02010D0788 — RO — 12.12.2016 — 008.001

Acest document are doar scop informativ și nu produce efecte juridice. Instituțiile Uniunii nu își asumă răspunderea pentru conținutul său. Versiunile autentice ale actelor relevante, inclusiv preambulul acestora, sunt cele publicate în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene și disponibile pe site-ul EUR-Lex. Aceste texte oficiale pot fi consultate accesând linkurile integrate în prezentul document.

Astfel cum a fost modificat prin:









▼B

DECIZIA 2010/788/PESC A CONSILIULUI

din 20 decembrie 2010

privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Republicii Democratice Congo și de abrogare a Poziției comune 2008/369/PESC







Articolul 1

(1) Se interzice furnizarea, vânzarea sau transferul, directe sau indirecte, către orice persoană fizică sau entitate neguvernamentală care își desfășoară activitatea pe teritoriul Republicii Democratice Congo (RDC), de armament și de orice materiale conexe de orice tip, inclusiv arme și muniții, vehicule și echipamente militare, echipamente paramilitare, precum și piese de schimb pentru acestea, de către resortisanții statelor membre sau de pe teritoriul statelor membre sau cu ajutorul navelor sau al aeronavelor aflate sub pavilionul acestora, fie că provin sau nu de pe teritoriul acestora.

(2) De asemenea, se interzice:

(a) acordarea, vânzarea, furnizarea sau transferul de asistență tehnică, de servicii de brokeraj și de alte servicii legate de activități militare și de livrarea, fabricarea, întreținerea și utilizarea de armament și de materiale conexe de orice tip, inclusiv arme și muniții, vehicule și echipamente militare, echipamente paramilitare, precum și piese de schimb pentru acestea, în mod direct sau indirect către orice persoană fizică sau entitate neguvernamentală care își desfășoară activitatea pe teritoriul RDC;

(b) acordarea unei finanțări sau a unei asistențe financiare legate de activități militare, în special subvenții, împrumuturi și asigurări ale creditelor pentru export, pentru orice vânzare, furnizare, transfer sau export de armament și de materiale conexe, sau pentru orice acordare, vânzare, furnizare sau transfer de asistență tehnică aferentă, servicii de brokeraj și alte servicii, în mod direct sau indirect către orice persoană fizică sau entitate neguvernamentală care își desfășoară activitatea pe teritoriul RDC.

Articolul 2

(1) Articolul 1 nu se aplică:

▼M7

(a) furnizării, vânzării sau transferului de armament și de orice materiale conexe sau furnizării de asistență tehnică, de finanțare, de servicii de brokeraj și de alte servicii legate de armament și materiale conexe, destinate exclusiv sprijinirii Misiunii Organizației Națiunilor Unite pentru stabilizare în Republica Democratică Congo (MONUSCO) sau utilizării de către aceasta;

▼B

(b) furnizării, vânzării sau transferului de îmbrăcăminte de protecție, inclusiv veste antiglonț și căști militare, exportate temporar în RDC de personalul Organizației Națiunilor Unite, de reprezentanții mijloacelor de informare în masă și de agenții umanitari sau de sprijinire a dezvoltării și personalul asociat acestora, exclusiv pentru uzul lor personal;

▼M8

(c) furnizării, vânzării sau transferului de echipament militar neletal, destinat exclusiv unor scopuri umanitare sau de protecție, și nici furnizării de asistență și formare tehnică cu privire la acest echipament neletal, astfel cum au fost notificate în prealabil Comitetului pentru sancțiuni instituit în conformitate cu RCSONU 1533 (2004) (denumit în continuare „Comitetul pentru sancțiuni”);

▼M5

(d) furnizarea, vânzarea sau transferul de arme și de orice materiale conexe sau furnizarea de asistență financiară sau tehnică sau de formare profesională legate de acestea, destinate exclusiv sprijinirii sau utilizării de către Grupul operativ regional al Uniunii Africane;

▼M8

(e) altor vânzări și/sau furnizări de arme și de materiale conexe sau furnizării de asistență sau de personal, astfel cum au fost aprobate în prealabil de către Comitetul pentru sancțiuni.

▼B

(2) Furnizarea, vânzarea sau transferul de armament și de materiale conexe sau furnizarea serviciilor sau a asistenței și formării tehnice, menționate la alineatul (1), sunt supuse obligației de autorizare prealabilă din partea autorităților competente ale statelor membre.

(3) Statele membre notifică în prealabil Comitetului pentru sancțiuni instituit în temeiul Rezoluției CSONU 1533 (2004) (Comitetul pentru sancțiuni) orice transport de armament și de materiale conexe către RDC, precum și orice furnizare de asistență tehnică, de finanțare, de servicii de brokeraj și de alte servicii legate de activități militare în RDC, altele decât cele menționate la alineatul (1) literele (a) și (b). Aceste notificări trebuie să conțină toate informațiile pertinente, inclusiv, în cazurile în care este necesar, utilizatorul final, data preconizată a livrării și itinerariul transporturilor.

(4) Statele membre examinează în fiecare caz în parte livrările menționate la alineatul (1), ținând seama pe deplin de criteriile stabilite în Poziția comună 2008/944/PESC a Consiliului din 8 decembrie 2008 de definire a normelor comune care reglementează controlul exporturilor de tehnologie și echipament militar ( 1 ). Statele membre solicită garanții adecvate pentru a evita orice abuz în ceea ce privește autorizațiile acordate în temeiul alineatului (2) și, după caz, adoptă dispoziții pentru repatrierea armamentului și a materialului conex livrat.

▼M9

Articolul 3

(1) Se aplică măsuri restrictive, astfel cum sunt prevăzute la articolul 4 alineatul (1) și la articolul 5 alineatele (1) și (2), împotriva persoanelor și entităților desemnate de Comitetul pentru sancțiuni pentru implicarea în acte care amenință pacea, stabilitatea sau securitatea RDC sau pentru sprijinirea unor astfel de acte. Astfel de acte includ:

(a) încălcarea embargoului asupra armelor și măsurile conexe menționate la articolul 1;

(b) a avea calitatea de responsabil politic și militar al grupărilor armate străine care își desfășoară activitatea în RDC și care se opun dezarmării și repatrierii sau relocării voluntare a combatanților care fac parte din aceste grupări;

(c) a avea calitatea de responsabil politic și militar al milițiilor congoleze, inclusiv cei care primesc sprijin din exteriorul RDC și care împiedică participarea combatanților lor la procesul de dezarmare, demobilizare și reintegrare;

(d) recrutarea sau utilizarea de copii în conflicte armate din RDC, cu încălcarea dreptului internațional aplicabil;

(e) implicarea în planificarea, conducerea sau comiterea de acte în RDC care constituie încălcări sau abuzuri privind drepturile omului sau încălcări ale dreptului internațional umanitar, după caz, inclusiv comiterea de acte care vizează civili, inclusiv omoruri și mutilări, violuri și alte violențe sexuale, răpiri, strămutări forțate, precum și atacuri asupra școlilor și a spitalelor;

(f) împiedicarea accesului la ajutoarele umanitare sau a distribuirii acestora în RDC;

(g) sprijinirea persoanelor sau a entităților, inclusiv a grupărilor armate sau a rețelelor infracționale, implicate în activități de destabilizare în RDC prin exploatarea ilicită a resurselor naturale sau prin comerțul ilicit cu acestea, inclusiv cu aur sau floră și faună sălbatică sau cu produse derivate din flora și fauna sălbatică;

(h) fapta de a acționa în numele sau la ordinele unei persoane sau entități desemnate sau care acționează în numele sau la ordinele unei entități deținute sau controlate de o persoană sau entitate desemnată;

(i) planificarea, conducerea, sponsorizarea sau participarea la atacuri împotriva forțelor de menținere a păcii ale MONUSCO sau a personalului Organizației Națiunilor Unite;

(j) furnizarea de sprijin financiar, material sau tehnologic, ori de bunuri sau servicii, unei persoane sau unei entități desemnate.

Persoanele și entitățiler relevante care intră sub incidența prezentului alineat sunt enumerate în anexa I.

(2) Se impun măsuri restrictive, astfel cum sunt prevăzute la articolul 4 alineatul (1) și la articolul 5 alineatele (1) și (2), împotriva persoanelor și a entităților:

(a) care sabotează o soluție pașnică și bazată pe consens în vederea organizării de alegeri în RDC, inclusiv prin acte de violență, represiune sau incitare la violență sau prin subminarea statului de drept;

(b) care sunt implicate în planificarea, conducerea sau comiterea de acte care constituie încălcări grave sau abuzuri privind drepturile omului în RDC;

(c) asociate celor menționate la literele (a) și (b);

astfel cum figurează în anexa II.

Articolul 4

(1) Statele membre iau măsurile necesare pentru a împiedica intrarea sau tranzitul pe teritoriul lor al persoanelor menționate la articolul 3.

(2) Un stat membru nu este obligat, în temeiul alineatului (1), să refuze intrarea pe teritoriul său a propriilor resortisanți.

(3) În ceea ce privește persoanele menționate la articolul 3 alineatul (1), alineatul (1) de la prezentul articol nu se aplică:

(a) în cazul în care Comitetul pentru sancțiuni stabilește, în prealabil și examinând fiecare caz în parte, că intrarea sau tranzitarea teritoriului se justifică din motive umanitare, inclusiv ca urmare a unei obligații religioase;

(b) în cazul în care Comitetul pentru sancțiuni conchide că o derogare ar sprijini realizarea obiectivelor rezoluțiilor relevante ale Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite, și anume, ar sprijini pacea și reconcilierea națională în RDC și stabilitatea în regiune;

(c) în cazul în care Comitetul pentru sancțiuni autorizează, în prealabil și de la caz la caz, tranzitul persoanelor care se întorc pe teritoriul statului ai cărui resortisanți sunt sau care participă la acțiuni de aducere în fața justiției a autorilor unor grave încălcări ale drepturilor omului sau ale dreptului internațional umanitar; sau

(d) în cazul în care o astfel de intrare sau un astfel de tranzit este necesar pentru îndeplinirea procedurilor judiciare.

