezvoltarea rurală

(1) Creditele necesare pentru finanțarea cheltuielilor menționate la articolul 6 sunt puse la dispoziția statelor membre sub forma prefinanțării, a plăților intermediare și a plății unui sold, conform descrierii din prezenta secțiune.

(2) Totalul combinat al prefinanțării și al plăților intermediare nu depășește 95 % din contribuția din FEADR pentru fiecare plan strategic PAC.

Când se atinge plafonul de 95 %, statele membre continuă să transmită Comisiei cereri de plată.

Articolul 31

Norme privind prefinanțarea

(1) În urma deciziei sale de punere în aplicare pentru aprobarea planului strategic PAC, Comisia plătește statului membru un cuantum inițial de prefinanțare pentru întreaga durată a planului strategic PAC. Acest cuantum inițial de prefinanțare este plătit în tranșe, după cum urmează: (a) în 2023: 1 % din cuantumul sprijinului din FEADR pentru întreaga durată a planului strategic PAC; (b) în 2024: 1 % din cuantumul sprijinului din FEADR pentru întreaga durată a planului strategic PAC; (c) în 2025: 1 % din cuantumul sprijinului din FEADR pentru întreaga durată a planului strategic PAC.

În cazul în care un plan strategic PAC este aprobat în 2024 sau ulterior, tranșele din anii anteriori se plătesc fără întârziere după aprobarea acestuia.

(2) Cuantumul total plătit ca prefinanțare se rambursează Comisiei în cazul în care, în 24 de luni de la data la care Comisia plătește prima tranșă a cuantumului de prefinanțare, nu sunt efectuate cheltuieli și nu este trimisă nicio declarație de cheltuieli pentru planul strategic PAC. Prefinanțarea respectivă se compensează cu primele cheltuieli declarate pentru planul strategic PAC.

(3) Nu se va plăti sau recupera nicio prefinanțare suplimentară în cazul în care a avut loc un transfer către sau din FEADR în conformitate cu articolul 103 din Regulamentul (UE) 2021/2115.

(4) Dobânda generată de prefinanțare se utilizează pentru planul strategic PAC în cauză și se deduce din cuantumul cheltuielilor publice indicat în declarația de cheltuieli finală.

(5) Cuantumul total acordat ca prefinanțare este verificat în conformitate cu procedura menționată la articolul 53 înaintea încheierii planului strategic PAC.

Articolul 32

Plăți intermediare

(1) Pentru fiecare plan strategic PAC se efectuează plăți intermediare. Acestea se calculează prin aplicarea ratei de contribuție menționate la articolul 91 din Regulamentul (UE) 2021/2115 la cheltuielile publice efectuate pentru fiecare tip de intervenție, cu excepția plăților efectuate din finanțarea națională suplimentară menționată la articolul 115 alineatul (5) din regulamentul respectiv.

Plățile intermediare includ, de asemenea, cuantumurile menționate la articolul 94 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2021/2115.

(2) În funcție de disponibilitatea resurselor, Comisia efectuează plăți intermediare cu scopul de a rambursa cheltuielile efectuate de agențiile de plăți acreditate pentru punerea în aplicare a planurilor strategice PAC, luând în considerare reducerile sau suspendările aplicate în temeiul articolelor 39-42.

(3) În cazul în care instrumentele financiare sunt executate în conformitate cu articolul 59 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2021/1060, declarația de cheltuieli include cuantumurile totale plătite sau, în cazul garanțiilor, rezervate pentru contractele de garanție de către autoritatea de management pentru destinatarii finali sau în beneficiul acestora, astfel cum se prevede la articolul 80 alineatul (5) primul paragraf literele (a), (b) și (c) din Regulamentul (UE) 2021/2115.

(4) În cazul în care instrumentele financiare sunt executate în conformitate cu articolul 59 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2021/1060, declarațiile de cheltuieli care includ cheltuieli pentru instrumentele financiare se transmit în conformitate cu următoarele condiții: (a) cuantumul inclus în prima declarație de cheltuieli trebuie să fi fost plătit anterior instrumentului financiar și poate reprezenta până la 30 % din cuantumul total al cheltuielilor publice eligibile angajat pentru instrumente financiare în temeiul acordului de finanțare relevant; (b) cuantumul inclus în declarațiile de cheltuieli ulterioare transmise în cursul perioadei de eligibilitate definite la articolul 86 alineatul (4) din Regulamentul (UE) 2021/2115 include cheltuielile eligibile menționate la articolul 80 alineatul (5) din regulamentul menționat.

(5) Cuantumurile plătite în conformitate cu alineatul (4) litera (a) de la prezentul articol sunt considerate avansuri în sensul articolului 37 alineatul (2). Cuantumul inclus în prima declarație de cheltuieli, menționat la alineatul (4) litera (a) de la prezentul articol, este lichidat din conturile Comisiei cel târziu în cadrul conturilor anuale pentru ultimul an de implementare a planului strategic PAC relevant.

(6) Fiecare plată intermediară se efectuează de către Comisie sub rezerva îndeplinirii următoarelor cerințe: (a) transmiterea către Comisie a unei declarații de cheltuieli semnată de agenția de plăți acreditată, în conformitate cu articolul 90 alineatul (1) litera (c); (b) respectarea contribuției totale din FEADR la fiecare tip de intervenție pe toată durata acoperită de planul strategic PAC respectiv; (c) transmiterea către Comisie a documentelor care trebuie să fie prezentate, în conformitate cu articolul 9 alineatul (3) și articolul 12 alineatul (2).

(7) Dacă oricare dintre cerințele prevăzute la alineatul (6) nu este îndeplinită, Comisia informează imediat agenția de plăți acreditată sau organismul de coordonare, în cazul în care acesta a fost desemnat. Dacă oricare dintre cerințele stabilite la alineatul (6) litera (a) sau litera (c) nu este îndeplinită, declarația de cheltuieli se consideră inadmisibilă.

(8) Fără a aduce atingere articolelor 53, 54 și 55, Comisia efectuează plăți intermediare în termen de 45 de zile de la data înregistrării unei declarații de cheltuieli care îndeplinește cerințele prevăzute la alineatul (6) de la prezentul articol.

(9) Agențiile de plăți acreditate întocmesc declarațiile intermediare de cheltuieli aferente planurilor strategice PAC și le transmit Comisiei fie direct, fie prin organismul de coordonare, dacă un astfel de organism a fost desemnat, în perioadele stabilite de Comisie. Comisia adoptă acte de punere în aplicare prin care stabilește perioadele respective. Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 103 alineatul (3).

