2004L0017 — RO — 15.09.2008 — 006.001

Acest document reprezintă un instrument de documentare, iar instituţiile nu îşi asumă responsabilitatea pentru conţinutul său.

Astfel cum a fost modificat prin:







(*) Acest act nu a fost publicat niciodată în limba română.









▼B

DIRECTIVA 2004/17/CΕ A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI

din 31 martie 2004

de coordonare a procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții în sectoarele apei, energiei, transporturilor și serviciilor poștale







PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 47 alineatul (2) și articolele 55 și 95, având în vedere propunerea Comisiei ( 1 ), având în vedere avizul Comitetului Economic și Social ( 2 ), având în vedere avizul Comitetului Regiunilor ( 3 ), în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat ( 4 ), având în vedere proiectul comun aprobat de comitetul de conciliere la 9 decembrie 2003, întrucât: (1) Cu ocazia noilor modificări ale Directivei 93/38/CEE a Consiliului din 14 iunie 1993 de coordonare a procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții în sectoarele apei, energiei, transporturilor și telecomunicațiilor ( 5 ), care sunt necesare pentru satisfacerea cerințelor de simplificare și modernizare exprimate în egală măsură de entitățile contractante și de operatorii economici în răspunsurile lor la Cartea verde adoptată de Comisie la 27 noiembrie 1996, directiva ar trebui să fie reformulată pentru asigurarea clarității. Prezenta directivă se bazează pe jurisprudența Curții de Justiție, în special jurisprudența privind criteriile de atribuire, care clarifică posibilitățile pe care le au entitățile contractante de a satisface nevoile publicului interesat, inclusiv în domeniul protecției mediului și/sau în domeniul social, cu condiția ca asemenea criterii să fie legate de obiectul contractului, să nu confere entității contractante o libertate de alegere nelimitată, să fie menționate expres și să respecte principiile fundamentale menționate la motivul 9. (2) Un motiv important pentru introducerea de norme de coordonare a procedurilor de atribuire a contractelor în aceste sectoare este varietatea de modalități prin care autoritățile naționale pot influența comportamentul acestor entități, inclusiv participarea la capitalul acestora sau reprezentarea în organele lor administrative, de gestiune sau de supraveghere. (3) Un alt motiv principal pentru care este necesară o coordonare a procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții de către entitățile care operează în aceste sectoare este caracterul închis al piețelor pe care acestea operează, din cauza existenței unor drepturi speciale sau exclusive acordate de statele membre, referitoare la aprovizionarea, punerea la dispoziție sau exploatarea rețelelor care furnizează serviciul respectiv. (4) Legislația comunitară, în special Regulamentul (CEE) nr. 3975/87 al Consiliului din 14 decembrie 1987 de stabilire a procedurii de aplicare a normelor privind concurența dintre întreprinderile din sectorul transportului aerian ( 6 ) și Regulamentul (CEE) nr. 3976/87 din 14 decembrie 1987 de aplicare a articolului 85 alineatul (3) din tratat anumitor categorii de înțelegeri și practici concertate în sectorul transporturilor aeriene ( 7 ), vizează introducerea unui grad mai mare de concurență între entitățile care furnizează publicului servicii de transport aerian. De aceea, nu este adecvat ca astfel de transportatori să fie incluși în domeniul de aplicare al prezentei directive. Având în vedere concurența existentă în transporturile maritime comunitare, ar fi, de asemenea, neadecvat să se supună normelor prezentei directive contractele atribuite în acest sector. (5) Domeniul de aplicare al Directivei 93/38/CEE acoperă, în prezent, anumite contracte atribuite de entitățile contractante care operează în sectorul telecomunicațiilor. Astfel cum s-a menționat în cel de-al patrulea raport privind punerea în aplicare a reglementărilor în materie de telecomunicații din 25 noiembrie 1998, s-a adoptat un cadru legislativ pentru deschiderea sectorului de telecomunicații. Una dintre consecințele sale a fost introducerea concurenței efective, atât de jure, cât și de facto, în acest sector. În scop informativ și având în vedere această situație, Comisia a publicat o listă de servicii de telecomunicații ( 8 ) care pot fi deja excluse din domeniul de aplicare al directivei menționate anterior, în temeiul articolului 8 din directivă. Progrese suplimentare au fost confirmate în cel de-al șaptelea raport privind punerea în aplicare a reglementărilor în domeniul telecomunicațiilor din 26 noiembrie 2001. În consecință, nu mai este necesar să se reglementeze achizițiile realizate de către entitățile care operează în acest sector. (6) În consecință, nu mai este oportun să se mențină comitetul consultativ pentru contractele de achiziții de telecomunicații, instituit de Directiva 90/531/CEE a Consiliului din 17 septembrie 1990 privind procedurile de atribuire a contractelor de achiziții în sectoarele apei, energiei, transporturilor și telecomunicațiilor ( 9 ). (7) Cu toate acestea, este oportun să se continue supravegherea evoluției în sectorul telecomunicațiilor și să se reexamineze situația, în cazul în care se stabilește că nu mai există concurență efectivă în acel sector. (8) Directiva 93/38/CEE exclude din domeniul său de aplicare achiziția de servicii de telefonie vocală, telex, radiotelefonie mobilă, paging și transmisie prin satelit. Aceste excluderi au fost introduse pentru a ține seama de faptul că deseori serviciile respective nu pot fi furnizate decât de un singur furnizor de servicii într-o anumită zonă geografică, datorită absenței concurenței efective și a existenței unor drepturi speciale sau exclusive. Introducerea concurenței efective în sectorul telecomunicațiilor nu mai justifică aceste excluderi. De aceea, este necesar ca achiziționarea unor astfel de servicii de telecomunicații să fie inclusă în domeniul de aplicare al prezentei directive. (9) În vederea garantării deschiderii către concurență a contractelor de achiziții publice atribuite de entități care operează în sectoarele apei, energiei, transporturilor și serviciilor poștale, este recomandabil să se elaboreze dispoziții privind coordonarea la nivel comunitar a contractelor care depășesc o anumită valoare. O astfel de coordonare se bazează pe cerințele care rezultă din articolele 14, 28 și 49 din Tratatul CE și din articolul 97 din Tratatul Euratom, mai precis principiul egalității de tratament, al cărui principiu de nediscriminare nu este decât o exprimare specifică, principiul recunoașterii reciproce, principiul proporționalității, precum și principiul transparenței. Având în vedere natura sectoarelor afectate de o astfel de coordonare, aceasta ar trebui, cu condiția protejării aplicării principiilor enunțate, să stabilească un cadru pentru practici comerciale loiale și să permită o flexibilitate maximă. Pentru contractele de achiziții publice a căror valoare este mai mică decât cea care determină aplicarea dispozițiilor coordonării comunitare, este recomandabil să se facă apel la jurisprudența elaborată de Curtea de Justiție, conform căreia se aplică normele și principiile din tratatele menționate mai sus. (10) Pentru asigurarea unei deschideri reale a pieței și a unui echilibru just în aplicarea normelor privind achizițiile în sectoarele apei, energiei, transporturilor și serviciilor poștale este necesar ca entitățile menționate să fie identificate pe o altă bază decât statutul lor juridic. Prin urmare, ar trebui să se asigure că nu se aduce atingere egalității de tratament între entitățile contractante din sectorul public și a celor din sectorul privat. De asemenea, este necesar să se asigure, în conformitate cu articolul 295 din tratat, că nu este prejudiciat regimul proprietății în statele membre. (11) Statele membre ar trebui să se asigure că participarea unui organism de drept public, în calitate de ofertant, în procesul de atribuire a unui contract nu produce nici un fel de denaturare a concurenței față de ofertanții privați. (12) În conformitate cu articolul 6 din tratat, cerințele privind protecția mediului sunt incluse în definirea și punerea în aplicare a politicilor și activităților comunitare menționate la articolul 3 din tratat, în special cu privire la promovarea dezvoltării durabile. În consecință, prezenta directivă clarifică modul în care entitățile contractante pot contribui la protecția mediului și la promovarea dezvoltării durabile, asigurând, în același timp, posibilitatea de a obține cel mai bun raport calitate/preț pentru contractele lor. (13) Nici o dispoziție a prezentei directive nu ar trebui să interzică impunerea sau aplicarea de măsuri necesare pentru protejarea moralității, a ordinii și a siguranței publice, a sănătății, a vieții oamenilor și animalelor sau pentru conservarea vieții plantelor, în special în vederea dezvoltării durabile, cu condiția ca aceste măsuri să fie conforme cu tratatul. (14) Decizia 94/800/CE a Consiliului din 22 decembrie 1994 privind încheierea, în numele Comunității Europene, cu privire la probleme de competența sa, a acordurilor obținute în cadrul negocierilor comerciale multilaterale din Runda Uruguay (1986-1994) ( 10 ), a aprobat în special Acordul Organizației Mondiale a Comerțului privind achizițiile guvernamentale, denumit în continuare „acordul”, al cărui scop este stabilirea unui cadru multilateral al drepturilor și obligațiilor echilibrate referitoare la contractele de achiziții publice, în vederea realizării liberalizării și extinderii comerțului mondial. Având în vedere drepturile și angajamentele internaționale care revin Comunității ca urmare a acceptării acordului, regimul aplicabil ofertanților și produselor care provin din țările terțe semnatare este cel definit de acord. Acordul nu are efect direct. Entitățile contractante menționate de acord, care sunt conforme cu prezenta directivă și care aplică directiva la operatorii economici din țările terțe semnatare ale acordului, ar trebui să fie, prin urmare, conforme cu acordul. De asemenea, prezenta directivă ar trebui să garanteze operatorilor economici din Comunitate condiții de participarea la contracte de achiziții publice la fel de favorabile ca și cele rezervate operatorilor economici din țările terțe semnatare ale acordului. (15) Înainte de lansarea unei proceduri de atribuire a unui contract de achiziții, entitățile contractante pot, utilizând un „dialog tehnic”, să solicite sau să accepte un aviz care poate fi folosit pentru pregătirea caietului de sarcini, cu condiția, cu toate acestea, ca un astfel de aviz să nu aibă ca efect împiedicarea concurenței. (16) Având în vedere diversitatea contractelor de lucrări, entitățile contractante ar trebui să aibă posibilitatea de a prevedea în contracte ca proiectarea și executarea lucrărilor să fie atribuite fie separat, fie împreună. Prezenta directivă nu are intenția de a prevedea atribuirea comună sau separată a contractelor. Această decizie, de atribuire comună sau separată a contractelor, ar trebui să fie determinată de criterii calitative și economice, care pot fi definite de legislația internă. Un contract poate fi considerat contract de lucrări doar în cazul în care obiectul său se referă, în mod specific, la realizarea activităților prevăzute la anexa XII, chiar în cazul în care acel contract poate include alte servicii necesare realizării unor asemenea activități. Contractele de servicii, în special în sfera serviciilor de administrare a proprietății, pot include lucrări, în anumite cazuri. Cu toate acestea, asemenea lucrări, în măsura în care sunt accesorii obiectului principal al contractului și constituie o consecință eventuală sau complementară a acestuia, nu pot justifica calificarea contractului ca fiind contract de lucrări. În sensul calculării valorii estimate a unui contract de lucrări, ar trebui să se considere ca bază de calcul valoarea lucrărilor propriu-zise, precum și valoarea estimată a bunurilor și serviciilor, după caz, pe care entitățile contractante le pun la dispoziția antreprenorilor, în măsura în care aceste servicii sau bunuri sunt necesare pentru executarea lucrărilor respective. Ar trebui să se înțeleagă faptul că, în sensul prezentului alineat, serviciile implicate sunt cele prestate de entitățile contractante cu personalul propriu. Pe de altă parte, calculul valorii contractelor de servicii, indiferent dacă acestea urmează a fi puse la dispoziția unui contractant pentru executarea ulterioară a lucrărilor, respectă normele care se aplică contractelor de servicii. (17) În scopul aplicării normelor prevăzute de prezenta directivă și în scopul supravegherii, cea mai bună definire a domeniului serviciilor constă în împărțirea sa în categorii corespunzătoare anumitor poziții dintr-o clasificare comună și prin reunirea lor în două anexe, XVII A și XVII B, în funcție de regimul la care sunt supuse. În ceea ce privește serviciile menționate la anexa XVII B, dispozițiile relevante ale prezentei directive nu ar trebui să aducă atingere aplicării normelor comunitare specifice serviciilor în cauză. (18) În ceea ce privește contractele de servicii, aplicarea integrală a prezentei directive ar trebui să fie limitată, pentru o perioadă de tranziție, la contracte ale căror dispoziții permit realizarea tuturor posibilităților de creștere a schimburilor transfrontaliere. Contractele pentru alte servicii ar trebui să fie monitorizate în timpul acestei perioade de tranziție înainte de luarea unei decizii privind aplicarea integrală a prezentei directive. În această privință, ar trebui să se definească mecanismul de supraveghere. Acest mecanism ar trebui, în același timp, să permită accesul părților interesate la informațiile relevante. (19) Ar trebui să fie evitate obstacolele în calea liberei circulații a serviciilor. În consecință, prestatorii de servicii pot fi persoane fizice sau persoane juridice. Cu toate acestea, prezenta directivă nu ar trebui a aduce atingere aplicării, la nivel național, a normelor privind condițiile de desfășurare a unei activități sau a unei profesii, cu condiția ca acestea să fie compatibile cu dreptul comunitar. (20) Continuă dezvoltarea anumitor tehnici noi de achiziție electronică. Astfel de tehnici ajută la mărirea concurenței și la îmbunătățirea eficienței comenzilor publice, în special în privința economiilor de timp și de bani care vor rezulta din utilizarea lor. Entitățile contractante pot folosi tehnici de achiziție electronică, cu condiția respectării normelor prezentei directive și a principiilor egalității de tratament, nediscriminării și transparenței. În acest sens, o ofertă prezentată de un ofertant, în special prin aplicarea unui acord-cadru sau în cazul în care se utilizează un sistem de achiziție dinamic, poate lua forma catalogului electronic al acelui ofertant, în cazul în care acesta folosește mijloacele de comunicare alese de entitatea contractantă în conformitate cu articolul 48. (21) Având în vedere extinderea rapidă a sistemelor de achiziție electronice, ar trebui introduse norme adecvate care să permită entităților contractante să beneficieze din plin de posibilitățile oferite de respectivele sisteme. În acest context, este necesar să se definească un sistem de achiziție dinamic, complet electronic, destinat achizițiilor de uz curent, precum și să se stabilească norme specifice pentru instituirea și funcționarea unui asemenea sistem, în vederea asigurării tratamentului echitabil al oricărui operator economic care dorește să se integreze în sistem. Orice operator economic care prezintă o ofertă orientativă în conformitate cu caietul de sarcini și satisface criteriile de selecție ar trebui să fie admis să facă parte dintr-un astfel de sistem. Prin stabilirea unei liste de ofertanți deja selectați și posibilitatea acordată noilor ofertanți de a se integra sistemului, tehnica de achiziție permite entităților contractante să aibă la dispoziție o gamă largă de oferte, ca rezultat al mijloacelor electronice utilizate și astfel să asigure utilizarea optimă a fondurilor printr-o concurență largă. (22) Deoarece este de așteptat ca tehnica licitațiilor electronice să fie din ce în ce mai mult utilizată, astfel de licitații ar trebui să fie definite în context comunitar și să fie guvernate de norme specifice pentru a garanta faptul că acționează în deplină concordanță cu principiile egalității de tratament, nediscriminării și transparenței. În acest scop, ar trebui să se prevadă ca astfel de licitații electronice să se facă doar pentru contracte de lucrări, bunuri sau servicii pentru care se pot determina cu precizie