1968L0193 — RO — 14.07.2005 — 017.001

Acest document reprezintă un instrument de documentare, iar instituţiile nu îşi asumă responsabilitatea pentru conţinutul său.

►B DIRECTIVA CONSILIULUI din 9 aprilie 1968 privind comercializarea materialului pentru înmulțirea vegetativă a viței de vie (68/193/CEE) (JO L 093, 17.4.1968, p.15)

Astfel cum a fost modificat prin:





Astfel cum a fost modificat prin:







(*) Acest act nu a fost publicat niciodată în limba română.









▼B

DIRECTIVA CONSILIULUI

din 9 aprilie 1968

privind comercializarea materialului pentru înmulțirea vegetativă a viței de vie

(68/193/CEE)







CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolul 43, având în vedere propunerea Comisiei, având în vedere avizul Parlamentului European ( 1 ), după consultarea Comitetului Economic și Social, întrucât producția de struguri de vin și de masă ocupă un loc important în agricultura Comunității Economice Europene; întrucât obținerea de rezultate satisfăcătoare în cultivarea viței de vie depinde în mare măsură de folosirea unor materiale adecvate de înmulțire vegetativă; întrucât, în acest scop, unele state membre au restrâns de la un timp comercializarea de material de înmulțire vegetativă la butuci de înaltă calitate și plante tinere; întrucât acele state au putut profita de selecția sistematică a plantelor efectuată timp de câteva decenii, ceea ce a avut drept rezultat dezvoltarea unor soiuri stabile și unitare de viță de vie care, datorită caracteristicilor, promit să fie de mare valoare pentru scopul avut în vedere; întrucât se va obține o mai mare productivitate în cultivarea viței de vie în Comunitate dacă statele membre vor aplica în mod unitar reglementări foarte stricte în ceea ce privește alegerea soiurilor permise pentru comercializare; întrucât, totuși, restrângerea comercializării la anumite soiuri este justificată numai în cazul în care cultivatorul de viță de vie poate fi sigur că obține cu adevărat material de înmulțire din soiurile respective; întrucât unele state membre aplică în acest scop scheme de certificare menite să asigure, prin control oficial, identitatea și puritatea soiurilor, precum și starea de sănătate, în special în ceea ce privește bolile virotice; întrucât aceste scheme pot constitui una din bazele pentru o schemă comunitară unitară de certificare; întrucât o asemenea schemă trebuie să se aplice la comercializarea, atât în alte state membre, cât și pe piața internă, a materialului de înmulțire produs în cadrul Comunității; întrucât, ca regulă generală, materialul de înmulțire destinat producției de struguri sau producției de material de înmulțire trebuie admis pentru comercializare numai dacă a fost analizat și certificat în mod oficial, conform reglementărilor de certificare, ca material de bază sau material certificat; întrucât alegerea termenului tehnic de „material de bază” și „material certificat” se bazează pe o terminologie internațională deja existentă și pe schemele comunitare pentru alte genuri și specii de plante; întrucât ar fi de dorit să se restrângă comercializarea la material de înmulțire a viței de vie obținut prin selecție clonală; întrucât, cu toate acestea, în prezent este imposibil să se atingă acest obiectiv, deoarece cerințele comunitare nu pot fi îndeplinite în totalitate de un astfel de material; întrucât, prin urmare, trebuie să se permită provizoriu comercializarea de material standard verificat care trebuie să aibă, de asemenea, identitate și puritate a soiului, dar care nu prezintă aceeași siguranță ca materialul de înmulțire obținut prin selecție clonală; întrucât această categorie trebuie totuși eliminată treptat; întrucât, dacă într-un stat membru nu se înmulțește vița de vie sau dacă materialul de înmulțire nu este comercializat, pare justificată exceptarea acelui stat de la obligația de a lua măsuri pentru certificarea sau controlul materialului standard, fără a afecta totuși obligația statului respectiv de a restrânge comercializarea la material certificat și material standard; întrucât, avându-se în vedere importanța economică redusă pe care o are, materialul de înmulțire care nu este comercializat nu trebuie să se supună reglementărilor comunitare; întrucât statele membre trebuie să-și păstreze dreptul de a supune acest material unor dispoziții speciale; întrucât reglementările comunitare nu trebuie să se aplice la materialul de înmulțire destinat exportului în țări terțe; întrucât, cel mai târziu la 31 decembrie 1969, Consiliul trebuie să adopte reglementări comunitare pentru materialul de înmulțire produs în țări terțe și comercializat în Comunitate; întrucât, pentru a îmbunătăți atât valoarea genetică a materialului de înmulțire comunitar, cât și valoarea sa externă, trebuie precizate anumite condiții privitoare la puritatea tehnică, la calitate și la sortare; întrucât, pentru a asigura identitatea materialului de înmulțire, trebuie stabilite reglementări comunitare în ceea ce privește separarea loturilor, ambalarea, sigilarea și marcarea; întrucât, în acest scop, etichetele trebuie să conțină detaliile necesare atât pentru controlul oficial, cât și pentru informarea cultivatorului de viță de vie și trebuie să indice clar caracterul comunitar al certificării; întrucât, pentru a se asigura că atât cerințele privind calitatea materialului de înmulțire, cât și dispozițiile pentru asigurarea identității materialului sunt respectate în timpul comercializării, statele membre trebuie să prevadă sisteme corespunzătoare de control; întrucât materialul de înmulțire care corespunde acestor cerințe trebuie, fără a aduce atingere articolului 36 din tratat, să nu fie supus altor restricții de comercializare în afara celor prevăzute de reglementările comunitare; întrucât, până la stabilirea unui catalog comun al soiurilor, restricțiile permise trebuie să includă în special dreptul statelor membre de a restrânge comercializarea materialului de înmulțire la acele soiuri care sunt valoroase pentru cultivare și utilizare în teritoriile lor; întrucât nu este indicat să se decidă în prezent dacă statele membre pot interzice, parțial sau total, și în ce condiții, cultivarea anumitor soiuri de viță de vie în teritoriile lor; întrucât, în anumite condiții, materialul de înmulțire produs în alte state membre din material de bază certificat într-un stat membru trebuie recunoscut ca echivalent al materialului de înmulțire produs în acel stat membru; întrucât, în perioadele în care există dificultăți în obținerea unor cantități de material certificat de diverse categorii sau de material standard, trebuie să se permită temporar comercializarea de material de înmulțire care se conformează unor cerințe mai puțin stringente; întrucât, pentru a armoniza metodele de certificare și de verificare a materialului standard folosit în diverse state membre și pentru a face posibile, în viitor, comparații între materialul certificat sau verificat în cadrul Comunității și cel care provine din țări terțe, în statele membre trebuie să se efectueze teste comunitare pentru evaluarea calității diferitelor categorii de material de înmulțire; întrucât trebuie să i se încredințeze Comisiei misiunea de a adopta anumite măsuri pentru aplicarea prezentei directive; întrucât, pentru a facilita punerea în aplicare a măsurilor propuse, trebuie să se prevadă o procedură privind stabilirea unei strânse cooperări între statele membre și Comisie în cadrul unui comitet permanent pentru semințe și material de înmulțire în agricultură, horticultură și silvicultură, ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:







Articolul 1

▼M2

Prezenta directivă se aplică la materialul pentru înmulțirea vegetativă a viței de vie (în continuare numit „material de înmulțire”) comercializat în cadrul Comunității.