În cazul în care, în temeiul prezentului alineat, un stat membru autorizează persoanele desemnate de Comitetul pentru sancțiuni să intre sau să tranziteze teritoriul său, această autorizație se limitează la scopul pentru care a fost acordată și la persoanele la care se referă.

(4) În ceea ce privește persoanele menționate la articolul 3 alineatul (2), alineatul (1) de la prezentul articol nu aduce atingere cazurilor în care unui stat membru îi revine o obligație de drept internațional, și anume:

(a) în calitate de țară-gazdă a unei organizații internaționale interguvernamentale;

(b) în calitate de țară-gazdă a unei conferințe internaționale organizate de Organizația Națiunilor Unite sau sub auspiciile acesteia;

(c) în temeiul unui acord multilateral care conferă privilegii și imunități; sau

(d) în temeiul Tratatului de conciliere din 1929 (Tratatul de la Lateran) încheiat între Sfântul Scaun (Statul Cetății Vatican) și Italia.

(5) Alineatul (4) este considerat aplicabil și în cazul în care un stat membru este gazdă a Organizației pentru Securitate și Cooperare în Europa (OSCE).

(6) În cazul în care un stat membru acordă o derogare în temeiul alineatului (4) sau (5), acesta informează Consiliul în mod corespunzător cu privire la aceasta.

(7) În ceea ce privește persoanele menționate la articolul 3 alineatul (2), statele membre pot acorda derogări de la măsurile impuse la alineatul (1) de la prezentul articol, atunci când deplasarea se justifică din motive umanitare urgente sau se efectuează în scopul participării la reuniuni interguvernamentale și la reuniuni promovate sau găzduite de Uniunea Europeană, sau la reuniuni găzduite de un stat membru care asigură președinția OSCE, în cazul în care se poartă un dialog politic care vizează direct promovarea obiectivelor de politică ale măsurilor restrictive, inclusiv democrația, drepturile omului și statul de drept în RDC.

(8) Un stat membru care dorește să acorde derogările menționate la alineatul (7) informează Consiliul în scris în acest sens. Derogarea se consideră acordată, cu excepția cazului în care unul sau mai mulți membri ai Consiliului ridică obiecții în scris în termen de două zile lucrătoare de la primirea notificării privind derogarea propusă. În cazul în care unul sau mai mulți membri ai Consiliului ridică o obiecție, Consiliul, hotărând cu majoritate calificată, poate decide să acorde derogarea propusă.

(9) În cazul în care, în conformitate cu alineatele (4), (5), (6), (7) sau (8), un stat membru autorizează intrarea pe teritoriul său sau tranzitul unor persoane care figurează în anexa II, autorizația este strict limitată la scopul pentru care a fost acordată și la persoanele vizate în mod direct de aceasta.

Articolul 5

(1) Se îngheață toate fondurile, alte active financiare și resurse economice care aparțin sau se află sub controlul persoanelor sau al entităților menționate la articolul 3, în mod direct sau indirect, sau care sunt deținute de entități aflate, în mod direct sau indirect, în proprietatea sau sub controlul acestora sau al oricăror persoane sau entități care acționează în numele sau la ordinele acestora, astfel cum sunt desemnate în anexa I și în anexa II.

(2) Niciun fond și nici alte active financiare sau resurse economice nu pot fi puse la dispoziția persoanelor sau a entităților menționate la alineatul (1) sau în beneficiul acestora, în mod direct sau indirect.

(3) În ceea ce privește persoanele menționate la articolul 3 alineatul (1), statele membre pot permite derogări de la aplicarea măsurilor menționate la alineatele (1) și (2) în ceea ce privește fondurile, alte active financiare și resurse economice care:

(a) sunt necesare pentru cheltuielile de bază, inclusiv pentru plata produselor alimentare, a chiriilor sau a ipotecilor, a medicamentelor și a tratamentelor medicale, a impozitelor, a primelor de asigurare și a facturilor pentru serviciile de utilități publice;

(b) sunt destinate exclusiv plății unor onorarii rezonabile și rambursării cheltuielilor legate de furnizarea unor servicii juridice;

(c) sunt destinate exclusiv plății unor taxe sau comisioane, în conformitate cu legislația națională, pentru păstrarea sau administrarea curentă a fondurilor înghețate sau a altor active financiare și resurse economice;

(d) sunt necesare pentru a efectua cheltuieli extraordinare, după notificarea Comitetului pentru sancțiuni de către statul membru în cauză și după ce comitetul își dă acordul; sau

(e) fac obiectul fie al unei creanțe privilegiate, fie al unei decizii judecătorești, administrative sau arbitrale, caz în care fondurile și alte active financiare sau resurse economice pot să fie utilizate în scopul satisfacerii respectivei creanțe sau decizii, cu condiția ca decizia sau creanța privilegiată să se fi născut înainte de desemnarea persoanei sau a entității în cauză de către Comitetul pentru sancțiuni și să nu fie în beneficiul unei persoane sau al unei entități menționate la articolul 3, după notificarea Comitetului pentru sancțiuni de către statul membru în cauză.

(4) Derogările menționate la alineatul (3) literele (a), (b) și (c) pot fi acordate după notificarea Comitetului pentru sancțiuni de către statul membru în cauză cu privire la intenția sa de a autoriza, după caz, accesul la astfel de fonduri și la alte active financiare și resurse economice, precum și în lipsa unei decizii defavorabile din partea Comitetului pentru sancțiuni în termen de patru zile lucrătoare de la notificarea respectivă.

(5) În ceea ce privește persoanele și entitățile menționate la articolul 3 alineatul (2), autoritatea competentă a unui stat membru poate autoriza deblocarea anumitor fonduri sau resurse economice înghețate sau punerea la dispoziție a anumitor fonduri sau resurse economice, în anumite condiții pe care le consideră corespunzătoare, după ce a stabilit că fondurile sau resursele economice în cauză sunt:

(a) necesare pentru a satisface nevoile de bază ale persoanelor, ale entităților și ale membrilor de familie ai unor astfel de persoane fizice aflați în întreținerea acestora, incluzând cheltuielile pentru alimente, chirie sau ipotecă, pentru medicamente și tratamente medicale, impozite, prime de asigurare și plata facturilor la utilități;

(b) destinate exclusiv plății unor onorarii rezonabile și rambursării cheltuielilor suportate în legătură cu furnizarea unor servicii juridice;

(c) destinate exclusiv plății unor comisioane sau taxe aferente serviciilor de păstrare sau gestionare curentă a unor fonduri sau resurse economice înghețate; sau

(d) necesare pentru cheltuieli extraordinare, cu condiția ca autoritatea competentă să fi notificat autorităților competente ale celorlalte state membre și Comisiei motivele pe baza cărora consideră că ar trebui acordată o autorizație specifică, cu cel puțin două săptămâni înainte de acordarea autorizației.

Statul membru în cauză informează celelalte state membre și Comisia cu privire la orice autorizație pe care o acordă în temeiul prezentului alineat.

(6) Prin derogare de la alineatul (1) și alineatul (2), autoritățile competente ale unui stat membru pot autoriza deblocarea anumitor fonduri și resurse economice înghețate pentru persoane și entități care figurează în anexa II, dacă sunt îndeplinite următoarele condiții:

(a) fondurile sau resursele economice fac obiectul unei hotărâri arbitrale pronunțate anterior datei la care persoana sau entitatea a fost înscrisă pe lista din anexa II, sau al unei hotărâri judecătorești sau administrative pronunțate în Uniune, sau al unei hotărâri judecătorești executorii în statul membru vizat, anterior sau ulterior datei respective;

(b) fondurile sau resursele economice vor fi utilizate exclusiv pentru a satisface creanțele garantate printr-o astfel de hotărâre sau a căror valabilitate este recunoscută printr-o astfel de hotărâre, în limitele stabilite de actele cu putere de lege și actele administrative aplicabile care reglementează drepturile persoanelor care au astfel de creanțe;

(c) hotărârea nu este în beneficiul niciunei persoane sau entități care figurează în anexa I sau II; și

(d) recunoașterea hotărârii nu contravine ordinii publice a statului membru în cauză.

Statul membru în cauză informează celelalte state membre și Comisia cu privire la orice autorizație pe care o acordă în temeiul prezentului alineat.

(7) În ceea ce privește persoanele și entitățile enumerate în lista din anexa II, se pot acorda derogări și pentru fonduri sau resurse economice care sunt necesare în scopuri umanitare, cum ar fi acordarea și facilitarea acordării de asistență, inclusiv materiale medicale și alimente, sau transferul de lucrători umanitari și asistență conexă sau pentru evacuările din RDC.

(8) Alineatul (1) și alineatul (2) nu interzic unei persoane sau entități care figurează pe lista din anexa II să efectueze plăți datorate în temeiul unui contract încheiat anterior datei la care persoana sau entitatea respectivă a fost inclusă pe listă, cu condiția ca statul membru în cauză să fi decis că beneficiarul plății respective nu este, în mod direct sau indirect, o persoană sau entitate menționată în anexa I sau în anexa II.

(9) Alineatul (2) nu se aplică adăugării în conturile înghețate a:

(a) dobânzilor sau altor venituri legate de acele conturi;

(b) plăților datorate în temeiul unor contracte, acorduri sau obligații care au fost încheiate sau care s-au născut anterior datei la care aceste conturi au devenit obiectul măsurilor restrictive; sau

(c) plăților datorate persoanelor sau entităților menționate la articolul 3 alineatul (2) în temeiul unei hotărâri judecătorești, administrative sau arbitrale pronunțate în Uniune sau executorii în statul membru vizat,

cu condiția ca acestor dobânzi, alte venituri și plăți să li se aplice în continuare alineatul (1).