specificațiile. În special, acesta poate fi cazul contractelor recurente pentru bunuri, lucrări și servicii. În același scop, ar trebui să fie posibilă stabilirea clasamentului respectiv al ofertanților în orice moment al licitației electronice. Recurgerea la licitații electronice permite entităților contractante să solicite ofertanților prezentarea de noi prețuri, revizuite în sens descrescător și, în cazul în care contractul este atribuit ofertantului care face cea mai avantajoasă ofertă din punct de vedere economic, să îmbunătățească și alte elemente ale ofertelor, în afară de prețuri. Pentru a asigura respectarea principiului transparenței, pot constitui obiectul licitațiilor electronice doar elementele care pot fi evaluate automat prin mijloace electronice, fără intervenția și/sau aprecierea entității contractante, adică doar acele elemente care sunt cuantificabile, astfel încât să poată fi exprimate în cifre sau procente. Pe de altă parte, acele aspecte referitoare la oferte care implică o apreciere a elementelor necuantificabile nu ar trebui să facă obiectul licitațiilor electronice. Prin urmare, anumite contracte de lucrări și anumite contracte de servicii care au ca obiect prestații intelectuale, cum ar fi proiectarea de lucrări, nu ar trebui să facă obiectul licitațiilor electronice. (23) În statele membre au fost realizate anumite tehnici de centralizare a achizițiilor. Mai multe autorități contractante răspund de realizarea achizițiilor sau de atribuirea contractelor publice/acordurilor-cadru pentru entitățile contractante. Având în vedere volumele mari de achiziții, acele tehnici ajută la intensificarea concurenței și la creșterea eficienței achizițiilor publice. De aceea, ar trebui să se prevadă o definiție comunitară a organismelor centrale de achiziționare folosite de entitățile contractante. Ar trebui să se definească și condițiile în care, cu respectarea principiilor de nediscriminare și de egalitate de tratament, se poate considera că entitățile contractante care achiziționează lucrări, bunuri și servicii printr-un organism central de achiziție, respectă prezenta directivă. (24) Pentru a ține seama de condițiile diferite existente în statele membre, statele membre ar trebui să aibă libertatea de a alege dacă entitățile contractante pot utiliza organisme de achiziționare, sisteme de achiziții dinamice sau licitații electronice, definite și reglementate de prezenta directivă. (25) Ar trebui să se definească în mod corespunzător conceptul de drepturi speciale și exclusive. Consecința definiției este faptul că, în scopul construirii de rețele sau facilități portuare sau aeroportuare, o entitate poate folosi o procedură de expropriere sau folosirea unei proprietăți sau poate folosi solul, subsolul și spațiul aflat deasupra unei căi publice, fără ca acestea să fie considerate în sine un drept exclusiv sau special în sensul prezentei directive. Faptul că o entitate furnizează apă potabilă, energie electrică, gaz sau energie termică unei rețele care este exploatată de o entitate care beneficiază de drepturi speciale sau exclusive acordate de o autoritate competentă a statului membru interesat nu constituie în sine un drept exclusiv sau special în sensul prezentei directive. De asemenea, drepturile acordate de un stat membru în orice formă, inclusiv prin acte de concesiune, unui număr limitat de întreprinderi pe baza unor criterii obiective, proporționate și nediscriminatorii care permit oricărei părți interesate care îndeplinește acele criterii să beneficieze de acele drepturi, nu pot fi considerate drepturi speciale sau exclusive. (26) Entitățile contractante ar trebui să aplice dispoziții comune de atribuire a contractelor de achiziții, pentru activitățile lor referitoare la apă și aceste norme ar trebui să se aplice și în cazul în care autoritățile contractante, în sensul prezentei directive, atribuie contracte pentru activitățile lor din cadrul proiectelor din domeniul ingineriei hidraulice, irigațiilor, drenajului, precum și evacuării și tratării apelor de canalizare. Cu toate acestea, normele de atribuire a unui contract de achiziție de tipul celor propuse pentru produse sunt neadecvate pentru achiziția de apă, având în vedere necesitatea de aprovizionare din surse aflate în apropierea locului de utilizare. (27) Unele entități care oferă servicii de transport public cu autobuzul au fost deja excluse din domeniul de aplicare al Directivei 93/38/CEE. Astfel de entități ar trebui să fie excluse și din domeniul de aplicare al prezentei directive. Pentru a evita existența unei multitudini de regimuri speciale care se aplică doar anumitor sectoare, procedura generală care permite luarea în considerare a efectelor de deschidere către concurență ar trebui să se aplice în egală măsură tuturor entităților care oferă servicii de transport cu autobuzul, care nu sunt excluse din domeniul de aplicare al Directivei 93/38/CEE, în temeiul articolului 2 alineatul (4). (28) Luând în considerare continuarea deschiderii către concurență a serviciilor poștale comunitare și faptul că astfel de servicii sunt furnizate printr-o rețea de către autoritățile contractante, întreprinderile publice și alte întreprinderi, contractele atribuite de entitățile contractante care oferă servicii poștale ar trebui să respecte normele prezentei directive, inclusiv cele de la articolul 30, care, protejând aplicarea principiilor menționate la motivul 9, creează un cadru pentru practici comerciale loiale și permit o flexibilitate mai mare decât cea oferită de dispozițiile Directivei 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii ( 11 ). Pentru definirea activităților respective, este necesar să se ia în considerare definițiile din Directiva 97/67/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 decembrie 1997 privind normele comune pentru dezvoltarea pieței interne a serviciilor poștale ale Comunității și îmbunătățirea calității serviciului ( 12 ). Indiferent de statutul lor juridic, entitățile care furnizează servicii poștale nu sunt supuse, în prezent, normelor stabilite de Directiva 93/38/CEE. Prin urmare, perioada de punere în aplicare a adaptării la prezenta directivă a procedurilor de atribuire a contractelor poate fi mai mare pentru astfel de entități, decât pentru entitățile care fac deja obiectul acestor norme și care ar trebui doar să își adapteze procedurile la modificările aduse de prezenta directivă. De aceea, ar trebui să fie permisă amânarea aplicării prezentei directive în funcție de termenele necesare pentru această adaptare. Având în vedere situațiile diverse ale entităților în cauză, statele membre ar trebui să aibă posibilitatea de a oferi entităților contractante care operează în sectorul serviciilor poștale o perioadă de tranziție pentru aplicarea prezentei directive. (29) Contractele pot fi atribuite în scopul îndeplinirii cerințelor inerente diverselor activități și pot fi eventual supuse diferitelor regimuri juridice. Ar trebui precizat faptul că regimul juridic care se aplică unui singur contract destinat să acopere mai multe activități ar trebui să se supună normelor aplicabile activității pentru care este destinat în principal. Determinarea activității pentru care contractul este destinat în principal se poate baza pe analiza nevoilor cărora trebuie să le corespundă contractul specific, efectuată de entitatea contractantă, în sensul estimării valorii contractului și întocmirii caietului de sarcini. În anumite cazuri, cum ar fi achiziționarea unui singur echipament destinat desfășurării unor activități pentru care nu sunt disponibile informații care permit o estimare a ratelor de utilizare respective, poate fi imposibil, din rațiuni obiective, să se determine cărei activități, în principal, îi este destinat contractul. Ar trebui să se indice normele aplicabile în astfel de cazuri. (30) Fără a aduce atingere angajamentelor internaționale ale Comunității, este necesar să se simplifice punerea în aplicare a prezentei directive, în mod special prin simplificarea pragurilor și făcând aplicabile pentru toate entitățile contractante, indiferent de sectorul în care operează, dispozițiile privind informațiile care ar trebui oferite participanților referitoare la deciziile luate în legătură cu procedurile de atribuire a contractelor și rezultatele lor. În plus, în cadrul uniunii monetare, astfel de praguri ar trebui să fie stabilite în euro, astfel încât să simplifice aplicarea acestor dispoziții, asigurând, în același timp, respectarea pragurilor stabilite în acord, care sunt exprimate în drepturi speciale de tragere (DST). În acest context, ar trebui să se prevadă și o revizuire periodică a pragurilor exprimate în euro, în vederea ajustării lor în cazul în care este necesar, în funcție de variațiile negative posibile ale valorii monedei euro în raport cu DST. În plus, pragurile aplicabile concursurilor de proiecte ar trebui să fie identice cu cele aplicabile contractelor de servicii. (31) Ar trebui să se prevadă situații în care este posibil să nu se aplice măsurile de coordonare a procedurilor, din motive privind siguranța statului ori secrete de stat sau din cauza aplicării unor norme specifice privind atribuirea de contracte care decurg din acorduri internaționale privind staționarea trupelor sau care sunt specifice organizațiilor internaționale. (32) Ar trebui să se excludă anumite contracte de servicii, bunuri și lucrări atribuite unei întreprinderi afiliate, a cărei activitate principală este furnizarea unor astfel de servicii, bunuri sau lucrări grupului din care face parte, și nu comercializarea lor pe piață. De asemenea, ar trebui să se excludă anumite contracte de servicii, bunuri și lucrări atribuite de către o entitate contractantă unei societăți mixte formate dintr-un număr de entități contractante în scopul desfășurării activităților reglementate de prezenta directivă și din care face parte acea entitate. Cu toate acestea, este oportun să garanteze că această excludere nu determină denaturări ale concurenței, în avantajul întreprinderilor sau societăților mixte care sunt afiliate entităților contractante; este adecvat să se prevadă un ansamblu corespunzător de norme, în special referitoare la limitele maxime între care întreprinderile pot obține o parte a cifrei lor de afaceri de pe piață și dincolo de care pierd posibilitatea de a li se atribui contracte fără apelarea la concurență, precum și referitoare la componența societăților mixte și stabilitatea raporturilor dintre acestea și entitățile contractante. (33) În contextul serviciilor, contractele de achiziționare sau locațiune a bunurilor imobile sau a drepturilor privind astfel de bunuri au caracteristici specifice, care fac inadecvată aplicarea normelor de atribuire a contractelor de achiziții. (34) Serviciile de arbitraj și conciliere sunt furnizate, de obicei, de organisme sau persoane numite sau selectate într-o manieră care nu poate fi reglementată de norme de atribuire a contractelor de achiziții. (35) În conformitate cu acordul, serviciile financiare reglementate de prezenta directivă nu includ contracte privind emiterea, achiziționarea, vânzarea sau transferul de titluri sau de alte instrumente financiare; în special, nu sunt reglementate tranzacțiile efectuate de entitățile contractante în scopul obținerii de bani sau capital. (36) Prezenta directivă ar trebui să reglementeze furnizarea de servicii numai în cazul în care se bazează pe un contract. (37) În temeiul articolului 163 din tratat, încurajarea cercetării și dezvoltării tehnologice este un mijloc de consolidare a bazei științifice și tehnologice a industriei comunitare, iar deschiderea contractelor de servicii contribuie la realizarea acestui obiectiv. Prezenta directivă nu ar trebui să reglementeze cofinanțarea programelor de cercetare și dezvoltare; prin urmare, contractele de cercetare și dezvoltare, altele decât cele care sunt exclusiv în beneficiul entității contractante, pentru uz propriu, în exercitarea propriei activități, cu condiția ca prestarea serviciilor să fie remunerată integral de entitatea contractantă, nu sunt reglementate de prezenta directivă. (38) Pentru a evita proliferarea regimurilor speciale aplicabile numai anumitor sectoare, regimul special aflat în prezent în vigoare, creat în temeiul articolului 3 din Directiva 93/38/CEE și articolului 12 din Directiva 94/22/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 mai 1994 privind condițiile de acordare și folosire a autorizațiilor de prospectare, explorare și extracție a hidrocarburilor ( 13 ), în privința entităților care exploatează o zonă geografică în scopul prospectării sau extracției de petrol, gaze, cărbune sau alți combustibili solizi, ar trebui să fie înlocuite de o procedură generală care permite excluderea sectoarelor expuse direct concurenței. Cu toate acestea, ar trebui să se garanteze că acest lucru nu aduce atingere Deciziei 93/676/CEE a Comisiei din 10 decembrie 1993, care stabilește că exploatarea zonelor geografice în scopul prospectării sau extracției de petrol sau gaze nu constituie, în Țările de Jos, o activitate definită la articolul 2 alineatul (2) litera (b) punctul (i) din Directiva 90/531/CEE a Consiliului și că entitățile care desfășoară o astfel de activitate nu sunt considerate, în Țările de Jos, ca beneficiind de drepturi speciale sau exclusive, în sensul articolului 2 alineatul (3) litera (b) din directivă ( 14 ), Deciziei 97/367/CE a Comisiei din 30 mai 1997, care stabilește că exploatarea zonelor geografice în scopul prospectării sau extracției de petrol sau gaze nu constituie, în Regatul Unit, o activitate definită la articolul 2 alineatul (2) litera (b) punctul (i) din Directiva 93/38/CEE a Consiliului și că entitățile care desfășoară o astfel de activitate nu ar trebui să fie considerate, în Regatul Unit, ca beneficiind de drepturi speciale sau exclusive în sensul articolului 2 alineatul (3) litera (b) din prezenta directivă ( 15 ), Deciziei 2002/205/CE a Comisiei din 4 martie 2002, ca urmare a unei cereri din partea Austriei de a aplica regimul special prevăzut la articolul 3 din Directiva 93/38/CEE ( 16 ) și Deciziei 2004/73/CE a Comisiei ca urmare a solicitării din partea Germaniei de aplicare a procedurii speciale prevăzute la articolul 3 din Directiva 93/38/CEE ( 17 ). (39) Ocuparea forței de muncă și munca sunt elementele esențiale pentru garantarea egalității de șanse pentru toți și contribuie la integrarea în societate. În acest context, atelierele protejate și programele de ocupare a forței de muncă protejate contribuie eficient la integrarea sau reintegrarea pe piața muncii a persoanelor cu handicap. Cu toate acestea, este posibil ca astfel de ateliere să nu poată obține contracte în condiții de concurență normale. În consecință, este necesar să se prevadă că statele membre pot rezerva unor astfel de ateliere dreptul de participare la procedurile de atribuire a contractelor de achiziții publice sau pot rezerva executarea contractelor în cadrul programelor de ocupare a forței de muncă protejate. (40) Prezenta directivă nu ar trebui să se aplice contractelor destinate să permită desfășurarea unei activități menționate la articolele 3-7, nici concursurilor de proiecte organizate pentru căutarea unei astfel de activități, în cazul în care, în statul membru în care se desfășoară această activitate, aceasta este direct expusă concurenței pe piețe la care accesul nu este limitat. De aceea, este necesar să se introducă o procedură, aplicabilă tuturor sectoarelor reglementate de prezenta directivă, care să permită luarea în considerare a efectelor deschiderii actuale sau viitoare către concurență. O astfel de procedură ar trebui să ofere securitate juridică pentru entitățile interesate, precum și un proces decizional corespunzător, asigurând, în cadrul unor termene scurte, aplicarea uniformă a legislației comunitare în acest domeniu. (41) Expunerea directă la concurență ar trebui să fie evaluată pe baza unor criterii obiective, ținând seama de caracteristicile specifice ale sectorului respectiv. Se va considera că punerea în aplicare și aplicarea legislației comunitare corespunzătoare, care deschide un anumit sector sau o parte din acesta, oferă motive suficiente în favoarea ipotezei privind accesul liber la piața respectivă. O astfel de legislație corespunzătoare ar trebui să fie identificată într-o anexă care poate fi actualizată de Comisie. Atunci când face actualizarea, Comisia ține seama, în special, de adoptarea posibilă a unor măsuri care atrag după sine o deschidere reală către concurență a sectoarelor, alte decât cele pentru care se menționează deja o legislație la anexa XI, cum ar fi transporturile feroviare. În cazul în care accesul liber la o anumită