Declarațiile de cheltuieli cuprind cheltuielile efectuate de agențiile de plăți în fiecare dintre perioadele în cauză. Acestea acoperă, de asemenea, cuantumurile menționate la articolul 94 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2021/2115. Totuși, în cazurile în care cheltuielile menționate la articolul 86 alineatul (3) din regulamentul menționat nu pot fi declarate Comisiei în perioada respectivă din cauză că o cerere de modificare a planului strategic PAC este în curs de aprobare de către Comisie, în conformitate cu articolul 119 alineatul (10) din regulamentul menționat, cheltuielile respective pot fi declarate în perioadele următoare.

Declarațiile intermediare de cheltuieli aferente cheltuielilor efectuate începând cu data de 16 octombrie sunt înscrise în bugetul anului următor.

(10) Atunci când ordonatorul de credite subdelegat solicită verificări suplimentare, din cauza furnizării unor informații incomplete sau neclare sau din cauza unui dezacord, a unor diferențe de interpretare sau a oricărei alte inconsecvențe legate de o declarație de cheltuieli pentru o perioadă de referință, rezultate în special din necomunicarea informațiilor solicitate în conformitate cu Regulamentul (UE) 2021/2115 și cu actele Comisiei adoptate în temeiul regulamentului menționat, statul membru în cauză furnizează informații suplimentare, la cererea ordonatorului de credite subdelegat, într-un termen stabilit în respectiva cerere în funcție de gravitatea problemei.

Termenul prevăzut pentru plățile intermediare la alineatul (8) poate să fie întrerupt pentru întregul cuantum pentru care se solicită plata sau pentru o parte din acesta, pe o perioadă maximă de șase luni, cu începere de la data la care este trimisă solicitarea de informații și până la primirea unor informații considerate satisfăcătoare. Statul membru poate conveni să prelungească perioada de întrerupere cu încă trei luni.

Dacă statul membru în cauză nu răspunde solicitării de informații suplimentare în termenul stabilit în cererea respectivă sau dacă răspunsul este considerat nesatisfăcător ori arată că normele aplicabile nu au fost respectate sau că Fondurile Uniunii au fost utilizate în mod necorespunzător, Comisia poate suspenda sau reduce plățile în conformitate cu articolele 39-42 din prezentul regulament.

Articolul 33

Plata soldului și încheierea intervențiilor pentru dezvoltarea rurală prevăzute în planul strategic PAC

(1) După primirea ultimului raport anual privind performanța referitor la punerea în aplicare a unui plan strategic PAC, Comisia efectuează plata soldului, în funcție de disponibilitatea resurselor, pe baza planului de finanțare în vigoare la nivelul tipurilor de intervenții FEADR, a conturilor anuale pentru ultimul an de implementare a planului strategic PAC în cauză și a deciziilor de verificare aferente. Conturile respective sunt prezentate Comisiei în cel mult șase luni de la data finală de eligibilitate a cheltuielilor menționată la articolul 86 alineatul (4) din Regulamentul (UE) 2021/2115 și cuprind cheltuielile efectuate de agenția de plăți până la ultima dată de eligibilitate a cheltuielilor.

(2) Plata soldului se face în termen de cel mult șase luni de la data la care Comisia consideră că informațiile și documentele menționate la alineatul (1) de la prezentul articol sunt admisibile, iar ultimul set de conturi anuale a fost verificat. Cuantumurile care mai sunt angajate după data plății soldului se dezangajează de către Comisie în termen de șase luni, fără a aduce atingere articolului 34 alineatul (5).

(3) Dacă, până la termenul limită stabilit la alineatul (1) de la prezentul articol, Comisia nu a primit ultimul raport anual privind performanța și documentele necesare pentru verificarea conturilor anuale aferente ultimului an de implementare a planului strategic PAC, soldul se dezangajează automat în conformitate cu articolul 34.

Articolul 34

Dezangajarea automată în cazul planurilor strategice PAC

(1) Comisia dezangajează automat orice parte a unui angajament bugetar pentru intervențiile pentru dezvoltarea rurală incluse într-un plan strategic PAC care nu a fost folosită în scopul prefinanțării sau al plăților intermediare sau pentru care nu s-a primit nicio declarație de cheltuieli care să îndeplinească cerințele stabilite la articolul 32 alineatul (6) literele (a) și (c) vizând cheltuielile efectuate până la data de 31 decembrie a celui de al doilea an care urmează celui în care s-a făcut angajamentul bugetar.

(2) Se dezangajează automat orice parte a angajamentelor bugetare rămasă deschisă la ultima dată de eligibilitate a cheltuielilor menționată la articolul 86 alineatul (4) din Regulamentul (UE) 2021/2115 pentru care nu s-a făcut nicio declarație de cheltuieli în termen de șase luni de la data respectivă.

(3) În cazul unei proceduri judiciare sau al unei căi de atac administrative cu efect de suspendare, perioada de dezangajare automată menționată la alineatul (1) sau la alineatul (2) se întrerupe pentru cuantumul aferent operațiunilor respective pe durata procedurilor judiciare sau a căii de atac administrative, cu condiția ca, până la data de 31 ianuarie a anului N + 3, Comisia să primească o notificare motivată de la statul membru respectiv.

(4) Nu se iau în considerare la calcularea dezangajării automate cele ce urmează: (a) partea angajamentelor bugetare care a făcut obiectul unei declarații de cheltuieli, dar pentru care rambursarea a fost redusă sau suspendată de către Comisie la data de 31 decembrie a anului N + 2; (b) partea angajamentelor bugetare pe care o agenție de plăți nu a putut să o folosească pentru plăți din motive de forță majoră care afectează grav punerea în aplicare a planului strategic PAC; autoritățile naționale care invocă forța majoră demonstrează consecințele directe asupra punerii în aplicare a tuturor sau a unei părți dintre intervențiile pentru dezvoltare rurală din cadrul planului strategic PAC.

Până la 31 ianuarie a fiecărui an, statul membru trimite Comisiei informații privind excepțiile menționate la primul paragraf, pentru cuantumurile declarate până la sfârșitul anului precedent.

(5) Comisia informează statele membre, în timp util, dacă există riscul dezangajării automate. Comisia informează statele membre cu privire la cuantumul în cauză, astfel cum reiese din informațiile pe care le deține. Statele membre dispun de două luni de la data primirii informațiilor respective pentru a-și exprima acordul în privința cuantumului în cauză sau pentru a trimite comentarii. Comisia efectuează dezangajarea automată în maximum nouă luni de la expirarea ultimului termen menționat la alineatele (1), (2) și (3).

