Coloana 1 Informații necesare: Coloana 2 Toate informațiile sunt SDB, cu excepția celor indicate ca fiind SDS ►M12

Coloana 3

Norme specifice pentru adaptare în ceea ce privește coloana 1 ◄

1. SOLICITANT

1.1. Numele și adresa

1.2. Persoana de contact

1.3. Fabricantul substanței active (nume, adresă, amplasamentul fabricii/fabricilor)

2. IDENTITATEA SUBSTANȚEI ACTIVE (ȘI A PRECURSORULUI SĂU/PRECURSORILOR SĂI DACĂ SUBSTANȚA ACTIVĂ ESTE GENERATĂ IN SITU)

Informațiile indicate în prezenta secțiune trebuie să fie suficiente pentru a permite identificarea substanței active și, dacă este cazul, a precursorilor săi. În cazul în care nu este posibil din punct de vedere tehnic sau în cazul în care nu pare a fi necesar, din punct de vedere științific, să se furnizeze informații privind unul sau mai multe dintre elementele menționate în prezenta secțiune, trebuie menționate clar motivele pentru aceasta

2.1. Nume comun propus sau acceptat de ISO și sinonime (denumirea uzuală, denumirea comercială, abrevierea)

2.2. Denumire chimică [nomenclatorul IUPAC și CA sau altă (alte) denumire (denumiri) chimică (chimice) internațională (internaționale)]

2.3. Numărul (numerele) de cod de dezvoltare al (ale) producătorului

2.4. Numărul CAS, precum și numerele CE, INDEX și CIPAC

2.5. Formula moleculară și structurală (inclusiv notația SMILES, în cazul în care există și este adecvată) Pentru precursor (precursori) și substanțele active generate in situ, informații despre toate substanțele chimice generate (intenționate și neintenționate) În cazul în care nu este posibil să se definească cu exactitate structura moleculară a precursorului (precursorilor) și/sau a substanței active, nu este necesar să se furnizeze formulele moleculare și structurale

2.6. Informații privind activitatea optică și toate detaliile referitoare la compoziția izomerică (în cazul în care există și sunt adecvate)

2.7. Masă molară

2.8. Metoda de fabricație (proceduri de sinteză) a substanței active, inclusiv informații privind materiile prime și solvenții, furnizorii, specificațiile și disponibilitatea comercială Pentru substanțele active generate in situ, se furnizează o descriere a schemelor de reacție, inclusiv toate reacțiile intermediare și substanțele chimice asociate (intenționate și neintenționate)

2.9. Specificația purității substanței active, astfel cum este fabricată, exprimată în g/kg, g/l sau % greutate/greutate (volum/volum), după caz, precizând inclusiv limita superioară și pe cea inferioară

2.10. Identitatea oricăror impurități și aditivi, inclusiv subproduși de sinteză, izomeri optici, produși de degradare (dacă substanța este instabilă), grupe nereacționate sau terminale etc. de polimeri și materii prime nereacționate ale substanțelor UVC

2.11. Profilul analitic a cel puțin cinci loturi reprezentative (g/kg substanță activă), inclusiv informații privind conținutul impurităților menționate la punctul 2.10

2.11.1. Profilul analitic a cel puțin cinci mostre reprezentative prelevate din substanța (substanțele) generată (generate) in situ, furnizând informații privind conținutul substanței (substanțelor) active și al oricărui alt constituent care depășește 0,1 % greutate/greutate, inclusiv reziduurile precursorului (precursorilor)

2.12. Originea substanței active naturale sau a precursorului (precursorilor) substanței active, de exemplu un extract de flori

3. PROPRIETĂȚI FIZICE ȘI CHIMICE ALE SUBSTANȚEI ACTIVE

3.1.1. Stare de agregare (la 20 °C și 101,3 kPa)

3.1.2. Stare fizică (vâscoasă, cristalină, pulbere) (la 20 °C și 101,3 kPa)

3.1.3. Culoare (la 20 °C și 101,3 kPa)

3.1.4. Miros (la 20 °C și 101,3 kPa)

3.2. Punct de topire/punct de congelare (2)

3.3. Aciditate, alcalinitate

3.4. Punct de fierbere (2)

3.5. Densitate relativă (2)

3.6. Date privind spectrele de absorbție (UV/VIS, IR, RMN) și spectrul de masă, coeficientul de extincție molară la lungimi de undă adecvate, dacă este cazul (2)

3.7. Presiunea de vapori (2)

3.7.1. Constanta legii lui Henry trebuie întotdeauna declarată pentru solide și lichide, dacă poate fi calculată

3.8. Tensiune superficială (2)

3.9. Solubilitate în apă (2)

3.10. Coeficient de repartiție (n-octanol/apă) și dependența sa de pH (2)

3.11. Stabilitate termică, identitate a produșilor de degradare (2)

3.12. Reactivitate la materialul recipientului

3.13. Constantă de disociere SDS

3.14. Granulometrie

3.15. Viscozitate SDS

3.16. Solubilitate în solvenți organici, inclusiv influența temperaturii asupra solubilității (2) SDS

3.17. Stabilitate în solvenți organici utilizați în produsele biocide și identitatea produșilor de degradare relevanți (1) SDS

4. PERICOLE FIZICE ȘI CARACTERISTICI AFERENTE

4.1. Explozivi

4.2. Gaze inflamabile

4.3. Aerosoli inflamabili

4.4. Gaze oxidante

4.5. Gaze sub presiune

4.6. Lichide inflamabile

4.7. Solide inflamabile

4.8. Substanțe și amestecuri autoreactive

4.9. Lichide piroforice

4.10. Solide piroforice

4.11. Substanțe și amestecuri care se autoîncălzesc

4.12. Substanțe și amestecuri care, în contact cu apa, emit gaze inflamabile

4.13. Lichide oxidante

4.14. Solide oxidante

4.15. Peroxizi organici

4.16. Corozive pentru metale

4.17. Alți indicatori fizici pentru pericole

4.17.1. Temperatură de autoaprindere (lichide și gaze)

4.17.2. Temperatură relativă de autoaprindere pentru solide

4.17.3. Pericol de explozie a prafului

5. METODE DE DETECTARE ȘI IDENTIFICARE

5.1. Metode de analiză, inclusiv parametri de validare pentru identificarea substanței active astfel cum a fost fabricată și, acolo unde este cazul, pentru reziduurile relevante, izomerii și impuritățile substanței active și ale aditivilor (de exemplu, stabilizatori) Pentru alte impurități decât cele corespunzătoare, aceasta se aplică numai dacă sunt prezente la ≥ 1 g/kg

5.2. Metode de analiză în scopul monitorizării, incluzând ratele de recuperare și limitele de cuantificare și detectare ale substanței active și ale reziduurilor acesteia, dacă este cazul, din/pe următoarele elemente:

5.2.1. Sol

5.2.2. Aer

5.2.3. Apă (de suprafață, potabilă etc.) și sedimente

5.2.4. Fluide și țesuturi umane și animale

5.3. Metode de analiză în scopul monitorizării, incluzând ratele de recuperare și limita de cuantificare și detectare a substanței active și a reziduurilor acesteia în/pe alimentele de origine vegetală și animală sau în/pe hrana pentru animale și alte produse, dacă este cazul (nu este necesar dacă nici substanța activă, nici articolele tratate cu aceasta nu vin în contact cu animalele de la care se obțin produse alimentare, cu alimentele de origine vegetală sau animală sau cu hrana pentru animale) SDS

6. EFICACITATE CONTRA ORGANISMELOR VIZATE

6.1. Funcție, de exemplu fungicid, rodenticid, insecticid, bactericid, și modalitate de combatere, de exemplu atracție, ucidere, inhibare