piață nu rezultă din punerea în aplicare a legislației comunitare corespunzătoare, ar trebui să se demonstreze că acest acces este liber, de jure și de facto. În acest scop, aplicarea de către un stat membru a unei directive, cum ar fi Directiva 94/22/CE de deschidere a unui anumit sector către concurență, la alt sector, cum ar fi cel al cărbunelui, este o circumstanță care ar trebui să fie luată în considerare în sensul articolului 30. (42) Cerințele tehnice întocmite de achizitori ar trebui să permită contractelor de achiziții publice să fie deschise concurenței. În acest scop, ar trebui să existe posibilitatea de a prezenta oferte care reflectă diversitatea de soluții tehnice. Pentru aceasta, ar trebui ca cerințele tehnice să poată fi întocmite ținând seama de performanță și exigențe funcționale, iar, în cazul în care se face trimitere la standardul european sau, în absența acestuia, la standardul național, entitățile contractante ar trebui să ia în considerare oferte bazate pe alte soluții echivalente care satisfac nevoile entităților contractante și sunt echivalente, din punct de vedere al siguranței. Pentru a demonstra echivalența, ofertanților ar trebui să li se permită folosirea de dovezi sub orice formă. Entitățile contractante ar trebui să fie capabile să ofere o justificare pentru orice decizie conform căreia nu există echivalență. Entitățile contractante care doresc să definească cerințele de mediu pentru cerințele tehnice ale unui anumit contract pot prevedea caracteristici de mediu, cum ar fi o anumită metodă de producție determinată, precum și efectele ecologice specifice ale serviciilor sau grupelor de produse. Ele pot folosi, fără a fi însă obligatoriu, cerințele corespunzătoare definite de etichetele ecologice, cum ar fi eticheta ecologică europeană, etichetele ecologice (multi)naționale sau oricare altă etichetă ecologică, condiția fiind ca cerințele pentru etichetă să fie definite și adoptate pe baza unor informații științifice, printr-un proces la care pot participa părțile în cauză, cum ar fi organismele guvernamentale, consumatorii, producătorii, distribuitorii și organizațiile de mediu și ca eticheta să fie accesibilă și disponibilă pentru toate părțile interesate. În măsura în care este posibil, entitățile contractante ar trebui să întocmească cerințe tehnice care să ia în considerare criteriile de accesibilitate pentru persoane cu handicap sau concepția pentru toți utilizatorii. Cerințele tehnice ar trebui să fie clar indicate, astfel încât ofertanții să știe la ce se referă cerințele stabilite de entitatea contractantă. (43) Pentru a favoriza accesul întreprinderilor mici și mijlocii pe piața achizițiilor publice, este indicat să se prevadă dispoziții privind subcontractarea. (44) Condițiile de executare a contractelor sunt compatibile cu directiva, în măsura în care nu sunt discriminatorii în mod direct sau indirect și sunt indicate în anunțul de convocare la licitație sau în caietul de sarcini. În mod special, acestea pot avea rolul de a favoriza formarea profesională la locul de muncă, angajarea persoanelor care au anumite dificultăți de integrare, lupta împotriva șomajului sau protecția mediului. De exemplu, se poate menționa obligația – aplicabilă în timpul executării contractului – de a recruta persoane aflate în căutarea unui loc de muncă de mult timp sau de a pune în aplicare măsuri de formare profesională pentru persoanele fără un loc de muncă sau pentru tineri, de a respecta în esență dispozițiile fundamentale ale convențiilor Organizației Internaționale a Muncii (OIM), în ipoteza că astfel de dispoziții nu au fost puse în aplicare în dreptul intern și de a recruta mai multe persoane cu handicap decât impune dreptul intern. (45) Actele cu putere de lege, normele administrative și acordurile colective, atât la nivel național, cât și la nivel comunitar, care sunt în vigoare în domeniul condițiilor de muncă și securității muncii, se aplică în timpul executării unui contract, cu condiția ca asemenea norme, precum și aplicarea lor, sunt conforme cu dreptul comunitar. În situațiile transfrontaliere, în care lucrători dintr-un stat membru prestează servicii în alt stat membru în scopul executării unui contract, Directiva 96/71/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 1996 privind detașarea lucrătorilor în cadrul prestării de servicii ( 18 ) prevede condițiile minime care trebuie să fie respectate de țara gazdă în privința acestor lucrători detașați. În cazul în care dreptul intern conține dispoziții în acest sens, se poate considera că nerespectarea acestor obligații este o abatere gravă sau un delict privind conduita profesională a operatorului economic interesat, care poate duce la excluderea acelui operator economic din procedura de atribuire a unui contract. (46) Având în vedere noile realizări în tehnologia informației și a telecomunicațiilor și simplificările pe care acestea le pot aduce în ceea ce privește publicitatea contractelor și eficiența și transparența procedurilor de atribuire, mijloacele electronice ar trebui să fie considerate egale cu mijloacele clasice de comunicare și schimb de informații. În măsura în care este posibil, mijlocul și tehnologia alese ar trebui să fie compatibile cu tehnologiile utilizate în celelalte state membre. (47) Utilizarea mijloacelor electronice determină economii de timp. Drept urmare, ar trebui să se prevadă reducerea termenelor minime în cazul în care se utilizează aceste mijloace electronice, cu condiția, cu toate acestea, ca ele să fie compatibile cu modalitățile de transmitere specifice prevăzute la nivel comunitar. Cu toate acestea, este necesar să se garanteze că efectul cumulat al reducerilor termenelor nu determină termene excesiv de scurte. (48) Directiva 1999/93/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 decembrie 1999 privind un cadru comunitar pentru semnături electronice ( 19 ) și Directiva 2000/31/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 8 iunie 2000 privind anumite aspecte juridice ale serviciilor societății informaționale, în special ale comerțului electronic, pe piața internă (Directiva privind comerțul electronic) ( 20 ) ar trebui, în contextul prezentei directive, să se aplice la transmiterea de informații pe cale electronică. Procedurile de atribuire a contractelor de achiziții publice și normele aplicabile concursurilor de servicii necesită un nivel de siguranță și confidențialitate mai ridicat decât cel impus de aceste directive. În consecință, dispozitivele pentru recepția electronică a ofertelor, cererilor de participare și planurilor și proiectelor ar trebui să fie conforme cu cerințe suplimentare specifice. În acest scop, ar trebui să fie încurajată, în măsura posibilităților, folosirea semnăturilor electronice și, în special, a semnăturii electronice avansate. De asemenea, existența unor sisteme voluntare de acreditare poate constitui un cadru favorabil pentru îmbunătățirea nivelului serviciului de certificare furnizat pentru aceste dispozitive. (49) Este necesar ca participanții la o procedură de atribuire să fie informați despre deciziile privind încheierea unui acord-cadru, atribuirea unui contract sau abandonarea procedurii în termene suficient de scurte, astfel încât să nu facă imposibilă introducerea cererilor de reexaminare; prin urmare, aceste informații ar trebui să fie furnizate cât mai repede posibil, în general în termen de 15 zile de la luarea deciziei. (50) Ar trebui să se precizeze faptul că entitățile contractante care stabilesc criterii de selecție în cadrul unei proceduri deschise ar trebui să facă acest lucru în conformitate cu norme și criterii obiective, la fel cum criteriile de selecție din procedurile restrânse și negociate ar trebui să fie obiective. Aceste norme și criterii obiective, la fel ca și criteriile de selecție, nu implică în mod necesar ponderări. (51) Este necesar să se ia în considerare jurisprudența Curții de Justiție în cazurile în care un operator economic se bazează pe capacitățile economice, financiare sau tehnice ale altor entități, indiferent de natura juridică a legăturilor dintre el și aceste entități, pentru a satisface criteriile de selecție sau, în contextul sistemului de calificare, pentru a-și susține cererea de calificare. În acest din urmă caz, operatorul economic ar trebui să dovedească faptul că acele resurse îi vor fi cu adevărat disponibile pe toată perioada de valabilitate a calificării. Prin urmare, în sensul acelei calificări, o entitate contractantă poate determina nivelurile de cerințe care ar trebui îndeplinite și în special, de exemplu, atunci în cazul în care operatorul se prevalează de capacitatea financiară a altei entități, poate cere ca acea entitate să își asume responsabilitatea, în mod solidar, în cazul în care este necesar. Sistemele de calificare ar trebui să fie administrate în conformitate cu norme și criterii obiective, care, la alegerea entităților contractante, se pot referi la capacitățile operatorilor economici și/sau la caracteristicile lucrărilor, bunurilor sau serviciilor cuprinse de sistem. În sensul calificării, entitățile contractante pot organiza propriile încercări pentru a evalua caracteristicile lucrărilor, bunurilor și serviciilor respective, în special în ceea ce privește compatibilitatea și siguranța. (52) Normele comunitare privind recunoașterea reciprocă a diplomelor, certificatelor sau a altor dovezi de calificare formală se aplică în cazul în care, pentru participarea la o procedură de atribuire a contractelor de achiziții sau la un concurs de proiecte, este necesar să se aducă dovezi privind o anumită calificare. (53) În cazurile specifice, în care natura lucrărilor și a serviciilor justifică aplicarea de măsuri sau sisteme de management ecologic în timpul executării unui contract, poate fi impusă aplicarea unor asemenea măsuri sau sisteme. Sistemele de management ecologic, indiferent în cazul în care sunt sau nu înregistrate în conformitate cu instrumente comunitare, cum ar fi Regulamentul (CE) nr. 761/2001 (EMAS) ( 21 ), pot demonstra că operatorul economic are capacitatea tehnică de a executa contactul. În plus, o descriere a măsurilor aplicate de operatorul economic pentru asigurarea aceluiași nivel de protecție a mediului ar trebui să fie acceptată ca dovadă alternativă la sistemele de management ecologic înregistrate. (54) Ar trebui să fie evitată atribuirea de contacte de achiziții publice operatorilor economici care au făcut parte dintr-o organizație criminală sau care au fost găsiți vinovați de corupție sau fraudă în detrimentul intereselor financiare ale Comunităților Europene ori de spălare de bani. Având în vedere faptul că entitățile contractante, care nu sunt autorități contractante, s-ar putea să nu aibă acces la dovezi incontestabile în această privință, este necesar să se lase acestor entități contractante opțiunea de a aplica sau nu criteriile de excludere enumerate la articolul 45 alineatul (1) din Directiva 2004/18/CE. Obligativitatea de a aplica articolul 45 alineatul (1) ar trebui să fie limitată, prin urmare, doar la entitățile contractante care sunt și autorități contractante. După caz, entitățile contractante ar trebui să ceară solicitanților de calificare, candidaților sau ofertanților documentele corespunzătoare și, în cazul în care au suspiciuni privind situația personală a acestor operatori economici, ar putea solicita cooperarea autorităților competente din statul membru interesat. Excluderea acestor operatori economici ar trebui să aibă loc de îndată ce autoritatea contractantă află despre o sentință privind asemenea infracțiuni, emisă în conformitate cu dreptul intern, care are caracterul definitiv pe care i-l conferă autoritatea de lucru judecat. În cazul în care dreptul intern conține dispoziții în acest sens, nerespectarea legislației privind mediul sau a legislației privind înțelegerile ilicite în contractele de achiziții publice, care a făcut obiectul unei hotărâri definitive sau al unei decizii cu efecte echivalente, poate fi considerată delict privind conduita profesională a operatorului economic interesat sau o abatere gravă. Nerespectarea dispozițiilor de drept intern care transpun Directivele 2000/78/CE ( 22 ) și 76/207/CEE ale Consiliului ( 23 ) privind egalitatea de tratament a lucrătorilor, care a făcut obiectul unei hotărâri definitive sau al unei decizii cu efecte echivalente, poate fi considerată delict privind conduita profesională a operatorului economic interesat sau o abatere gravă. (55) Contractele trebuie să fie atribuite pe baza unor criterii obiective, care asigură respectarea principiilor transparenței, nediscriminării și egalității de tratament și care garantează că ofertanții sunt evaluați în condiții de concurență efectivă. Prin urmare, este necesar să se permită aplicarea a numai două criterii de atribuire: „prețul cel mai scăzut” și „oferta cea mai avantajoasă din punct de vedere economic”. Pentru a garanta respectarea principiului egalității de tratament în atribuirea contractelor, este necesar să se prevadă obligația – consacrată de jurisprudență – de a asigura transparența necesară pentru a permite tuturor ofertanților să fie informați, în mod rezonabil, asupra criteriilor și aranjamentelor care urmează să se aplice pentru a identifica oferta cea mai avantajoasă din punct de vedere economic. Prin urmare, entitățile contractante sunt responsabile pentru indicarea criteriilor de atribuire a contractului și ponderea relativă acordată fiecărui criteriu, în timp util, astfel încât ofertanții să le cunoască în cazul în care își pregătesc ofertele. Entitățile contractante pot deroga de la indicarea ponderii criteriilor de atribuire a contractului în cazuri justificate în mod corespunzător, pentru care ar trebui să fie capabile să ofere motive, în cazul în care ponderile nu pot fi stabilite anticipat, în special din cauza complexității contractului. În asemenea situații, ele ar trebui să indice criteriile în ordinea descrescătoare a importanței. În cazul în care entitățile contractante decid să atribuie un contract ofertei celei mai avantajoase din punct de vedere economic, ele ar trebui să evalueze ofertele ca să o determine pe aceea care prezintă cel mai bun raport calitate-preț. Pentru aceasta, ele ar trebui să determine criteriile economice și calitative care, luate în ansamblu, trebuie să permită determinarea ofertei celei mai avantajoase oferte din punct de vedere economic pentru entitatea contractantă. Determinarea acestor criterii depinde de obiectul contractului, întrucât ele trebuie să permită evaluarea nivelului de performanță oferit de fiecare ofertant, având în vedere obiectul contractului, definit ca în cerințele tehnice, precum și măsurarea raportului calitate-preț pentru fiecare ofertă. Pentru a garanta egalitatea de tratament, criteriile de atribuire ar trebui să permită compararea și evaluarea obiectivă a ofertelor. În cazul în care aceste condiții sunt îndeplinite, criteriile economice și calitative pentru atribuirea contractului, cum ar fi respectarea cerințelor de mediu, pot permite entității contractante să satisfacă necesitățile publicului interesat, astfel cum sunt definite în specificațiile contractului. În aceleași condiții, o entitate contractantă poate folosi criterii care au ca obiectiv satisfacerea cerințelor sociale – definite în specificațiile contractului – proprii categoriilor de populație în mod special defavorizate, din care fac parte beneficiarii/utilizatorii lucrărilor, bunurilor sau serviciilor care fac obiectul contractului. (56) Criteriile de atribuire nu trebuie să afecteze aplicarea dispozițiilor de drept intern privind remunerarea unor anumite servicii, cum ar fi serviciile prestate de arhitecți, ingineri sau avocați. (57) Regulamentul (CEE, Euratom) nr. 1182/71 al Consiliului din 3 iunie 1971 privind stabilirea normelor care se aplică perioadelor, datelor și termenelor ( 24 ) ar trebui să se aplice la calculul termenelor conținute de prezenta directivă. (58) Prezenta directivă nu ar trebui să aducă atingere obligațiilor internaționale ale Comunității sau ale statelor membre și nu ar trebui să aducă atingere aplicării dispozițiilor tratatului, în special articolele 81 și 86. (59) Prezenta directivă nu ar trebui să aducă atingere obligațiilor statelor membre privind termenele de transpunere și de aplicare a Directivei 93/38/CEE, stabilite la anexa XXV. (60) Măsurile necesare pentru punerea în aplicare a prezentei directive ar trebui să fie adoptate în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a procedurilor pentru exercitarea competențelor de punere în aplicare conferite Comisiei ( 25 ), întrucât: ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:







CUPRINS TITLUL I Dispoziții generale aplicabile contractelor și concursurilor de proiecte Capitolul I Termeni de bază Articolul 1 Definiții Capitolul II Domeniu de aplicare: definiții ale activităților și entităților menționate Secțiunea 1 Entități Articolul 2 Entități contractante Secțiunea 2 Activități Articolul 3 Gaze, energie termică și energie electrică Articolul 4 Apă Articolul 5 Servicii de transport Articolul 6 Servicii poștale Articolul 7 Dispoziții privind explorarea sau extracția de petrol, gaze, cărbune sau alți combustibili solizi, precum și porturile și aeroporturile Articolul 8 Lista entităților contractante Articolul 9 Contracte care cuprind mai multe activități Capitolul III Principii generale Articolul 10 Principii de atribuire a contractelor TITLUL II Norme aplicabile contractelor Capitolul I Dispoziții generale Articolul 11 Operatori economici Articolul 12 Condiții privind acordurile încheiate în cadrul Organizației Mondiale a Comerțului Articolul 13 Confidențialitate Articolul 14 Acorduri-cadru Articolul 15 Sisteme de achiziționare dinamice Capitolul II Dispoziții privind pragurile și excluderea Secțiunea 1 Praguri Articolul 16 Valorile pragurilor contractelor Articolul 17 Metode de calcul al valorii estimate a contractelor, acordurilor-cadru și sistemelor dinamice Secțiunea 2 Contracte și concesiuni, precum și contracte care fac obiectul unor regimuri speciale Subsecțiunea 1 Articolul 18 Concesiuni de lucrări sau servicii Subsecțiunea 2 Excluderi aplicabile tuturor entităților contractante și tuturor tipurilor de contracte Articolul 19 Contracte atribuite în scopul revânzării sau închirierii către terți Articolul 20 Contracte atribuite în alte scopuri decât desfășurarea unei activități menționate sau pentru desfășurarea unei astfel de activități într-o țară terță Articolul 21 Contracte secrete sau care necesită măsuri speciale de securitate Articolul 22 Contracte atribuite în temeiul normelor internaționale Articolul 23 Contracte atribuite unei întreprinderi afiliate, unei societăți mixte sau unei entități contractante care face parte dintr-o societate mixtă Subsecțiunea 3 Excluderi aplicabile tuturor entităților contractante, dar numai pentru contracte de servicii Articolul 24 Contracte referitoare la anumite servicii excluse din domeniul de aplicare al prezentei directive Articolul 25 Contracte de servicii atribuite pe baza unui drept exclusiv Subsecțiunea 4 Excluderi aplicabile numai anumitor entități contractante Articolul 26 Contracte atribuite de anumite entități contractante pentru achiziționarea de apă și pentru furnizarea de energie sau de combustibili pentru producerea energiei Subsecțiunea 5 Contracte supuse unui regim special, dispoziții privind organismele centrale de achiziționare și mecanismul general Articolul 27 Contracte supuse unui regim special Articolul 28 Contracte rezervate Articolul 29 Contracte și acorduri-cadru atribuite de organismele centrale de achiziționare Articolul 30 Procedura prin care se stabilește dacă o anumită activitate este expusă direct concurenței Capitolul III Norme aplicabile contractelor de servicii Articolul 31 Contracte de servicii enumerate la anexa XVII A Articolul 32 Contracte de servicii enumerate la anexa XVII B Articolul 33 Contracte mixte de servicii care includ serviciile enumerate la anexa XVII A și serviciile enumerate la anexa XVII B Capitolul IV Regimuri specifice care reglementează caietele de sarcini și documentele contractului Articolul 34 Cerințe tehnice Articolul 35 Comunicarea cerințelor tehnice Articolul 36 Variante Articolul 37 Subcontractarea Articolul 38 Condiții de executare a contractului Articolul 39 Obligații referitoare la fiscalitate, protecția mediului, dispoziții privind protecția muncii și condițiile de muncă Capitolul V Proceduri Articolul 40 Utilizarea procedurilor deschise, restrânse și negociate Capitolul VI Norme privind publicarea și transparența Secțiunea 1 Publicarea anunțurilor Articolul 41 Anunțuri orientative periodice și anunțuri privind existența unui sistem de calificare Articolul 42 Anunțuri utilizate ca mijloc de convocare la licitație Articolul 43 Anunțuri privind atribuirea contractelor Articolul 44 Redactarea și modalitățile de publicare a anunțurilor Secțiunea 2 Termene Articolul 45 Termene pentru primirea cererilor de participare și pentru primirea ofertelor Articolul 46 Proceduri deschise: caiete de sarcini, documente și informații complementare Articolul 47 Invitații de prezentare a ofertei sau de negociere Secțiunea 3 Comunicări și informații Articolul 48 Norme aplicabile comunicărilor Articolul 49 Informații destinate solicitanților de calificare, candidaților și ofertanților Articolul 50 Informații care se păstrează privind atribuirea contractelor Capitolul VII Derularea procedurii Articolul 51 Dispoziții generale Secțiunea 1 Calificare și selecție calitativă Articolul 52 Recunoașterea reciprocă privind condițiile administrative, tehnice sau financiare, precum și privind certificatele, încercările și dovezile Articolul 53 Sisteme de calificare Articolul 54 Criterii de selecție calitativă Secțiunea 2 Atribuirea contractelor Articolul 55 Criterii de atribuire a contractelor Articolul 56 Utilizarea licitațiilor electronice Articolul 57 Oferte anormal de scăzute Secțiunea 3 Oferte care cuprind produse originare din țări terțe și relații cu aceste țări Articolul 58 Oferte care cuprind produse originare din țări terțe Articolul 59 Relații cu țări terțe în ceea ce privește contractele de lucrări, bunuri și servicii TITLUL III Norme aplicabile concursurilor de proiecte în domeniul serviciilor Articolul 60 Dispoziție generală Articolul 61 Praguri Articolul 62 Concursuri de proiecte excluse Articolul 63 Norme privind publicitatea și transparența Articolul 64 Mijloace de comunicare Articolul 65 Norme privind organizarea concursurilor de proiecte, selecția participanților și juriul Articolul 66 Deciziile juriului TITLUL IV Obligații statistice, competențe de executare și dispoziții finale Articolul 67 Obligații statistice Articolul 68 Comitetul consultativ Articolul 69 Revizuirea pragurilor Articolul 70 Modificări Articolul 71 Punerea în aplicare Articolul 72 Mecanisme de control Articolul 73 Abrogarea Articolul 74 Intrarea în vigoare Articolul 75 Destinatari Anexa I Entități contractante din sectoarele transporturilor sau de distribuție a gazelor sau energiei termice Anexa II Entități contractante din sectoarele de producție, transporturi sau distribuție a energiei electrice Anexa III Entități contractante din sectoarele de producție, transporturi sau distribuție a apei potabile Anexa IV Entități contractante din domeniul serviciilor de transport feroviar Anexa V Entități contractante din domeniul serviciilor de transport urban feroviar, cu tramvaiul, troleibuzul sau autobuzul Anexa VI Entități contractante din sectorul serviciilor poștale Anexa VII Entități contractante din sectoarele de prospecțiune și extracție a petrolului sau gazelor Anexa VIII Entități contractante din sectoarele de prospecțiune și extracție a cărbunelui și de alți combustibili solizi Anexa IX Entități contractante din domeniul instalațiilor portuare maritime sau interioare sau alte terminale Anexa X Entități contractante din domeniul instalațiilor aeroportuare Anexa XI Lista actelor legislative comunitare menționate la articolul 30 alineatul (3) Anexa XII Lista activităților menționate la articolul 1 alineatul (2) litera (b) Anexa XIII Informații care trebuie incluse în anunțurile de contract A. Proceduri deschise B. Proceduri restrânse C. Proceduri negociate D. Anunț simplificat de contract, destinat utilizării într-un sistem de achiziționare dinamic Anexa XIV Informații care trebuie incluse în anunțurile privind existența unui sistem de calificare Anexa XV A Informații care trebuie incluse în anunțurile orientative periodice Anexa XV B Informații care trebuie incluse în anunțurile privind publicarea unui anunț periodic despre profilul unui cumpărător, care nu se utilizează ca mijloc de convocare la licitație Anexa XVI Informații care trebuie incluse în anunțurile de atribuire a contractelor Anexa XVII A Servicii în sensul articolului 31 Anexa XVII B Servicii în sensul articolului 32 Anexa XVIII Informații care trebuie incluse în anunțul privind concursurile de proiecte Anexa XIX Informații care trebuie incluse în anunțurile privind rezultatele concursurilor de proiecte Anexa XX Detalii referitoare la publicare Anexa XXI Definirea anumitor cerințe tehnice Anexa XXII Tabel recapitulativ cu termenele prevăzute la articolul 45 Anexa XXIII Dispoziții internaționale în materie de dreptul muncii în sensul articolului 59 alineatul (4) Anexa XXIV Cerințe privind echipamentele pentru primirea electronică a ofertelor, cererilor de participare, cererilor de calificare, precum și a planurilor și proiectelor în cadrul concursurilor Anexa XXV Termene de transpunere și punere în aplicare Anexa XXVI Tabel de corespondență