(6) În cazul dezangajării automate, contribuția din FEADR la planul strategic PAC în cauză se reduce, pentru anul respectiv, cu cuantumul dezangajat automat. Statul membru în cauză întocmește un plan de finanțare revizuit, repartizând reducerea ajutorului între tipurile de intervenții, în vederea aprobării de către Comisie. În caz contrar, Comisia reduce pro rata cuantumurile alocate fiecărui tip de intervenție.







CAPITOLUL III

Dispoziții comune

Articolul 35

Exercițiul financiar agricol

Fără a aduce atingere dispozițiilor speciale privind declarațiile de cheltuieli și venituri legate de intervenția publică stabilite de Comisie în temeiul articolului 47 alineatul (2) primul paragraf litera (a), exercițiul financiar cuprinde cheltuielile efectuate și veniturile primite și înregistrate în contabilitatea FEGA și FEADR de agențiile de plăți pentru exercițiul financiar „N” care începe la data de 16 octombrie a anului „N – 1” și se încheie la data de 15 octombrie a anului „N”.

Articolul 36

Excluderea dublei finanțări

Statele membre se asigură că cheltuielile finanțate din FEGA sau FEADR nu fac obiectul niciunui alt tip de finanțare din cadrul bugetului Uniunii.

În cadrul FEADR, o operațiune poate beneficia de diferite forme de sprijin din planul strategic PAC și din alte fonduri menționate la articolul 1 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2021/1060 sau din alte instrumente ale Uniunii numai în cazul în care cuantumul total al ajutoarelor cumulate acordate în cadrul diferitelor forme de sprijin nu depășește cel mai ridicat nivel de intensitate a ajutorului sau cuantumul maxim al ajutorului aplicabil tipului de intervenție în cauză, astfel cum se menționează în titlul III din Regulamentul (UE) 2021/2115. În astfel de cazuri, statele membre nu declară aceleași cheltuieli Comisiei pentru sprijinul:

(a) dintr-un alt fond menționat la articolul 1 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2021/1060 sau dintr-un alt instrument al Uniunii; sau

(b) din același plan strategic PAC.

Cuantumul cheltuielilor care trebuie înregistrate într-o declarație de cheltuieli se poate calcula proporțional, în conformitate cu documentul care stabilește condițiile care trebuie îndeplinite pentru a beneficia de sprijin.

Articolul 37

Eligibilitatea cheltuielilor efectuate de agențiile de plăți

(1) Cheltuielile menționate la articolul 5 alineatul (2) și la articolul 6 pot fi finanțate de Uniune numai dacă au fost efectuate de agenții de plăți acreditate și în cazul în care: (a) au fost efectuate în conformitate cu normele aplicabile ale Uniunii; sau (b) în ceea ce privește tipurile de intervenții prevăzute în Regulamentul (UE) 2021/2115: (i) corespund unei realizări raportate; și (ii) au fost efectuate în conformitate cu sistemele de guvernanță aplicabile, fără a include condițiile de eligibilitate pentru beneficiarii individuali prevăzute în planul strategic PAC relevant.

(2) Alineatul (1) litera (b) punctul (i) nu se aplică avansurilor plătite beneficiarilor în cadrul tipurilor de intervenții menționate în Regulamentul (UE) 2021/2115.

Articolul 38

Respectarea termenelor de plată

(1) În cazul în care dreptul Uniunii stabilește termene de plată, orice plată efectuată de agențiile de plăți către beneficiari înaintea primei date de plată posibile sau după ultima dată de plată posibilă este neeligibilă pentru finanțare din partea Uniunii.

(2) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 102, pentru completarea prezentului regulament cu norme privind situațiile și condițiile în care plățile menționate la alineatul (1) de la prezentul articol pot fi considerate eligibile, ținând seama de principiul proporționalității.

Articolul 39

Reducerea plăților lunare și intermediare

(1) În cazul în care Comisia constată, pe baza declarațiilor de cheltuieli sau a informațiilor, declarațiilor și documentelor menționate la articolul 90, că au fost depășite plafoanele financiare stabilite de dreptul Uniunii, Comisia reduce plățile lunare sau intermediare către statul membru în cauză în cadrul actelor de punere în aplicare privind plățile lunare menționate la articolul 21 alineatul (3) sau în cadrul plăților intermediare menționate la articolul 32.

(2) În cazul în care Comisia constată, pe baza declarațiilor de cheltuieli sau a informațiilor, declarațiilor și documentelor menționate la articolul 90, că nu au fost respectate termenele de plată menționate la articolul 38, aceasta informează statul membru în cauză în legătură cu acest lucru și îi acordă acestuia posibilitatea de a-și prezenta observațiile într-un termen care nu poate fi mai mic de 30 de zile. În cazul în care statul membru nu prezintă observații în termenul respectiv sau în cazul în care Comisia concluzionează că răspunsul furnizat este în mod evident insuficient, Comisia poate reduce plățile lunare sau intermediare către statul membru în cauză în cadrul actelor de punere în aplicare privind plățile lunare menționate la articolul 21 alineatul (3) sau în cadrul plăților intermediare menționate la articolul 32.

(3) Reducerile menționate în cadrul prezentului articol se aplică fără a aduce atingere articolului 53.

(4) Comisia poate adopta acte de punere în aplicare prin care stabilește norme suplimentare privind procedura și alte modalități practice de funcționare corespunzătoare a mecanismului menționat la articolul 38. Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 103 alineatul (3).

Articolul 40

Suspendarea plăților în legătură cu verificarea anuală

(1) În cazul în care statele membre nu transmit documentele menționate la articolul 9 alineatul (3) și la articolul 12 alineatul (2) până la termenele stabilite, astfel cum se prevede la articolul 9 alineatul (3), Comisia poate adopta acte de punere în aplicare prin care suspendă cuantumul total al plăților lunare menționate la articolul 21 alineatul (3). Comisia rambursează cuantumurile suspendate atunci când primește de la statul membru în cauză documentele care lipseau, cu condiția ca data primirii să nu depășească termenul în cauză cu mai mult de șase luni.

În ceea ce privește plățile intermediare menționate la articolul 32, declarațiile de cheltuieli sunt considerate inadmisibile în conformitate cu alineatul (7) din articolul menționat.