6.2. Organism(e) reprezentativ(e) care trebuie combătut(e) și produse, organisme sau obiecte care trebuie protejate

6.3. Efecte asupra organismului (organismelor) reprezentativ(e) vizat(e)

6.4. Concentrație probabilă la care va fi utilizată substanța activă în produse și, după caz, în articole tratate

6.5. Mod de acțiune (inclusiv timpul de acțiune)

6.6. Date privind eficacitatea care să susțină: — activitatea intrinsecă a substanței active pentru utilizarea (utilizările) prevăzută (prevăzute); și — orice afirmații despre articolele tratate referitoare la proprietățile biocide conferite articolului. Datele privind eficacitatea includ orice protocoale standard disponibile, teste de laborator sau încercări industriale utilizate și standarde de performanță, dacă este cazul, sau date similare celor disponibile pentru produsele de referință adecvate

6.7. Orice restricții de eficacitate cunoscute

6.7.1. Informații privind apariția sau eventuala apariție a unei rezistențe și strategiile de răspuns adecvate

6.7.2. Observații referitoare la efectele secundare nedorite sau involuntare asupra organismelor nevizate sau asupra obiectelor și materialelor care trebuie protejate

7. UTILIZĂRI PREVĂZUTE ȘI EXPUNERE

7.1. Domeniu (domenii) de utilizare preconizat(e) pentru produse biocide și, după caz, articole tratate

7.2. Tip (tipurile) de produse

7.3. Descriere detaliată a modelului (modelelor) de utilizare prevăzut(e), inclusiv în articole tratate

7.4. Utilizatori, de exemplu cei industriali, specialiști instruiți, utilizatori profesioniști sau publicul larg (neprofesionist)

7.5. Cantitatea probabilă care urmează a fi introdusă pe piață în fiecare an și, după caz, pentru principalele categorii de utilizare preconizate

7.6. Informații privind expunerea în conformitate cu anexa VI la prezentul regulament

7.6.1. Informații privind expunerea omului, în asociere cu utilizările prevăzute și eliminarea substanței active

7.6.2. Informații privind expunerea mediului, în asociere cu utilizările prevăzute și eliminarea substanței active

7.6.3. Informații privind expunerea animalelor de la care se obțin produse alimentare, a alimentelor și a hranei pentru animale, în asociere cu utilizările prevăzute ale substanței active

7.6.4. Informații privind expunerea datorată articolelor tratate, inclusiv date referitoare la percolare (fie studii de laborator, fie date derivate dintr-un model)

8. PROFILUL TOXICOLOGIC PENTRU OM ȘI ANIMALE, INCLUSIV METABOLISMUL

8.1. Corodare sau iritare a pielii Evaluarea cuprinde următoarele niveluri: (a) evaluare a datelor disponibile referitoare la oameni, la animale, precum și a datelor care nu implică testarea pe animale; (b) corodare a pielii. testare in vitro; (c) iritare a pielii, testare in vitro; (d) corodare sau iritare a pielii, testare in vivo. Nu este necesar să se efectueze studiul (studiile) menționat(e) în coloana 1 în cazul în care: — informațiile disponibile indică faptul că substanța îndeplinește criteriile de clasificare pentru corodarea sau iritarea pielii; — substanța este un acid puternic (pH ≤ 2,0) sau o bază puternică (pH ≥ 11,5); — substanța se aprinde spontan în contact cu aerul sau în contact cu apa sau în condiții de umiditate, la temperatura camerei; — substanța îndeplinește criteriile de clasificare privind toxicitatea acută (categoria 1) pe cale cutanată sau în cazul în care — un studiu privind toxicitatea acută pe cale cutanată oferă dovezi concludente privind corodarea sau iritarea pielii, adecvate pentru clasificare Dacă rezultatele unuia dintre cele două studii menționate la litera (b) sau (c) din coloana 1 a prezentului rând permit deja luarea unei decizii concludente privind clasificarea unei substanțe sau privind absența potențialului iritant pentru piele, nu este necesară efectuarea celui de al doilea studiu. Se ia în considerare un studiu in vivo privind corodarea sau iritarea pielii numai dacă studiile in vitro menționate la literele (b) și (c) din coloana 1 a prezentului rând nu sunt aplicabile sau dacă rezultatele acestor studii nu sunt adecvate pentru clasificare și pentru evaluarea riscurilor Studiile in vivo privind corodarea sau iritarea pielii care au fost efectuate sau inițiate înainte de 15 aprilie 2022 sunt considerate adecvate pentru satisfacerea acestei cerințe privind informațiile

8.2. Lezarea gravă a ochilor sau iritația oculară Evaluarea cuprinde următoarele niveluri: (a) evaluare a datelor disponibile referitoare la oameni, la animale, precum și a datelor care nu implică testarea pe animale; (b) lezarea gravă a ochilor sau iritația oculară, testare in vitro; (c) lezarea gravă a ochilor sau iritația oculară, testare in vivo. Nu este necesar să se efectueze studiul (studiile) menționat(e) în coloana 1 în cazul în care: — informațiile disponibile indică faptul că substanța îndeplinește criteriile de clasificare pentru iritația oculară sau lezarea gravă a ochilor; — substanța este un acid puternic (pH ≤ 2,0) sau o bază puternică (pH ≥ 11,5); — substanța se aprinde spontan în contact cu aerul sau în contact cu apa sau în condiții de umiditate, la temperatura camerei, sau în cazul în care — substanța îndeplinește criteriile de clasificare pentru corodarea pielii ducând la clasificarea substanței ca substanță care cauzează „lezarea gravă a ochilor” (categoria 1). Dacă care rezultatele unui prim studiu in vitro nu permit luarea unei decizii concludente privind clasificarea unei substanțe sau privind absența potențialului iritant pentru ochi, trebuie să se ia în considerare un alt studiu (alte studii) in vitro pentru acest efect. Se ia în considerare un studiu in vivo privind lezarea gravă a ochilor sau iritația oculară numai dacă studiul (studiile) in vitro menționat(e) la litera (b) din coloana 1 a prezentului rând nu este (nu sunt) aplicabil(e) sau dacă rezultatele obținute din aceste studii nu sunt adecvate pentru clasificare și pentru evaluarea riscurilor Studiile in vivo pentru lezarea gravă a ochilor sau iritația oculară care au fost efectuate sau inițiate înainte de 15 aprilie 2022 sunt considerate adecvate pentru satisfacerea acestei cerințe privind informațiile

8.3. Sensibilizare cutanată Pe baza acestor informații se poate concluziona dacă substanța este un sensibilizant pentru piele și dacă se poate presupune că are potențialul de a produce o sensibilizare semnificativă la oameni (categoria 1A). Informațiile trebuie să fie suficiente pentru efectuarea unei evaluări a riscurilor, dacă este cazul Evaluarea cuprinde următoarele niveluri: (a) evaluare a datelor disponibile referitoare la oameni, la animale, precum și a datelor care nu implică testarea pe animale; (b) sensibilizare cutanată, testare in vitro. Informațiile din metoda (metodele) de testare in vitro sau in chemico menționate la punctul 5 din partea introductivă a prezentei anexe și care se referă la fiecare dintre următoarele evenimente-cheie ale sensibilizării cutanate: (i) interacțiunea moleculară cu proteinele pielii; (ii) reacția inflamatorie în keratinocite; (iii) activarea celulelor dendritice; (c) sensibilizare cutanată, testare in vivo. Testul local pe ganglioni limfatici murini (LLNA) reprezintă prima alegere pentru metoda de testare in vivo. Un alt test pentru sensibilizarea cutanată poate fi utilizat numai în cazuri excepționale. Eventuala utilizare a unui alt test de sensibilizare cutanată trebuie justificată Nu este necesar să se efectueze studiul (studiile) menționat(e) în coloana 1 în cazul în care: — informațiile disponibile indică faptul că substanța îndeplinește criteriile de clasificare pentru sensibilizarea cutanată sau corodarea pielii; — substanța este un acid puternic (pH ≤ 2,0) sau o bază puternică (pH ≥ 11,5) sau în cazul în care — substanța se aprinde spontan în contact cu aerul sau în contact cu apa sau în condiții de umiditate, la temperatura camerei. Nu este necesar să se efectueze teste in vitro în cazul în care: — este disponibil un studiu in vivo menționat la litera (c) din coloana 1 a prezentului rând sau în cazul în care — metodele disponibile de testare in vitro sau in chemico nu sunt aplicabile în cazul substanței sau rezultatele obținute din aceste studii nu sunt adecvate pentru clasificare și evaluarea riscurilor. Dacă informațiile din metoda (metodele) de testare care se referă la unul sau două evenimente-cheie descrise la litera (b) din coloana 1 a prezentului rând permit clasificarea substanței și evaluarea riscurilor, nu este necesar să se efectueze studiile care se referă la alt(e) eveniment(e)-cheie. Se efectuează un studiu in vivo privind sensibilizarea cutanată numai dacă metodele de testare in vitro sau in chemico menționate la litera (b) din coloana 1 a prezentului rând nu sunt aplicabile sau dacă rezultatele obținute din aceste studii nu sunt adecvate pentru clasificare și evaluarea riscurilor. Studiile in vivo pentru sensibilizarea cutanată care au fost efectuate sau inițiate înainte de 15 aprilie 2022 sunt considerate adecvate pentru satisfacerea acestei cerințe privind informațiile.