Articolul 6

(1) Consiliul modifică lista cuprinsă în anexa I pe baza desemnărilor efectuate fie de Consiliul de Securitate al Organizației Națiunilor Unite, fie de Comitetul pentru sancțiuni.

(2) Consiliul, acționând la propunerea unui stat membru sau a Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate, stabilește lista din anexa II și adoptă modificările la aceasta.

Articolul 7

(1) În cazul în care Consiliul de Securitate al Organizației Națiunilor Unite sau Comitetul pentru sancțiuni include pe listă o persoană sau o entitate, Consiliul include persoana sau entitatea respectivă în anexa I. Consiliul comunică decizia sa, inclusiv justificarea includerii pe listă a persoanei sau entității respective, fie direct, dacă dispune de adresa acestora, fie prin publicarea unui anunț care oferă persoanei sau entității în cauză posibilitatea de a prezenta observații.

(2) Consiliul comunică persoanei sau entității vizate decizia menționată la articolul 6 alineatul (2), inclusiv motivele includerii pe listă, fie direct, dacă adresa este cunoscută, fie prin publicarea unui anunț, acordând persoanei sau entității în cauză posibilitatea de a prezenta observații.

(3) În cazul în care se transmit observații sau se prezintă dovezi substanțiale noi, Consiliul își reexaminează decizia și informează în consecință persoana sau entitatea în cauză.

Articolul 8

(1) Anexa I cuprinde motivele includerii pe listă a persoanelor și entităților, astfel cum au fost puse la dispoziție de către Consiliul de Securitate al Organizației Națiunilor Unite sau de către Comitetul pentru sancțiuni.

(2) Anexa I cuprinde, de asemenea, atunci când sunt disponibile, informații furnizate de Consiliul de Securitate al Organizației Națiunilor Unite sau de Comitetul pentru sancțiuni, necesare în vederea identificării persoanelor sau entităților respective. În ceea ce privește persoanele, astfel de informații pot cuprinde numele, inclusiv pseudonimele, data și locul nașterii, cetățenia, numărul de pașaport și de carte de identitate, sexul, adresa (dacă este cunoscută) și funcția sau profesia. În ceea ce privește entitățile, astfel de informații pot cuprinde denumirea, locul și data înregistrării, numărul de înregistrare și sediul. Anexa I include de asemenea data desemnării de către Consiliul de Securitate al Organizației Națiunilor Unite sau Comitetul de sancțiuni.

(3) Anexa II include motivele includerii pe listă a persoanelor și entităților menționate în aceasta.

(4) De asemenea, anexa II include informațiile necesare identificării persoanelor sau entităților în cauză, în cazul în care aceste informații sunt disponibile. În ceea ce privește persoanele fizice, astfel de informații pot include numele, inclusiv pseudonimele, data și locul nașterii, cetățenia, numărul de pașaport și de carte de identitate, sexul, adresa (dacă este cunoscută) și funcția sau profesia. În ceea ce privește entitățile, astfel de informații pot cuprinde denumirea, locul și data înregistrării, numărul de înregistrare și sediul.

Articolul 9

(1) Prezenta decizie este revizuită, modificată sau abrogată, după caz, în special în acord cu deciziile relevante ale Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite.

(2) Măsurile menționate la articolul 3 alineatul (2) se aplică până la 12 decembrie 2017. Acestea se reînnoiesc sau se modifică, după caz, în cazul în care Consiliul consideră că obiectivele deciziei nu au fost îndeplinite.

▼B

Articolul 10

Poziția comună 2008/369/PESC se abrogă.

Articolul 11

Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.









▼M9

ANEXA I

(a) Lista persoanelor menționate la articolul 3 alineatul (1)

▼M7

1. Eric BADEGE

Data nașterii: 1971.

Cetățenia: congoleză.

Data desemnării de către ONU: 31 decembrie 2012.

Informații suplimentare din rezumatul motivelor includerii pe listă comunicat de Comitetul pentru sancțiuni:

Potrivit raportului final din 15 noiembrie 2012 întocmit de Grupul de experți pentru Republica Democratică Congo, „… locotenent-colonelul Eric Badege devenise punctul central al M23 în Masisi și comandase operațiuni comune…” împreună cu un alt lider militar. În plus, „o serie de atacuri coordonate efectuate în august [2012] și conduse de către locotenent-colonelul Badege … au permis M23 să destabilizeze o parte considerabilă a teritoriului Masisi.” Potrivit unor foști luptători, locotenent-colonelul Badege... a acționat la ordinele colonelului Makenga atunci când a orchestrat atacurile. În calitatea sa de comandant al M23, Badege se face răspunzător de încălcări grave implicând acte împotriva copiilor sau a femeilor în situații de conflict armat. Potrivit raportului din noiembrie 2012 al grupului de experți, au existat mai multe incidente majore de ucidere fără discriminare a civililor, inclusiv femei și copii. Din mai 2012, Raia Mutomboki, sub comanda M23, a ucis sute de civili într-o serie de atacuri coordonate. În august, Badege a efectuat atacuri comune care au implicat uciderea fără discriminare a civililor. Raportul din noiembrie al grupului de experți afirmă ca aceste atacuri au fost orchestrate în comun de către Badege și colonelul Makoma Semivumbi Jacques.

Potrivit raportului grupului de experți, lideri locali din Masisi au afirmat că Badege a comandat aceste atacuri ale Raia Mutumboki pe teren. Potrivit unui articol al Radio Okapi din 28 iulie 2012, „administratorul Masisi a anunțat sâmbătă, 28 iulie, dezertarea comandantului Batalionului 2 din Regimentul 410 FARDC cu baza la Nabiondo, la aproximativ 30 de kilometri nord-vest de Goma, în Kivu de Nord. Conform spuselor acestuia, colonelul Eric Badege și peste o sută de soldați s-au îndreptat vineri spre Rubaya, la 80 de kilometri nord de Nabiondo. Această informație a fost confirmată de mai multe surse.” Potrivit unui articol al BBC din 23 noiembrie 2012, M23 a fost constituit când foști membri ai CNDP care fuseseră integrați în FARDC au început să protesteze împotriva condițiilor proaste și a salariului scăzut, precum și a lipsei punerii depline în aplicare a acordului de pace din 23 martie 2009 dintre CNDP și RDC, care a dus la integrarea CNDP în FARDC. Gruparea M23 a fost angajată în operații militare active în scopul obținerii controlului asupra teritoriului din estul RDC, potrivit raportului IPIS din noiembrie 2012. M23 și FARDC s-au luptat pentru controlul asupra mai multor orașe și sate din estul RDC, la 24 și 25 iulie 2012; M23 a atacat FARDC la Rumangabo, la 26 iulie 2012; M23 a alungat FARDC din Kimumba la 17 noiembrie 2012 și M23 a preluat controlul asupra orașului Goma la 20 noiembrie 2012. Potrivit raportului din noiembrie 2012 al grupului de experți, mai mulți foști combatanți ai M23 susțin că liderii M23 au executat sumar zeci de copii care au încercat să fugă după ce au fost recrutați ca soldați-copii în cadrul M23. Potrivit unui raport din 11 septembrie 2012 al organizației Human Rights Watch (HRW), un bărbat ruandez în vârstă de 18 ani, care a fugit după ce fusese recrutat cu forța în Rwanda, a declarat HRW că a fost martor la executarea unui băiat în vârstă de 16 ani din unitatea sa din cadrul M23, care încercase să fugă în iunie. Băiatul a fost capturat și omorât în bătaie de către luptătorii M23 în fața altor recruți.

Un comandant al M23 care a ordonat execuția se presupune că a spus apoi altor recruți: „a vrut să ne abandoneze”, ca explicație pentru uciderea băiatului. Raportul afirmă, de asemenea, că martorii susțin că cel puțin 33 de noi recruți și alți luptători M23 au fost executați sumar când au încercat să fugă. Unii au fost legați și împușcați în fața altor recruți, ca exemplu de pedeapsă pe care ar putea-o primi. Un tânăr recrut a afirmat către HRW: „când eram cu M23, ne-au spus că [putem alege] și putem rămâne cu ei sau putem muri. Mulți au încercat să fugă. Unii au fost găsiți și pentru ei asta a însemnat imediat moartea.”

2. Frank Kakolele BWAMBALE

[alias: (a) Frank Kakorere, (b) Frank Kakorere Bwambale, (c) Aigle Blanc]

Desemnare: General în cadrul FARDC.

Cetățenia: congoleză.

Data desemnării de către ONU: 1 noiembrie 2005.

Alte informații: A părăsit CNDP în ianuarie 2008. Din iunie 2011 locuiește la Kinshasa. Din 2010, Kakolele a fost implicat în activități aparent în numele Programului de stabilizare și de reconstrucție a zonelor care au ieșit din conflicte armate (STAREC) al Guvernului RDC, inclusiv participarea la o misiune STAREC în Goma și Beni în martie 2011. Autoritățile RDC l-au arestat în decembrie 2013 la Beni, provincia Kivu de Nord, fiind acuzat de blocarea procesului de dezarmare, demobilizare și reintegrare (DDR).

Informații suplimentare din rezumatul motivelor includerii pe listă comunicat de Comitetul pentru sancțiuni:

Fost lider al RCD-ML, exercită influență asupra politicii urmate de această organizație și asigură în continuare comanda și controlul activităților forțelor RCD-ML, una dintre grupările armate și milițiile menționate la punctul 20 din Rezoluția 1493 (2003), implicate în trafic de arme, încălcând embargoul asupra armelor. General FARDC, fără detașare din iunie 2011. A părăsit CNDP în ianuarie 2008. Din iunie 2011 locuiește la Kinshasa. Din 2010, Kakolele a fost implicat în activități aparent în numele Programului de stabilizare și de reconstrucție a zonelor care au ieșit din conflicte armate (STAREC) al Guvernului RDC, inclusiv participarea la o misiune STAREC în Goma și Beni în martie 2011.