(2) În cazul în care, în cadrul verificării anuale a performanței menționate la articolul 54, Comisia constată că diferența dintre cheltuielile declarate și cuantumul aferent realizărilor corespunzătoare raportate este mai mare de 50 %, iar statul membru nu poate prezenta motive temeinic justificate, Comisia poate adopta acte de punere în aplicare prin care suspendă plățile lunare menționate la articolul 21 alineatul (3) sau plățile intermediare menționate la articolul 32.

Suspendarea se aplică cheltuielilor relevante în ceea ce privește intervențiile care au făcut obiectul reducerii menționate la articolul 54 alineatul (2), iar cuantumul care urmează să fie suspendat nu depășește procentajul corespunzător reducerii aplicate în conformitate cu articolul 54 alineatul (2). Cuantumurile suspendate se rambursează de către Comisie statelor membre sau sunt reduse cu titlu permanent cel târziu prin intermediul actului de punere în aplicare menționat la articolul 54 aferent anului pentru care au fost suspendate plățile. Cu toate acestea, în cazul în care statele membre demonstrează că au fost luate măsurile corective necesare, Comisia poate ridica suspendarea mai devreme, într-un act de punere în aplicare separat.

(3) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 102 pentru completarea prezentului regulament cu norme referitoare la rata de suspendare a plăților.

(4) Actele de punere în aplicare prevăzute la alineatele (1) și (2) de la prezentul articol se adoptă în conformitate cu procedura de consultare menționată la articolul 103 alineatul (2).

Înainte de a adopta actele de punere în aplicare menționate la alineatul (1) și la alineatul (2) primul paragraf de la prezentul articol, Comisia informează statul membru în cauză în legătură cu intenția sa și îi acordă posibilitatea de a-și prezenta observațiile într-un termen care nu poate fi mai scurt de 30 de zile.

(5) Actele de punere în aplicare prin care se stabilesc plățile lunare menționate la articolul 21 alineatul (3) sau plățile intermediare menționate la articolul 32 țin cont de actele de punere în aplicare adoptate în temeiul prezentului articol.

Articolul 41

Suspendarea plăților în legătură cu monitorizarea multianuală a performanței

(1) În cazul în care, în conformitate cu articolul 135 alineatele (2) și (3) din Regulamentul (UE) 2021/2115, Comisia solicită statului membru vizat să prezinte un plan de acțiune, acesta stabilește, în consultare cu Comisia, un astfel de plan de acțiune. Planul de acțiune include măsurile de remediere preconizate și indicatori clari de progres, împreună cu calendarul pentru realizarea progreselor. Acest calendar se poate prelungi dincolo de un exercițiu financiar.

Statul membru vizat răspunde în termen de două luni de la solicitarea Comisiei de furnizare a unui plan de acțiune.

În termen de două luni de la primirea planului de acțiune de la statul membru vizat, Comisia informează în scris statul membru respectiv cu privire la obiecțiile sale la planul de acțiune transmis și solicită modificarea acestuia, dacă este cazul. Statul membru vizat respectă planul de acțiune, astfel cum a fost acceptat de Comisie, precum și calendarul preconizat pentru punerea sa în aplicare.

Comisia adoptă acte de punere în aplicare prin care stabilește norme suplimentare privind structura planurilor de acțiune și procedura de elaborare a acestora. Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 103 alineatul (3).

(2) În cazul în care statul membru nu prezintă sau nu pune în aplicare planul de acțiune menționat la alineatul (1) de la prezentul articol sau în cazul în care acest plan de acțiune este vădit insuficient pentru remedierea situației ori nu a fost modificat în conformitate cu solicitarea scrisă a Comisiei menționată la alineatul respectiv, Comisia poate adopta acte de punere în aplicare prin care suspendă plățile lunare menționate la articolul 21 alineatul (3) sau plățile intermediare menționate la articolul 32.

Prin derogare de la primul paragraf al prezentului alineat, solicitarea de către Comisie a unui plan de acțiune pentru exercițiul financiar 2025 nu conduce la o suspendare a plăților înainte de evaluarea performanței pentru exercițiul financiar 2026, astfel cum se prevede la articolul 135 alineatul (3) din Regulamentul (UE) 2021/2115.

Suspendarea plăților menționată la primul paragraf se aplică, în conformitate cu principiul proporționalității, cheltuielilor relevante aferente intervențiilor care urmau să fie acoperite de respectivul plan de acțiune.

Comisia rambursează cuantumurile suspendate atunci când constată, pe baza evaluării performanței menționate la articolul 135 din Regulamentul (UE) 2021/2115 sau pe baza notificării voluntare transmise în timpul exercițiului financiar de către statul membru în cauză cu privire la modul în care avansează planul de acțiune și cu privire la măsurile de remediere luate pentru a corecta insuficiențele, că s-au înregistrat progrese satisfăcătoare în direcția atingerii țintelor.

În cazul în care situația nu este remediată până la sfârșitul celei de a 12-a luni de la suspendarea plăților, Comisia poate adopta un act de punere în aplicare prin care reduce definitiv cuantumul suspendat pentru statul membru respectiv.

Actele de punere în aplicare prevăzute la prezentul alineat se adoptă în conformitate cu procedura de consultare menționată la articolul 103 alineatul (2).

Înainte de a adopta astfel de acte de punere în aplicare, Comisia informează statul membru în cauză în legătură cu intenția sa și solicită un răspuns din partea acestuia într-un termen care nu poate fi mai scurt de 30 de zile.

(3) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 102 pentru a completa prezentul regulament cu norme referitoare la rata și durata de suspendare a plăților și la condițiile de rambursare sau de reducere a acestor cuantumuri în legătură cu monitorizarea multianuală a performanței.

Articolul 42

Suspendarea plăților în legătură cu deficiențele sistemelor de guvernanță

(1) În cazul unor deficiențe grave în funcționarea corespunzătoare a sistemelor de guvernanță, Comisia solicită statului membru vizat, dacă este necesar, să prezinte un plan de acțiune care să includă măsurile de remediere necesare și indicatori clari de progres. Plan de acțiune respectiv se stabilește în consultare cu Comisia. Statul membru vizat răspunde în termen de două luni de la solicitarea Comisiei în vederea evaluării nevoii unui plan de acțiune.

Comisia adoptă acte de punere în aplicare prin care stabilește norme privind structura planurilor de acțiune și procedura de elaborare a planurilor de acțiune. Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 103 alineatul (3).