▼B

Articolul 2

▼M11

(1) În sensul prezentei Directive, se înțelege prin:

A. Viță-de-vie: plantele din genul Vitis (L.) care sunt destinate producției de struguri sau utilizării ca material săditor pentru aceleași plante. AA. Soi: un grup de plante aparținând unui singur taxon botanic, de rangul cel mai jos cunoscut, care poate fi: (a) definit prin expresia caracterelor rezultate dintr-un anumit genotip sau dintr-o anumită combinație de genotipuri; (b) diferențiat față de orice alt grup de plante prin expresia a cel puțin unuia dintre caracterele menționate; (c) considerat ca o entitate, în ceea ce privește proprietatea sa de a fi reprodus fără a se modifica. AB. Clonă: o clonă este o descendență vegetativă a unui soi conform cu o tulpină de viță-de-vie aleasă pentru puritatea soiului, caracterele fenotipice și starea sanitară.

B. Material săditor: (i) material săditor de viță-de-vie (a) vițe înrădăcinate: fracțiuni de curpeni sau de coarde erbacee de viță-de-vie, înrădăcinate și nealtoite, destinate plantării directe sau folosirii ca portaltoi pentru altoire; (b) vițe altoite: fracțiuni de curpeni sau de coarde erbacee de viță-de-vie, unite prin altoire, a căror parte subterană are rădăcini; (ii) părți de plante de viță-de-vie (a) curpeni: coarde de un an; (b) coarde erbacee: coarde nelignificate; (c) butași portaltoi pentru altoire: fracțiuni de curpeni sau de coarde erbacee de viță-de-vie, destinate să formeze partea subterană la pregătirea vițelor altoite; (d) coarde-altoi: fracțiuni de curpeni sau de coarde erbacee de viță-de-vie, destinate să formeze partea aeriană la pregătirea vițelor altoite sau la altoirea pe loc; (e) butași pentru înrădăcinare: fracțiuni de curpeni sau de coarde erbacee de viță-de-vie, destinate producției de vițe înrădăcinate.

C. Plantații-mamă de viță-de-vie: culturi de viță-de-vie destinate producției de butași portaltoi pentru altoire, de butași pentru înrădăcinare sau de coarde-altoi.

D. Pepiniere: culturi de viță-de-vie destinate producției de butași înrădăcinați sau de vițe altoite. DA. Material săditor inițial: materialul săditor (a) care a fost produs sub responsabilitatea amelioratorului după metode general admise, în vederea menținerii identității soiului și, după caz, a clonei, precum și în vederea prevenirii bolilor; (b) care este destinat producției de material săditor de bază sau de material săditor certificat; (c) care îndeplinește condițiile prevăzute în anexele I și II pentru materialul săditor de bază. Conform procedurii prevăzute la articolul 17 alineatul (2), aceste anexe pot fi modificate pentru a stabili condiții suplimentare sau mai riguroase pentru certificarea materialului săditor inițial; (d) pentru care s-a constatat, prin examinare oficială, respectarea condițiilor menționate anterior.

E. Material săditor de bază: materialul săditor (a) care a fost produs sub responsabilitatea amelioratorului după metode general admise în vederea menținerii identității soiului și, după caz, a clonei, precum și în vederea prevenirii bolilor, și care este obținut direct, pe cale vegetativă, din material săditor inițial; (b) care este destinat producției de material săditor certificat; (c) care îndeplinește condițiile prevăzute în anexele I și II pentru materialul săditor de bază și; (d) pentru care s-a constatat, prin examinare oficială, respectarea condițiilor menționate anterior.

F. Material săditor certificat: materialul săditor (a) care este obținut direct din material săditor de bază sau din material săditor inițial; (b) care este destinat: — producției de material săditor sau de părți de plante utilizate pentru producerea de struguri sau — producției de struguri; (c) care îndeplinește condițiile prevăzute în anexele I și II pentru materialul săditor certificat și; (d) pentru care s-a constatat, prin examinare oficială, respectarea condițiilor menționate anterior.

G. Material săditor standard: materialul săditor (a) care prezintă identitatea și puritatea soiului; (b) care este destinat: — producției de material săditor sau de părți de plante utilizate pentru producerea de struguri sau — producției de struguri; (c) care îndeplinește condițiile prevăzute în anexele I și II pentru materialul săditor standard și; (d) pentru care s-a constatat, prin examinare oficială, respectarea condițiilor menționate anterior.

H. Măsuri oficiale: măsurile luate de: (a) autoritățile unui stat sau (b) sub responsabilitatea unui stat, de persoane juridice de drept public sau privat sau (c) pentru activități auxiliare, de asemenea sub controlul unui stat, de persoane fizice abilitate în acest sens, cu condiția ca persoanele menționate la literele (b) și (c) să nu obțină profituri personale din rezultatul acestor dispoziții.

I. Comercializare Vânzarea, deținerea în vederea vânzării, oferta de vânzare și orice cesionare, furnizare sau transfer de material săditor către terți, cu titlu oneros sau nu, în vederea unei exploatări comerciale. Nu se consideră comercializare schimburile de material săditor care nu urmăresc o exploatare comercială a soiului, cum ar fi următoarele operații: (a) furnizarea de material săditor către organisme oficiale de experimentare și inspecție; (b) furnizarea de material săditor către prestatori de servicii, în vederea transformării sau condiționării, cu condiția ca prestatorul să nu obțină drept de proprietate asupra materialului furnizat. Normele de aplicare a acestor dispoziții se stabilesc conform procedurii prevăzute la articolul 17 alineatul (3).

▼M1

(2) Statele membre pot, ca măsură tranzitorie, după intrarea în vigoare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive, să dispună ca materialul de înmulțire care a fost folosit pentru înființarea de pepiniere de material-mamă sau pepiniere de butași să fie echivalent cu materialul de înmulțire certificat sau verificat conform dispozițiilor prezentei directive, dacă, înainte de a fi folosit în acest mod, a putut prezenta aceleași garanții ca și materialul de înmulțire certificat sau verificat conform dispozițiilor prezentei directive.

▼M11

Articolul 3

(1) Statele membre dispun ca materialul săditor viticol să poată fi comercializat doar în cazul în care:

(a) a fost certificat oficial ca „material săditor inițial”, „material săditor de bază” sau „material săditor certificat” sau, în cazul materialului săditor, altul decât cel destinat utilizării ca portaltoi, în cazul în care este vorba de material săditor standard controlat oficial și

(b) îndeplinește condițiile prevăzute în anexa II.

(2) Prin derogare de la alineatul (1), statele membre pot admite, tranzitoriu, comercializarea pe teritoriul lor, până la data de 1 ianuarie 2005, a materialului săditor din categoria standard care este destinat utilizării ca portaltoi și este obținut din plantații-mamă existente la data de 23 februarie 2002.