8.4. Sensibilizare respiratorie SDS

8.5. Mutagenitate

Evaluarea acestui efect cuprinde următoarele etape consecutive: — evaluarea datelor in vivo disponibile privind genotoxicitatea; — sunt necesare un test in vitro privind mutațiile genetice pe bacterii, un test citogenetic in vitro pe celule de mamifere și un test in vitro privind mutațiile genetice pe celule de mamifere; — se au în vedere studii in vivo corespunzătoare privind genotoxicitatea, în cazul în care se obține un rezultat pozitiv în urma unuia dintre studiile de genotoxicitate in vitro.

8.5.1. Studiu in vitro privind mutațiile genetice pe bacterii

8.5.2. Studiu citogenetic in vitro pe celule de mamifere

8.5.3. Studiu in vitro privind mutațiile genetice pe celule de mamifere

8.6. Studiu de genotoxicitate in vivo Evaluarea cuprinde următoarele niveluri: (a) În cazul în care se obține un rezultat pozitiv în urma oricăruia dintre studiile in vitro de genotoxicitate menționate la punctul 8.5 și nu există încă rezultate fiabile disponibile în urma unui studiu in vivo de genotoxicitate pe celule somatice, trebuie efectuat un studiu in vivo adecvat de genotoxicitate pe celule somatice. (b) Ar putea fi necesar un al doilea studiu in vivo de genotoxicitate pe celule somatice, în funcție de rezultatele in vitro și in vivo, de tipul de efecte, de calitatea și de relevanța tuturor datelor disponibile. (c) În cazul în care există un rezultat pozitiv disponibil în urma unui studiu in vivo de genotoxicitate pe celule somatice, trebuie să se ia în considerare potențialul mutagen pe celule germinale, pe baza tuturor datelor disponibile, inclusiv pe baza datelor toxicocinetice, pentru a demonstra că substanța are capacitatea de a ajunge la celulele germinale. În cazul în care nu se poate ajunge la concluzii clare privind mutagenitatea celulelor germinale, se au în vedere cercetări suplimentare. SDS Nu este necesar să se efectueze studiul (studiile) menționat(e) în coloana 1 în cazul în care: — rezultatele sunt negative pentru cele trei teste in vitro menționate la punctul 8.5 și nu a fost identificată nicio altă problemă (de exemplu, formarea de metaboliți potențial periculoși în mamifere) sau în cazul în care — substanța îndeplinește criteriile pentru a fi clasificată ca substanță mutagenă de categoria 1A sau 1B pentru celulele germinale. Nu este necesar să se efectueze testul de genotoxicitate pe celulele germinale dacă substanța îndeplinește criteriile pentru a fi clasificată ca substanță cancerigenă de categoria 1A sau 1B și ca substanță mutagenă de categoria 2 pentru celulele germinale

8.7. Toxicitate acută Pe lângă calea orală de administrare (8.7.1), pentru alte substanțe decât gazele, informațiile menționate la punctele 8.7.2-8.7.3 se furnizează pentru cel puțin încă o cale de administrare — Alegerea celei de a doua căi va depinde de natura substanței și de calea probabilă de expunere a omului — Gazul și lichidele volatile trebuie să fie administrate prin inhalare — În cazul în care singura cale de expunere este cea orală, este necesar să se furnizeze informații referitoare numai la calea respectivă. În cazul în care calea cutanată sau cea prin inhalare este singura disponibilă, se poate avea în vedere un test oral. Înainte de efectuarea unui nou studiu de toxicitate cutanată acută, ar trebui efectuat un studiu in vitro privind penetrarea cutanată (OCDE 428) pentru a evalua magnitudinea și rata biodisponibilității cutanate probabile — Pot exista situații excepționale în care toate căile de administrare sunt considerate necesare În general, nu este necesar să se efectueze studiul (studiile) în cazul în care: — substanța este clasificată ca fiind corozivă pentru piele.

8.7.1. Pe cale orală Metoda clasei de toxicitate acută este metoda preferată pentru determinarea acestui efect Nu este necesar să se efectueze studiul în cazul în care: — substanța este un gaz sau o substanță foarte volatilă.

8.7.2. Prin inhalare Testarea prin inhalare este adecvată în cazul în care este probabilă expunerea oamenilor prin inhalare, având în vedere: — presiunea de vapori a substanței (o substanță volatilă are presiunea de vapori > 1 × 10–2 Pa la 20 °C); și/sau — substanța activă este o pulbere care conține o proporție semnificativă (de exemplu, 1 % din greutate) de particule cu dimensiunea particulei MMAD < 50 de micrometri; sau — substanța activă este inclusă în produse care sunt pulberi sau sunt aplicate în așa fel încât determină expunerea la aerosoli, particule sau picături de mărime inhalabilă (MMAD < 50 micrometri); — metoda clasei de toxicitate acută este metoda preferată pentru determinarea acestui efect.

8.7.3. Pe cale cutanată Testarea pe cale cutanată este necesară numai în cazul în care: — inhalarea substanței nu este probabilă; sau — există probabilitatea unui contact cu pielea în timpul producției și/sau al utilizării; și fie — proprietățile fizico-chimice și toxicologice sugerează o potențială viteză semnificativă de absorbție prin piele; fie — rezultatele unui studiu in vitro privind penetrarea cutanată (OCDE 428) demonstrează un nivel ridicat al absorbției și al biodisponibilității cutanate.