(2) În cazul în care statul membru nu prezintă sau nu pune în aplicare planul de acțiune menționat la alineatul (1) de la prezentul articol, sau în cazul în care acest plan de acțiune este vădit insuficient pentru remedierea situației ori nu a fost aplicat în conformitate cu solicitarea scrisă a Comisiei menționată la alineatul respectiv, Comisia poate adopta acte de punere în aplicare prin care suspendă plățile lunare menționate la articolul 21 alineatul (3) sau plățile intermediare menționate la articolul 32.

Suspendarea se aplică, în conformitate cu principiul proporționalității, cheltuielilor relevante efectuate de statul membru în cazul cărora există deficiențe, pentru o perioadă care urmează a fi stabilită prin actele de punere în aplicare menționate la primul paragraf de la prezentul alineat și care nu poate depăși 12 luni. Dacă condițiile pentru suspendare sunt îndeplinite în continuare, Comisia poate adopta acte de punere în aplicare pentru prelungirea perioadei respective cu perioade ulterioare care nu pot depăși 12 luni în total. Cuantumurile suspendate sunt luate în considerare la adoptarea actelor de punere în aplicare menționate la articolul 55.

(3) Actele de punere în aplicare prevăzute la alineatul (2) se adoptă în conformitate cu procedura de consultare menționată la articolul 103 alineatul (2).

Înainte de a adopta astfel de acte de punere în aplicare, Comisia informează statul membru în cauză în legătură cu intenția sa și solicită un răspuns din partea acestuia într-un termen care nu poate fi mai scurt de 30 de zile.

(4) Actele de punere în aplicare prin care se stabilesc plățile lunare menționate la articolul 21 alineatul (3) sau plățile intermediare menționate la articolul 32 iau în considerare actele de punere în aplicare adoptate în temeiul alineatului (2) de la prezentul articol.

Articolul 43

Păstrarea unor contabilități separate

(1) Fiecare agenție de plăți păstrează contabilități separate pentru creditele înregistrate în bugetul Uniunii pentru FEGA și FEADR.

(2) Comisia poate adopta acte de punere în aplicare prin care stabilește norme suplimentare privind obligația prevăzută la prezentul articol, precum și condițiile specifice care se aplică informațiilor care trebuie înregistrate în contabilitățile ținute de agențiile de plăți. Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 103 alineatul (3).

Articolul 44

Plățile către beneficiari

(1) În absența unor dispoziții contrare în dreptul Uniunii, statele membre se asigură că plățile legate de finanțarea prevăzută în prezentul regulament sunt achitate integral către beneficiari.

(2) Statele membre se asigură că plățile din cadrul intervențiilor și al măsurilor menționate la articolul 65 alineatul (2) se fac cel mai devreme la 1 decembrie și cel mai târziu la 30 iunie a anului calendaristic următor.

În pofida primului paragraf, statele membre pot:

(a) înaintea datei de 1 decembrie, dar nu înainte de 16 octombrie, să plătească avansuri de până la 50 % în cazul intervențiilor sub formă de plăți directe și al măsurilor menționate la capitolul IV din Regulamentul (UE) nr. 228/2013 și la capitolul IV din Regulamentul (UE) nr. 229/2013;

(b) înaintea datei de 1 decembrie, să plătească avansuri de până la 75 % în cazul sprijinului acordat în cadrul intervențiilor pentru dezvoltarea rurală menționate la articolul 65 alineatul (2).

(3) Statele membre pot decide să plătească avansuri de până la 50 % în cadrul intervențiilor menționate la articolele 73 și 77 din Regulamentul (UE) 2021/2115.

▼M1

(3a) Statele membre pot decide să plătească avansuri beneficiarilor intervențiilor menționate la titlul III capitolul III din Regulamentul (UE) 2021/2115, sub rezerva condițiilor specifice stabilite în temeiul alineatului (5).

(3b) Statele membre pot decide să plătească avansuri în cadrul schemei de ajutoare prevăzute în partea II titlul I capitolul II secțiunea 1 din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 în ceea ce privește ajutoarele pentru anul școlar 2023/2024 și anii școlari următori, sub rezerva condițiilor specifice stabilite în temeiul alineatului (5).

(3c) Statele membre pot decide să plătească avansuri beneficiarilor măsurilor de sprijinire a piețelor agricole adoptate în temeiul articolelor 219, 220 și 221 din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013, sub rezerva condițiilor specifice stabilite în temeiul alineatului (5).

▼B

(4) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 102 pentru a modifica prezentul articol prin adăugarea de norme care să permită statelor membre să plătească avansuri în ceea ce privește intervențiile menționate în titlul III capitolul III din Regulamentul (UE) 2021/2115 + și în ceea ce privește măsurile de reglementare sau de sprijinire a piețelor agricole, astfel cum sunt prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 1308/2013, în vederea asigurării unei plăți coerente și nediscriminatorii a avansurilor.

(5) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 102 pentru a completa prezentul regulament prin stabilirea unor condiții specifice pentru plata avansurilor, în vederea asigurării unei plăți coerente și nediscriminatorii a acestora.

(6) La cererea unui stat membru, în cazul unei urgențe, și în limitele menționate la articolul 11 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul financiar, Comisia adoptă, după caz, acte de punere în aplicare referitoare la aplicarea prezentului articol. Respectivele acte de punere în aplicare pot deroga de la dispozițiile alineatului (2) de la prezentul articol, dar numai în măsura și pentru perioada în care acest lucru este strict necesar. Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 103 alineatul (3).

Articolul 45

Alocarea veniturilor

(1) Următoarele se consideră venituri alocate în înțelesul articolului 21 alineatul (5) din Regulamentul financiar: (a) în ceea ce privește cheltuielile din cadrul FEGA și FEADR, sumele prevăzute la articolele 38, 54 și 55 din prezentul regulament și la articolul 54 din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013, care se aplică în conformitate cu articolul 104 din prezentul regulament, și, în ceea ce privește cheltuielile din cadrul FEGA, sumele prevăzute la articolele 53 și 56 din prezentul regulament, care trebuie plătite bugetului Uniunii, inclusiv dobânzile aferente acestora; (b) cuantumurile corespunzătoare sancțiunilor aplicate în conformitate cu articolele 12 și 14 din Regulamentul (UE) 2021/2115 în ceea ce privește cheltuielile din cadrul FEGA; (c) orice cauțiune, depozit sau garanție care se acordă în temeiul dreptului Uniunii adoptat în cadrul PAC, cu excepția intervențiilor pentru dezvoltarea rurală, și care se execută ulterior; cu toate acestea, statele membre rețin garanțiile executate care au fost depuse în contextul eliberării licențelor de export sau import sau în cadrul unei proceduri de achiziții cu unicul scop de a se asigura depunerea de către ofertanți a unor oferte veritabile. (d) sumele reduse cu titlu definitiv, în conformitate cu articolul 41 alineatul (2).

