1988L0388 — RO — 20.11.2003 — 002.001

Acest document reprezintă un instrument de documentare, iar instituţiile nu îşi asumă responsabilitatea pentru conţinutul său.

►B DIRECTIVA CONSILIULUI din 22 iunie 1988 de apropiere a legislațiilor statelor membre privind aromele utilizate în produsele alimentare și materiile sursă pentru producerea acestora (88/388/CEE) (JO L 184, 15.7.1988, p.61)

Astfel cum a fost modificat prin:









▼B

DIRECTIVA CONSILIULUI

din 22 iunie 1988

de apropiere a legislațiilor statelor membre privind aromele utilizate în produsele alimentare și materiile sursă pentru producerea acestora

(88/388/CEE)







CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolul 100a, având în vedere propunerea Comisiei ( 1 ), în colaborare cu Parlamentul European ( 2 ), având în vedere avizul Comitetului Economic și Social ( 3 ), întrucât diferențele dintre legislațiile interne referitoare la arome împiedică libera circulație a produselor alimentare pot crea condiții de concurență inegală, prin aceasta afectând realizarea sau funcționarea pieței comune; întrucât, pentru a realiza libera circulație a produselor alimentare, este necesară apropierea acestor legislații; întrucât legislațiile cu privire la aromele utilizate în produsele alimentare ar trebui să țină seama în primul rând de cerințele de sănătate umană, dar și, în cadrul limitelor impuse de protecția sănătății, de necesitățile economice și tehnice; întrucât ca prima măsură ar trebui să fi stabilite, printr-o directivă cadru, criteriile generale de puritate, definițiile, normele de etichetare și principiile pe baza cărora se pot elimina ulterior diferențele de natură legislativă; întrucât, pe baza inventarului materiilor și substanțelor sursă utilizate la prepararea aromelor, stabilit de Comisie în baza Deciziei 88/389/CEE ( 4 ), Consiliul va adopta într-o etapă ulterioară, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 100a din tratat, dispoziții adecvate privind categoriile individuale de arome și materiile sursă, precum și orice măsuri necesare privind utilizarea și metodele de producție; întrucât, în urma celor mai recente recomandări științifice și tehnice, prezența unor componente ale materiilor prime de origine vegetală sau animală utilizate la prepararea aromelor ar trebui limitată în produsele alimentare; întrucât ar trebui stabilite criterii specifice de puritate pentru anumite arome date, criterii microbiologice pentru arome, metode de analiză și prelevare de mostre din aromele și substanțele prevăzute la anexe, prezente în și pe produsele alimentare; întrucât, în cazul în care utilizarea într-o aromă a unei substanțe sau materii autorizate în baza prezentei directive sau a dispozițiilor adoptate într-o fază ulterioară sau în care prezența uneia dintre substanțele prevăzute la anexa II se dovedește un risc pentru sănătate, statele membre ar trebui autorizate să suspende sau să limiteze utilizarea lor sau să reducă limitele maxime admise, până la adoptarea unei decizii la nivel comunitar; întrucât întocmirea listei de substanțe sau materii autorizate ca aditivi necesari depozitării și utilizării aromelor ca solvenți și diluanți de arome și ca adjuvanți tehnologici, precum și stabilirea de criterii specifice de puritate pentru arome, procedura de prelevare a mostrelor și metodele de analiză a aromelor din sau de pe produsele alimentare, precum și verificarea limitelor maxime prevăzute în anexe, constituie măsuri tehnice de punere în aplicare; întrucât, pentru a simplifica și accelera procedura, adoptarea acestor măsuri ar trebui încredințată Comisiei; întrucât este de dorit ca în toate cazurile în care Consiliul împuternicește Comisia să pună în aplicare aceste reglementări privind utilizarea aromelor în produsele alimentare, ar trebui să se prevadă o procedură de instituire a unei colaborări strânse între statele membre și Comisie în cadrul Comitetului permanent pentru produsele alimentare instituit prin Decizia 69/414/CEE ( 5 ); întrucât, fără a aduce atingere aplicării dispozițiilor de drept intern în vigoare care, în lipsa directivelor specifice privind aromatizarea, se aplică unora dintre grupele de arome, cerințele stabilite în prevederile următoare trebuie aplicate astfel încât să autorizeze, după doi ani de la adoptarea prezentei directive, comerțul cu și utilizarea aromelor conforme cu prevederile prezentei directive și să interzică, după trei ani de la adoptare, comerțul cu și utilizarea aromelor neconforme cu aceste prevederi, ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:







Articolul 1

(1) Prezenta directivă se aplică „aromelor” utilizate sau destinate utilizării în sau pe produsele alimentare pentru a da miros și/sau gust, precum și materiilor sursă utilizate în producția de arome.