8.8. Studii privind toxicocinetica și metabolismul la mamifere

Studiile privind toxicocinetica și metabolismul ar trebui să furnizeze date de bază despre viteza și nivelul de absorbție, distribuția în țesuturi și calea metabolică relevantă, inclusiv nivelul metabolismului, căile și viteza de excreție și metaboliții relevanți

8.8.1. Studii suplimentare privind toxicocinetica și metabolismul la mamifere Ar putea fi necesare studii suplimentare, în funcție de rezultatul studiului privind toxicocinetica și metabolismul la șobolani. Astfel de studii suplimentare sunt solicitate în cazul în care: — există dovezi ale faptului că metabolismul la șobolani nu este relevant pentru expunerea omului; — nu este fezabilă extrapolarea între căi, de la expunerea pe cale orală la cea pe cale cutanată sau prin inhalare. Acolo unde se consideră adecvată obținerea de informații privind absorbția cutanată, evaluarea acestui efect se efectuează folosind abordarea secvențială pentru evaluarea absorbției cutanate SDS

8.9. Toxicitatea la doză repetată În general, este necesară o singură cale de administrare, calea orală fiind cea preferată. Cu toate acestea, în unele cazuri ar putea fi necesar să se evalueze cel puțin două căi de expunere În vederea evaluării siguranței consumatorilor față de substanțele active care ar putea apărea în produsele alimentare sau în hrana pentru animale, este necesar ca studiile de toxicitate să fie efectuate pe cale orală Testarea pe cale cutanată este luată în considerare în cazul în care: — există probabilitatea unui contact cu pielea în timpul producției și/sau al utilizării; și — inhalarea substanței nu este probabilă; și — este îndeplinită una dintre următoarele condiții: — (i) se constată toxicitate în urma unui test de toxicitate acută cutanată la doze mai mici decât în urma testului de toxicitate orală; sau (ii) informațiile sau datele din cadrul testului indică faptul că absorbția cutanată este comparabilă cu sau mai mare decât absorbția orală; sau (iii) toxicitatea cutanată este recunoscută pentru substanțele cu structură înrudită și, de exemplu, este observată la doze mai mici decât în testul de toxicitate orală sau absorbția cutanată este comparabilă cu sau mai mare decât absorbția orală. Testarea prin inhalare este luată în considerare în cazul în care: — expunerea oamenilor prin inhalare este probabilă, având în vedere presiunea de vapori a substanței (substanțele volatile și gazele au presiunea de vapori > 1 × 10–2 Pa la 20 °C); și/sau — există posibilitatea expunerii la aerosoli, particule sau picături de dimensiune inhalabilă (MMAD < 50 micrometri). Nu este necesar să se efectueze studiul de toxicitate la doze repetate (28 sau 90 de zile) în cazul în care: — substanța suferă o descompunere imediată, există date suficiente privind produsele rezultate din descompunere (pentru efectele sistemice și pentru cele locale) și nu se prevede niciun efect sinergic; sau — se poate exclude o expunere semnificativă a oamenilor, în conformitate cu anexa IV secțiunea 3. Pentru reducerea numărului testelor efectuate pe vertebrate și, în special, a necesității realizării de studii separate având ca obiect efecte individuale, la conceperea studiilor de toxicitate la doză repetată se ia în considerare posibilitatea verificării mai multor efecte în cadrul unui singur studiu

8.9.1. Studiul toxicității la doză repetată, pe termen scurt (28 de zile), specia preferată fiind șobolanul Nu este necesar să fie efectuat studiul toxicității pe termen scurt (28 de zile) în cazul în care: (i) este disponibil un studiu concludent de toxicitate subcronică (90 de zile), cu condiția să se fi utilizat specia, doza, solventul și calea de administrare cele mai adecvate; (ii) frecvența și durata expunerii omului indică faptul că este adecvat un studiu pe termen lung și este îndeplinită una dintre următoarele condiții: — alte date disponibile indică faptul că substanța poate avea o proprietate periculoasă care nu poate fi depistată printr-un studiu de toxicitate pe termen scurt; sau — studiile toxicocinetice concepute în mod corespunzător relevă o acumulare a substanței sau a metaboliților acesteia în anumite țesuturi sau organe care ar putea rămâne nedepistată în urma unui studiu de toxicitate pe termen scurt, dar care ar putea conduce la efecte adverse după o expunere prelungită.

8.9.2. Studiul toxicității subcronice la doză repetată (90 de zile), specia preferată fiind șobolanul Nu este necesar să se efectueze studiul de toxicitate subcronică (90 de zile) în cazul în care: — este disponibil un studiu concludent de toxicitate pe termen scurt (28 de zile) care demonstrează că există efecte toxice grave, conform criteriilor de clasificare a substanței în categoriile H372 și H373 [în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1272/2008], pentru care concentrația NOAEL-28 de zile observată permite, după aplicarea unui factor corespunzător de incertitudine, extrapolarea la NOAEL-90 de zile pentru aceeași cale de expunere; și — este disponibil un studiu concludent de toxicitate cronică, cu condiția să fi fost utilizate speciile și calea de administrare corespunzătoare; sau — substanța nu este reactivă, solubilă, bioacumulabilă și nici inhalabilă și nu există nicio dovadă a absorbției sau a toxicității în urma „testului-limită” de 28 de zile, în special în cazul în care o astfel de situație implică o expunere limitată a omului.

8.9.3. Toxicitate la doză repetată pe termen lung (≥ 12 luni) Nu este necesar să fie efectuat studiul de toxicitate pe termen lung (≥ 12 luni) în cazul în care: — poate fi exclusă expunerea pe termen lung și nu a fost observat niciun efect la doza-limită în cadrul studiului de 90 de zile; sau — se efectuează un studiu combinat de toxicitate la doză repetată pe termen lung și cancerigenitate (punctul 8.11.1).

8.9.4. Studii suplimentare la doză repetată Studii suplimentare la doză repetată, inclusiv teste pe o a doua specie (nerozătoare), precum și studii de lungă durată sau utilizând o cale diferită de administrare se efectuează pentru următoarele cazuri: — nu este furnizată nicio altă informație cu privire la toxicitate pentru o a doua specie de nerozătoare; sau — nu a fost posibilă identificarea unei concentrații a nivelurilor fără efecte adverse observabile (NOAEL) în urma studiului de 28 de zile sau de 90 de zile, cu excepția cazului în care nu a fost observat niciun efect la doza-limită; sau — substanțe pentru care există alerte structurale privind anumite efecte pentru care șobolanul sau șoarecele este un model inadecvat sau insensibil; sau — nivelul de toxicitate prezintă motive de îngrijorare deosebită (de exemplu, efecte grave/severe); sau — există indicații referitoare la un efect pentru care datele disponibile nu sunt adecvate pentru caracterizarea toxicologică și/sau a riscului. În astfel de cazuri, poate fi mai adecvată efectuarea unor studii toxicologice specifice, destinate cercetării acestor efecte (de exemplu, imunotoxicitate, neurotoxicitate, activitate hormonală); sau — există motive de îngrijorare privind anumite efecte locale pentru care nu poate fi realizată o caracterizare a riscului printr-o extrapolare între căi; sau — există un motiv deosebit de îngrijorare privind expunerea (de exemplu, utilizarea în produsele biocide, ceea ce conduce la niveluri de expunere apropiate de doza relevantă din punct de vedere toxicologic); sau — nu au fost depistate, în urma studiului de 28 sau de 90 de zile, efecte observate la substanțe care prezintă o legătură evidentă, din punctul de vedere al structurii moleculare, cu substanța testată; sau — calea de administrare utilizată în studiul inițial la doză repetată a fost inadecvată în raport cu calea anticipată de expunere a omului și nu se poate realiza extrapolarea de la o cale la altă cale. SDS