TITLUL I

DISPOZIȚII GENERALE APLICABILE CONTRACTELOR ȘI CONCURSURILOR DE PROIECTE







CAPITOLUL I

Termeni de bază

Articolul 1

Definiții

1. În sensul prezentei directive, se aplică definițiile formulate în prezentul articol.

2.

(a) „Contracte de bunuri, lucrări și servicii” reprezintă contracte cu titlu oneros, încheiate în scris între una sau mai multe entități contractante menționate la articolul 2 alineatul (2) și unul sau mai mulți antreprenori, furnizori sau prestatori de servicii;

(b) „Contracte de lucrări” reprezintă contracte care au ca obiect fie execuția, fie atât proiectarea, cât și execuția de lucrări referitoare la una dintre activitățile menționate la anexa XII sau o lucrare sau realizarea, prin orice mijloace, a unei lucrări care corespunde cerințelor specificate de către entitatea contractantă. O „lucrare” înseamnă rezultatul unui ansamblu de lucrări de construcții sau lucrări de inginerie civilă destinat să îndeplinească prin el însăși o funcție economică sau tehnică;

(c) „Contracte de bunuri” reprezintă contracte, altele decât cele menționate la litera (b), care au ca obiect achiziționarea, leasingul, locațiunea sau locație-vânzarea de produse, cu sau fără opțiunea de cumpărare. Un contract care are ca obiect furnizarea de produse, care cuprinde cu titlu accesoriu și operațiuni de amplasare și instalare, se consideră „contract de bunuri”;

(d) „Contract de servicii” reprezintă contracte, altele decât cele de lucrări sau bunuri, care au ca obiect prestarea de servicii menționate la anexa XVII. Un contract care are ca obiect atât produse, cât și servicii, în sensul anexei XVII, se consideră „contract de servicii” în cazul în care valoarea serviciilor în cauză depășește valoarea produselor cuprinse în contract. Un contract care are ca obiect prestarea de servicii, în sensul anexei XVII și care include activități în sensul anexei XVII numai cu titlu accesoriu în raport cu obiectul principal al contractului, se consideră „contract de servicii”.

3.

(a) O „concesionare de lucrări” reprezintă un contract de același tip ca și un contract de lucrări, cu excepția faptului că echivalentul lucrărilor constă fie numai în dreptul de a exploata lucrarea, fie în acel drept însoțit de un preț;

(b) O „concesionare de servicii” reprezintă un contract de același tip ca și un contract de servicii, cu excepția faptului că echivalentul financiar pentru prestarea de servicii constă numai în dreptul de a exploata serviciul sau în acel drept însoțit de un preț.

4. Un „acord-cadru” reprezintă un acord încheiat între una sau mai multe entități contractante menționate la articolul 2 alineatul (2) și unul sau mai mulți operatori economici, în scopul de a stabili termenii care reglementează contractele ce urmează a fi atribuite în cursul unei anumite perioade, în special în ceea ce privește prețurile și, după caz, cantitățile avute în vedere.

5. Un „sistem de achiziționare dinamic” reprezintă un proces de achiziție în întregime electronic pentru realizarea achizițiilor de uz curent, ale cărui caracteristici, în general disponibile pe piață, satisfac cerințele entității contractante și care este limitat în timp și deschis pe toată durata sa de valabilitate oricărui operator economic care satisface criteriile de selecție și care a prezentat o ofertă orientativă conformă cu caietul de sarcini.