(3) Fără a aduce atingere prevederilor din alineatul (1), statele membre pot să autorizeze producătorii stabiliți pe teritoriul lor să comercializeze cantități adecvate de material săditor:

(a) destinat testelor sau în scopuri științifice;

(b) pentru lucrări de selecție;

(c) destinat unor activități care urmăresc conservarea diversității genetice.

Condițiile în care statele membre pot acorda asemenea autorizări se pot stabili conform procedurii prevăzute la articolul 17 alineatul (2).

În cazul materialului modificat genetic, această autorizare nu poate fi acordată decât în cazul în care s-au luat toate măsurile adecvate în vederea evitării riscurilor pentru sănătatea oamenilor și pentru mediu. Pentru evaluarea riscurilor de mediu și pentru alte controale care trebuie efectuate în acest sens, se aplică, mutatis mutandis, dispozițiile articolului 5ba.

(4) Pentru materialul săditor produs prin tehnici de înmulțire in vitro, dispozițiile de mai jos pot fi stabilite conform procedurii prevăzute la articolul 17 alineatul (2):

(a) derogarea de la dispozițiile specifice din prezenta directivă;

(b) condițiile aplicabile acestui material săditor;

(c) denumirile aplicabile acestui material săditor;

(d) condițiile privind garanția de verificare, în primul rând, a autenticității soiului.

(5) Comisia poate să prevadă, conform procedurii prevăzute la articolul 17 alineatul (3), că materialul săditor, altul decât materialul destinat utilizării ca portaltoi, nu poate fi comercializat de la o anumită dată decât în cazul în care a fost certificat oficial ca „material săditor inițial”, „material săditor de bază” sau „material săditor certificat”:

(a) pe întregul teritoriu al Comunității în cazul anumitor soiuri de viță-de-vie, în măsura în care necesarul comunitar de aceste soiuri poate fi acoperit, luând în considerare diversitatea lor genetică și, după caz, conform unui program stabilit, de material săditor certificat oficial ca „material săditor inițial”, „material săditor de bază” sau „material săditor certificat” și

(b) în privința materialului săditor din alte soiuri decât cele menționate la litera (a), în cazul în care este destinat utilizării pe teritoriile statelor membre care, conform dispozițiilor din prezenta directivă, au prevăzut că materialul săditor din categoria „material standard” nu mai poate fi comercializat.

▼B

Articolul 4

Statele membre pot, în ceea ce privește condițiile stabilite în anexele I și II, să impună cerințe suplimentare sau mai stricte pentru certificarea materialului de înmulțire sau verificarea materialului standard produs pe teritoriile lor.

▼M11

Această dispoziție nu se aplică, în cazul altoirii, materialului săditor produs într-un alt stat membru sau într-o țară terță, recunoscut ca echivalent în conformitate cu articolul 15 alineatul (2).

▼M11

Articolul 5

(1) Fiecare stat membru întocmește un catalog al soiurilor viticole admise oficial la certificare, precum și la controlul materialului săditor standard, pe teritoriul său. Orice persoană poate consulta catalogul. Catalogul specifică principalele caracteristici morfologice și fiziologice care permit diferențierea soiurilor. Pentru soiurile deja admise la 31 decembrie 1971 se poate face trimitere la descrierile din publicațiile ampelografice oficiale.

(2) Statele membre se asigură că soiurile admise în cataloagele celorlalte state membre sunt, de asemenea, admise la certificare și la controlul materialului săditor standard pe teritoriul lor, fără a aduce atingere Regulamentului (CE) nr. 1493/1999 al Consiliului din 17 mai 1999 privind organizarea comună a pieței vitivinicole ( 2 ), în ceea ce privește normele privind clasificarea soiurilor de viță-de-vie.

(3) De asemenea, fiecare stat membru întocmește, după caz, o listă cu clonele admise oficial la certificare pe teritoriul lor.

Statele membre se asigură că clonele admise la certificare într-un alt stat membru sunt, de asemenea, admise la certificare pe teritoriul lor.

▼M1

Articolul 5a

Statele membre se vor asigura ca nici un soi să nu fie acceptat decât dacă are caracteristici distincte, stabile și omogene.

▼M11

Articolul 5b

(1) Un soi este considerat distinct în cazul în care se deosebește în mod clar, prin expresia caracterelor care rezultă dintr-un genotip sau dintr-o combinație de genotipuri date, de orice alt soi a cărui existență este notorie în Comunitate.

Un soi este considerat de notorietate publică în Comunitate în cazul în care, la data depunerii în forma cuvenită a cererii de admitere, acesta este înscris în catalogul statului membru respectiv sau în catalogul altui stat membru sau face obiectul unei cereri de admitere în statul membru respectiv sau într-un alt stat membru, cu excepția cazului în care condițiile menționate nu mai sunt îndeplinite în toate statele membre implicate înaintea luării deciziei cu privire la cererea de admitere a noului soi examinat.

(2) Un soi este considerat stabil în cazul în care expresia caracterelor incluse în examinarea distinctivității și a oricărui alt caracter utilizat pentru descrierea soiului rămâne neschimbată în urma unor înmulțiri succesive.

(3) Un soi este considerat omogen în cazul în care, sub rezerva variațiilor care pot rezulta din particularitățile sale de înmulțire, este suficient de omogen în expresia caracterelor incluse în examinarea distinctivității și a oricărui alt caracter utilizat pentru descrierea soiului.

▼M11

Articolul 5ba

(1) În cazul unui soi de viță-de-vie modificat genetic în sensul articolului 2 punctul 1 și 2 din Directiva 2001/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 martie 2001 privind diseminarea deliberată în mediu a organismelor modificate genetic și de abrogare a Directivei 90/220/CEE a Consiliului ( 3 ), soiul nu este admis decât în cazul în care s-au luat toate măsurile adecvate pentru a evita riscurile pentru sănătatea oamenilor și pentru mediu.

(2) În cazul unui soi modificat genetic în sensul alineatului (1):

(a) se face o evaluare specifică a riscurilor de mediu echivalentă cu cea prevăzută în Directiva 2001/18/CE, în conformitate cu principiile stabilite în anexa II și pe baza informațiilor specificate în anexa III la directiva în cauză;

(b) procedurile destinate să garanteze o evaluare specifică a riscurilor și a celorlalte cerințe relevante, în special cu privire la gestionarea riscurilor, etichetare, eventuala monitorizare, informarea publicului și clauza de salvgardare, echivalente cu cele prevăzute în Directiva 2001/18/CE, sunt adoptate, la propunerea Comisiei, printr-un regulament al Parlamentului European și al Consiliului. Până la intrarea în vigoare a acestui regulament, soiurile modificate genetic nu sunt admise în cataloagele naționale decât după admiterea la comercializare în conformitate cu Directiva 2001/18/CE;

(c) articolele 13-24 din Directiva 2001/18/CE nu se mai aplică soiurilor de viță-de-vie modificate genetic care au făcut obiectul unei autorizări în conformitate cu regulamentul menționat la litera (b).