(2) Sumele menționate la alineatul (1) se plătesc la bugetul Uniunii și, în caz de reutilizare, se utilizează exclusiv pentru finanțarea cheltuielilor din FEGA sau din FEADR.

(3) Prezentul regulament se aplică mutatis mutandis veniturilor alocate menționate la alineatul (1).

(4) În ceea ce privește FEGA, articolul 113 din Regulamentul financiar se aplică mutatis mutandis contabilizării veniturilor alocate menționate de prezentul regulament.

Articolul 46

Măsuri privind informarea

(1) Furnizarea de informații finanțată în temeiul articolului 7 litera (e) are mai ales scopul de a contribui la explicarea, punerea în aplicare și dezvoltarea PAC și de a sensibiliza publicul în legătură cu conținutul și obiectivele acesteia, inclusiv în ceea ce privește interacțiunea sa cu clima, mediul și bunăstarea animalelor. Obiectivul urmărit este de a informa cetățenii în legătură cu provocările cu care se confruntă agricultura și sistemele alimentare, de a informa fermierii și consumatorii, de a reda consumatorilor încrederea, în urma crizelor, prin campanii de informare, de a informa alte părți interesate care își desfășoară activitatea în zonele rurale și de a promova un model de agricultură al Uniunii mai durabil, precum și de a ajuta cetățenii să îl înțeleagă.

Sunt furnizate informații coerente, obiective, cuprinzătoare și bazate pe date concrete, atât în interiorul Uniunii, cât și în afara ei, și se prezintă acțiunile de comunicare planificate în planul strategic multianual pentru agricultură și dezvoltare rurală al Comisiei.

(2) Măsurile menționate la alineatul (1) pot fi: (a) programe anuale de lucru sau alte măsuri specifice prezentate de părți terțe; (b) activități puse în aplicare la inițiativa Comisiei.

Măsurile impuse de lege sau măsurile care primesc deja finanțare în temeiul unei alte acțiuni a Uniunii sunt excluse.

Atunci când pune în aplicare activitățile menționate la primul paragraf litera (b), Comisia poate fi asistată de experți externi.

Măsurile menționate la primul paragraf contribuie, de asemenea, la asigurarea comunicării instituționale a priorităților politice ale Uniunii, în măsura în care aceste priorități sunt legate de obiectivele generale ale prezentului regulament.

(3) Comisia publică o dată pe an o cerere de propuneri, respectând condițiile prevăzute de Regulamentul financiar.

(4) Măsurile preconizate și întreprinse în temeiul prezentului articol sunt notificate comitetului menționat la articolul 103 alineatul (1).

(5) La fiecare doi ani, Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport cu privire la aplicarea prezentului articol.

Articolul 47

Alte competențele ale Comisiei legate de prezentul capitol

(1) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 102 în vederea completării prezentului regulament în ceea ce privește condițiile în care trebuie compensate anumite tipuri de cheltuieli și venituri în cadrul FEGA și FEADR.

În cazul în care bugetul Uniunii nu a fost adoptat până la începutul exercițiului bugetar sau în cazul în care cuantumul total al angajamentelor programate depășește pragul stabilit la articolul 11 alineatul (2) din Regulamentul financiar, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 102 din prezentul regulament în vederea completării prezentului regulament cu norme referitoare la metoda aplicabilă angajamentelor și plății cuantumurilor.

(2) Comisia poate adopta acte de punere în aplicare prin care stabilește norme privind: (a) finanțarea și contabilizarea măsurilor de intervenție sub forma depozitării publice, precum și în ceea ce privește alte cheltuieli finanțate din FEGA și FEADR; (b) clauzele și condițiile de aplicare a procedurii de dezangajare automată.

Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 103 alineatul (3).







CAPITOLUL IV

Verificarea conturilor







Secțiunea 1

Dispoziții generale

Articolul 48

Abordarea bazată pe un audit unic

În conformitate cu articolul 127 din Regulamentul financiar, Comisia se bazează pe activitatea desfășurată de organismele de certificare menționate la articolul 12 din prezentul regulament, cu excepția cazului în care aceasta a informat statul membru în cauză că nu se poate sprijini pe activitatea organismului de certificare pentru un anumit exercițiu financiar și, în momentul evaluării riscurilor, ține seama de necesitatea desfășurării de audituri ale Comisiei în respectivul stat membru. Comisia informează respectivul stat membru cu privire la motivele pentru care nu se poate sprijini pe activitatea organismului de certificare în cauză.

Articolul 49

Controale efectuate de Comisie

(1) Fără a aduce atingere controalelor efectuate de statele membre în temeiul actelor cu putere de lege și actelor administrative naționale sau al dispozițiilor articolului 287 din TFUE sau vreunui control organizat în temeiul articolului 322 din TFUE sau în temeiul Regulamentului (Euratom, CE) nr. 2185/96 sau al articolului 127 din Regulamentul financiar, Comisia poate organiza controale în statele membre, pentru a verifica în special dacă: (a) practicile administrative respectă normele Uniunii; (b) cheltuielile care intră sub incidența articolului 5 alineatul (2) și a articolului 6 din prezentul regulament, aferente intervențiilor menționate în Regulamentul (UE) 2021/2115, corespund unei realizări, astfel cum s-a raportat în raportul anual privind performanța; (c) cheltuielile aferente măsurilor prevăzute în Regulamentele (UE) nr. 228/2013, (UE) nr. 229/2013, (UE) nr. 1308/2013 și (UE) nr. 1144/2014 au fost efectuate și controlate în conformitate cu normele aplicabile ale Uniunii; (d) activitatea organismului de certificare este efectuată în conformitate cu articolul 12 și în sensul secțiunii 2 din prezentul capitol; (e) o agenție de plăți respectă condițiile minime de acreditare prevăzute la articolul 9 alineatul (2) și dacă statul membru aplică în mod corect dispozițiile articolului 9 alineatul (4); (f) statul membru în cauză pune în aplicare planul strategic PAC în conformitate cu articolul 9 din Regulamentul (UE) 2021/2115; (g) planurile de acțiune menționate la articolul 42 sunt corect puse în aplicare.

Persoanele autorizate de Comisie să efectueze controale în numele acesteia sau agenții Comisiei care acționează în cadrul competențelor care le-au fost atribuite au acces la registre și la toate celelalte documente, inclusiv la documentele și metadatele întocmite sau primite și înregistrate pe suport electronic, referitoare la cheltuielile finanțate din FEGA sau FEADR.