(2) În sensul prezentei directive:

(a) prin „aromă” se înțeleg substanțe aromatizante, preparate aromatizante, arome de transformare, arome de fum sau combinații ale acestora;

(b) prin „substanță aromatizantă” se înțelege o substanță chimică definită, cu proprietăți aromatizante și care se obține: (i) printr-un proces fizic adecvat (inclusiv distilarea și extracția cu solvenți) sau prin procese enzimatice sau microbiologice din materii de origine vegetală sau animală, atât în stare brută, cât și după prelucrarea în vederea consumului uman prin procese tradiționale de preparare a hranei (inclusiv uscarea, torefierea și fermentarea), (ii) prin sinteză chimică sau izolare chimică, produsul obținut fiind identic cu o substanță naturală prezentă în produsele de origine vegetală sau animală prevăzute la punctul (i), (iii) prin sinteză chimică, produsul nefiind însă identic din punct de vedere chimic cu o substanță naturală prezentă în produsele de origine vegetală sau animală prevăzute la punctul (i);

(c) prin „preparat aromatizant” se înțelege un produs, altul decât substanțele prevăzute la litera (b) punctul (i), concentrat sau nu, cu proprietăți aromatizante, care este obținut prin procese fizice adecvate (inclusiv distilarea și extracția cu solvenți), sau prin procese enzimatice sau microbiologice din materii de origine vegetală sau animală, atât în stare brută, cât și prelucrate în vederea consumului uman prin procese tradiționale de preparare a hranei (inclusiv uscare, prăjire și fermentare);

(d) prin „aromă de transformare” se înțelege un produs obținut conform practicilor de bună fabricație, prin încălzirea la o temperatură de maximum 180 °C timp de cel mult 15 minute a unui amestec de ingrediente care nu au neapărat proprietăți aromatizante proprii și din care cel puțin unul conține azot (amino), iar altul este un zahar reducător;

(e) prin „aromă de fum” se înțelege un extract de fum folosit în procesele tradiționale de afumare a produselor alimentare.

(3) Aromele pot conține produse alimentare, precum și alte substanțe prevăzute la articolul 6 alineatul (1).

Articolul 2

Prezenta directivă nu se aplică:

— substanțelor și produselor comestibile, consumabile ca atare, cu sau fără reconstituire;

— substanțelor cu gust exclusiv dulce, acru sau sărat;

— materiilor de origine vegetală sau animală care au proprietăți aromatizante inerente, dacă nu sunt utilizate ca surse de aromatizare.

Articolul 3

Statele membre adoptă măsurile necesare pentru a asigura faptul că aromele nu pot fi comercializate sau folosite dacă nu respectă normele prevăzute de prezenta directivă.

Articolul 4

Statele membre adoptă măsurile necesare pentru a asigura faptul că:

— aromele nu conțin nici un element sau substanță în cantități periculoase din punct de vedere toxicologic; — sub rezerva excepțiilor prevăzute în criteriile specifice de puritate menționate la articolul 6 alineatul (2) a treia liniuță, acestea nu conțin mai mult de 3 mg/kg arsenic, 10 mg/kg plumb, 1 mg/kg cadmiu și 1 mg/kg mercur; (a)

(b) utilizarea aromelor nu determină prezența în produsele alimentare consumate a substanțelor nedorite prevăzute la anexa I în cantități mai mari decât cele specificate;

(c) utilizarea aromelor și a altor ingrediente alimentare cu proprietăți aromatizante nu determină prezența substanțelor prevăzute la anexa II în cantități mai mari decât cele specificate.