3. Gaston IYAMUREMYE

[alias: (a) Byiringiro Victor Rumuli, (b) Victor Rumuri, (c) Michel Byiringiro, (d) Rumuli]

Desemnare: (a) președinte al FDLR, (b) vicepreședinte secund al FDLR-FOCA.

Adresă: Din decembrie 2014, se află în provincia Kivu de Nord.

Data nașterii: 1948.

Locul nașterii: (a) districtul Musanze, Provincia de Nord, Rwanda, (b) Ruhengeri, Rwanda.

Cetățenia: ruandeză.

Data desemnării de către ONU: 1 decembrie 2010.

Alte informații: general de brigadă.

Informații suplimentare din rezumatul motivelor includerii pe listă comunicat de Comitetul pentru sancțiuni:

Conform mai multor surse, inclusiv conform Grupului de experți al Comitetului pentru sancțiuni al CSONU privind RDC, Gaston Iyamuremye este vicepreședinte secund al FDLR, fiind considerat un membru esențial al conducerii militare și politice a FDLR. Gaston Iyamuremye a condus, de asemenea, biroul lui Ignace Murwanashyaka (președintele FDRL) din Kibua, RDC, până în decembrie 2009. Președinte al FDLR și vicepreședinte secund al FDLR-FOCA. Din iunie 2011, se află la Kalonge, provincia Kivu de Nord.

4. Innocent KAINA

[alias: (a) Colonel Innocent Kaina, (b) India Queen]

Locul nașterii: Bunagana, teritoriul Rutshuru, RDC.

Data desemnării de către ONU: 30 noiembrie 2012.

Alte informații: De la sfârșitul lui 2014, se află în Rwanda.

Informații suplimentare din rezumatul motivelor includerii pe listă comunicat de Comitetul pentru sancțiuni:

Innocent Kaina este în prezent comandant de sector în cadrul grupării Mouvement du 23 Mars (M23). A comis și este responsabil de încălcări grave ale dreptului internațional și ale drepturilor omului. În iulie 2007, Tribunalul Militar de Garnizoană din Kinshasa l-a condamnat pe Kaina pentru crime împotriva umanității, comise în districtul Ituri în perioada mai 2003 – decembrie 2005. Ulterior, în 2009, a fost pus în libertate în cadrul acordului de pace dintre guvernul congolez și CNDP. În cadrul FARDC, în 2009, s-a făcut vinovat de execuții, de răpiri și de mutilări în teritoriul Masisi. În aprilie 2012, în calitate de comandant, aflat în subordinea generalului Ntaganda, a inițiat rebeliunea fostului CNDP în teritoriul Rutshuru. A asigurat securitatea participanților la rebeliune la părăsirea teritoriului Masisi. În perioada mai-august 2012, a supravegheat recrutarea și pregătirea militară a peste 150 de copii pentru rebeliunea M23, împușcându-i pe băieții care au încercat să i se sustragă. În iulie 2012, s-a deplasat la Berunda și Degho pentru activități de mobilizare și de recrutare pentru M23.

5. Jérôme KAKWAVU BUKANDE

[alias: (a) Jérôme Kakwavu, (b) Commandant Jérôme]

Cetățenia: congoleză.

Data desemnării de către ONU: 1 noiembrie 2005.

Alte informații: În decembrie 2004, a fost promovat la gradul de general al FARDC. Din iunie 2011, deținut în închisoarea Makala din Kinshasa. La 25 martie 2011, Înalta Curte Militară din Kinshasa a inițiat procesul împotriva lui Kakwavu, pentru crime de război. În noiembrie 2014, a fost condamnat de o instanță militară din RDC la zece ani de închisoare pentru viol, omor și tortură.

Informații suplimentare din rezumatul motivelor includerii pe listă comunicat de Comitetul pentru sancțiuni:

Fost președinte al UPC/FAPC. FAPC controlează puncte ilegale de trecere a frontierei între Uganda și RDC, o rută de tranzit esențială pentru fluxurile de armament. În calitate de președinte al FAPC, a exercitat influență asupra politicilor și a asigurat comanda și controlul asupra activităților forțelor FAPC care au participat la traficul de arme, încălcând astfel embargoul asupra armelor. Conform Biroului Reprezentantului Special al Secretarului General al ONU pentru copii și conflictele armate, acesta a fost responsabil de recrutarea și utilizarea copiilor în Ituri în 2002. Este unul dintre cei cinci membri de rang înalt ai FARDC acuzați de săvârșirea unor infracțiuni grave care implică violență sexuală și ale căror cazuri au fost aduse în atenția guvernului de către Consiliul de Securitate, în cursul vizitei din 2009. În decembrie 2004, a fost promovat la gradul de general al FARDC. Din iunie 2011, deținut în închisoarea Makala din Kinshasa. La 25 martie 2011, Înalta Curte Militară din Kinshasa a inițiat procesul împotriva lui Kakwavu, pentru crime de război.

6. Germain KATANGA

Cetățenia: congoleză.

Data desemnării de către ONU: 1 noiembrie 2005.

Alte informații: A fost numit general al FARDC în decembrie 2004. Predat de Guvernul RDC Curții Penale Internaționale la 18 octombrie 2007. Condamnat în mai 2014 de către CPI la 12 ani de închisoare pentru crime de război și crime împotriva umanității. În prezent, se află în închisoare în Țările de Jos.

Informații suplimentare din rezumatul motivelor includerii pe listă comunicat de Comitetul pentru sancțiuni:

Șef al FRPI. A participat la transferuri de arme, încălcând embargoul asupra armelor. Conform Biroului Reprezentantului Special al Secretarului General al ONU pentru copii și conflictele armate, acesta a fost responsabil de recrutarea și utilizarea copiilor în Ituri în perioada 2002–2003. A fost numit general al FARDC în decembrie 2004. Predat de Guvernul RDC Curții Penale Internaționale la 18 octombrie 2007. Procesul său a început în noiembrie 2009.

7. Thomas LUBANGA

Locul nașterii: Ituri, RDC.

Cetățenia: congoleză.

Data desemnării de către ONU: 1 noiembrie 2005.

Alte informații: Arestat la Kinshasa în martie 2005, dată fiind participarea UPC/L la acțiuni de încălcare a drepturilor omului. Transferat către CPI la 17 martie 2006. Condamnat la 14 ani de închisoare de CPI în martie 2012. La 1 decembrie 2014, judecătorii CPI, în apel, au confirmat condamnarea și pedeapsa lui Lubanga. În prezent, se află în închisoare în Țările de Jos.

Informații suplimentare din rezumatul motivelor includerii pe listă comunicat de Comitetul pentru sancțiuni:

Președinte al UPC/L, una dintre grupările armate și milițiile menționate la punctul 20 din Rezoluția 1493 (2003), implicate în trafic de arme, încălcând embargoul asupra armelor. Conform Biroului Reprezentantului Special al Secretarului General al ONU pentru copii și conflictele armate, acesta a fost responsabil de recrutarea și utilizarea copiilor în Ituri în perioada 2002–2003. Arestat la Kinshasa în martie 2005, dată fiind participarea UPC/L la acțiuni de încălcare a drepturilor omului. Predat de autoritățile RDC Curții Penale Internaționale la 17 martie 2006. Procesul său a început în ianuarie 2009 și se preconiza încheierea acestuia în 2011. Condamnat la 14 ani de închisoare de CPI în martie 2012. Lubanga a atacat hotărârea Curții.

8. Sultani MAKENGA

[alias: (a) Makenga, Colonel Sultani, (b) Makenga, Emmanuel Sultani]

Data nașterii: 25 decembrie 1973.

Locul nașterii: Rutshuru, RDC.

Cetățenia: congoleză.

Data desemnării de către ONU: 13 noiembrie 2012.

Alte informații: Responsabil militar al grupării Mouvement du 23 Mars (M23), care își desfășoară activitatea în Republica Democratică Congo De la sfârșitul lui 2014, se află în Uganda.

Informații suplimentare din rezumatul motivelor includerii pe listă comunicat de Comitetul pentru sancțiuni:

Sultani Makenga este un lider militar al grupării Mouvement du 23 Mars (M23), care își desfășoară activitatea în Republica Democratică Congo (RDC). În calitate de responsabil în cadrul M23 (cunoscută și sub denumirea de „Armata Revoluționară Congoleză”), Sultani Makenga a comis și este responsabil de încălcări grave ale dreptului internațional, implicând acte cu privire la copii și femei în situații de conflict armat, inclusiv omoruri și mutilări, violențe sexuale, răpiri și strămutări forțate. De asemenea, Sultani Makenga se face responsabil de încălcări ale dreptului internațional legate de acțiuni ale M23 de recrutare sau de angajare a unor copii în conflicte armate în RDC. Sub comanda lui Sultani Makenga, M23 a comis atrocități pe scară largă împotriva populației civile din RDC. Potrivit mărturiilor și informațiilor comunicate, militanții aflați sub comanda lui Sultani Makenga au comis, pe tot cuprinsul teritoriului Rutshuru, violuri având drept victime femei și copii, cu vârste plecând de la 8 ani, în cadrul unei politici de consolidare a controlului exercitat în teritoriul Rutshuru. Sub comanda lui Sultani Makenga, M23 a derulat campanii ample de recrutare forțată a copiilor, în RDC și în regiune, și a ucis, mutilat și rănit un număr foarte mare de copii. Mulți dintre copiii recrutați în mod forțat aveau vârste sub 15 ani. De asemenea, există informații conform cărora Makenga ar primi arme și materiale conexe, ceea ce reprezintă o încălcare a măsurilor luate de RDC în vederea punerii în aplicare a embargoului asupra armelor, inclusiv a ordonanțelor interne privind importul și posesia de arme și de materiale conexe. Acțiunile lui Makenga în calitate de lider al M23 au inclus încălcări grave ale dreptului internațional și atrocități împotriva populației civile din RDC și au condus la înrăutățirea fenomenelor de insecuritate, de strămutare a populației și de conflict armat în regiune. Responsabil militar al grupării Mouvement du 23 Mars (M23), care își desfășoară activitatea în Republica Democratică Congo.