▼M13

(3)

(a) În cazul în care produsele derivate din materialul de înmulțire a viței de vie sunt destinate utilizării ca produse alimentare sau ingrediente ale acestor produse alimentare care intră în domeniul de aplicare a articolului 3 sau ca furaje sau ingrediente ale acestor furaje care intră în domeniul de aplicare a articolului 15 din Regulamentul (CE) nr. 1829/2003 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 septembrie 2003 privind produsele alimentare și furajele modificate genetic ( 4 ), soiul de viță de vie în cauză este acceptat numai dacă a fost autorizat în conformitate cu regulamentul menționat anterior.

(b) Statele membre se asigură că un soi de viță de vie, din al cărei material de înmulțire s-au derivat produse destinate utilizării în produse alimentare sau furaje în conformitate cu articolele 2 și 3 din Regulamentul (CE) nr. 178/2002 al Parlamentului European și al Consiliului din 28 ianuarie 2002 de stabilire a principiilor și cerințelor generale ale legislației în domeniul alimentar, de instituire a Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară și de stabilire a procedurilor referitoare la siguranța produselor alimentare ( 5 ) este acceptată numai în cazul în care a fost autorizată în temeiul legislației relevante.

▼M11

Articolul 5c

Statele membre se asigură că soiurile și, după caz, clonele provenite din alte state membre sunt supuse, în special în ceea ce privește procedura de admitere, condițiilor aplicabile soiurilor sau clonelor naționale.

▼M1

Articolul 5d

(1) Statele membre vor dispune ca acceptarea soiurilor să se bazeze pe rezultatele examinărilor oficiale, în special teste de creștere, care să acopere un număr suficient de caracteristici pentru soiul descris. Metodele folosite pentru determinarea caracteristicilor trebuie să fie sigure și riguroase.

(2) Conform procedurii stabilite în ►M11 articolul 17 alineatul (2) ◄ , ținându-se seama de nivelul cunoștințelor științifice și tehnologice la zi, se stabilesc următoarele:

(a) numărul minim de caracteristici ce urmează a fi analizate în examinări;

(b) cerințele minime pentru efectuare examinărilor.

(3) Dacă se știe că materialul de înmulțire al unui soi dat este comercializat în altă țară sub o altă denumire, aceasta trebuie, de asemenea, indicată în catalog.

Articolul 5e

(1) Soiurile acceptate vor fi verificate oficial la intervale regulate. Dacă vreuna din condițiile de acceptare pentru certificare sau verificare nu mai este îndeplinită, acceptarea se revocă și soiul este șters din catalog.

▼M11

(2) Orice cerere sau retragere a cererii de admitere a unui soi, orice înscriere într-un catalog de soiuri, precum și diversele modificări ale acestuia sunt notificate imediat celorlalte state membre și Comisiei. Pe baza notificărilor statelor membre, Comisia publică un catalog comun al soiurilor.

▼M11

Articolul 5f

Statele membre se asigură că soiurile modificate genetic care au fost acceptate sunt clar indicate ca atare în catalogul soiurilor. De asemenea, statele membre se asigură că orice persoană care comercializează un astfel de soi indică clar în catalogul său comercial viticol că soiul a fost modificat genetic și precizează obiectivul modificării.

Articolul 5g

(1) Statele membre prevăd că soiurile și, după caz, clonele admise în catalog sunt menținute prin selecție conservativă.

(2) Selecția conservativă trebuie controlată întotdeauna pe baza înregistrărilor făcute de către persoana sau persoanele responsabile pentru menținerea soiului și, după caz, a clonei.

(3) Persoanei responsabile de menținerea soiului sau a clonei i se pot solicita eșantioane. La nevoie, acestea pot fi prelevate în mod oficial.

(4) În cazul în care selecția conservativă se face într-un alt stat membru decât cel în care a fost admis soiul, statele membre în cauză își acordă asistență administrativă în privința controlului.

▼M1 —————

▼M11

Articolul 7

Statele membre dispun ca, în timpul recoltării, condiționării, depozitării, transportului și cultivării, materialul săditor să fie păstrat în loturi separate, marcate după soi și, după caz, pentru materialul săditor inițial, materialul săditor de bază și materialul săditor certificat, după clonă.

▼B

Articolul 8

(1) Statele membre cer ca materialul de înmulțire să fie comercializat numai în loturi suficient de omogene și în pachete sau legături sigilate, purtând, așa cum se prevede în articolele 9 și 10, un dispozitiv de sigilare și marcare. Ambalarea trebuie să fie conformă cu dispozițiile anexei III.

▼M11

(2) Prin derogare de la alineatul (1), în ceea ce privește condiționarea, ambalarea, sistemul de închidere și marcarea, Comisia stabilește, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 17 alineatul (2), dispozițiile aplicabile comercializării de cantități mici livrate utilizatorului final, precum și comercializării viței-de-vie în vase de ceramică, cutii sau cartoane.

Articolul 9

Statele membre dispun ca ambalajele și mănunchiurile de material săditor să fie închise oficial sau sub control oficial, astfel încât să nu poată fi deschise fără a deteriora sistemul de închidere sau fără ca eticheta oficială prevăzută la articolul 10 alineatul (1) sau, după caz, ambalajul să prezinte urme de manipulare. Pentru a garanta închiderea, dispozitivul de închidere include cel puțin eticheta oficială sau un sigiliu oficial. Se poate constata dacă un anumit dispozitiv de închidere respectă dispozițiile din prezentul articol conform procedurii prevăzute la articolul 17 alineatul (2). Orice nouă închidere se poate efectua doar în mod oficial sau sub control oficial.

Articolul 10

(1) Statele membre dispun ca ambalajele și mănunchiurile de material săditor să fie prevăzute cu o etichetă oficială exterioară, conform anexei IV, redactată în una dintre limbile oficiale ale Comunității; fixarea acesteia este asigurată de dispozitivul de închidere. Eticheta este de culoare albă cu o linie violet în diagonală pentru materialul săditor inițial, de culoare albă pentru materialul săditor de bază, de culoare albastră pentru materialul săditor certificat și de culoare galben închis pentru materialul săditor standard.

(2) Cu toate acestea, statele membre pot să autorizeze producătorii stabiliți pe teritoriul lor să comercializeze mai multe ambalaje sau mănunchiuri de vițe altoite sau de vițe înrădăcinate cu aceleași caracteristici utilizând o singură etichetă în conformitate cu anexa IV. În acest caz, ambalajele sau mănunchiurile trebuie să fie legate între ele, astfel încât, la separarea lor, legătura să fie deteriorată și imposibil de refăcut. Fixarea etichetei trebuie să fie asigurată de această legătură. Nu se autorizează nici o nouă închidere.

(3) Fără a aduce atingere articolului 23 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1493/1999, statele membre pot să dispună ca fiecare livrare de material produs pe teritoriul lor să fie însoțită și de un document uniform care să cuprindă următoarele indicații: natura mărfii, soiul și, după caz, clona, categoria, cantitatea, expeditorul și destinatarul. Condițiile care trebuie prevăzute cu privire la documentul de însoțire se stabilesc în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 17 alineatul (3) din prezenta directivă.