8.10. Toxicitate pentru reproducere În vederea evaluării siguranței consumatorilor față de substanțele active care ar putea apărea în produsele alimentare sau în hrana pentru animale, este necesar ca studiile de toxicitate să fie efectuate pe cale orală Nu este necesar să se efectueze aceste studii în cazul în care: — substanța îndeplinește criteriile pentru a fi clasificată ca substanță cancerigenă genotoxică (clasificată atât ca substanță mutagenă de categoria 2, 1A sau 1B pentru celulele germinale, cât și ca substanță cancerigenă de categoria 1A sau 1B) și se pun în aplicare măsuri adecvate pentru gestionarea riscurilor, inclusiv măsuri legate de toxicitatea pentru reproducere; — substanța îndeplinește criteriile pentru a fi clasificată ca substanță mutagenă de categoria 1A sau 1B pentru celulele germinale și se aplică măsuri corespunzătoare de gestionare a riscurilor, inclusiv măsuri legate de toxicitatea pentru reproducere; — substanța are o activitate toxicologică scăzută (niciunul dintre testele disponibile nu a furnizat dovezi de toxicitate, cu condiția ca setul de date să fie suficient de cuprinzător și informativ), datele toxicocinetice pot dovedi că nu se produce nicio absorbție sistemică prin intermediul căilor de expunere relevante (de exemplu, concentrațiile în plasmă sau sânge se află sub limita de detectare atunci când se utilizează o metodă sensibilă, iar substanța și metaboliții acesteia sunt absenți din urină, bilă sau aerul expirat) și modelul de utilizare indică faptul că nu se produce nicio expunere a omului sau a animalelor sau că aceasta este neglijabilă; — substanța îndeplinește criteriile pentru a fi clasificată ca substanță toxică pentru reproducere de categoria 1A sau 1B: poate dăuna fertilității (H360F), iar datele disponibile sunt adecvate pentru a susține o evaluare solidă a riscului; în acest caz, nu mai este necesară testarea funcției sexuale și a fertilității. O justificare completă trebuie furnizată și documentată dacă nu sunt efectuate investigații privind toxicitatea asupra dezvoltării; sau — în cazul în care se cunoaște faptul că substanța provoacă toxicitate asupra dezvoltării, îndeplinind criteriile de clasificare ca substanță toxică pentru reproducere de categoria 1A sau 1B: poate dăuna fătului (H360D), iar datele disponibile sunt adecvate pentru a susține o evaluare solidă a riscului; în acest caz, nu mai este necesară testarea toxicității asupra dezvoltării. Trebuie furnizată și documentată o justificare completă dacă nu se efectuează investigații privind efectele asupra funcției sexuale și a fertilității. În pofida dispozițiilor din prezenta coloană de la prezentul rând, ar putea fi necesar să se efectueze studii privind toxicitatea asupra reproducerii pentru a obține informații privind proprietățile care perturbă sistemul endocrin, astfel cum se stabilește la punctul 8.13.3.1.

8.10.1. Studiu privind toxicitatea asupra dezvoltării prenatale (Orientarea OCDE nr. 414 privind testarea) pe două specii; prima specie preferată este iepurele (nerozătoare), iar a doua specie preferată este șobolanul (rozătoare); calea preferată este calea de administrare orală Studiul privind a doua specie nu trebuie efectuat dacă studiul efectuat pe prima specie sau alte date disponibile indică faptul că substanța cauzează toxicitate asupra dezvoltării, îndeplinind criteriile de clasificare ca substanță toxică pentru reproducere de categoria 1A sau 1B: poate dăuna fătului (H360D), iar datele disponibile sunt adecvate pentru a susține o evaluare solidă a riscului

8.10.2. Studiu extins de toxicitate asupra reproducerii pe durata unei generații (Orientarea OCDE nr. 443 privind testarea), cu cohortele 1A și 1B și extensia cohortei 1B pentru a include generația F2, cu scopul de a obține 20 de grupuri de pui pentru fiecare grup de doză; puii din generația F2 trebuie monitorizați până la înțărcare și examinați în mod similar cu puii din generația F1. Șobolanul este specia preferată, iar calea preferată este calea de administrare orală Nivelul de doză cel mai ridicat trebuie să se bazeze pe toxicitate și să fie selectat cu scopul de a induce toxicitate pentru reproducere și/sau o altă toxicitate sistemică Un studiu de toxicitate asupra reproducerii pe durata a două generații efectuat în conformitate cu Orientarea OCDE nr. 416 privind testarea (adoptată în 2001 sau mai târziu) sau informații echivalente sunt considerate adecvate pentru satisfacerea acestei cerințe privind informațiile dacă studiul este disponibil și a fost inițiat înainte de 15 aprilie 2022

8.10.3. Neurotoxicitate asupra dezvoltării Studiu privind neurotoxicitatea asupra dezvoltării, în conformitate cu Orientarea OCDE nr. 426 privind testarea sau orice studiu (set de studii) relevant(e) care furnizează informații echivalente sau cohortele 2A și 2B ale unui studiu extins de toxicitate asupra reproducerii pe durata unei generații (Orientarea OCDE nr. 443 privind testarea), cu cercetări suplimentare pentru funcțiile cognitive Studiul nu trebuie efectuat dacă datele disponibile: — indică faptul că substanța cauzează toxicitate asupra dezvoltării și îndeplinește criteriile pentru a fi clasificată ca substanță toxică pentru reproducere de categoria 1A sau 1B: poate dăuna fătului (H360D); și — sunt adecvate pentru a susține o evaluare solidă a riscului.

8.10.4. Studii complementare O decizie privind necesitatea de a efectua studii suplimentare, inclusiv studiile care informează asupra mecanismelor, trebuie să se bazeze pe rezultatele studiilor menționate la punctele 8.10.1, 8.10.2 și 8.10.3 și pe toate celelalte date disponibile relevante SDS

8.11. Cancerigenitate A se vedea punctul 8.11.1 pentru noile cerințe privind studiile Nu este necesar să se efectueze un studiu de cancerigenitate în cazul în care: — substanța este clasificată ca mutagenă categoria 1A sau 1B. Prezumția implicită ar fi aceea că este probabil un mecanism genotoxic pentru cancerigenitate. În aceste cazuri, în mod normal, nu este necesar un test de cancerigenitate.

8.11.1. Studiu combinat de cancerigenitate și toxicitate la doză repetată pe termen lung Șobolan, calea preferată este calea de administrare orală. Se prezintă justificări în cazul în care se propune o cale alternativă În vederea evaluării siguranței consumatorilor față de substanțe active care ar putea apărea în produsele alimentare sau în hrana pentru animale, este necesar ca studiile de toxicitate să fie efectuate pe cale orală

8.11.2. Test de cancerigenitate la o a doua specie (a) Un al doilea studiu de cancerigenitate trebuie efectuat pe șoarece, ca specie aleasă pentru testare. (b) În vederea evaluării siguranței consumatorilor față de substanțele active care ar putea apărea în produsele alimentare sau în hrana pentru animale, este necesar ca studiile de toxicitate să fie efectuate pe cale orală. Nu este necesară efectuarea celui de al doilea studiu de cancerigenitate dacă solicitantul poate justifica, pe baza unor argumente științifice, că acesta nu este necesar

8.12. Date relevante privind sănătatea, observații și tratamente

În cazul în care nu sunt disponibile date, se prezintă justificări

8.12.1. Informații privind semnele de intoxicație, testele clinice, măsurile de prim ajutor, antidoturi, tratament medical și pronosticul în caz de intoxicație

8.12.2. Studii epidemiologice

8.12.3. Date privind supravegherea medicală, dosare medicale și rapoarte de caz

8.13. Studii suplimentare Date suplimentare care pot fi necesare în funcție de caracteristicile și de utilizarea prevăzută a substanței active Alte date disponibile: În paralel trebuie prezentate datele disponibile prin metodele și modelele în curs de dezvoltare, inclusiv prin evaluarea riscului de toxicitate pe baza căilor de expunere, prin studii in vitro și „omice” (genomice, proteomice, metabolomice etc.), prin biologia sistemelor, toxicologia computațională, bioinformatică și screeningul cu randament mare SDS

8.13.1. Fototoxicitate SDS

8.13.2. Neurotoxicitate În cazul în care substanța activă este un compus organofosforic sau există o indicație, se cunoaște mecanismul de acțiune sau, în urma studiilor acute sau la doză repetată, se știe că substanța activă poate avea proprietăți neurotoxice vor fi necesare informații suplimentare sau studii specifice (precum Orientarea OCDE nr. 424 privind testarea sau Orientarea OCDE nr. 418 sau 419 privind testarea sau studii echivalente) Dacă se detectează activitate de inhibare a colinesterazei, trebuie avut în vedere un test de răspuns la agenții de reactivare În vederea evaluării siguranței consumatorilor față de substanțele active care ar putea apărea în produsele alimentare sau în hrana pentru animale, este necesar ca studiile de toxicitate să fie efectuate pe cale orală SDS