9. Khawa Panga MANDRO

[alias: (a) Kawa Panga, (b) Kawa Panga Mandro, (c) Kawa Mandro, (d) Yves Andoul Karim, (e) Yves Khawa Panga Mandro, (f) Mandro Panga Kahwa, (g) „șeful Kahwa”, (h) „Kawa”]

Data nașterii: 20 august 1973.

Locul nașterii: Bunia, RDC.

Cetățenia: congoleză.

Data desemnării de către ONU: 1 noiembrie 2005.

Alte informații: Încarcerat în închisoarea din Bunia în aprilie 2005, pentru sabotarea procesului de pace din Ituri. Arestat de autoritățile congoleze în octombrie 2005, achitat de Curtea de Apel din Kisangani, transferat ulterior autorităților judiciare din Kinshasa sub noi acuzații de crime împotriva umanității, crime de război, omucidere, vătămare corporală gravă și acte de violență. În august 2014, o instanță militară din Kisangani, RDC, l-a condamnat pentru crime de război și crime împotriva umanității, cu o pedeapsă de nouă ani în închisoare, condamnându-l, de asemenea, la plata a aproximativ 85 000 USD victimelor acestuia.

Informații suplimentare din rezumatul motivelor includerii pe listă comunicat de Comitetul pentru sancțiuni:

Fost președinte al PUSIC, una dintre grupările armate și milițiile menționate la punctul 20 din Rezoluția 1493 (2003), implicate în trafic de arme, încălcând embargoul asupra armelor. Conform Biroului Reprezentantului Special al Secretarului General al ONU pentru copii și conflictele armate, acesta a fost responsabil de recrutarea și utilizarea copiilor în perioada 2001–2002. Încarcerat în închisoarea din Bunia în aprilie 2005, pentru sabotarea procesului de pace din Ituri. Arestat de autoritățile congoleze în octombrie 2005, achitat de Curtea de Apel din Kisangani, transferat ulterior autorităților judiciare din Kinshasa sub noi acuzații de crime împotriva umanității, crime de război, omucidere, vătămare corporală gravă și acte de violență. Din iunie 2011, deținut în închisoarea centrală Makala din Kinshasa.

10. Callixte MBARUSHIMANA

Data nașterii: 24 iulie 1963.

Locul nașterii: Ndusu/Ruhengeri, Provincia de Nord, Rwanda.

Cetățenia: ruandeză.

Data desemnării de către ONU: 3 martie 2009.

Alte informații: Arestat la Paris la 3 octombrie 2010, în temeiul mandatului CPI pentru crime de război și crime împotriva umanității comise de trupele FDLR în Kivu în 2009; transferat la Haga la 25 ianuarie 2011, dar eliberat de CPI la sfârșitul anului 2011.

Informații suplimentare din rezumatul motivelor includerii pe listă comunicat de Comitetul pentru sancțiuni:

Secretar executiv al FDLR și vicepreședinte al înaltului comandament militar al FDLR până la arestarea sa. Lider politic/militar al unei grupări armate străine care operează în Republica Democratică Congo, împiedicând procesul de dezarmare, repatrierea voluntară și relocarea combatanților, conform Rezoluției Consiliului de Securitate 1857 (2008) punctul 4 litera (b). Arestat la Paris la 3 octombrie 2010, în temeiul mandatului CPI pentru crime de război și crime împotriva umanității comise de trupele FDLR în Kivu în 2009 și transferat la Haga la 25 ianuarie 2011.

11. Iruta Douglas MPAMO

[alias: (a) Doulas Iruta Mpamo, (b) Mpano]

Adresă: Gisenyi, Rwanda (începând din iunie 2011).

Data nașterii: (a) 28 decembrie 1965, (b) 29 decembrie 1965.

Locul nașterii: (a) Bashali, Masisi, RDC, (b) Goma, RDC, (c) Uvira, RDC.

Cetățenia: congoleză.

Data desemnării de către ONU: 1 noiembrie 2005.

Alte informații: Nicio ocupație cunoscută de la prăbușirea a două avioane gestionate de Great Lakes Business Company (GLBC).

Informații suplimentare din rezumatul motivelor includerii pe listă comunicat de Comitetul pentru sancțiuni:

Proprietar/director al companiei aeriene Compagnie Aérienne des Grands Lacs și al societății Great Lakes Business Company, ale căror aparate de zbor au fost utilizate în scopul acordării de asistență grupărilor armate și milițiilor menționate la punctul 20 din Rezoluția 1493 (2003). Vinovat, de asemenea, de tăinuirea unor informații privind zborurile și încărcăturile, aparent în scopul de a permite încălcarea embargoului asupra armelor. Nicio ocupație cunoscută de la prăbușirea a două avioane gestionate de Great Lakes Business Company (GLBC).

12. Sylvestre MUDACUMURA

[alias: (a) Mupenzi Bernard,(b) General Major Mupenzi, (c) General Mudacumura, (d) Radja]

Adresă: pădurea Kikoma, lângă Bogoyi, Walikale, Kivu de Nord, RDC (începând din iunie 2011).

Cetățenia: ruandeză.

Data desemnării de către ONU: 1 noiembrie 2005.

Alte informații: Comandant militar al FDLR-FOCA, de asemenea prim-vicepreședinte politic și lider al înaltului comandament FOCA, combinând astfel funcțiile generale de comandă militară și politică de la arestarea liderilor FDLR în Europa. Din 2014, se află la sediul central al FDLR la Nganga, Kivu de Nord.

Informații suplimentare din rezumatul motivelor includerii pe listă comunicat de Comitetul pentru sancțiuni:

Comandant militar al FDLR, exercită influență asupra politicilor și asigură în continuare comanda și controlul asupra activităților forțelor FDLR, una dintre grupările armate și milițiile menționate la punctul 20 din Rezoluția 1493 (2003), implicate în trafic de arme, încălcând embargoul asupra armelor. Mudacumura (sau membri ai personalului acestuia) a comunicat prin telefon cu liderul FDLR Murwanashyaka din Germania, inclusiv în timpul masacrului din Busurungi din mai 2009 și cu comandantul militar Major Guillaume în timpul operațiilor Umoja Wetu și Kimia II din 2009. Conform Biroului Reprezentantului Special al Secretarului General al ONU pentru copii și conflictele armate, acesta a fost responsabil pentru 27 de cazuri de recrutare și utilizare a copiilor de către trupele aflate sub comanda sa în Kivu de Nord în perioada 2002-2007. Comandant militar al FDLR-FOCA, de asemenea prim-vicepreședinte politic și lider al înaltului comandament FOCA, combinând astfel funcțiile generale de comandă militară și politică de la arestarea liderilor FDLR în Europa.

13. Leodomir MUGARAGU

[alias: (a) Manzi Leon, (b) Leo Manzi]

Adresă: cartierul general al FDLR din pădurea Kikoma, Bogoyi, Walikale, Kivu de Nord, RDC (începând din iunie 2011).

Data nașterii: (a) 1954 (b) 1953.

Locul nașterii: (a) Kigali, Rwanda (b) Rushashi, Provincia de Nord, Rwanda.

Cetățenia: ruandeză.

Data desemnării de către ONU: 1 decembrie 2010.

Alte informații: Șef al Statului-Major al FDLR-FOCA, responsabil cu administrarea.

Informații suplimentare din rezumatul motivelor includerii pe listă comunicat de Comitetul pentru sancțiuni:

Potrivit unor informații din surse deschise și unor rapoarte oficiale, Leodomir Mugaragu este șeful Statului-Major al Forces Combattantes Abucunguzi/Forțele Combatante pentru Eliberarea Rwandei (FOCA), aripa armată a FDLR. Conform unor rapoarte oficiale, Mugaragu este responsabil principal cu planificarea operațiilor militare ale FDLR în partea de est a RDC. Șef al Statului-Major al FDLR-FOCA, responsabil cu administrarea.

14. Leopold MUJYAMBERE

[alias: (a) Musenyeri, (b) Achille, (c) Frere Petrus Ibrahim]

Adresă: Nyakaleke (la sud-est de Mwenga), Kivu de Sud, RDC.

Data nașterii: a)17 martie 1962, b) 1966, cu aproximație.

Locul nașterii: Kigali, Rwanda.

Cetățenia: ruandeză.

Data desemnării de către ONU: 3 martie 2009.

Alte informații: De la sfârșitul anului 2014, comandant adjunct interimar al FDLR-FOCA, se află la Nganga, Kivu de Nord.

Informații suplimentare din rezumatul motivelor includerii pe listă comunicat de Comitetul pentru sancțiuni:

Comandant al celei de a doua divizii a FOCA/Brigăzile rezerviștilor (grupare armată – ramură a FDLR). Lider militar al unei grupări armate străine care operează în Republica Democratică Congo, împiedicând procesul de dezarmare, repatrierea voluntară și relocarea combatanților, încălcând Rezoluția CSONU 1857 (2008) punctul 4 litera (b). Conform dovezilor adunate de grupul de experți al Comitetului pentru sancțiuni al CSONU privind RDC, în raportul său din 13 februarie 2008, fete recuperate de la FDLR-FOCA fuseseră răpite și violate. De la jumătatea anului 2007, FDLR-FOCA, care, anterior, recruta băieți adolescenți, recrutează cu forța tineri începând cu vârsta de 10 ani. Cei mai tineri sunt ult sunt trimiși ca soldați pe linia frontului, încălcând Rezoluția CSONU 1857 (2008) punctul 4 literele (d) și (e). Din iunie 2011, comandant al sectorului operațional Kivu de Sud, numit acum „Amazon” din FDLR-FOCA.