Competențele de a efectua controale nu aduc atingere aplicării dispozițiilor naționale care rezervă anumite acte agenților desemnați în mod specific prin dreptul intern. Fără a aduce atingere dispozițiilor specifice din Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96 și din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 883/2013, persoanele autorizate de Comisie să acționeze în numele său nu iau parte, între altele, la vizitele la domiciliu și nici la chestionarea formală a persoanelor efectuată în temeiul dreptului intern al statului membru în cauză. Totuși, persoanele respective au acces la informațiile obținute în acest mod.

(2) Comisia notifică cu suficient timp înainte un control statului membru în cauză sau statului membru pe al cărui teritoriu urmează să se desfășoare controlul, ținând seama, în organizarea controalelor, de impactul administrativ asupra agențiilor de plăți. La aceste controale pot participa agenți ai statului membru în cauză.

La cererea Comisiei și cu acordul statului membru, organismele competente ale statului membru respectiv întreprind controale sau anchete suplimentare privind operațiunile cuprinse în domeniul de aplicare al prezentului regulament. La aceste controale pot participa agenți ai Comisiei sau persoane autorizate de Comisie să acționeze în numele său.

În scopul eficientizării controalelor, cu acordul statelor membre în cauză, Comisia poate solicita ajutorul autorităților statelor membre respective pentru efectuarea anumitor controale sau anchete.

Articolul 50

Accesul la informații

(1) Statele membre pun la dispoziția Comisiei toate informațiile necesare pentru buna funcționare a FEGA și FEADR și iau toate măsurile corespunzătoare pentru a facilita controalele pe care Comisia le consideră adecvate în ceea ce privește gestionarea finanțării din partea Uniunii.

(2) Statele membre comunică Comisiei, la cererea acesteia, actele cu putere de lege și actele administrative pe care le-au adoptat în vederea punerii în aplicare a actelor juridice ale Uniunii referitoare la PAC, și care au un impact financiar asupra FEGA sau FEADR.

(3) Statele membre pun la dispoziția Comisiei informații privind neregulile, în sensul Regulamentului (CE, Euratom) nr. 2988/95, și alte cazuri de nerespectare a condițiilor stabilite de statele membre în planurile lor strategice PAC, privind cazurile de presupusă fraudă constatate, precum și privind măsurile luate în temeiul secțiunii 3 din prezentul capitol în vederea recuperării plăților necuvenite legate de neregulile și fraudele respective. Comisia sintetizează și publică anual aceste informații, comunicându-le Parlamentului European.

Articolul 51

Accesul la documente

(1) Agențiile de plăți acreditate păstrează documentele justificative referitoare la plățile efectuate și documentele referitoare la desfășurarea controalelor impuse de dreptul Uniunii și pun documentele respective și informațiile legate de acestea la dispoziția Comisiei.

Documentele și informațiile respective pot fi păstrate în format electronic în condițiile prevăzute de Comisie în temeiul alineatului (3).

În cazul în care documentele și informațiile respective sunt păstrate de o autoritate care este delegată să acționeze de către o agenție de plăți și care este responsabilă cu autorizarea cheltuielilor, autoritatea respectivă trimite agenției de plăți acreditate rapoarte privind numărul controalelor efectuate, conținutul lor și măsurile luate ca urmare a rezultatelor controalelor.

(2) Prezentul articol se aplică mutatis mutandis organismelor de certificare.

(3) Comisia poate adopta acte de punere în aplicare prin care stabilește norme privind condițiile în care trebuie păstrate documentele și informațiile menționate în prezentul articol, inclusiv forma lor și perioada de păstrare. Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 103 alineatul (3).

Articolul 52

Competențele Comisiei privind controalele și documentele și informațiile și obligația de cooperare

(1) Comisia este împuternicită să adopte, în conformitate cu articolul 102, actele delegate care sunt necesare pentru a garanta aplicarea corectă și eficientă a dispozițiilor referitoare la controale și la accesul la documente și la informații prevăzute în prezentul capitol, în vederea completării prezentului regulament cu obligațiile specifice pe care trebuie să le îndeplinească statele membre în temeiul prezentului capitol și cu norme privind criteriile de stabilire a neregulilor în sensul Regulamentului (CE, Euratom) nr. 2988/95 și a altor cazuri de nerespectare a condițiilor stabilite de statele membre în planurile strategice PAC care trebuie raportate și privind datele care trebuie furnizate în acest context.

(2) Comisia poate adopta acte de punere în aplicare prin care stabilește norme privind procedurile legate de obligațiile de cooperare pe care trebuie să le îndeplinească statele membre în scopul aplicării articolelor 49 și 50. Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 103 alineatul (3).







Secțiunea 2

Verificarea conturilor

Articolul 53

Verificarea financiară anuală

(1) Până la data de 31 mai a anului următor exercițiului bugetar relevant și pe baza informațiilor menționate la articolul 9 alineatul (3) primul paragraf literele (a) și (d), Comisia adoptă acte de punere în aplicare care conțin deciziile sale privind verificarea conturilor agențiilor de plăți acreditate în ceea ce privește cheltuielile menționate la articolul 5 alineatul (2) și la articolul 6. Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 103 alineatul (2).

Actele de punere în aplicare respective vizează exhaustivitatea, exactitatea și veridicitatea conturilor anuale prezentate și nu aduc atingere conținutului actelor de punere în aplicare adoptate ulterior în temeiul articolelor 54 și 55.

(2) Comisia adoptă acte de punere în aplicare prin care stabilește norme privind acțiunile necesare în scopul adoptării și punerii în aplicare a actelor de punere în aplicare menționate la alineatul (1), inclusiv norme privind schimbul de informații dintre Comisie și statele membre și termenele care trebuie respectate. Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 103 alineatul (3).

Articolul 54

Verificarea anuală a performanței

(1) În cazul în care cheltuielile menționate la articolul 5 alineatul (2) și la articolul 6 din prezentul regulament, aferente intervențiilor menționate în titlul III din Regulamentul (UE) 2021/2115, nu corespund unei realizări, astfel cum s-a raportat în raportul anual privind performanța menționat la articolul 9 alineatul (3) și la articolul 10 din prezentul regulament, precum și la articolul 134 din Regulamentul (UE) 2021/2115, Comisia adoptă acte de punere în aplicare până la data de 15 octombrie a anului următor exercițiului bugetar relevant prin care stabilește cuantumurile cu care va fi redusă finanțarea din partea Uniunii. Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de consultare menționată la articolul 103 alineatul (2).