(4) Eticheta oficială prevăzută în alineatul (1) poate, de asemenea, să includă documentele de însoțire fitosanitare prevăzute de Directiva 92/105/CEE a Comisiei ( 6 ), care stabilește un standard pentru pașapoartele fitosanitare. Cu toate acestea, toate condițiile aplicabile etichetării oficiale și pașapoartelor fitosanitare sunt definite și trebuie recunoscute ca echivalente.

(5) Statele membre dispun ca etichetele oficiale să fie păstrate de destinatarul materialului de înmulțire vegetativă a viței-de-vie timp de cel puțin un an și puse la dispoziția serviciului oficial de control.

(6) Comisia elaborează, până la data de 23 februarie 2004 cel târziu, un raport, însoțit eventual de propuneri, privind circulația materialului săditor viticol și, în special, utilizarea etichetelor oficiale și a documentelor de însoțire prevăzute de statele membre.

▼M11

Articolul 10a

În cazul materialului săditor al unui soi care a fost modificat genetic, orice etichetă aplicată pe lotul de material săditor și orice document care îl însoțește în temeiul dispozițiilor din prezenta directivă, oficial sau nu, indică clar faptul că soiul a fost modificat genetic și specifică denumirea organismelor modificate genetic.

▼B

Articolul 11

►M2 (1) ◄ Statele membre asigură păstrarea identității materialului de înmulțire din momentul recoltării sau detașării de la planta mamă până la livrarea către consumatorul final printr-un sistem de controale oficiale stabilit sau aprobat de acestea. Statele membre iau măsurile necesare pentru ca materialul de înmulțire să fie controlat oficial în timpul comercializării, cel puțin prin luarea de probe, din punct de vedere al respectării cerințelor din prezenta directivă.

▼M11

(2) Fără a aduce atingere liberei circulații a materialului în Comunitate, statele membre iau toate măsurile necesare pentru ca indicațiile de mai jos să fie furnizate serviciului competent în cazul comercializării de material săditor provenit dintr-o țară terță:

(a) specia (denumirea botanică);

(b) soiul și, după caz, clona, aceste indicații fiind aplicate, în cazul vițelor altoite, atât pentru coardele-altoi, cât și pentru butașii portaltoi;

(c) categoria;

(d) natura materialului săditor;

(e) țara de producție și serviciul de control oficial;

(f) țara de expediție, în cazul în care este diferită de țara de producție;

(g) importatorul;

(h) cantitatea de material.

Modalitățile de furnizare a acestor indicații pot fi stabilite în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 17 alineatul (2).

Articolul 12

Statele membre se asigură că materialul săditor comercializat în conformitate cu prezenta directivă, fie în temeiul normelor obligatorii, fie în temeiul normelor facultative, nu este supus decât restricțiilor de comercializare prevăzute în prezenta directivă cu privire la caracteristicile sale, dispozițiile de examinare, marcajul și închiderea.

Articolul 12a

Statele membre se asigură că materialul săditor din soiuri de viță-de-vie și, după caz, clone care au fost admise oficial, în unul dintre statele membre, la certificare, precum și la controlul materialului săditor standard în conformitate cu dispozițiile din prezenta directivă nu sunt supuse nici unei restricții de comercializare pe teritoriul lor în ceea ce privește soiul și, după caz, clona, fără a aduce atingere Regulamentului (CE) nr. 1493/1999.

▼B

Articolul 13

Statele membre dispun ca materialul de înmulțire care este obținut direct din materialul de bază certificat într-un stat membru și crescut în alt stat membru să poată fi certificat în statul care a produs materialul de bază dacă materialul de înmulțire a făcut obiectul inspecției de teren conform condițiilor stabilite în anexa I și dacă verificarea oficială a dovedit că sunt îndeplinite condițiile stabilite în anexa II.

Articolul 14

▼M11

(1) Pentru a elimina dificultățile temporare insurmontabile întâmpinate în aprovizionarea Comunității cu material săditor, se poate decide ca, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 17 alineatul (2), statele membre să autorizeze, pentru o perioadă determinată, comercializarea pe întreg teritoriul Comunității a cantității necesare de material săditor dintr-o categorie supusă unor cerințe mai puțin stricte pentru a depăși dificultățile menționate.

▼B

(2) Pentru o categorie de material de înmulțire a unui soi dat, culoarea etichetei este cea prevăzută pentru categoria respectivă; în toate celelalte cazuri eticheta fiind maro. Pe etichetă se menționează întotdeauna că materialul de înmulțire respectiv este de o categorie care îndeplinește cerințe mai puțin stringente.

▼M9

(3) Norme de aplicare a alineatului (1) se pot adopta conform procedurii stabilite în ►M11 articolul 17 alineatul (2) ◄ .

▼M11

Articolul 14a

Pentru a găsi soluții mai bune pentru înlocuirea unor dispoziții din prezenta directivă, se poate decide, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 17 alineatul (3), organizarea unor experimente temporare la nivel comunitar în condiții specifice.

▼B

Articolul 15

(1) Prezenta directivă nu se aplică la materialul de înmulțire destinat exportului în țări terțe.

▼M11

(2)

(a) Consiliul, hotărând cu majoritate calificată la propunerea Comisiei, stabilește dacă materialul de înmulțire vegetativă a viței-de-vie produs într-o țară terță oferă, în ceea ce privește condițiile de admitere și măsurile luate pentru asigurarea producției acestuia în vederea comercializării, aceleași garanții ca materialul săditor produs în Comunitate care îndeplinește cerințele prezentei directive.

(b) În plus, Consiliul stabilește, de asemenea, tipurile și categoriile de material de înmulțire vegetativă a viței-de-vie care pot fi admise la comercializare pe teritoriul Comunității în temeiul literei (a).

(c) Până la luarea unei decizii de către Consiliu în temeiul literei (a) și fără a aduce atingere Directivei 2000/29/CE a Consiliului din 8 mai 2000 privind măsurile de protecție împotriva introducerii în Comunitate a unor organisme dăunătoare plantelor sau produselor vegetale și împotriva propagării acestora în interiorul Comunității ( 7 ), statele membre pot fi autorizate să ia astfel de decizii în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 17 alineatul (2). Astfel, statele membre se asigură că materialul de importat oferă garanții echivalente, din toate punctele de vedere, cu cele oferite de materialul de înmulțire vegetativă a viței-de-vie produs în Comunitate în conformitate cu prezenta directivă. Materialul importat trebuie în special să fie însoțit de un document care cuprinde indicațiile prevăzute la articolul 11 alineatul (2).

▼M12

Articolul 16

(1) În cadrul Comunității se efectuează teste și verificări comparative comunitare pentru controlul ulterior al eșantioanelor, prelevate prin sondaj, de material de înmulțire a viței de vie introduse pe piață în conformitate cu dispozițiile obligatorii sau facultative ale prezentei directive, inclusiv cele referitoare la sectorul fitosanitar. Testele și verificările comparative pot include următoarele:

— material de înmulțire produs în țări terțe,

— material de înmulțire adecvat agriculturii ecologice,

— material de înmulțire comercializat în cadrul măsurilor destinate sprijinirii conservării diversității genetice.