15. Jamil MUKULU

[alias: (a) Steven Alirabaki, (b) David Kyagulanyi, (c) Musezi Talengelanimiro, (d) Mzee Tutu, (e) Abdullah Junjuaka, (f) Alilabaki Kyagulanyi, (g) Hussein Muhammad, (h) Nicolas Luumu, (i) profesorul Musharaf, (j) Talengelanimiro]

Desemnare: (a) șeful Forțelor Democratice Aliate (FDA), (b) comandant, Forțele Democratice Aliate.

Data nașterii: (a) 1965, (b) 1 ianuarie 1964.

Locul nașterii: satul Ntoke, ținutul Ntenjeru, districtul Kayunga, Uganda.

Cetățenia: ugandeză.

Data desemnării de către ONU: 12 octombrie 2011.

Alte informații: De la sfârșitul lui 2014, nu se știe unde se află; cu toate acestea, se presupune că se află în Kivu de Nord, RDC.

Informații suplimentare din rezumatul motivelor includerii pe listă comunicat de Comitetul pentru sancțiuni:

Potrivit unor informații din surse deschise și unor rapoarte oficiale, inclusiv rapoartele Grupului de experți al Comitetului pentru sancțiuni al CSONU privind RDC, dl Jamil Mukulu este liderul militar al Forțelor Democratice Aliate (FDA), grupare armată străină care își desfășoară activitatea în R.D. Congo și care se opune dezarmării și repatrierii sau relocării voluntare a combatanților FDA, astfel cum se menționează la punctul 4 litera (b) din Rezoluția 1857 (2008). Grupul de experți al Comitetului pentru sancțiuni al CSONU privind RDC a raportat că Mukulu a acordat sprijin material și s-a implicat în conducerea FDA, grupare armată care își desfășoară activitatea pe teritoriul RDC. Potrivit mai multor surse, inclusiv conform Grupului de experți al Comitetului pentru sancțiuni al CSONU privind RDC, Jamil Mukulu a continuat, de asemenea, să exercite influență asupra politicilor, a acordat finanțare și a asigurat comanda și controlul în mod direct asupra activităților forțelor FDA pe teren, inclusiv prin supravegherea legăturilor cu rețelele teroriste internaționale.

16. Ignace MURWANASHYAKA

[alias: Dr. Ignace]

Titlu: dr.

Data nașterii: 14 mai 1963.

Locul nașterii: (a) Butera, Rwanda, (b) Ngoma, Butare, Rwanda.

Cetățenia: Cetățenia: ruandeză.

Data desemnării de către ONU: 1 noiembrie 2005.

Alte informații: Arestat de autoritățile germane la 17 noiembrie 2009. Înlocuit de Gaston Iamuremye, alias „Rumuli” în calitate de președinte al FDLR-FOCA. Procesul lui Murwanashyaka pentru crime de război și crime împotriva umanității comise de trupele FDLR în RDC în 2008 și 2009 a început la 4 mai 2011 în fața unei instanțe germane.

Informații suplimentare din rezumatul motivelor includerii pe listă comunicat de Comitetul pentru sancțiuni:

Președinte al FDLR și comandant suprem al forțelor armate ale FDLR, exercită influență asupra politicilor și asigură în continuare comanda și controlul asupra activităților forțelor FDLR, una dintre grupările armate și milițiile menționate la punctul 20 din Rezoluția 1493 (2003), implicate în trafic de arme, încălcând embargoul asupra armelor. A comunicat prin telefon cu comandanții militari ai FDLR pe teren (inclusiv în timpul masacrului de la Busurungi din mai 2009); a dat ordine înaltului comandament; a fost implicat în coordonarea transferului de arme și muniții către unitățile FDLR și în transmiterea de instrucțiuni de utilizare specifice; implicat în gestionarea unor sume importante de bani, obținute prin vânzarea ilicită a resurselor naturale din zonele aflate sub controlul FDLR. Conform Biroului Reprezentantului Special al Secretarului General al ONU pentru copii și conflictele armate, acesta a fost responsabil cu comanda, în calitate de președinte și comandant militar al FDLR, în ceea ce privește recrutarea și utilizarea copiilor de către FDLR în partea de est a Congo. Arestat de autoritățile germane la 17 noiembrie 2009. Înlocuit de Gaston Iamuremye, alias „Rumuli” în calitate de președinte al FDLR-FOCA. Procesul lui Murwanashyaka pentru crime de război și crime împotriva umanității comise de trupele FDLR în RDC în 2008 și 2009 a început la 4 mai 2011 în fața unei instanțe germane.

17. Straton MUSONI

[alias: IO Musoni]

Data nașterii: (a) 6 aprilie 1961 (b) 4 iunie 1961.

Locul nașterii: Mugambazi, Kigali, Rwanda.

Cetățenia: ruandeză.

Data desemnării de către ONU: 29 martie 2007.

Alte informații: Arestat de autoritățile germane la 17 noiembrie 2009. Procesul lui Musoni pentru crime de război și crime împotriva umanității comise de trupele FDLR în RDC în 2008 și 2009 a început la 4 mai 2011 în fața unei instanțe germane. Înlocuit de Sylvestre Mudacumura în calitate de prim-vicepreședinte al FDLR.

Informații suplimentare din rezumatul motivelor includerii pe listă comunicat de Comitetul pentru sancțiuni:

Prin faptul că se află la conducerea FDLR, grupare armată străină care își desfășoară activitatea în RDC, Musoni a îngreunat procesul de dezarmare și de repatriere sau relocare voluntară a combatanților care fac parte din aceste grupări, încălcând Rezoluția 1649 (2005). Arestat de autoritățile germane la 17 noiembrie 2009. Procesul lui Musoni pentru crime de război și crime împotriva umanității comise de trupele FDLR în RDC în 2008 și 2009 a început la 4 mai 2011 în fața unei instanțe germane. Înlocuit de Sylvestre Mudacumura în calitate de prim-vicepreședinte al FDLR.

18. Jules MUTEBUTSI

[alias: (a) Jules Mutebusi, (b) Jules Mutebuzi, (c) Colonel Mutebutsi]

Data nașterii: 1964.

Locul nașterii: Minembwe, Kivu de Sud, RDC.

Cetățenia: congoleză.

Data desemnării de către ONU: 1 noiembrie 2005.

Alte informații: Fost comandant militar regional adjunct în cadrul FARDC al Regiunii Militare nr. 10 în aprilie 2004, destituit pentru indisciplină. În decembrie 2007, a fost arestat de către autoritățile ruandeze când a încercat să treacă frontiera în RDC. De atunci trăiește într-o libertate parțială în Kigali (nu este autorizat să părăsească țara).

Informații suplimentare din rezumatul motivelor includerii pe listă comunicat de Comitetul pentru sancțiuni:

S-a asociat cu alte elemente rebele din fosta RCD-G pentru a pune stăpânire prin forță pe orașul Bukavu în mai 2004. Implicat în primirea de arme în afara structurilor FARDC și în aprovizionarea unor grupări armate și miliții menționate la punctul 20 din Rezoluția 1493 (2003), încălcând embargoul asupra armelor. Fost comandant militar regional adjunct în cadrul FARDC al Regiunii Militare nr. 10 în aprilie 2004, destituit pentru indisciplină. În decembrie 2007, a fost arestat de către autoritățile ruandeze când a încercat să treacă frontiera în RDC. De atunci trăiește într-o libertate parțială în Kigali (nu este autorizat să părăsească țara).

19. Baudoin NGARUYE WA MYAMURO

[alias: Colonel Baudoin Ngaruye]

Titlu: lider militar al grupării Mouvement du 23 Mars (M23).

Desemnare: general de brigadă.

Adresă: Rubavu/Mudende, Rwanda.

Data nașterii: (a) 1 aprilie 1978, (b) 1978.

Locul nașterii: (a) Bibwe, RDC (b) Lusamambo, teritoriul Lubero, RDC.

Cetățenia: congoleză.

Număr național de identificare: (număr de identificare FARDC) 1-78-09-44621-80.

Data desemnării de către ONU: 30 noiembrie 2012.

Alte informații: A intrat în Republica Rwanda la 16 martie 2013. De la sfârșitul lui 2014, locuiește în Ngoma Camp, Rwanda.

Informații suplimentare din rezumatul motivelor includerii pe listă comunicat de Comitetul pentru sancțiuni:

În aprilie 2012, Ngaruye s-a aflat la comanda rebeliunii fostului CNDP, cunoscută sub denumirea de Mouvement du 23 Mars (M23), la ordinele generalului Ntaganda. În prezent, este al treilea comandant militar în ierarhia M23. Grupul de experți pentru RDC îl recomandase deja, în 2008 și în 2009, în vederea includerii pe lista persoanelor desemnate. Ngaruye a comis și este responsabil de încălcări grave ale drepturilor omului și ale dreptului internațional. A recrutat și a pregătit militar sute de copii în perioada 2008-2009, iar în ultima parte a anului 2010 a derulat acest tip de activități pentru M23. A comis omoruri, mutilări și răpiri, alegând frecvent drept victime femei. Se face responsabil de execuții și de acte de tortură în rândul combatanților care doreau să părăsească M23. În 2009, în cadrul FARDC, a dispus uciderea tuturor bărbaților din satul Shalio din Walikale. De asemenea, a furnizat armament, muniție și salarii în Masisi și Walikale la ordinele directe ale generalului Ntaganda. În 2010, a organizat strămutarea forțată și exproprierea unei părți din populație în zona Lukopfu. De asemenea, a fost puternic implicat în activitățile unor rețele infracționale din cadrul FARDC care au obținut profituri din comerțul cu resurse minerale, ceea ce a generat tensiuni și acte de violență în relațiile cu colonelul Innocent Zimurinda în 2011. A intrat în Republica Rwanda la 16.3.2013 prin punctul Gasizi/Rubavu.