Articolul 5

Consiliul, hotărând în conformitate cu procedura stabilită în articolul 100a din tratat, adoptă:

1. dispozițiile corespunzătoare cu privire la: — sursele aromatizante compuse din produse alimentare, plante și mirodenii care, în mod normal, sunt considerate alimente; — sursele aromatizante compuse din materii de origine vegetală sau animală care, în mod normal, nu sunt considerate alimente; — substanțele aromatizante obținute prin procese fizice adecvate sau prin procese enzimatice sau microbiologice din materii prime de origine vegetală sau animală; — substanțele aromatizante obținute prin sinteză chimică sau izolare chimică, identice din punct de vedere chimic cu substanțele aromatizante prezente în mod natural în produsele alimentare sau plantele sau mirodeniile care, în mod normal, sunt considerate alimente; — substanțele aromatizante obținute prin sinteză chimică sau izolare chimică, identice din punct de vedere chimic cu substanțele aromatizante prezente în mod natural în materiile prime vegetale sau animale care, în mod normal, nu sunt considerate alimente; — substanțele aromatizante obținute prin sinteză chimică sau izolarea chimică, altele decât cele prevăzute la a patra și la a cincea liniuță; — materiile sursă utilizate în producția aromelor de fum sau a aromelor de transformare, precum și condițiile de reacție în care sunt preparate;

2. orice dispoziții speciale care pot fi necesare pentru protecția sănătății publice sau a comerțului, cu privire la: — utilizarea și metodele de fabricație a aromelor, inclusiv procesele fizice sau procesele enzimatice sau microbiologice de producere a preparatelor aromatizante și a substanțelor aromatizante prevăzute la articolul 1 alineatul (2) litera (b) punctul (i) și litera (c); — condițiile de utilizare a substanțelor și materiilor menționate la articolul 6 alineatul (1);

3. modificări privind limitele maxime prevăzute de anexe.

Articolul 6

În conformitate cu procedura stabilită la articolul 10, se adoptă următoarele:

1. lista substanțelor sau materiilor autorizate în Comunitate ca: — aditivi necesari pentru depozitarea și utilizarea aromelor; — produse utilizate pentru dizolvarea și diluarea aromelor; — aditivi necesari pentru producerea aromelor (adjuvanți tehnologici), dacă acești aditivi nu intră sub incidența altor dispoziții comunitare;

2. în măsura în care este necesar: — metodele de analiză necesare verificării conformității cu nivelurile prevăzute la articolul 4; — procedura de prelevare a mostrelor și metodele de analiză calitativă și, după caz, cantitativă a aromelor din sau de pe produsele alimentare; — criteriile specifice de puritate aplicabile aromelor;

— criteriile microbiologice aplicabile aromelor, — criteriile pentru desemnarea dată denumirilor mai specifice menționate la articolul 9 alineatul (1) litera (b); 3.

4. măsurile adecvate care vor fi luate până la 1 iulie 1990 pentru a completa prezenta directivă cu normele de etichetare a aromelor destinate vânzării către consumatorul final.

Articolul 7

Dispozițiile care pot avea efect asupra sănătății publice se adoptă numai după consultarea Comitetului științific pentru alimente.

Articolul 8

(1) În cazul în care, ca urmare a unor informații noi sau a reevaluării informațiilor existente, efectuată după adoptarea prezentei directive sau a uneia din directivele prevăzute la articolul 5, un stat membru are dovezi detaliate potrivit cărora:

— prezența uneia din substanțele prevăzute de anexele la prezenta directivă sau nivelurile maxime stabilite, deși respectă dispozițiile prezentei directive;

— utilizarea aromelor, deși respectă directiva relevantă sau prezenta directivă sau

— prezența substanțelor similare celor menționate la anexe

constituie un pericol pentru sănătatea umană, statul membru respectiv poate suspenda sau restrânge temporar aplicarea dispozițiilor în cauză pe teritoriul său. Statul membru în cauză informează de îndată celelalte state membre și Comisia și prezintă motivele deciziei luate.

(2) Comisia examinează cât mai curând posibil dovezile prezentate de statul membru respectiv, și consultă Comitetul permanent pentru produsele alimentare și apoi își emite avizul în această privință și ia măsurile corespunzătoare, care pot înlocui măsurile menționate la alineatul (1).