(2) Aceste teste și verificări comparative sunt utilizate pentru armonizarea metodelor tehnice de certificare și pentru controlul respectării condițiilor pe care trebuie să le îndeplinească materialul de înmulțire.

(3) Comisia, acționând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 17, adoptă măsurile necesare pentru efectuarea testelor și verificărilor comparative. Comisia informează comitetul menționat la articolul 17 cu privire la măsurile tehnice luate pentru efectuarea testelor și verificărilor și la rezultatele acestora. În cazul în care survin probleme fitosanitare, Comisia informează Comitetul permanent fitosanitar.

(4) Comunitatea poate acorda o contribuție financiară pentru efectuarea testelor și verificărilor prevăzute la alineatele (1) și (2).

Contribuția financiară este acordată în limita creditelor anuale alocate de autoritatea bugetară.

(5) Testele și verificările care pot beneficia de o contribuție financiară comunitară și modalitatea de acordare sunt stabilite în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 17.

(6) Testele și verificările prevăzute la alineatele (1) și (2) pot fi efectuate numai de către autoritățile de stat sau de persoanele juridice care acționează sub responsabilitatea statului.

▼M11

Articolul 16a

Măsurile necesare punerii în aplicare a prezentei directive cu privire la aspectele vizate în dispozițiile menționate mai jos se adoptă în conformitate cu procedura de gestionare prevăzută la articolul 17 alineatul (2):

— articolul 2 alineatul (1) punctul DA litera (c), articolul 3 alineatul (3), articolul 8 alineatul (2), articolul 9, articolul 11 alineatul (2), articolul 14 alineatul (1) și articolul 15 alineatul (2) litera (c).

Articolul 16b

Măsurile necesare punerii în aplicare a prezentei directive cu privire la aspectele vizate în dispozițiile menționate mai jos sunt adoptate în conformitate cu procedura de reglementare prevăzută la articolul 17 alineatul (3):

— articolul 2 alineatul (1) punctul (I), articolul 3 alineatul (5), articolul 10 alineatul (3) și articolul 14a.

▼M11

Articolul 17

(1) Comisia este asistată de Comitetul permanent pentru semințe și material săditor pentru agricultură, horticultură și silvicultură (denumit în continuare „Comitet”).

(2) În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolele 4 și 7 din Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a procedurilor de exercitare a atribuțiilor de punere în aplicare conferite Comisiei ( 8 ).

Perioada menționată la articolul 4 alineatul (3) din Decizia 1999/468/CE se stabilește la o lună.

(3) Când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolele 5 și 7 din Decizia 1999/468/CE.

Perioada menționată la articolul 5 alineatul (6) din Decizia 1999/468/CE se stabilește la două luni.

(4) Comitetul își stabilește regulamentul de procedură.

▼M2

Articolul 17a

Modificările aduse anexelor ca urmare a progresului cunoștințelor științifice și tehnice se vor decide conform procedurii stabilite în ►M11 articolul 17 alineatul (2) ◄ .

▼B

Articolul 18

Prezenta directivă nu aduce atingere dispozițiilor din legislația națională referitoare la protecția sănătății și vieții oamenilor, animalelor și plantelor sau protecția proprietății industriale și comerciale.

▼M2

Articolul 18a

Conform procedurii stabilite în ►M11 articolul 17 alineatul (2) ◄ , un stat membru poate, la cererea sa, să fie scutit total sau parțial de obligația de a aplica prezenta directivă, cu excepția, totuși, a articolului 12 alineatul (1) și a articolului 12a, în măsura în care creșterea viței de vie și comercializarea materialului de înmulțire au o importanță economică minimă pe teritoriul său.

▼M1

Articolul 18b

Prezenta directivă nu aduce atingere Regulamentului (CEE) nr. 234/68 al Consiliului ( 9 ) din 27 februarie 1968 privind stabilirea unei organizări comune a pieței pentru comercializarea pomilor vii și a altor plante, a bulbilor, rădăcinilor, florilor tăiate și frunzișului ornamental.

▼B

Articolul 19

Până la 1 iulie 1969 cel târziu, statele membre pun în aplicare măsurile necesare pentru a se conforma prezentei directive și informează imediat Comisia cu privire la aceasta.

▼M10

The Federal Republic of Germany is hereby authorized to comply, in respect of the territory of the former German Democratic Republic, with Article 3 (1) at a date later than that referred to above, but not later than 1 January 1995.

The Federal Republic of Germany shall ensure that the material in respect of which it applies this authorization is not introduced into parts of the Community other than the territory of the former German Democratic Republic unless it is established that the provisions of this Directive are complied with.

▼B

Articolul 20

Prezenta directivă se adresează statelor membre.

▼M14









ANEXA I

CONDIȚII REFERITOARE LA CULTURĂ

1. Cultura trebuie să dețină identitatea și puritatea soiurilor și a clonelor, după caz.

2. Starea culturii și starea de dezvoltare a culturii trebuie să permită controale suficiente ale identității și purității soiurilor și clonelor, după caz, precum și ale stării de sănătate.

3. Trebuie să existe o garanție suficientă că solul sau substratul culturii, după caz, nu este infectat cu organisme dăunătoare sau cu vectorii acestora, în special nematozi susceptibili de a fi purtători de maladii virale. Vița-de-vie mamă și pepinierele trebuie să fie plantate în condiții care să evite orice risc de contaminare cu organisme dăunătoare.

4. Prezența organismelor dăunătoare care reduc valoarea de utilizare a materialului de înmulțire nu este tolerată decât în limita minimă posibilă.