6. O „licitație electronică” reprezintă un proces repetitiv care implică un dispozitiv electronic pentru prezentarea noilor prețuri, revăzute în sens descrescător și a noilor valori privind anumite elemente ale ofertelor, care apar după o evaluare inițială completă a ofertelor, permițând clasificarea lor prin metode de evaluare automată. În consecință, anumite contracte de servicii și anumite contracte de lucrări care au ca obiect prestații intelectuale, cum ar fi proiectarea de lucrări, nu pot face obiectul licitațiilor electronice.

7. Termenii „antreprenor”, „furnizor” sau „prestator de servicii” definesc o persoană fizică sau juridică ori o entitate contractantă în sensul articolului 2 alineatul (2) literele (a) sau (b), ori un grup de astfel de persoane și entități care oferă, respectiv, execuția de lucrări și a unei lucrări, produse sau servicii pe piață.

Termenul „operator economic” se referă, în egală măsură, la conceptele de antreprenor, furnizor și prestator de servicii. Acesta se utilizează doar în scopul simplificării textului.

Un „ofertant” este un operator economic care prezintă o ofertă și un „candidat” este cel care solicită o invitație pentru a participa la o procedură restrânsă sau negociată.

8. Un „organism central de achiziție” reprezintă o autoritate contractantă în sensul articolului 2 alineatul (1) litera (a) sau o autoritate contractantă în sensul articolului 1 alineatul (9) din Directiva 2004/18/CE, care:

— achiziționează bunuri și servicii destinate entităților contractante sau

— atribuie contracte de achiziții publice sau încheie acorduri-cadru pentru lucrări, bunuri sau servicii destinate entităților contractante.

9. „Proceduri deschise, restrânse și negociate” reprezintă procedurile de achiziționare aplicate de entitățile contractante, în cadrul cărora:

(a) în cazul procedurilor deschise, orice operator economic interesat poate prezenta o ofertă;

(b) în cazul procedurilor restrânse, orice operator economic poate solicita să participe și numai candidații invitați de entitatea contractantă pot prezenta o ofertă;

(c) în cazul procedurilor negociate, entitatea contractantă consultă operatorii economici în ceea ce privește alegerea sa și negociază condițiile contractului cu unul sau mai mulți dintre aceștia.

10. „Concursurile de proiecte” reprezintă acele proceduri care permit entității contractante să achiziționeze, în special în domeniul amenajării teritoriului, urbanismului, arhitecturii, ingineriei sau prelucrării datelor, un plan sau un proiect selectat de un juriu în urma unei deschideri către concurență, cu sau fără acordare de prime.

11. Termenii „scris(ă)” sau „în scris” desemnează orice ansamblu de cuvinte sau cifre ce poate fi citit, reprodus și comunicat ulterior. Poate include informații transmise și stocate prin mijloace electronice.

12. Un „mijloc electronic” reprezintă un mijloc care utilizează echipamente electronice pentru prelucrarea (inclusiv comprimarea digitală) și stocarea datelor care folosește difuzarea, transmiterea și recepționarea prin fir, prin radio sau prin mijloace optice sau alte mijloace electromagnetice.

13. „Vocabularul comun privind achizițiile publice” (Common Procurement Vocabulary, CPV) reprezintă nomenclatura de referință aplicabilă contractelor de achiziții publice, adoptată de Regulamentul (CE) nr. 2195/2002 al Parlamentului European și al Consiliului din 5 noiembrie 2002 privind Vocabularul comun privind achizițiile publice (CVP) ( 26 ), asigurând, în același timp, echivalența cu alte nomenclatoare existente.

În cazul diverselor interpretări ale domeniului de aplicare al prezentei directive, în urma posibilelor diferențe dintre nomenclatura CPV și nomenclatura NACE menționată la anexa XII și nomenclatura CPC (versiune provizorie) menționată la anexa XVII, nomenclatoarele NACE, respectiv CPC au prioritate.







CAPITOLUL II

Domeniul de aplicare: definirea activităților și entităților menționate







Secțiunea 1

Entități

Articolul 2

Entități contractante

1. În sensul prezentei directive, se înțelege prin:

(a) „Autorități contractante” statul, colectivitățile teritoriale, organismele de drept public, asociațiile formate din una sau mai multe asemenea colectivități sau unul sau mai multe asemenea organisme de drept public. „Organism de drept public” reprezintă orice organism: — înființat pentru obiectivul specific de a satisface nevoile de interes general, care nu are un caracter industrial sau comercial; — cu personalitate juridică și — finanțat, în mare parte, de către stat, colectivitățile teritoriale sau de alte organisme de drept public; sau a cărui gestiune este supusă controlului din partea acelor organisme; sau care are un organ de administrare, de conducere sau de supraveghere, din ai cărui membri mai mult de jumătate sunt numiți de către stat, colectivitățile teritoriale sau de către alte organisme de drept public;

(b) „întreprindere publică” orice întreprindere asupra căreia entitățile contractante pot exercita, direct sau indirect, o influență dominantă în virtutea dreptului de proprietate, participării financiare sau normelor care o guvernează. Influența dominantă se prezumă în cazul în care autoritățile contractante, direct sau indirect, față de o întreprindere: — dețin majoritatea capitalului subscris al întreprinderii sau — controlează majoritatea voturilor asociate acțiunilor emise de întreprindere sau — pot numi mai mult de jumătate din membrii organului de administrare, de conducere sau de supraveghere al întreprinderii.

2. Prezenta directivă se aplică entităților contractante:

(a) care sunt autorități contractante sau întreprinderi publice și care desfășoară una din activitățile menționate la articolele 3-7;

(b) care, dacă nu sunt autorități contractante sau întreprinderi publice, desfășoară, printre activitățile lor, una sau mai multe din activitățile menționate la articolele 3-7 și beneficiază de drepturi speciale sau exclusive acordate de o autoritate competentă a unui stat membru.

3. În sensul prezentei directive, „drepturi speciale sau exclusive” reprezintă drepturile acordate de autoritatea competentă a unui stat membru prin orice act cu putere de lege sau act administrativ al cărui efect este limitarea exercitării activităților definite la articolele 3-7 la una sau mai multe entități și care afectează substanțial capacitatea altor entități de a desfășura o astfel de activitate.







Secțiunea 2

Activități

Articolul 3

Gaze, energie termică și energie electrică

1. În ceea ce privește gazele și energia termică, prezenta directivă se aplică următoarelor activități:

(a) punerea la dispoziție sau exploatarea de rețele fixe destinate furnizării de servicii publice în domeniul producerii, transportului sau distribuției de gaze sau energie termică sau

(b) alimentarea cu gaze sau energie termică a unor asemenea rețele.

2. Alimentarea cu gaze sau energie termică a rețelelor care furnizează un serviciu public, de către o entitate contractantă, alta decât autoritățile contractante, nu se consideră activitate relevantă în sensul alineatului (1) în cazul în care:

(a) producerea de gaze sau energie termică de către entitatea interesată este consecința inevitabilă a desfășurării unei activități, alta decât cele menționate la alineatele (1) sau (3) ale prezentului articol sau ale articolelor 4-7 și

(b) alimentarea rețelei publice este destinată doar exploatării economice a unei asemenea producții și reprezintă maxim 20 % din cifra de afaceri a entității, având în vedere media ultimilor trei ani, inclusiv anul curent.

3. În ceea ce privește energia electrică, prezenta directivă se aplică următoarelor activități:

(a) punerea la dispoziție sau exploatarea de rețele fixe destinate furnizării unui serviciu public în domeniul producerii, transportului sau distribuției energiei electrice sau

(b) alimentării cu energie electrică a unor asemenea rețele.

4. Alimentarea cu energie electrică a rețelelor care furnizează un serviciu public, de către o entitate contractantă, alta decât autoritățile contractante, nu se consideră o activitate relevantă în sensul alineatului (3), în cazul în care:

(a) producerea de energie electrică de către entitatea interesată are loc deoarece consumul său este necesar pentru desfășurarea unei activități, alta decât cele menționate la alineatele (1) - (3) ale prezentului articol sau ale articolelor 4-7 și

(b) alimentarea rețelei publice depinde numai de consumul propriu al entității și nu a depășit 30 % din producția totală de energie a entității, având în vedere media ultimilor trei ani, inclusiv anul curent.

Articolul 4

Apă

1. Prezenta directivă se aplică următoarelor activități:

(a) punerea la dispoziție sau exploatarea de rețele fixe destinate furnizării unui serviciu publicului în domeniul producerii, transportului sau distribuției de apă potabilă sau

(b) alimentarea cu apă potabilă a unor asemenea rețele.

2. Prezenta directivă se aplică și contractelor sau concursurilor de proiecte atribuite sau organizate de entități care desfășoară o activitate menționată la alineatul (1) și care:

(a) se referă la proiecte de inginerie hidraulică, irigații sau drenare, cu condiția ca volumul de apă destinat aprovizionării cu apă potabilă să reprezinte mai mult de 20 % din volumul total de apă pus la dispoziție prin astfel de proiecte sau instalații de irigare sau drenare sau

(b) au legătură cu evacuarea sau tratarea apelor uzate.

3. Alimentarea cu apă potabilă a rețelelor care furnizează un serviciu public, de către o entitate contractantă, alta decât autoritățile contractante, nu se consideră o activitate în sensul alineatului (1), în cazul în care:

(a) producerea de apă potabilă de către entitatea interesată se efectuează deoarece consumul său este necesar pentru desfășurarea unei activități, alta decât cele menționate la articolele 3-7 și

(b) alimentarea rețelei publice depinde numai de consumul propriu al entității și nu a depășit 30 % din producția totală de apă potabilă a entității, având în vedere media ultimilor trei ani, inclusiv anul curent.

Articolul 5

Servicii de transport

1. Prezenta directivă se aplică activităților privind punerea la dispoziție sau exploatarea rețelelor destinate să furnizeze un serviciu public în domeniul transportului feroviar, prin sisteme automate, cu tramvai, troleibuz, autobuz sau prin cablu.

În ceea ce privește serviciile de transport, se consideră că o rețea există în cazul în care serviciul este oferit în condiții de funcționare stabilite de o autoritate competentă a unui stat membru, cum ar fi condițiile privind rutele ce urmează să fie deservite, privind capacitatea de transport disponibilă sau frecvența serviciului.

2. Prezenta directivă nu se aplică entităților care furnizează un serviciu de transport public cu autobuzul, care au fost excluse din domeniul de aplicare al Directivei 93/38/CEE în temeiul articolului 2 alineatul (4).

Articolul 6

Servicii poștale

1. Prezenta directivă se aplică activităților privind furnizarea de servicii poștale sau, în condițiile menționate la alineatul (2) litera (c), de alte servicii în afara celor poștale.

2. În sensul prezentei directive și fără a aduce atingere Directivei 97/67/CE:

(a) „trimitere poștală” : reprezintă o trimitere cu adresă, în forma finală în care urmează să fie expediat, indiferent de greutatea sa. În afară de articolele de corespondență, în această categorie mai intră, de exemplu, cărți, cataloage, ziare, periodice și colete poștale care conțin mărfuri cu sau fără valoare comercială, indiferent de greutate;

(b) „servicii poștale” : reprezintă servicii care constau în ridicarea, trierea, dirijarea și distribuirea articolelor poștale. Aceste servicii cuprind: — „servicii poștale rezervate”: servicii poștale care sunt sau pot fi rezervate în temeiul articolului 7 din Directiva 97/67/CE; — „alte servicii poștale”: servicii poștale care nu pot fi rezervate în temeiul articolului 7 din Directiva 97/67/CE și

(c) „alte servicii în afara celor poștale” : reprezintă servicii furnizate în următoarele domenii: — servicii de gestiune a serviciilor de curierat (servicii care preced și urmează expedierii, cum ar fi „mailroom management services”); — servicii cu valoare adăugată referitoare la și furnizate integral prin mijloace electronice (inclusiv transmiterea securizată prin mijloace electronice a documentelor codificate, servicii de gestiune a adreselor și transmiterea de mesaje de poștă electronică recomandată); — servicii privind articole poștale care nu sunt incluse la litera (a), cum ar fi publicitatea directă prin corespondență, care nu poartă adresă, — servicii financiare, definite la categoria 6 din anexa XVII A și la articolul 24 litera (c) și care includ, în principal, mandate poștale și transferuri pe bază de conturi curente poștale; — servicii filatelice și — servicii de logistică (servicii care combină livrarea și depozitarea fizică cu alte funcții în afara celor poștale), cu condiția ca asemenea servicii să fie furnizate de către o entitate care furnizează și servicii poștale în sensul de la litera (b), prima sau a doua liniuță, și cu condițiile menționate la articolul 30 alineatul (1) să nu fie îndeplinite în ceea ce privește serviciile care se încadrează la aceste liniuțe.