8.13.3. Dereglare endocrină Evaluarea dereglării endocrine cuprinde următoarele niveluri: (a) O evaluare a informațiilor disponibile din următoarele studii și a oricăror altor informații relevante, inclusiv metode in vitro și in silico: (i) 8.9.1 Un studiu privind toxicitatea de 28 de zile prin administrare orală pe rozătoare (Orientarea OCDE nr. 407 privind testarea) (ii) 8.9.2 Un studiu privind toxicitatea de 90 de zile prin administrare orală pe rozătoare (Orientarea OCDE nr. 408 privind testarea) (iii) 8.9.4 Un studiu privind toxicitatea cu doze repetate administrate oral pe nerozătoare (Orientarea OCDE nr. 409 privind testarea) (iv) 8.10.1 Un studiu privind toxicitatea asupra dezvoltării prenatale (Orientarea OCDE nr. 414 privind testarea) (v) 8.10.2 Un studiu extins de toxicitate asupra reproducerii pe durata unei generații (Orientarea OCDE nr. 443 privind testarea) sau un studiu de toxicitate asupra reproducerii pe durata a două generații (Orientarea OCDE nr. 416 privind testarea) (vi) 8.10.3 Un studiu privind neurotoxicitatea asupra dezvoltării (Orientarea OCDE nr. 426 privind testarea) (vii) 8.11.1 Un studiu combinat de cancerigenitate și toxicitate la doză repetată pe termen lung (Orientarea OCDE nr. 451-3 privind testarea) (viii) O analiză sistematică a literaturii existente, inclusiv a studiilor pe mamifere și pe alte organisme decât mamiferele. (b) Dacă există informații care sugerează că substanța activă ar putea avea proprietăți care perturbă sistemul endocrin sau dacă există informații incomplete privind parametrii esențiali relevanți pentru formularea unor concluzii privind dereglarea endocrină, atunci sunt necesare informații suplimentare sau studii specifice pentru a elucida: 1. modul sau mecanismul de acțiune; și/sau 2. efectele adverse asupra oamenilor sau animalelor care ar putea fi relevante. În vederea evaluării siguranței consumatorilor față de substanțele active care ar putea apărea în produsele alimentare sau în hrana pentru animale, este necesar să se aibă în vedere calea de administrare orală și efectuarea studiilor pe animale pe cale orală Atunci când sunt disponibile dovezi suficiente pentru a formula concluzii privind prezența sau absența unui anumit mod de acțiune care perturbă sistemul endocrin: — se omit alte teste în acest scop pe animale vertebrate pentru acest mod de acțiune; — se pot omite alte teste care nu implică animale vertebrate pentru acest mod de acțiune. În toate cazurile, este necesar să se prezinte o documentație corespunzătoare și fiabilă

8.13.3.1. Studiile suplimentare specifice pentru cercetarea potențialelor proprietăți care perturbă sistemul endocrin pot include următoarele, fără a se limita la acestea: (a) studiile de toxicitate pe mamifere, menționate la punctul 8.13.3 litera (a); (b) testele in vitro: (i) testul de transactivare a receptorului de estrogen (Orientarea OCDE nr. 455 privind testarea); (ii) testul de transactivare a receptorului de androgen (Orientarea OCDE nr. 458 privind testarea); (iii) testul de steroidogeneză H295R (Orientarea OCDE nr. 456 privind testarea); (iv) testul de aromatază (recombinant uman) OPPTS 890.1200; (c) biotestul uterotrofic pe rozătoare (Orientarea OCDE nr. 440 privind testarea) și biotestul Hershberger pe șobolani (Orientarea OCDE nr. 441 privind testarea); (d) dezvoltarea la pubertate și funcția tiroidei la șobolanii masculi intacți juvenili sau aflați la peripubertate (OPPTS 890.1500). Decizia de efectuare a unor studii pe mamifere este luată pe baza tuturor datelor disponibile, inclusiv o analiză sistematică a literaturii existente (inclusiv informații privind efectele care perturbă sistemul endocrin la organismele nevizate) și a disponibilității unor metode adecvate in silico sau in vitro SDS

8.13.4. Imunotoxicitatea și imunotoxicitatea asupra dezvoltării În cazul în care există dovezi, în urma studiilor privind toxicitatea la doză repetată sau asupra reproducerii, că substanța activă poate avea proprietăți imunotoxice, sunt necesare informații suplimentare sau studii specifice pentru a se elucida: 1. modul sau mecanismul de acțiune; și/sau 2. efectele adverse asupra oamenilor sau animalelor care ar putea fi relevante. În vederea evaluării siguranței consumatorilor față de substanțele active care ar putea apărea în produsele alimentare sau în hrana pentru animale, este necesar să se aibă în vedere calea de administrare orală și efectuarea studiilor pe animale pe cale orală SDS

8.13.5. Studii mecaniciste suplimentare Decizia privind necesitatea de a efectua studii suplimentare trebuie să se bazeze pe toate datele relevante SDS

8.14. Studii privind expunerea omului la substanța activă SDS

8.15. Efecte toxice asupra șeptelului și a animalelor de companie SDS

8.16. Studii pe produse alimentare și hrană pentru animale, inclusiv pe animalele de la care se obțin produse alimentare și pe produsele lor (lapte, ouă și miere) Informații suplimentare privind expunerea omului la substanța activă conținută în produsele biocide SDS

8.16.1. Nivelurile acceptabile propuse pentru reziduuri, și anume limitele maxime de reziduuri (LMR) și justificarea caracterizării lor drept acceptabile SDS

8.16.2. Comportamentul reziduurilor substanței active asupra produselor alimentare sau a hranei pentru animale tratate sau contaminate, inclusiv cinetica dispariției lor Ar trebui furnizate definiții ale reziduurilor, dacă sunt relevante. De asemenea, este important să se compare reziduurile găsite în urma studiilor de toxicitate cu reziduurile formate în animalele de la care se obțin produse alimentare, în produsele acestora, precum și în produsele alimentare și în hrana pentru animale SDS

8.16.3. Bilanț global de materii al substanței active Date suficiente despre reziduuri obținute în urma testelor supravegheate pe animalele de la care se obțin produse alimentare, pe produsele acestora, precum și pe produsele alimentare și pe hrana pentru animale, pentru a demonstra faptul că reziduurile care vor rezulta probabil în urma utilizării propuse nu vor afecta sănătatea umană sau animală SDS

8.16.4. Estimarea expunerii potențiale sau reale a omului la substanța activă sau la reziduuri prin intermediul alimentației sau prin alte moduri SDS

8.16.5. În cazul în care în sau pe hrana pentru animale se găsesc reziduuri ale substanței active pentru o perioadă de timp semnificativă sau se găsesc în alimente de origine animală după tratare sau în preajma animalelor de la care se obțin produse alimentare (de exemplu, tratarea directă a animalelor sau tratarea indirectă a adăposturilor pentru animale sau a împrejurimilor acestora), se solicită studii privind alimentația și metabolismul animalelor, pentru a permite evaluarea reziduurilor din produsele alimentare de origine animală SDS

8.16.6. Efectele prelucrării industriale și/sau ale preparării casnice asupra naturii și a cantității de reziduuri ale substanței active SDS

8.16.7. Orice alte informații relevante disponibile S-ar putea solicita, după caz, includerea de informații privind migrarea în produsele alimentare, în special în cazul tratării materialelor care intră în contact cu acestea SDS

8.16.8. Rezumat și evaluare privind datele furnizate conform punctelor 8.16.1-8.16.8 Este important să se stabilească dacă metaboliții aflați în produsele alimentare (de origine animală sau vegetală) sunt aceiași ca metaboliții testați în cadrul studiilor de toxicitate. În caz contrar, valorile pentru evaluarea riscului (de exemplu, DZA) nu sunt valabile pentru reziduurile găsite SDS