(3) În cazul în care Comisia consideră că modificările aduse prezentei directive sau uneia din directivele menționate la articolul 5 sunt necesare pentru atenuarea dificultăților menționate la alineatul (1) și pentru asigurarea protecției sănătății umane, inițiază procedura prevăzută la articolul 10, în vederea adoptării acestor modificări; statul membru care adoptă măsuri de protecție le poate menține în acest caz până la intrarea în vigoare a modificărilor.

Articolul 9

(1) Aromele care nu sunt destinate vânzării către consumatorul final nu pot fi comercializate decât în cazul în care pe ambalajul lor figurează următoarele informații, în mod vizibil, lizibil și indelebil:

(a) numele sau denumirea comercială și adresa producătorului sau a ambalatorului sau a unui vânzător stabilit în Comunitate;

(b) descrierea produsului: fie termenul „aromă”, fie o denumire mai specifică sau descrierea aromei. Statele membre pot menține, timp de trei ani de la adoptarea prezentei directive, mai multe denumiri specifice pentru a desemna aromele compuse din mixturi de preparate și substanțe aromatizante. Înainte de încheierea acestei perioade, se va decide, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 10 dacă aceste denumiri vor fi incluse în prezenta directivă;

(c) fie precizarea „pentru produse alimentare”, fie o referire mai specifică la produsul alimentar căruia îi este destinată aroma;

(d) o listă, în ordinea descrescătoare a greutății, a categoriilor de substanțe aromatizante, clasificate astfel: — substanțe aromatizante naturale în cazul substanțelor aromatizante prevăzute la articolul 1 alineatul (2) litera (b) punctul (i); — substanțe aromatizante identice cu substanțele naturale în cazul substanțelor aromatizante prevăzute la articolul 1 alineatul (2) litera (b) punctul (ii); — substanțe aromatizante artificiale în cazul substanțelor aromatizante prevăzute la articolul 1 alineatul (2) litera (b) punctul (iii); — preparate aromatizante în cazul preparatelor prevăzute la articolul 1 alineatul (2) litera (c); — arome de transformare în cazul aromelor prevăzute la articolul 1 alineatul (2) litera (d); — arome de fum în cazul aromelor prevăzute la articolul 1 alineatul (2) litera (e);

(e) în cazul aromelor combinate cu alte substanțe sau materii prevăzute la articolul 6 alineatul (1) prima și a doua liniuță, o listă în ordinea descrescătoare a greutății din amestec a: — categoriilor de arome clasificate în conformitate cu litera (d) a prezentului alineat; — denumirea fiecărei substanțe sau materii sau, după caz, numărul „CEE”;

(f) indicarea cantității maxime a fiecărei componente sau grupe de componente care face obiectul limitărilor cantitative într-un produs alimentar sau informații adecvate care să permită cumpărătorului să respecte dispozițiile comunitare sau, în cazul în care acestea nu există, dispozițiile de drept intern care se aplică produsului alimentar respectiv;

(g) o indicație de identificare a lotului de transport;

(h) cantitatea nominală, exprimată în unități de masă sau volum.

(2) Fără a aduce atingere alineatului (1) litera (d), termenul „natural” sau orice altă expresie care, în esență, are același înțeles, poate fi utilizat numai pentru aromele în care componenta aromatizantă conține exclusiv preparatele aromatizante prevăzute la articolul 1 alineatul (2) litera (c).

În cazul în care descrierea comercială a aromei conține o referire la un produs alimentar sau la o sursă aromatizantă, termenul „natural” sau orice altă expresie care are un înțeles echivalent, nu poate fi utilizat decât în cazul în care componenta aromatizantă a fost izolată prin procese fizice corespunzătoare, prin procese enzimatice sau microbiologice sau prin procese tradiționale de preparare a hranei, exclusiv sau aproape exclusiv din produsul alimentar sau sursa aromatizantă în cauză.