Actele de punere în aplicare respective nu aduc atingere conținutului actelor de punere în aplicare adoptate ulterior în temeiul articolului 55 din prezentul regulament.

(2) Comisia evaluează cuantumurile care trebuie reduse pe baza diferenței dintre cheltuielile anuale declarate pentru o intervenție și cuantumul corespunzător realizării raportate relevante în conformitate cu planul strategic PAC și ținând cont de justificările prezentate de statul membru în rapoartele anuale privind performanța, în conformitate cu articolul 134 alineatul (8) din Regulamentul (UE) 2021/2115.

(3) Înainte de adoptarea actului de punere în aplicare menționat la alineatul (1) de la prezentul articol, Comisia oferă statului membru în cauză posibilitatea de a-și prezenta observațiile și de a justifica diferențele într-un interval de minimum 30 de zile în cazul în care documentele menționate la articolul 9 alineatul (3), la articolul 10 și la articolul 12 alineatul (2) au fost prezentate la termen.

(4) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 102 în vederea completării prezentului regulament cu norme referitoare la criteriile pentru justificările statelor membre și la metodologia și criteriile de aplicare a reducerilor.

(5) Comisia adoptă acte de punere în aplicare prin care stabilește norme privind acțiunile necesare în scopul adoptării și punerii în aplicare a actelor de punere în aplicare menționate la alineatul (1) de la prezentul articol, inclusiv norme privind schimbul de informații dintre Comisie și statele membre și termenele care trebuie respectate. Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 103 alineatul (3).

Articolul 55

Procedura de verificare a conformității

(1) În cazul în care Comisia constată că cheltuielile menționate la articolul 5 alineatul (2) și la articolul 6 nu au fost efectuate în conformitate cu dreptul Uniunii, Comisia adoptă acte de punere în aplicare care stabilesc cuantumurile care urmează să fie excluse de la finanțarea din partea Uniunii. Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 103 alineatul (2)

Cu toate acestea, în ceea ce privește tipurile de intervenții prevăzute în Regulamentul (UE) 2021/2115, excluderile de la finanțarea din partea Uniunii menționate la primul paragraf de la prezentul alineat se aplică numai în cazul unor deficiențe grave în funcționarea corespunzătoare a sistemelor de guvernanță ale statelor membre.

Primul paragraf nu se aplică în cazurile de nerespectare a condițiilor de eligibilitate pentru beneficiarii individuali, prevăzute în planurile strategice PAC și în normele naționale.

(2) Comisia evaluează, pe baza gravității deficiențelor constatate, cuantumurile care urmează să fie excluse. În acest context, Comisia ține cont în mod corespunzător de natura deficiențelor respective, precum și de prejudiciul financiar cauzat Uniunii.

(3) Înaintea adoptării actului de punere în aplicare menționat la alineatul (1), constatările Comisiei și comentariile statului membru în cauză la constatările respective se notifică în scris între cele două părți, apoi acestea încearcă să ajungă la un acord asupra acțiunilor care urmează să fie întreprinse. Statului membru în cauză i se oferă posibilitatea de a demonstra faptul că nivelul real al neconformității este mai mic decât cel din evaluarea Comisiei.

În cazul în care nu se ajunge la un acord, statul membru în cauză poate solicita începerea unei proceduri în vederea reconcilierii pozițiilor părților în termen de patru luni. Procedura se efectuează de către un organism de conciliere. Comisiei îi este prezentat un raport privind rezultatul procedurii respective. Comisia ține seama de recomandările din raport înainte de a decide cu privire la refuzarea finanțării și oferă justificări dacă decide să nu urmeze recomandările respective.

(4) Finanțarea nu se poate refuza pentru: (a) cheltuielile menționate la articolul 5 alineatul (2) efectuate cu mai mult de 24 de luni înainte ca Comisia să notifice în scris statului membru constatările sale; (b) cheltuielile aferente intervențiilor multianuale care intră sub incidența articolului 5 alineatul (2) sau a intervențiilor pentru dezvoltarea rurală menționate la articolul 6, în cazul în care ultima obligație impusă beneficiarului intervine cu mai mult de 24 de luni înainte ca Comisia să notifice în scris statului membru constatările sale; (c) cheltuielile pentru intervențiile pentru dezvoltarea rurală menționate la articolul 6, altele decât cele menționate la litera (b) de la prezentul alineat, pentru care plata sau, după caz, plata finală de către agenția de plăți se face cu mai mult de 24 de luni înainte ca Comisia să notifice în scris statului membru constatările sale.

(5) Alineatul (4) nu se aplică în cazul: (a) ajutoarelor acordate de un stat membru pentru care Comisia a inițiat procedura prevăzută la articolul 108 alineatul (2) din TFUE; (b) încălcărilor pe care Comisia le-a notificat statului membru în cauză printr-un aviz motivat în conformitate cu articolul 258 din TFUE; (c) nerespectării de către statele membre a obligațiilor prevăzute în titlul IV capitolul III din prezentul regulament, cu condiția ca Comisia să notifice în scris statului membru constatările sale în termen de 12 luni de la primirea raportului statului membru privind rezultatele controalelor sale referitoare la cheltuielile în cauză.

(6) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 102 în vederea completării prezentului regulament cu norme referitoare la criteriile și metodologia pentru aplicarea corecțiilor financiare.

(7) Comisia adoptă acte de punere în aplicare prin care stabilește norme privind acțiunile necesare în scopul adoptării și punerii în aplicare a actelor de punere în aplicare menționate la alineatul (1) de la prezentul articol, inclusiv normele privind schimbul de informații dintre Comisie și statele membre, privind termenele care trebuie respectate, precum și procedura de conciliere prevăzută la alineatul (3) de la prezentul articol, și privind instituirea, sarcinile, alcătuirea și modalitățile de lucru ale organismului de conciliere. Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 103 alineatul (3).







Secțiunea 3

Recuperările aferente neconformităților

Articolul 56

Dispoziții specifice pentru FEGA

(1) Sumele recuperate de statele membre ca urmare a existenței unor nereguli și a altor cazuri de nerespectare de către beneficiari a condițiilor intervențiilor prevăzute în planurile strategice PAC și dobânda aferentă acestor sume se varsă agenției de plăți și sunt înregistrate contabil de aceasta ca venit alocat FEGA în luna în care sumele sunt primite efectiv.

(2) Fără a aduce atingere alineatului (