20. Mathieu, Chui NGUDJOLO

[alias: Cui Ngudjolo]

Cetățenia: congoleză.

Data desemnării de către ONU: 1 noiembrie 2005.

Alte informații: Arestat de MONUC la Bunia în octombrie 2003. Predat de guvernul RDC Curții Penale Internaționale la 7 februarie 2008. Achitat de toate capetele de acuzare reținute împotriva sa de către CPI în decembrie 2012. După eliberarea din închisoare, Ngudjolo a fost reținut de autoritățile neerlandeze și a solicitat azil în Țările de Jos. Procurorul a făcut apel împotriva hotărârii CPI; în octombrie 2014 s-au desfășurat ședințe de judecată, iar din decembrie 2014 se așteaptă o hotărâre.

Informații suplimentare din rezumatul motivelor includerii pe listă comunicat de Comitetul pentru sancțiuni:

Șeful Statului-Major al FNI și fost șef de Stat-Major al FRPI, exercită influență asupra politicii urmate de această grupare și asigură în continuare comanda și controlul asupra activităților forțelor FRPI, una dintre grupările armate și milițiile menționate la punctul 20 din Rezoluția 1493 (2003), implicate în trafic de arme, încălcând embargoul asupra armelor. Conform Biroului Reprezentantului Special al Secretarului General al ONU pentru copii și conflictele armate, acesta a fost responsabil de recrutarea și utilizarea copiilor cu vârste sub 15 ani în Ituri în 2006. Arestat de MONUC la Bunia în octombrie 2003. Predat de guvernul RDC Curții Penale Internaționale la 7 februarie 2008. Achitat de toate capetele de acuzare reținute împotriva sa de către CPI în decembrie 2012. După eliberarea din închisoare, Ngudjolo a fost reținut de autoritățile neerlandeze și a solicitat azil în Țările de Jos.

21. Floribert Ngabu NJABU

[alias: (a) Floribert Njabu Ngabu, (b) Floribert Ndjabu, (c) Floribert Ngabu Ndjabu].

Cetățenia: congoleză.

Data desemnării de către ONU: 1 noiembrie 2005.

Alte informații: Este în arest la domiciliu la Kinshasa din martie 2005, dată fiind participarea FNI la acțiuni de încălcare a drepturilor omului. Transferat la Haga la 27 martie 2011, pentru a fi martor în procesele CPI Germain Katanga și Mathieu Ngudjolo. A solicitat azil în Țările de Jos în mai 2011. În octombrie 2012, o instanță neerlandeză i-a respins solicitarea de azil. În iulie 2014, a fost deportat din Țările de Jos în RDC, unde a fost plasat în arest.

Informații suplimentare din rezumatul motivelor includerii pe listă comunicat de Comitetul pentru sancțiuni:

Președinte al FNI, una dintre grupările armate și milițiile menționate la punctul 20 din Rezoluția 1493 (2003), implicate în trafic de armament, încălcând embargoul asupra armelor. Este în arest la domiciliu la Kinshasa din martie 2005, dată fiind participarea FNI la acțiuni de încălcare a drepturilor omului. Transferat la Haga la 27 martie 2011, pentru a fi martor în procesele CPI Germain Katanga și Mathieu Ngudjolo. A solicitat azil în Țările de Jos în mai 2011. În octombrie 2012, o instanță neerlandeză i-a respins solicitarea de azil, cauza făcând în prezent obiectul unui recurs.

22. Laurent NKUNDA

[alias: (a) Nkunda Mihigo Laurent, (b) Laurent Nkunda Bwatare, (c) Laurent Nkundabatware, (d) Laurent Nkunda Mahoro Batware, (e) Laurent Nkunda Batware, (f) Chairman, (g) General Nkunda, (h) Papa Six]

Data nașterii: (a) 6 februarie 1967 (b) 2 februarie 1967.

Locul nașterii: Rutshuru, Kivu de Nord, RDC.

Cetățenia: congoleză.

Data desemnării de către ONU: 1 noiembrie 2005.

Alte informații: Fost general al RCD-G. Fondator, Congresul Național pentru Apărarea Poporului, 2006; membru de rang înalt, Adunarea pentru Democrație în Congo – Goma (RCD-G), 1998-2006; membru, Frontul Patriotic Ruandez (RPF), 1992-1998. Laurent Nkunda a fost arestat de autoritățile ruandeze în Rwanda în ianuarie 2009 și înlocuit în funcția de comandant al CNDP. De atunci, se află în arest la domiciliu la Kigali, Rwanda. Cererea guvernului RDC de extrădare a lui Nkunda pentru infracțiunile comise în estul RDC a fost refuzată de Rwanda. În 2010, recursul lui Nkunda pentru detenție ilegală a fost respins de tribunalul ruandez din Gisenyi, care a hotărât că respectiva chestiune ar trebui să fie examinată de o instanță militară. Avocații lui Nkunda au făcut recurs în fața Tribunalului militar ruandez.

Informații suplimentare din rezumatul motivelor includerii pe listă comunicat de Comitetul pentru sancțiuni:

S-a asociat cu alte elemente rebele din fosta RCD-G pentru a pune stăpânire prin forță pe orașul Bukavu în mai 2004. A primit arme în afara structurilor FARDC, încălcând embargoul asupra armelor. Conform Biroului Reprezentantului Special al Secretarului General al ONU pentru copii și conflictele armate, acesta a fost responsabil pentru 264 de cazuri de recrutare și utilizare a copiilor de către trupele aflate sub comanda sa în Kivu de Nord în perioada 2002-2009. Fost general al RCD-G. Fondator, Congresul Național pentru Apărarea Poporului, 2006; membru de rang înalt, Adunarea pentru Democrație în Congo – Goma (RCD-G), 1998-2006; membru, Frontul Patriotic Ruandez (RPF), 1992-1998. Laurent Nkunda a fost arestat de autoritățile ruandeze în Rwanda în ianuarie 2009 și înlocuit în funcția de comandant al CNDP. De atunci, se află în arest la domiciliu la Kigali, Rwanda. Cererea guvernului RDC de extrădare a lui Nkunda pentru infracțiunile comise în estul RDC a fost refuzată de Rwanda. În 2010, recursul lui Nkunda pentru detenție ilegală a fost respins de tribunalul ruandez din Gisenyi, care a hotărât că respectiva chestiune ar trebui să fie examinată de o instanță militară. Avocații lui Nkunda au inițiat o procedură în fața Tribunalului militar ruandez. Menține încă o anumită influență asupra anumitor elemente ale CNDP.

23. Felicien NSANZUBUKIRE

[alias: Fred Irakeza]

Desemnare: primul comandant de batalion al FDLR-FOCA, stabilit în zona Uvira-Sange din Kivu de Sud.

Adresă: Magunda, teritoriul Mwenga, Kivu de Sud, RDC (începând din iunie 2011).

Data nașterii: 1967.

Locul nașterii: (a) Murama, Kigali, Rwanda, (b) Rubungo, Kigali, Rwanda, (c) Kinyinya, Kigali, Rwanda.

Cetățenia: ruandeză.

Data desemnării de către ONU: 1 decembrie 2010.

Alte informații: Membru al FDLR cel puțin din 1994 și desfășoară operațiuni în estul RDC din octombrie 1998.

Informații suplimentare din rezumatul motivelor includerii pe listă comunicat de Comitetul pentru sancțiuni:

Felicien Nsanzubukire a supravegheat și a coordonat traficul de arme și muniții cel puțin în perioada noiembrie 2008 – aprilie 2009 din Republica Unită Tanzania, prin regiunea lacului Tanganyika, către unitățile FDLR din zonele Uvira și Fizi din Kivu de Sud. Primul comandant de batalion al FDLR-FOCA, stabilit în zona Uvira-Sange din Kivu de Sud. Membru al FDLR cel puțin din 1994 și desfășoară operațiuni în estul RDC din octombrie 1998.

24. Pacifique NTAWUNGUKA

[alias: (a) Pacifique Ntawungula, (b) Colonel Omega, (c) Nzeri, (d) Israel]

Desemnare: Comandant, sectorul operațional din Kivu de Nord „SONOKI” al FDLR-FOCA.

Adresă: Matembe, Kivu de Nord, RDC (începând din iunie 2011).

Data nașterii: (a) 1 ianuarie 1964, (b) 1964, cu aproximație.

Locul nașterii: Gaseke, provincia Gisenyi, Rwanda.

Cetățenia: ruandeză.

Data desemnării de către ONU: 3 martie 2009.

Alte informații: A urmat o pregătire militară în Egipt. De la sfârșitul lui 2014, se află în regiunea Tongo, Kivu de Nord.

Informații suplimentare din rezumatul motivelor includerii pe listă comunicat de Comitetul pentru sancțiuni:

Comandant al primei divizii a FOCA (grupare armată – ramură a FDLR). Lider militar al unei grupări armate străine care operează în Republica Democratică Congo, împiedicând procesul de dezarmare, repatrierea voluntară și relocarea combatanților, încălcând Rezoluția CSONU 1857 (2008) punctul 4 litera (b). Conform dovezilor adunate de grupul de experți al Comitetului pentru sancțiuni al CSONU privind RDC, în raportul său din 13 februarie 2008, fete recuperate de la FDLR-FOCA fuseseră răpite și violate. De la jumătatea anului 2007, FDLR-FOCA, care, anterior, recruta băieți adolescenți, recrutează cu forța tineri începând cu vârsta de 10 ani. Cei mai tineri sunt ulterior folosiți ca escorte, iar copiii mai mari sunt trimiși ca soldați pe linia frontului, încălcând Rezoluția CSONU 1857 (2008) punctul 4 literele (d) și (e). A urmat o pregătire militară în Egipt.