(3) Prin derogare de la alineatul (1), informațiile solicitate la alineatul (1) literele (d), (e) și (f) pot figura chiar și numai în documentele comerciale referitoare la lotul de transport, care vor fi furnizate o dată cu sau înaintea livrării transportului, cu condiția ca indicația „destinat fabricației de produse alimentare și nu comerțului cu amănuntul” să figureze pe o parte vizibilă a ambalajului sau containerului produselor respective.

(4) Statele membre se abțin de la stabilirea unor cerințe mai detaliate decât cele cuprinse de prezentul articol în legătură cu modul în care trebuie să figureze specificațiile prevăzute.

Mențiunile prevăzute de prezentul articol se furnizează într-un limbaj ușor de înțeles de către cumpărători, în cazul în care nu s-au luat alte măsuri prin care se asigură informarea cumpărătorului. Prezenta dispoziție nu împiedică indicarea mențiunilor în cauză în mai multe limbi.

▼M1

Articolul 9a

(1) Aromele destinate vânzării către consumatorul final nu pot fi comercializate în cazul în care etichetele lor nu conțin următoarele informații obligatorii, care trebuie să fie vizibile, clare și care nu pot fi ușor șterse:

(a) termenul „aromă” sau o denumire mai specifică sau o descriere a aromei;

(b) mențiunea „pentru produsele alimentare” sau o referire mai specifică la produsul alimentar pentru care este destinată aroma respectivă;

(c) data termenului minim de valabilitate în conformitate cu articolul 3 alineatul (1) punctul 4 și articolul 9 din Directiva 79/112/CEE a Consiliului ( 6 );

(d) condițiile speciale de depozitare și utilizare;

(e) instrucțiunile de utilizare, în cazul în care omiterea acestora împiedică utilizarea corespunzătoare a aromei;

(f) cantitatea netă exprimată în unități de masă sau volum;

(g) denumirea sau denumirea comercială și adresa fabricantului, a ambalatorului sau a unui vânzător stabilit în Comunitate;

(h) o indicație sau un semn de identificare a lotului în conformitate cu Directiva 89/396/CEE a Consiliului ( 7 );

(i) în cazul unui amestec de arome cu alte substanțe, o listă în ordine descrescătoare cu greutățile din amestec pentru: — aroma sau aromele în cauză, în conformitate cu litera (a); — denumirile tuturor celorlalte substanțe sau, după caz, numerele lor CEE.

(2) Termenul „natural” sau orice altă expresie care, în esență, are același înțeles poate fi utilizat doar pentru aromele în care componentul aromatizant conține în exclusivitate substanțele aromatizante în conformitate cu articolul 1 alineatul (2) litera (b) punctul (i) și/sau preparatele aromatizante prevăzute la articolul 1 alineatul (2) litera (c). În cazul în care descrierea comercială a aromelor conține o referință la un produs alimentar sau la o sursă aromatizantă, termenul „natural” sau orice altă expresie care are un înțeles echivalent poate fi utilizat numai în cazul în care componentul aromatizant a fost izolat în totalitate sau aproape în totalitate de produsul alimentar sau sursa aromatizantă respectivă prin procese fizice, procese enzimatice sau microbiologice sau prin procesele tradiționale de pregătire a produselor alimentare.

(3) Mențiunile prevăzute de prezentul articol se furnizează într-un limbaj ușor de înțeles de către cumpărători, în cazul în care nu s-au luat alte măsuri prin care se asigură informarea cumpărătorului. Prezenta dispoziție nu împiedică indicarea mențiunilor în cauză în mai multe limbi.

▼M2

Articolul 10

(1) Comisia este asistată de Comitetul permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală, înființat în temeiul articolului 58 din Regulamentul (CE) nr. 178/2002 ( 8 ), denumit în continuare „comitetul”.

(2) Atunci când se face trimitere la prezentul articol, se aplică articolele 5 și 7 din Decizia 1999/468/CE ( 9 ), cu respectarea dispozițiilor articolului 8.

Perioada prevăzută în articolul 5 alineatul (6) din Decizia 1999/468/CE se stabilește la trei luni.

(3) Comitetul își stabilește regulamentul de procedură.

▼B

Articolul 11

(1) Prezenta directivă se aplică în egală măsură aromelor destinate utilizării în produsele alimentare și produselor alimentare, importate în Comunitate.