8.17. Dacă substanța activă trebuie utilizată în produse destinate combaterii unor plante, inclusiv alge, se impun teste cu scopul de a evalua efectele toxice ale metaboliților din plantele tratate, dacă aceștia există și sunt diferiți de cei identificați la animale SDS

9. STUDII ECOTOXICOLOGICE

9.1. Toxicitatea pentru organismele acvatice

9.1.1. Test de toxicitate pe termen scurt pe pești Atunci când se solicită date privind toxicitatea pe termen scurt la pești, trebuie aplicată abordarea bazată pe „prag” (strategia pe niveluri) Se are în vedere un studiu de toxicitate pe termen lung pe pești, în conformitate cu punctul 9.1.6.1, dacă substanța este puțin solubilă în apă, adică sub 1 mg/L Nu este necesar să se efectueze studiul în cazul în care: — este disponibil un studiu valabil de toxicitate acvatică pe termen lung pe pești; — pentru această cerință privind datele, sunt disponibile dovezi suficiente, inclusiv utilizarea altor date precum testul de toxicitate acută pe embrioni de pește (FET, Orientarea OCDE nr. 236 privind testarea) și/sau rezultatele obținute din metode care nu recurg la animale.

9.1.2. Test de toxicitate pe termen scurt pe nevertebrate acvatice

9.1.2.1. Daphnia magna

9.1.2.2. Alte specii SDS

9.1.3. Studiu de inhibare a creșterii la alge

9.1.3.1. Efecte asupra vitezei de creștere a algelor verzi

9.1.3.2. Efecte asupra vitezei de creștere a cianobacteriilor sau a diatomeelor

9.1.4. Bioconcentrare Este posibil ca determinarea experimentală să nu fie necesară în cazul în care: — poate fi demonstrat, pe baza proprietăților fizico-chimice (de exemplu, un log Kow < 3) sau a altor dovezi, faptul că substanța are un potențial scăzut de bioconcentrare.

9.1.4.1. Metode de estimare

9.1.4.2. Determinare experimentală

9.1.5. Inhibarea activității microbiene Studiul poate fi înlocuit cu testul de inhibare a nitrificării, în cazul în care datele disponibile arată că există probabilitatea ca substanța să fie un inhibitor al dezvoltării sau al funcției microbiene, în special al bacteriilor nitrifiante

9.1.6. Studii suplimentare de toxicitate pe organismele acvatice În cazul în care rezultatele studiilor ecotoxicologice, precum și ale studiilor privind evoluția și comportamentul substanței active și/sau utilizarea (utilizările) prevăzută (prevăzute) a (ale) acesteia indică un risc pentru mediul acvatic sau în cazul în care se preconizează expunerea pe termen lung, se efectuează unul sau mai multe dintre testele descrise în prezenta secțiune SDS

9.1.6.1. Test de toxicitate pe termen lung pe pești Informațiile sunt furnizate din testele de toxicitate pe termen lung pe pești, în care sunt expuse primele stadii de viață (ouă, larve sau pești tineri) SDS

9.1.6.2. Test de toxicitate pe termen lung pe nevertebrate (a) Studiu privind creșterea și reproducerea speciei Daphnia (b) Reproducerea și creșterea altor specii (de exemplu, Mysid) (c) Dezvoltarea și apariția altor specii (de exemplu, Chironomus) SDS

9.1.7. Bioacumulare într-o specie acvatică adecvată SDS

9.1.8. Efecte asupra altor organisme specifice nevizate (floră și faună) care ar putea fi expuse riscului SDS

9.1.9. Studii privind organismele vii din sedimente SDS

9.1.10. Efecte asupra macrofitelor acvatice SDS

9.2. Toxicitate terestră, teste inițiale SDS

9.2.1. Efecte asupra microorganismelor din sol

9.2.2. Efecte asupra râmelor sau a altor nevertebrate nevizate care trăiesc în sol

9.2.3. Toxicitate acută la plante

9.3. Teste terestre pe termen lung SDS

9.3.1. Studiu privind reproducerea la râme sau la alte nevertebrate nevizate care trăiesc în sol

9.4. Efecte asupra păsărilor SDS Pentru efectul de la punctul 9.4.3 nu este necesar să se efectueze studiul în cazul în care: — studiul de toxicitate al aportului alimentar arată că nivelul de CL50 depășește 2 000 mg/kg.

9.4.1. Toxicitate acută pe cale orală

9.4.2. Toxicitate pe termen scurt – studiu al aportului alimentar de opt zile la cel puțin o specie (alta decât găina, rața și gâsca)

9.4.3. Efecte asupra reproducerii

9.5. Efecte asupra artropodelor SDS

9.5.1. Efecte asupra albinelor

9.5.2. Alte artropode terestre nevizate, de exemplu răpitori

9.6. Bioconcentrare, terestră SDS

9.7. Bioacumulare, terestră SDS

9.8. Efecte asupra altor organisme nevizate nonacvatice SDS

9.9. Efecte asupra mamiferelor SDS Datele provin din evaluarea toxicologică la mamifere. Se comunică efectul toxicologic pertinent cel mai sensibil pe termen lung pentru mamifere (NOAEL), exprimat în mg de substanță compusă testată/kg masă corporală/zi

9.9.1. Toxicitate acută pe cale orală

9.9.2. Toxicitate pe termen scurt

9.9.3. Toxicitate pe termen lung

9.9.4. Efecte asupra reproducerii

9.10. Dereglare endocrină Evaluarea proprietăților care perturbă sistemul endocrin cuprinde următoarele niveluri: (a) o evaluare a setului de date privind mamiferele în conformitate cu punctul 8.13.3, pentru a se evalua dacă substanța are proprietăți care perturbă sistemul endocrin, pe baza datelor referitoare la mamifere; (b) dacă nu se poate concluziona, pe baza datelor privind mamiferele, în conformitate cu punctul 8.13.3 sau 9.1.6.1, că substanța are proprietăți care perturbă sistemul endocrin, atunci studiile stabilite la punctul 9.10.1 sau 9.10.2 sunt luate în considerare ținând seama de orice alte informații relevante disponibile, inclusiv o analiză sistematică a literaturii existente

9.10.1. Dereglarea endocrină la pești Studiile specifice pentru cercetarea potențialelor proprietăți care perturbă sistemul endocrin pot include, însă fără a se limita la acestea, următoarele cerințe privind datele: (a) un studiu extins asupra reproducerii pe durata unei generații pentru specia medaka (MEOGRT, Orientarea OCDE nr. 240 privind testarea); (b) un studiu de toxicitate asupra unui ciclu de viață al peștilor (FLCTT, OPPTS 850.1500), care cuprinde toți parametrii „mediați prin modalități estrogenice, androgenice și steroidogenice” (EAS) prevăzuți a fi măsurați în cadrul studiului MEOGRT. Nu este necesar să se efectueze studiul în cazul în care: — într-un set suficient de date privind mamiferele, în conformitate cu punctul 8.13.3 sau în orice alte informații relevante (de exemplu, din literatură), nu există niciun indiciu că ar exista o activitate endocrină sau efecte de natură endocrină și în cazul în care — sunt disponibile date in vivo valabile, fără să existe informații care să sugereze că substanța activă poate provoca o activitate endocrină sau efecte care ar putea fi legate de activitatea endocrină în testul pe termen scurt de reproducere la pești (FSTRA; Orientarea OCDE nr. 229 privind testarea), în testul de 21 de zile privind peștii (Orientarea OCDE nr. 230 privind testarea) sau în testul privind dezvoltarea sexuală a peștilor (FSDT, Orientarea OCDE nr. 234 privind testarea). Dacă există alte date disponibile care se referă la modalitățile estrogenice, androgenice și steroidogenice (EAS) sau la parametrii examinați în Orientările OCDE nr. 229, 230 sau 234 privind testarea, atunci pot fi folosite aceste date