Articolul 7

Dispoziții privind explorarea sau extracția de petrol, gaze, cărbune sau alți combustibili solizi, precum și porturile și aeroporturile

Prezenta directivă se aplică activităților referitoare la exploatarea unei regiuni geografice în scopul:

(a) explorării sau extracției de petrol, gaze, cărbune sau alți combustibili solizi sau

(b) punerii la dispoziția transportatorilor aerieni, maritimi sau fluviali, a aeroporturilor și a porturilor maritime sau fluviale sau a altor terminale de transport.

Articolul 8

Listele entităților contractante

Listele neexhaustive ale entităților contractante în sensul prezentei directive figurează la anexele I-X. Statele membre informează periodic Comisia cu privire la orice modificare a acestor liste.

Articolul 9

Contracte care cuprind mai multe activități

1. Un contract destinat să cuprindă mai multe activități se supune normelor aplicabile activității căreia îi este destinat în principal.

Cu toate acestea, alegerea dintre atribuirea unui singur contract și atribuirea mai multor contracte separate nu poate fi făcută în scopul excluderii sale din domeniul de aplicare al prezentei directive sau, după caz, al Directivei 2004/18/CE.

2. În cazul în care una dintre activitățile pentru care este destinat contractul se supune dispozițiilor prezentei directive, iar altă activitate se supune Directivei 2004/18/CE și în cazul în care este imposibil, din punct de vedere obiectiv, să se determine pentru care activitate este destinat contractul în principal, contractul se atribuie în conformitate cu Directiva 2004/18/CE.

3. În cazul în care una dintre activitățile pentru care este destinat contractul se supune dispozițiilor prezentei directive, iar altă activitate nu se supune dispozițiilor prezentei directive sau dispozițiilor Directivei 2004/18/CE, susmenționate, și în cazul în care este imposibil, din punct de vedere obiectiv, să se determine pentru care activitate este destinat contractul în principal, contractul se atribuie în conformitate cu prezenta directivă.







CAPITOLUL III

Principii generale

Articolul 10

Principii de atribuire a contractelor

Entitățile contractante tratează operatorii economici în mod egal și fără discriminare și acționează într-o manieră transparentă.







TITLUL II

NORME APLICABILE CONTRACTELOR







CAPITOLUL I

Dispoziții generale

Articolul 11

Operatori economici

1. Candidații sau ofertanții care, în temeiul legislației statului membru în care sunt stabiliți, sunt abilitați să furnizeze serviciul în cauză, nu pot fi respinși doar pe motivul că, în temeiul legislației statului membru în care este atribuit contractul, sunt obligați să fie persoane fizice sau persoane juridice.

Cu toate acestea, în cazul contractelor de servicii și lucrări, precum și al contractelor de furnizare care cuprind în afară de servicii și operațiuni de amplasare sau instalare, persoanele juridice pot fi obligate să indice, în ofertele sau cererile lor de participare, numele și calificările profesionale relevante ale persoanelor care urmează să răspundă de executarea contractului în cauză.

2. Grupuri de operatori economici pot prezenta oferte sau pot fi candidați. Pentru a prezenta o ofertă sau o cerere de participare, entitățile contractante nu au dreptul să impună acestor grupuri o anumită formă juridică; cu toate acestea, grupului selectat i se poate cere acest lucru în cazul în care i s-a atribuit contractul, în măsura în care această schimbare este necesară pentru executarea în mod satisfăcător a contractului.

Articolul 12

Condiții privind acordurile încheiate în cadrul Organizației Mondiale a Comerțului

În timpul atribuirii contractelor de către entitățile contractante, statele membre aplică în relațiile lor condiții la fel de favorabile ca și cele pe care le acordă operatorilor economici din țările terțe în ceea ce privește punerea în aplicare a acordului. Pentru aceasta, statele membre se consultă în cadrul Comitetului consultativ pentru contracte publice, în privința măsurilor care trebuie luate în temeiul acordului.

Articolul 13

Confidențialitate

1. În contextul transmiterii de cerințe tehnice operatorilor economici interesați, al calificării și selecției operatorilor economici și al atribuirii contractelor, entitățile contractante pot impune cerințe în vederea protejării naturii confidențiale a informațiilor pe care le transmit.

2. Fără a aduce atingere dispozițiilor prezentei directive, în special celor referitoare la obligațiile privind publicitatea contractelor atribuite și informațiile oferite candidaților și ofertanților, stabilite la articolele 43 și 49 și, în conformitate cu dreptul intern căruia i se supune entitatea contractantă, autoritatea contractantă nu dezvăluie informațiile primite de la operatorii economici, desemnate de aceștia ca fiind confidențiale; asemenea informații includ, în special, secrete tehnice sau comerciale și aspecte confidențiale ale ofertelor.

Articolul 14

Acorduri-cadru

1. Entitățile contractante pot considera un acord-cadru ca un contract, în sensul articolului 1 alineatul (2) și îl pot atribui în conformitate cu prezenta directivă.

2. În cazul în care entitățile contractante au atribuit un acord-cadru în conformitate cu prezenta directivă, acestea pot recurge la articolul 40 alineatul (3) litera (i) în cazul în care atribuie contracte pe baza acelui acord-cadru.

3. În cazul în care un acord-cadru nu a fost atribuit în conformitate cu prezenta directivă, entitățile contractante nu pot recurge la articolul 40 alineatuo (3) litera (i).

4. Entitățile contractante nu pot utiliza în mod abuziv acordurile-cadru în scopul de a împiedica, limita sau denatura concurența.

Articolul 15

Sisteme de achiziționare dinamice

1. Statele membre pot impune entităților contractante să utilizeze sisteme de achiziționare dinamice.

2. Pentru a institui un sistem de achiziționare dinamic, entitățile contractante respectă normele procedurii deschise, în toate fazele sale, până la atribuirea contractelor ce urmează a fi încheiate în cadrul acestui sistem. Toți ofertanții care satisfac criteriile de selecție și care au prezentat o ofertă orientativă, care este conformă cu caietul de sarcini și cu orice eventual document complementar, sunt admiși în sistem; ofertele orientative pot fi îmbunătățite în orice moment, cu condiția să continue să respecte caietul de sarcini. În vederea introducerii sistemului și atribuirii contractelor în cadrul acestui sistem, entitățile contractante folosesc în exclusivitate mijloace electronice, în conformitate cu articolul 48 alineatele (2)-(5).

3. În scopul instituirii sistemului de achiziționare dinamic, entitățile contractante:

(a) publică un anunț de contract în care se precizează că este vorba de un sistem de achiziționare dinamic;

(b) indică în caietul de sarcini, printre altele, natura achizițiilor avute în vedere în cadrul sistemului respectiv, precum și toate informațiile necesare referitoare la sistemul de achiziționare, echipamentele electronice utilizate, precum și dispozitivele și cerințele tehnice de conectare;

(c) oferă, prin mijloace electronice, din momentul publicării anunțului și până la expirarea sistemului, acces liber, direct și total la caietul de sarcini și la orice documente complementare și indică în anunț adresa de Internet la care pot fi consultate aceste documente.

4. Entitățile contractante acordă oricărui operator economic, pe întreaga perioadă a sistemului de achiziționare dinamic, posibilitatea de a prezenta o ofertă orientativă și de a fi admis în sistem în condițiile menționate la alineatul (2). Acestea încheie evaluarea în termen de maxim 15 zile de la data depunerii ofertei orientative. Cu toate acestea, perioada de evaluare poate fi prelungită, cu condiția ca între timp să nu fie emisă nici o convocare la licitație.

Entitățile contractante informează ofertantul menționat la primul paragraf, cât mai repede posibil, în legătură cu admiterea sa în sistemul de achiziționare dinamic sau în legătură cu respingerea ofertei sale orientative.

5. Fiecare contract specific face obiectul unei convocări la licitație. Înainte de emiterea convocării la licitație, entitățile contractante publică un anunț de atribuire a contractelor simplificat, prin care invită toți operatorii economici interesați să prezinte o ofertă orientativă, în conformitate cu alineatul (4), într-un termen care nu poate fi mai scurt de 15 zile de la data la care s-a trimis anunțul simplificat. Entitățile contractante nu pot începe licitația înainte de încheierea evaluării tuturor ofertelor orientative primite în acel termen.

6. Entitățile contractante invită toți ofertanții admiși în sistem să depună o ofertă pentru fiecare contract specific care urmează a fi atribuit în cadrul sistemului. În acest scop, ele stabilesc un termen pentru depunerea ofertelor.

Entitățile contractante atribuie contactul ofertantului care a depus cea mai bună ofertă, pe baza criteriilor de atribuire enunțate în anunțul de contract pentru instituirea sistemului de achiziționare dinamic. După caz, aceste criterii pot fi formulate mai precis în invitația menționată la primul paragraf.

7. Un sistem de achiziționare dinamic nu poate dura mai mult de patru ani, cu excepția situațiilor excepționale, justificate în mod corespunzător.

Entitățile contractante nu pot recurge la acest sistem pentru a împiedica, restricționa sau denatura concurența.

Nu se pot percepe taxe operatorilor economici interesați sau părților sistemului.







CAPITOLUL II

Dispoziții privind pragurile și excluderea







Secțiunea 1

Praguri

Articolul 16

Valorile pragurilor contractelor

Cu excepția situației în care sunt excluse în virtutea excluderilor prevăzute la articolele 19-26 sau în temeiul articolului 30, privind desfășurarea activității respective, prezenta directivă se aplică contractelor care au o valoare estimată, fără taxa pe valoare adăugată (TVA), cel puțin egală cu următoarele praguri:

(a) ►M5 412 000 EUR ◄ , în cazul contractelor de bunuri și servicii;

(b) ►M5 5 150 000 EUR ◄ , în cazul contractelor de lucrări.

Articolul 17

Metode de calcul al valorii estimate a contractelor, acordurilor-cadru și sistemelor dinamice

1. Calculul valorii estimate a unui contract se bazează pe valoarea totală de plată, fără TVA, estimată de entitatea contractantă. Acest calcul ține seama de valoarea totală estimată, inclusiv orice eventuală formă de opțiune și orice eventuală reînnoire a contractului.

În cazul în care entitatea contractantă oferă candidaților sau ofertanților prime sau plăți, le ia în considerare la calculul valorii estimate a contractului.

2. Entitățile contractante nu se pot sustrage de la aplicarea prezentei directive împărțind proiectele de lucrări sau de achiziții propuse pentru anumite cantități de bunuri și servicii sau prin utilizarea de metode speciale pentru calculul valorii estimate a contractelor.

3. În ceea ce privește acordurile-cadru și sistemele de achiziționare dinamice, valoarea estimată care se ia în considerare este valoarea maximă estimată, fără TVA, a tuturor contractelor avute în vedere pentru durata totală a acordului sau sistemului.

4. În sensul aplicării articolului 16, entitățile contractante includ în valoarea estimată a contractelor de lucrări atât valoarea lucrărilor, cât și valoarea oricăror bunuri sau servicii necesare pentru executarea lucrărilor, pe care le pun la dispoziția antreprenorului.

5. Valoarea bunurilor sau serviciilor care nu sunt necesare pentru executarea unui anumit contract de lucrări nu poate fi adăugată la valoarea lucrărilor acestui contract de lucrări în cazul în care prin aceasta ar rezulta sustragerea achiziției acelor bunuri sau servicii de la aplicarea prezentei directive.