(2) Prezenta directivă nu se aplică aromelor, și nici produselor alimentare destinate exportului în afara Comunității.

Articolul 12

(1) Statele membre nu se pot prevala de compoziția, etichetarea aromelor sau comportamentul acestora în produsele alimentare pentru a interzice, restricționa sau împiedica comercializarea sau utilizarea aromelor conforme cu prezenta directivă sau cu directivele menționate la articolul 5.

(2) Alineatul (1) din prezentul articol nu aduce atingere dispozițiilor de drept intern aplicabile în lipsa directivelor menționate la articolul 5.

Articolul 13

(1) Statele membre adoptă măsurile necesare pentru a se conforma prezentei directive în termen de 18 luni de la data adoptării sale. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta. Măsurile adoptate au următoarele efecte:

— autorizează, doi ani după data adoptării prezentei directive, comercializarea și utilizarea aromelor conforme cu prezenta directivă;

— interzice, trei ani după data adoptării prezentei directive, comercializarea și utilizarea aromelor neconforme cu prezenta directivă.

(2) Alineatul (1) nu aduce atingere dispozițiilor de drept intern care, în lipsa directivelor menționate la articolul 5, se aplică anumitor grupe de arome sau specifică produsele alimentare în sau pe care se pot utiliza aromele conforme cu prezenta directivă.

Articolul 14

Prezenta directivă se adresează statelor membre.









ANEXA I

Limitele maxime pentru anumite substanțe nedorite prezente în produsele alimentare ca urmare a utilizării aromelor







Substanță Alimente Băuturi 3,4 benzopiren 0,03 μg/kg 0,03 μg/kg









ANEXA II

Conținut maxim de anumite substanțe obținute din arome și din alte ingrediente alimentare cu proprietăți aromatizante prezente în produsele alimentare consumate ca atare și în care s-au utilizat arome







Substanțe Alimente mg/kg Băuturi mg/kg Excepții și/sau restricții speciale Acid agaric (1) 20 20 100 mg/kg în băuturile alcoolice sau alimentele care conțin ciuperci Aloină (1) 0,1 0,1 50 mg/kg în băuturile alcoolice Beta asaronă (1) 0,1 0,1 1 mg/kg în băuturile alcoolice și în condimentele utilizate în hrana tip gustare Berberină (1) 0,1 0,1 10 mg/kg în băuturile alcoolice Cumarină (1) 2 2 10 mg/kg în anumite tipuri de produse de cofetărie cu caramel 50 mg/kg în guma de mestecat 10 mg/kg în băuturile alcoolice Acid cianhidric (1) 1 1 50 mg/kg în nuga, marțipan sau înlocuitori sau în produse similare 1 mg/% volum de alcool în băuturile alcoolice 5 mg/kg în fructele conservate cu sâmbure Hipericină (1) 0,1 0,1 10 mg/kg în băuturile alcoolice 1 mg/kg în produsele de cofetărie Pulegonă (1) 25 100 250 mg/kg în băuturile alcoolice aromate cu mentă sau izmă 350 mg/kg în produsele de cofetărie cu mentă Quassină (1) 5 5 10 mg/kg în dulciurile sub formă de pastile 50 mg/kg în băuturile alcoolice Safrol și izosafrol (1) 1 1 2 mg/kg în băuturile alcoolice cu concentrație mai mică de 25 % vol. 5 mg/kg în băuturile alcoolice cu concentrație mai mare de 25 % vol. 15 mg/kg în alimentele care conțin nucșoară Santonină (1) 0,1 0,1 1 mg/kg în băuturile alcoolice cu concentrație mai mare de 25 % vol. Tuionă (alfa și beta) (1) 0,5 0,5 5 mg/kg în băuturile alcoolice cu concentrație mai mică de 25 % vol. 10 mg/kg în băuturile alcoolice cu concentrație mai mare de 25 % alcool 25 mg/kg în alimentele preparate pe bază de salvie 35 mg/kg în băuturile tip bitter (1) Nu se poate adăuga ca atare la alimente sau arome. Poate fi prezentă în alimente, fie în mod natural, fie ca urmare a adăugării de arome preparate din materii prime naturale.