9.10.2. Dereglarea endocrină la amfibieni Studiile suplimentare specifice pentru cercetarea potențialelor proprietăți care perturbă sistemul endocrin pot include Testul cu privire la creșterea și dezvoltarea larvelor de amfibieni (LAGDA; Orientarea OCDE nr. 241 privind testarea), însă fără a se limita la acesta Nu este necesar să se efectueze studiul în cazul în care: — într-un set suficient de date privind mamiferele, în conformitate cu punctul 8.13.3, sau în orice alte informații relevante (de exemplu, din literatură), nu există niciun indiciu că ar exista o activitate endocrină sau efecte de natură endocrină și în cazul în care — sunt disponibile date in vivo valabile, fără să existe informații care să sugereze că substanța activă poate avea proprietăți care perturbă sistemul endocrin într-un test al metamorfozei la amfibieni (AMA; Orientarea OCDE nr. 231)

9.10.3. Dacă există informații care sugerează că substanța activă ar putea avea proprietăți care perturbă sistemul endocrin sau dacă există informații incomplete privind parametrii esențiali relevanți pentru formularea unor concluzii privind dereglarea endocrină, atunci sunt necesare informații suplimentare sau studii specifice, după caz, pentru a elucida: (a) modul sau mecanismul de acțiune; și/sau (b) efectele adverse asupra oamenilor sau animalelor care ar putea fi relevante. SDS

10. EVOLUȚIE ȘI COMPORTAMENT ÎN MEDIU

10.1. Evoluție și comportament în apă și în sedimente

10.1.1. Degradare, studii inițiale

În cazul în care evaluarea efectuată indică necesitatea unor cercetări suplimentare privind degradarea substanței și produsele de degradare ale acesteia sau în cazul în care substanța activă prezintă o degradare abiotică în general scăzută sau nulă, se solicită testele descrise la punctele 10.1.3 și 10.3.2 și, după caz, la punctul 10.4. Alegerea testului (testelor) corespunzător (corespunzătoare) depinde de rezultatele evaluării inițiale efectuate

10.1.1.1. Abiotică

(a) Hidroliza ca funcție a pH-ului și identificarea produșilor de degradare — Identificarea produșilor de degradare este necesară atunci când, indiferent de momentul prelevării, acești produși sunt prezenți la ≥ 10 %

(b) Fototransformarea în apă, inclusiv identificarea produșilor de transformare

10.1.1.2. Biotică

(a) Biodegradabilitate rapidă

(b) Biodegradabilitate intrinsecă (dacă este cazul)

10.1.2. Adsorbție/desorbție

10.1.3. Viteza și calea de degradare, inclusiv identificarea metaboliților și a produșilor de degradare

10.1.3.1. Tratarea biologică a apelor reziduale

(a) Biodegradarea aerobă SDS

(b) Biodegradarea anaerobă SDS

(c) Testul de simulare STP SDS

10.1.3.2. Biodegradare în apă dulce

(a) Studiu privind degradarea acvatică aerobă SDS

(b) Test de degradare a apei/sedimentelor SDS

10.1.3.3. Biodegradare în apa de mare SDS

10.1.3.4. Biodegradare în cursul depozitării gunoiului de grajd SDS

10.1.4. Adsorbția și desorbția în apă/sisteme de sedimente acvatice și, dacă este relevant, adsorbția și desorbția metaboliților și a produșilor de degradare SDS

10.1.5. Studiu de teren privind acumularea în sedimente SDS

10.1.6. Substanțe anorganice: informații privind evoluția și comportamentul în apă SDS

10.2. Evoluție și comportament în sol SDS

10.2.1. Studiu de laborator privind viteza și calea de degradare, inclusiv identificarea proceselor implicate și a eventualilor metaboliți și produși de degradare într-un anumit tip de sol (cu excepția cazului în care calea este dependentă de pH), în condiții adecvate Studii de laborator privind viteza de degradare în alte trei tipuri de sol SDS

10.2.2. Studii de teren, două tipuri de sol SDS

10.2.3. Studii privind acumularea în sol SDS

10.2.4. Adsorbție și desorbție în cel puțin trei tipuri de sol și, dacă este relevant, adsorbția și desorbția metaboliților și a produșilor de degradare SDS

10.2.5. Studii suplimentare privind sorbția

10.2.6. Mobilitatea în cel puțin trei tipuri de sol și, dacă este relevant, mobilitatea metaboliților și a produșilor de degradare SDS

10.2.6.1. Studii de percolare pe coloană

10.2.6.2. Studii lizimetrice

10.2.6.3. Studii de percolare pe teren

10.2.7. Importanța și natura reziduurilor legate Se recomandă ca identificarea și caracteristicile reziduurilor legate să fie combinate cu un studiu de simulare în sol SDS

10.2.8. Alte studii privind degradarea în sol SDS

10.2.9. Substanțe anorganice: informații privind evoluția și comportamentul în sol

10.3. Evoluție și comportament în aer

10.3.1. Fototransformare în aer (metoda de estimare) Identificarea produșilor de degradare

10.3.2. Evoluție și comportament în aer, studii suplimentare SDS

10.4. Studii suplimentare privind evoluția și comportamentul în mediu SDS

10.5. Definiție a reziduurilor SDS

10.5.1. Definiție a reziduurilor în vederea evaluării riscului

10.5.2. Definiție a reziduurilor în vederea monitorizării

10.6. Date de monitorizare SDS

10.6.1. Identificarea tuturor produșilor de degradare (> 10 %) trebuie inclusă în studiile privind degradarea în sol, apă și sedimente

11. MĂSURI NECESARE PENTRU PROTECȚIA OAMENILOR, A ANIMALELOR ȘI A MEDIULUI

11.1. Metode și măsuri de precauție recomandate în materie de manevrare, utilizare, depozitare, transport sau în caz de incendiu

11.2. În caz de incendiu, natura produselor de reacție, a gazelor de combustie etc.

11.3. Măsuri de urgență în caz de accident

11.4. Posibilitatea de distrugere sau decontaminare în urma răspândirii în: (a) aer; (b) apă, inclusiv apa potabilă; (c) sol.

11.5. Proceduri de gestionare a deșeurilor substanței active destinate industriei sau utilizatorilor profesioniști

11.6. Posibilitate de refolosire sau de reciclare

11.7. Posibilitate de neutralizare a efectelor

11.8. Condiții de deversare controlată, inclusiv caracteristicile de filtrare în timpul eliminării

11.9. Condiții de incinerare controlată

11.10. Identificarea oricăror substanțe care fac obiectul listei I sau II din anexa la Directiva 80/68/CEE a Consiliului din 17 decembrie 1979 privind protecția apelor subterane împotriva poluării cauzate de anumite substanțe periculoase (3), din anexele I și II la Directiva 2006/118/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie 2006 privind protecția apelor subterane împotriva poluării și a deteriorării (4), din anexa I la Directiva 2008/105/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 2008 privind standardele de calitate a mediului în domeniul apei (5), din anexa I partea B din Directiva 98/83/CE sau din anexele VIII și X la Directiva 2000/60/CE

12. CLASIFICARE, ETICHETARE ȘI AMBALARE

12.1. Menționarea oricărei clasificări și etichetări existente

12.2. Clasificare a pericolelor pe care le prezintă substanța, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1272/2008

În plus, la fiecare rubrică ar trebui specificate motivele pentru care nu se acordă nicio clasificare pentru un anumit efect

12.2.1. Clasificare a pericolelor

12.2.2. Pictogramă de pericol

12.2.3. Cuvânt de avertizare

12.2.4. Fraze de pericol

12.2.5. Fraze de precauție, inclusiv pentru prevenire, reacție, depozitare și eliminare

12.3. Limite de concentrație specifice, după caz, care rezultă din aplicarea Regulamentului (CE) nr. 1272/2008