6.

(a) În cazul în care o lucrare propusă sau un proiect de achiziție de servicii poate determina atribuirea de contracte în același timp, sub formă de loturi separate, se ia în considerare valoarea totală estimată a tuturor acestor loturi. În cazul în care valoarea cumulată a loturilor este mai mare sau egală cu pragul prevăzut la articolul 16, prezenta directivă se aplică la atribuirea fiecărui lot. Cu toate acestea, entitățile contractante pot deroga de la aplicarea prezentei directive în cazul loturilor a căror valoare estimată, fără TVA, este mai mică de 80 000 EUR pentru servicii și 1 milion EUR pentru lucrări, cu condiția ca valoarea cumulată a acestor loturi să nu depășească 20 % din valoarea cumulată a loturilor în ansamblu;

(b) În cazul în care un proiect de achiziționare a unor bunuri similare poate determina atribuirea de contracte în același timp sub formă de loturi separate, la aplicarea articolului 16 se ține seama de valoarea totală estimată a tuturor acestor loturi. În cazul în care valoarea cumulată a loturilor este mai mare sau egală cu pragul prevăzut la articolul 16, prezenta directivă se aplică la atribuirea fiecărui lot în parte. Cu toate acestea, entitățile contractante pot deroga de la aplicarea prezentei directive în cazul loturilor a căror valoare estimată, fără TVA, este mai mică de 80 000 EUR, cu condiția ca valoarea cumulată a acestor loturi să nu depășească 20 % din valoarea cumulată a loturilor în ansamblu.

7. În cazul contractelor de bunuri sau servicii care au un caracter regulat sau sunt destinate a fi reînnoite după o anumită perioadă, calculul valorii estimate a contractului are ca bază:

(a) fie valoarea totală reală a contractelor succesive de același tip atribuite în ultimele douăsprezece luni sau în timpul ultimului exercițiu financiar, ajustată, în cazul în care este posibil, pentru a ține seama de schimbările cantitative sau valorice care ar putea interveni în timpul celor douăsprezece luni după contractul inițial;

(b) fie valoarea totală estimată a contractelor succesive atribuite în timpul celor douăsprezece luni după prima livrare sau în timpul exercițiului financiar, în cazul în care acesta este mai lung de 12 luni.

8. Baza de calcul al valorii estimate a unui contract care include atât bunuri, cât și servicii este valoarea totală a bunurilor și serviciilor, indiferent de acțiunile lor corespunzătoare. Calculul include valoarea operațiunilor de amplasare și instalare.

9. În ceea ce privește contractele de bunuri care au ca obiect leasingul, locațiunea sau locație-vânzarea unor produse, valoarea care se ia în considerare ca bază de calcul pentru valoarea estimată a contractului este următoarea:

(a) în cazul contractelor pe durată determinată, dacă acea durată este mai mică sau egală cu 12 luni, valoarea totală estimată pentru durata contractului sau, dacă durata contractului este mai mare de 12 luni, valoarea totală (inclusiv valoarea reziduală estimată);

(b) în cazul contractelor pe durată nedeterminată sau în cazul în care durata nu poate fi definită, valoarea lunară înmulțită cu 48.

10. În scopul calculării valorii estimate a contractelor de servicii, se iau în considerare, după caz, următoarele valori:

(a) prima plătibilă și alte forme de remunerare, în cazul serviciilor de asigurare;

(b) onorarii, comisioane, dobânzi și alte forme de remunerare, în cazul serviciilor bancare sau al altor servicii financiare;

(c) onorarii, comisioane plătibile și alte forme de remunerare, în cazul contractelor care implică proiectarea.

11. În cazul contractelor de servicii care nu indică un preț total, valoarea utilizată ca bază de calcul al valorii estimate a contractelor este:

(a) în cazul contractelor cu durată determinată, în cazul în care acea durată este mai mică sau egală cu 48 luni: valoarea totală pentru durata totală a contractelor;

(b) în cazul contractelor cu durată nedeterminată sau cu o durată mai mare de 48 luni: valoarea lunară înmulțită cu 48.







Secțiunea 2

Contracte și concesiuni, precum și contracte care fac obiectul unor regimuri speciale







SUBSECȚIUNEA 1

Articolul 18

Concesiuni de lucrări sau servicii

Prezenta directivă nu se aplică concesiunilor de lucrări și servicii care sunt atribuite de entități contractante care desfășoară una sau mai multe din activitățile menționate la articolele 3-7, în cazul în care aceste concesiuni sunt atribuite pentru desfășurarea acestor activități.







SUBSECȚIUNEA 2

Excluderi aplicabile tuturor entităților contractante și tuturor tipurilor de contracte

Articolul 19

Contracte atribuite în scopul revânzării sau închirierii către terți

1. Prezenta directivă nu se aplică contractelor atribuite în scopul revânzării sau închirierii către terți, cu condiția ca entitatea contractantă să nu se bucure de un drept special sau exclusiv de a vinde sau de a închiria obiectul unor asemenea contracte și ca alte entități să aibă libertatea de a-l vinde sau de a-l închiria în aceleași condiții ca și entitatea contractantă.

2. Comisiei îi sunt comunicate de către entitățile contractante, la cererea acesteia, toate categoriile de produse și activități pe care le consideră excluse în temeiul alineatului (1). Comisia poate publica periodic în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, în scop informativ, liste ale categoriilor de produse și activități pe care le consideră excluse. În acest sens, Comisia respectă orice aspect comercial sensibil pe care entitățile contractante îl pot aduce la cunoștință cu ocazia transmiterii informațiilor.

Articolul 20

Contracte atribuite în alte scopuri decât desfășurarea unei activități menționate sau pentru desfășurarea unei asemenea activități într-o țară terță

1. Prezenta directivă nu se aplică contractelor pe care entitățile contractante le atribuie în alte scopuri decât desfășurarea activităților lor, definite la articolele 3-7, sau pentru desfășurarea unor asemenea activități într-o țară terță, în condiții care nu implică exploatarea fizică a unei rețele sau zone geografice comunitare.

2. Comisiei îi sunt comunicate de către entitățile contractante, la cererea acesteia, toate activitățile pe care le consideră excluse în temeiul alineatului (1). Comisia poate publica periodic în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, în scop informativ, liste ale categoriilor de activități pe care le consideră excluse. În acest sens, Comisia respectă orice aspect comercial sensibil pe care entitățile contractante îl pot aduce la cunoștință cu ocazia transmiterii informațiilor.

Articolul 21

Contracte secrete sau care necesită măsuri speciale de securitate

Prezenta directivă nu se aplică contractelor declarate secrete de către un stat membru, în cazul în care executarea lor trebuie să fie însoțită de măsuri speciale de siguranță, în conformitate cu actele cu putere de lege și actele administrative în vigoare în statul membru interesat sau în cazul în care protecția intereselor esențiale de siguranță a acelui stat impune acest lucru.

Articolul 22

Contracte atribuite în temeiul normelor internaționale

Prezenta directivă nu se aplică contractelor reglementate de diferite norme de procedură atribuite:

(a) în temeiul unui acord internațional încheiat în conformitate cu tratatul, între un stat membru și una sau mai multe țări terțe și care are ca obiect produse, lucrări, servicii sau concursuri destinate realizării sau exploatării în comun a unui proiect de către statele semnatare; orice acord este comunicat Comisiei, care poate consulta comitetul consultativ pentru contracte de achiziții publice menționat la articolul 68;

(b) în temeiul unui acord internațional încheiat, referitor la staționarea de trupe și privind întreprinderile unui stat membru sau ale unei țări terțe;

(c) în temeiul unei proceduri specifice a unei organizații internaționale.

Articolul 23

Contracte atribuite unei întreprinderi afiliate, unei societăți mixte sau unei entități contractante care face parte dintr-o societate mixtă

1. În sensul prezentului articol, „întreprindere afiliată” înseamnă orice întreprindere ale cărei conturi anuale sunt consolidate cu cele ale entității contractante în conformitate cu cerințele celei de-a șaptea Directive 89/349/CEE a Consiliului din 13 iunie 1983 în temeiul articolului 44 alineatul (2) litera (g) din tratat, privind conturile consolidate ( 27 ), ( 28 ) sau, în cazul entităților care nu fac obiectul acestei directive, orice întreprindere asupra căreia entitatea contractantă poate exercita, direct sau indirect, o influență dominantă, în sensul articolului 2 alineatul (1) litera (b), sau care poate exercita o influență dominantă asupra entității contractante sau care, ca și entitatea contractantă, este supusă influenței dominante a altei întreprinderi, în temeiul dreptului de proprietate, participării financiare sau al normelor care o guvernează.

2. În cazul în care condițiile menționate la alineatul (3) sunt îndeplinite, prezenta directivă nu se aplică contractelor atribuite:

(a) de către o entitate contractantă, unei întreprinderi afiliate sau

(b) de către o societate mixtă, formată exclusiv dintr-o serie de entități contractante în scopul desfășurării unor activități în sensul articolelor 3-7, unei întreprinderi care este afiliată la una din aceste entități contractante.

3. Alineatul (2) se aplică:

(a) contractelor de servicii, cu condiția ca cel puțin 80 % din cifra medie de afaceri a întreprinderii afiliate, referitor la servicii, pentru ultimii trei ani, să provină din furnizarea unor astfel de servicii către întreprinderi la care este afiliată;

(b) contractelor de bunuri, cu condiția ca cel puțin 80 % din cifra medie de afaceri a întreprinderii afiliate, referitor la bunuri, pentru ultimii trei ani, să provină din furnizarea unor astfel de bunuri către întreprinderi la care este afiliată;

(c) contractelor de lucrări, cu condiția ca cel puțin 80 % din cifra medie de afaceri a întreprinderii afiliate, referitor la lucrări, pentru ultimii trei ani, să provină din furnizarea unor astfel de lucrări către întreprinderi la care este afiliată.

În cazul în care, în funcție de data la care o întreprindere afiliată a fost înființată sau și-a început activitatea, cifra de afaceri nu este disponibilă pentru ultimii trei ani, este suficient ca întreprinderea să demonstreze că cifra de afaceri menționată la literele (a), (b) sau (c) este verosimilă, în special prin previziuni de afaceri.

În cazul în care mai mult de o întreprindere afiliată la entitatea contractantă furnizează servicii, produse sau lucrări similare, procentajele de mai sus se calculează luând în considerare cifra totală de afaceri care rezultă din furnizarea de servicii, bunuri, respectiv lucrări de către respectivele întreprinderi afiliate.

4. Prezenta directivă nu se aplică contractelor atribuite:

(a) de către o societate mixtă, formată exclusiv de mai multe entități contractante în scopul desfășurării unor activități în sensul articolelor 3-7, pe lângă una din aceste entități contractante sau

(b) de către o entitate contractantă, unei asemenea societăți mixte din care face parte, cu condiția ca societatea mixtă să fi fost înființată în scopul desfășurării activității implicate pe o perioadă de cel puțin trei ani și ca actul de înființare a societății mixte să stipuleze că entitățile contractante care o formează vor face parte din ea pentru cel puțin aceeași perioadă.

5. Comisiei îi sunt comunicate de către entitățile contractante, la cererea acesteia, următoarele informații referitoare la aplicarea alineatelor (2), (3) și (4):

(a) denumirile întreprinderilor sau societăților mixte interesate;

(b) natura și valoarea contractelor implicate;

(c) elementele pe care Comisia le consideră necesare pentru a dovedi că relațiile dintre întreprinderea sau societatea mixtă căreia i se atribuie contracte și entitatea contractantă respectă cerințele prezentului articol.







SUBSECȚIUNEA 3

Excluderi aplicabile tuturor entităților contractante, dar numai pentru contracte de servicii

Articolul 24

Contracte referitoare la anumite servicii excluse din domeniul de aplicare al prezentei directive

Prezenta directivă nu se aplică contractelor de servicii pentru:

(a) achiziția sau închirierea, prin orice mijloace financiare, de terenur