5. Condițiile stabilite la punctele 5.1-5.5 se aplică, sub rezerva punctului 5.6, în special organismelor dăunătoare prevăzute la literele (a), (b) și (c) de mai jos: (a) complexul degenerării infecțioase: virusul scurtnodării viței-de-vie (sau al frunzelor în formă de palmier) (GFLV) și virusul mozaicului arab (ArMV); (b) boala răsucirii frunzelor viței-de-vie: tipurile 1 (GLRaV-1) și 3 (GLRaV-3) ale virusului asociat bolii răsucirii frunzelor viței-de-vie; (c) marmorarea viței-de-vie (GFkV) (numai pentru portaltoi). 5.1. În urma unei inspecții oficiale trebuie să se ateste faptul că vița-de-vie mamă destinată producerii materialului de înmulțire inițial este lipsită de organismele dăunătoare menționate la punctele 5 (a), 5 (b) și 5 (c). Această inspecție se bazează pe rezultatele testelor fitosanitare efectuate prin indexare sau pe o metodă de testare echivalentă acceptată pe plan internațional, valabilă pentru toate plantele. Aceste teste trebuie confirmate prin rezultatele testelor fitosanitare efectuate la fiecare cinci ani asupra tuturor plantelor în vederea detectării prezenței organismelor menționate la punctele 5 (a) și 5 (b). Plantele infectate trebuie eliminate. Cauzele golurilor pe plantație, fie că sunt puse pe seama organismelor dăunătoare menționate mai sus sau a altor factori, trebuie înscrise în dosarul unde se înregistrează datele privind vița-de-vie mamă. 5.2. În urma unei inspecții oficiale trebuie să se ateste faptul că vița-de-vie mamă destinată producerii materialului de înmulțire de bază este lipsită de organismele dăunătoare menționate la punctele 5 (a) și 5 (b). Această inspecție se bazează pe rezultatele testelor fitosanitare efectuate pe toate plantele. Aceste teste trebuie efectuate cel puțin o dată la șase ani, începând cu al treilea an de la înființarea plantației mamă. În cazurile în care inspecțiile oficiale anuale în câmp se fac pe toate plantele, testele fitosanitare se efectuează cel puțin o dată la șase ani, începând de la al șaselea an de la înființarea plantației mamă. Plantele infectate trebuie eliminate. Cauzele golurilor pe plantație, fie că sunt puse pe seama organismelor dăunătoare menționate mai sus sau a altor factori, trebuie înscrise în dosarul unde se înregistrează datele privind vița-de-vie mamă. 5.3. În urma unei inspecții oficiale trebuie să se ateste faptul că vița-de-vie mamă destinată producerii materialului certificat este lipsită de organismele dăunătoare menționate la punctele 5 (a) și 5 (b). Această inspecție se bazează pe rezultatele testelor fitosanitare efectuate prin examinare după metodele de analiză/procedurile de control care sunt în conformitate cu normele general acceptate. Aceste teste trebuie efectuate cel puțin o dată la zece ani începând de la al cincilea an de la înființarea plantației mamă. În cazurile în care inspecțiile oficiale anuale în câmp se fac pe toate plantele, testele fitosanitare se efectuează cel puțin o dată la zece ani, începând de la al zecelea an de la înființarea plantației mamă. Proporția golurilor atribuită organismelor dăunătoare menționate la punctele 5 (a) și 5 (b) nu trebuie să depășească 5 %. Plantele infectate trebuie eliminate. Cauzele acestor goluri, fie că sunt puse pe seama organismelor dăunătoare menționate mai sus sau a altor factori, trebuie înscrise în dosarul unde se înregistrează datele privind vița-de-vie mamă. 5.4. În ceea ce privește plantațiile mamă destinate producerii materialului de înmulțire standard, proporția golurilor atribuite organismelor dăunătoare menționate la punctele 5 (a) și 5 (b) nu trebuie să depășească 10 %. Plantele infectate trebuie eliminate de la înmulțire. Cauzele acestor goluri, fie că sunt puse pe seama organismelor dăunătoare menționate mai sus sau a altor factori, trebuie înscrise în dosarul unde se înregistrează datele privind vița-de-vie mamă. 5.5. În urma unei inspecții oficiale anuale în câmp bazate pe metode vizuale, coroborată, după caz, cu teste corespunzătoare și/sau o a doua inspecție în câmp a culturii, trebuie să se ateste faptul că pepinierele sunt lipsite de organismele dăunătoare menționate la punctele 5 (a) și 5 (b). 5.6. (a) Statele membre pot lua decizia de a nu aplica dispozițiile anexei I la prezenta directivă până la 31 iulie 2011, în ceea ce privește plantațiile mamă care produc deja material de înmulțire inițial și material de bază la data intrării în vigoare a Directivei 2005/43/CE a Comisiei ( 10 ). (b) Statele membre pot lua decizia de a nu aplica dispozițiile anexei I la prezenta directivă până la 31 iulie 2012, în ceea ce privește plantațiile mamă care produc deja material certificat la data intrării în vigoare a Directivei 2005/43/CE. (c) În cazul în care statele membre decid să nu aplice punctele 5.1, 5.2 sau 5.3 așa cum sunt descrise la literele (a) și (b) menționate anterior, ele vor aplica, în schimb, următoarele reguli: Virusurile dăunătoare, în special scurtnodarea și răsucirea, trebuie eliminate din culturile destinate producerii materialului de înmulțire inițial și de bază. Culturile destinate producerii materialului de înmulțire din celelalte categorii trebuie să fie menținute libere de plantele care prezintă simptome ale bolilor virale dăunătoare.

6. Pepinierele nu trebuie să fie amplasate într-o plantație viticolă sau plantație mamă. Distanța minimă de o plantație viticolă sau plantație mamă trebuie să fie de trei metri.

7. Materialul de înmulțire folosit pentru producția de butași portaltoi pentru altoire, butași altoi, butași pepinieră, butași pentru înrădăcinare și vițe altoite trebuie să provină din plantații mamă care au fost inspectate și aprobate.

8. Fără a aduce atingere inspecției oficiale prevăzute la punctul 5 de mai sus, trebuie efectuată cel puțin o inspecție oficială în câmp. Inspecții suplimentare în câmp se efectuează în cazul apariției unor litigii care pot fi soluționate fără a se aduce prejudicii calității materialului de înmulțire.









ANEXA II

CONDIȚII PRIVIND MATERIALUL DE ÎNMULȚIRE

I. CONDIȚII GENERALE

1. Materialul de înmulțire trebuie să aibă identitatea și puritatea soiului și, după caz, puritatea clonală; o toleranță de 1 % este admisă la comercializarea materialului de înmulțire standard.

2. Materialul de înmulțire trebuie să aibă puritatea tehnică de minimum 96 %. Se consideră impurități tehnice următoarele: (a) materialul de înmulțire deshidratat total sau parțial, chiar dacă după desicare a fost înmuiat în apă; (b) materialul de înmulțire avariat, contorsionat sau deteriorat, îndeosebi cel vătămat de grindină sau ger, strivit sau fisurat; (c) materialul nu îndeplinește cerințele de la punctul III.

3. Curpenul trebuie să fi atins o stare de maturare suficientă a lemnului.

4. Prezența organismelor dăunătoare care reduc valoarea de utilizare a materialului de înmulțire este tolerată doar la un nivel foarte scăzut. Materialul de înmulțire care prezintă semne sau simptome evidente care pot fi atribuite organismelor dăunătoare pentru care nu există tratamente eficiente, trebuie să fie eliminate.

II. CONDIȚII SPECIALE

1. Vițe altoite

Vițele altoite constituite dintr-o combinație din aceeași categorie de material de reproducere se află în această categorie.

Vițele altoite constituite dintr-o combinație de diferite categorii de material de reproducere se clasifică la subcategoria inferioară a elementelor din care se compune.

2. Derogare temporară

Statele membre pot lua decizia de a nu aplica dispozițiile de la punctul 1 până la 31 iulie 2010, în ceea ce privește vițele altoite provenite din material de înmulțire inițial altoit pe material de înmulțire de bază. Statele membre care nu decid să nu aplice punctul 1 sunt obligate să aplice regula următoare.

Vițele altoite constituite din material de înmulțire inițial altoit pe material de înmulțire de bază vor fi clasificate ca material de înmulțire inițial.

III. CALIBRARE

1. Butașii portaltoi pentru altoire, butașii pepinieră și butașii altoi

Diametru

Acesta se referă la diametrul cel mai mare al secțiunii. Acest standard nu se aplică butașilor erbacei.

(a) butași portaltoi pentru altoire și butași altoi: (aa) diametrul la vârf: 6,5-12 mm (ab) diametru maxim la bază: 15 mm, cu excepția butașilor altoi utilizați pentru altoire in situ;

(b) butașii pepineră: diametru minim la vârf: 3,5 mm.

2. Butași înrădăcinați

A. Diametrul

Diametrul, măsurat la mijlocul internodului situat sub punctul de inserție al lăstarului superior și pe axul mare, trebuie să fie cel puțin egal cu 5 mm. Acest standard nu se aplică la butașii înrădăcinați derivați din material de înmulțire erbaceu.

B. Lungimea

Distanța de la punctul inferior de inserție a rădăcinilor la baza lăstarului superior trebuie să fie de cel puțin:

(a) 30 cm pentru vițele portaltoi înrădăcinate destinate pentru altoire; cu toate acestea, pentru cele destinate pentru Sicilia, această lungime trebuie să fie de 20 cm;

(b) 20 cm pentru alte vițe înrădăcinate. Acest standard nu este aplicabil butașilor înrădăcinați derivați din material de înmulțire erbaceu.

C. Rădăcinile

Fiecare plantă trebuie să aibă minimum trei rădăcini bine dezvoltate și bine repartizate radial. Cu toate acestea, soiul 420 A poate avea numai două rădăcini bine dezvoltate, cu condiția ca ele să fie dispuse pe părți opuse.

D. Talonajul

Talonajul trebuie să fie făcut la o distanță suficientă sub diafragmă, în așa fel încât să nu o deterioreze, dar nu mai mult de un cm sub ea.

3. Vițe altoite

A. Lungimea

Tulpina trebuie să fie de cel puțin 20 cm lungime.

Acest standard nu este aplicabil vițelor altoite derivate din material de înmulțire erbaceu.

B. Rădăcinile

Fiecare plantă trebuie să aibă minimum trei rădăcini bine dezvoltate și bine repartizate radial. Totuși soiul 420 A poate avea numai două rădăcini bine dezvoltate, cu condiția ca ele să fie pe părți opuse.

C. Sudura

Fiecare plantă trebuie să aibă o sudură adecvată, uniformă și solidă.

D. Talonajul

Talonajul trebuie să fie făcut la o distanță suficientă sub diafragmă în așa fel încât să nu o deterioreze, dar nu mai mult de un cm sub ea.









ANEXA III

AMBALAREA







Compoziția ambalajelor sau a legăturilor 1. Tip 2. Număr de bucăți 3. Cantitate maximă 1. Vițe altoite 25, 50, 100, sau multiplu de 100 500 2. Vițe înrădăcinate 50, 100 sau multiplu de 100 500 3. Butași altoi — cu cel puțin 5 ochi utilizabili 100 sau 200 200 — cu un ochi utilizabil 500 sau multiplu de 500 5 000 4. Butași portaltoi pentru altoire 100 sau multiplu de 100 1 000 5. Butași pepinieră 100 sau multiplu de 100 500

CONDIȚII SPECIALE

I. Cantități mici

Atunci când este necesar, mărimea (numărul de bucăți) ambalajelor și legăturilor din toate tipurile și categoriile de material de înmulțire menționate în coloana 1 din tabel poate fi mai mică decât cantitățile minime indicate în coloana 2.

II. Plante de viță cu rădăcini într-un substrat oarecare, în ghivece, lăzi sau cutii

Numărul de bucăți și cantitatea maximă nu se aplică.









ANEXA IV

MARCAREA

A. ETICHETA

I. Informații cerute

1. Norme CE

2. Țara de producție

3. Autoritatea pentru certificare sau control și statul membru sau inițialele acestora

4. Numele și adresa persoanei responsabile cu sigilarea ambalajului sau numărul de identificare al acesteia

5. Specia

6. Tipul materialului

7. Categoria

8. Soiul și, după caz, clona. Pentru vițele altoite, aceste indicații se aplică pentru portaltoi și pentru altoi.

9. Numărul de referință al lotului

10. Cantitatea

11. Lungimea - numai pentru butași portaltoi pentru altoire și se raportează la lungimea minimă a butașilor din respectivul lot

12. Campania agricolă

II. Cerințe minime

Eticheta trebuie să îndeplinească următoarele criterii:

1. să fie imprimată cu caractere de neșters;

2. să fie aplicată într-un loc la vedere în așa fel încât să fie ușor vizibilă;

3. informațiile prevăzute la punctul (A).I nu trebuie să fie în niciun fel ascunse, neclare sau întrerupte prin alte indicații sau imagini;

4. informațiile prevăzute la punctul (A).I vor apărea în același câmp vizual.

III. Derogare cu privire la ambalajele sau legăturile mici destinate consumatorului final

1. Mai mult decât o bucată

Eticheta conține următoarea mențiune obligatorie: la punctul 10:

„Numărul exact de bucăți pe ambalaj sau legătură”.

2. Numai o bucată

Următoarele informații prevăzute la punctul (A).I nu se cer:

— tipul materialului

— categoria

— numărul de referință al lotului

— cantitatea

— lungimea pentru butași portaltoi pentru altoire

— campania agricolă.

IV. Derogare cu privire la vițele in ghivece, lăzi sau cutii

În cazul plantelor de viță cu rădăcinile într-un substrat oarecare în ghivece, lăzi sau cutii, atunci când ambalajele acestui material nu pot îndeplini cerințele pentru sigilare (inclusiv etichetarea) din cauza compoziției lor:

(a) materialul de înmulțire trebuie să fie ținut în loturi separate, corect identificate pe soiuri și, după caz, pe clone și pe număr de bucăți;

(b) eticheta oficială nu este obligatorie;

(c) materialul de înmulțire trebuie să fie însoțit de documentul însoțitor prevăzut la punctul (B).

B. DOCUMENTUL ÎNSOȚITOR

I. Condiții care trebuie îndeplinite

În cazul în care statele membre solicită întocmirea unui document însoțitor, acesta:

(a) trebuie să fie întocmit în cel puțin două exemplare (pentru expeditor și pentru destinatar);

(b) trebuie să însoțească (exemplarul destinatarului) transportul de la locul expeditorului la locul de destinație;

(c) trebuie să indice toate informațiile stabilite la punctul II de mai jos în ceea ce privește loturile individuale ale transportului;

(d) trebuie să fie păstrat cel puțin un an și să fie pus la dispoziția autorității oficiale de control.

II. Lista informațiilor care trebuie incluse

1. Norme CE

2. Țara de producție

3. Autoritatea pentru certificare sau control și statul membru sau inițialele acestora

4. Numărul de ordine

5. Expeditorul (adresă, număr de înregistrare)

6. Destinatarul (adresă)

7. Specia

8. Tipul (tipurile) de material

9. Categoria (Categoriile)

10. Soiul (soiurile) și, după caz, clona (clonele). Pentru vițele altoite, aceste indicații se aplică pentru portaltoi și pentru altoi.

11. Numărul de bucăți pe lot

12. Numărul total de loturi

13. Data livrării.