25. James NYAKUNI

Cetățenia: ugandeză.

Data desemnării de către ONU: 1 noiembrie 2005.

Informații suplimentare din rezumatul motivelor includerii pe listă comunicat de Comitetul pentru sancțiuni:

Parteneriat comercial cu Jérôme Kakwavu, în special contrabandă transfrontalieră între RDC și Uganda, suspectat inclusiv de contrabandă cu arme și material militar în camioane care nu au fost inspectate. Încălcarea embargoului asupra armelor și asistență acordată unor grupări armate și miliții menționate la punctul 20 din Rezoluția 1493 (2003), inclusiv sprijin financiar, care le-a permis acestora să desfășoare operațiuni militare.

26. Stanislas NZEYIMANA

[alias: (a) Deogratias Bigaruka Izabayo, (b) Izabayo Deo, (c) Jules Mateso Mlamba, (d) Bigaruka, (e) Bigurura]

Desemnare: Comandant adjunct al FDLR-FOCA.

Adresă: Mukobervwa, Kivu de Nord, RDC (începând cu iunie 2011).

Data nașterii: (a) 1 ianuarie 1966 (b) 28 august 1966 (c) 1967, cu aproximație.

Locul nașterii: Mugusa, Butare, Rwanda.

Cetățenia: ruandeză.

Data desemnării de către ONU: 3 martie 2009.

Alte informații: A dispărut în timp ce se afla în Tanzania, la începutul lui 2013. De la sfârșitul lui 2014, nu se știe unde se află.

Informații suplimentare din rezumatul motivelor includerii pe listă comunicat de Comitetul pentru sancțiuni:

Comandant adjunct al FOCA (grupare armată – ramură a FDLR). Lider militar al unei grupări armate străine care operează în Republica Democratică Congo, împiedicând procesul de dezarmare, repatrierea voluntară și relocarea combatanților, încălcând Rezoluția CSONU 1857 (2008) punctul 4 litera (b). Conform dovezilor adunate de grupul de experți al Comitetului pentru sancțiuni al CSONU privind RDC, în raportul său din 13 februarie 2008, fete recuperate de la FDLR-FOCA fuseseră răpite și violate. De la jumătatea anului 2007, FDLR-FOCA, care, anterior, recruta băieți adolescenți, recrutează cu forța tineri începând cu vârsta de 10 ani. Cei mai tineri sunt ulterior folosiți ca escorte, iar copiii mai mari sunt trimiși ca soldați pe linia frontului, încălcând Rezoluția CSONU 1857 (2008) punctul 4 literele (d) și (e).

27. Dieudonné OZIA MAZIO

[alias: (a) Ozia Mazio, (b) Omari, (c) Mr Omari]

Data nașterii: 6 iunie 1949.

Locul nașterii: Ariwara, RDC.

Cetățenia: congoleză.

Data desemnării de către ONU: 1 noiembrie 2005.

Alte informații: Se presupune că Dieudonné Ozia Mazio a decedat la Ariwara la 23 septembrie 2008, în timp ce deținea funcția de președinte al Federației întreprinderilor congoleze (Fédération des entreprises congolaises – FEC) din teritoriul Aru.

Informații suplimentare din rezumatul motivelor includerii pe listă comunicat de Comitetul pentru sancțiuni:

Aranjamente financiare cu Jérôme Kakwavu și gruparea FAPC, precum și contrabandă la frontiera dintre RDC și Uganda, permițându-i lui Kakwavu și trupelor sale accesul la fonduri și la materiale. Încălcarea embargoului asupra armelor, inclusiv prin asistență acordată grupărilor armate și milițiilor menționate la punctul 20 din Rezoluția 1493 (2003). Se presupune că Dieudonné Ozia Mazio a decedat la Ariwara la 23 septembrie 2008, în timp ce deținea funcția de președinte al Federației întreprinderilor congoleze (Fédération des entreprises congolaises – FEC) din teritoriul Aru.

28. Jean-Marie Lugerero RUNIGA

[alias: Jean-Marie Rugerero]

Desemnare: președinte al M23.

Adresă: Rubavu/Mudende, Rwanda.

Data nașterii: (a) 1960, cu aproximație, (b) 9 septembrie 1966.

Locul nașterii: Bukavu, RDC.

Data desemnării de către ONU: 31 decembrie 2012.

Alte informații: A intrat în Republica Rwanda la 16 martie 2013. De la sfârșitul lui 2014, locuiește în Rwanda.

Informații suplimentare din rezumatul motivelor includerii pe listă comunicat de Comitetul pentru sancțiuni:

Un document din 9 iulie 2012 semnat de liderul M23 Sultani Makenga l-a numit pe Runiga în funcția de coordonator al ramurii politice a M23. Potrivit documentului respectiv, numirea lui Runiga a fost determinată de necesitatea de a asigura vizibilitatea cauzei M23. Runiga este numit „președinte” al M23 în textele publicate pe site-ul internet al grupării. Rolul său de conducere este coroborat de raportul din noiembrie al grupului de experți, care se referă la Runiga ca fiind „liderul M23”. Potrivit unui articol din 13 decembrie 2012 al Associated Press, Runiga a arătat Associated Press o listă de solicitări, care, conform spuselor sale, va fi înaintată guvernului congolez. Printre solicitări se numără demisia lui Kabila și dizolvarea adunării naționale. Runiga a precizat că, dacă i s-ar da posibilitatea, M23 ar putea prelua din nou controlul asupra orașului Goma. „Iar de data aceasta nu ne vom retrage”, a afirmat Runiga pentru Associated Press. De asemenea, Runiga a precizat că preluarea controlului asupra orașului Goma de către ramura politică a M23 reprezintă o condiție prealabilă a negocierilor. „Cred că membrii noștri care se află la Kampala ne reprezintă. La momentul oportun, voi fi și eu acolo. Aștept ca lucrurile să fie organizate și, când Kabila va fi acolo, voi merge si eu”, a afirmat Runiga. Potrivit unui articol publicat în Le Figaro la 26 noiembrie 2012, Runiga s-a întâlnit cu președintele Kabila la 24 noiembrie 2012 pentru începerea discuțiilor. Separat, într-un interviu pentru Le Figaro, Runiga a afirmat: „M23 se compune în primul rând din foști militari membri ai FARDC care au dezertat în semn de protest față de nerespectarea acordurilor din 23 martie 2009”.

Acesta a adăugat: „soldații M23 sunt dezertori din armată care au plecat cu arme cu tot. Recent, am recuperat o mare cantitate de echipament de la o bază militară din Bunagana. Pentru moment, acest lucru ne permite să recâștigăm teren în fiecare zi și să respingem atacurile din partea FARDC. Revoluția noastră este congoleză, condusă de congolezi, pentru poporul congolez.” Potrivit unui articol publicat de Reuters la 22 noiembrie 2012, Runiga a afirmat că gruparea M23 are capacitatea de a păstra controlul asupra orașului Goma după ce forțele M23 au fost consolidate de către soldați congolezi rebeli din FARDC: „În primul rând, avem o armată disciplinată și îi avem și pe soldații FARDC care ni s-au alăturat. Sunt frații noștri, vor fi antrenați și instruiți din nou și apoi vom colabora cu ei.” Potrivit unui articol publicat la 27 noiembrie 2012 în The Guardian, Runiga a precizat că M23 va refuza să se supună apelului lansat de liderii regionali în cadrul Conferinței internaționale privind regiunea Marilor Lacuri de a părăsi Goma pentru a deschide calea către convorbiri de pace. În schimb, Runiga a afirmat că retragerea M23 din Goma va fi rezultatul negocierilor, și nu o condiție prealabilă a acestora. Potrivit raportului final din 15 noiembrie 2012 al grupului de experți, Runiga a condus o delegație care s-a deplasat la Kampala, Uganda, la 29 iulie 2012 și a finalizat agenda constituită din 21 de puncte a mișcării M23 în vederea negocierilor anticipate din cadrul Conferinței internaționale privind regiunea Marilor Lacuri. Potrivit unui articol al BBC din 23 noiembrie 2012, M23 a fost constituit când foști membri ai CNDP care fuseseră integrați în FARDC au început să protesteze împotriva condițiilor proaste și a salariului scăzut, precum și a lipsei punerii depline în aplicare a acordului de pace din 23 martie 2009 dintre CNDP și RDC, care a dus la integrarea CNDP în FARDC.

Gruparea M23 a fost angajată în operații militare active în scopul obținerii controlului asupra teritoriului din estul RDC, potrivit raportului IPIS din noiembrie 2012. M23 și FARDC s-au luptat pentru controlul asupra mai multor orașe și sate din estul RDC, la 24 și 25 iulie 2012; M23 a atacat FARDC la Rumangabo, la 26 iulie 2012; M23 a alungat FARDC din Kimumba la 17 noiembrie 2012 și M23 a preluat controlul asupra orașului Goma la 20 noiembrie 2012. Potrivit raportului grupului de experți din noiembrie 2012, mai mulți foști combatanți ai M23 susțin că liderii M23 au executat sumar zeci de copii care au încercat să fugă după ce au fost recrutați ca scopii-soldați în cadrul M23. Potrivit unui raport din 11 septembrie 2012 al organizației Human Rights Watch (HRW), un bărbat ruandez în vârstă de 18 ani, care a fugit după ce fusese recrutat cu forța în Rwanda, a spus HRW că a fost martor la executarea unui băiat de 16 ani din unitatea sa din cadrul M23, care încercase să fugă în iunie. Băiatul a fost capturat și omorât în bătaie de către luptătorii M23 în fața altor recruți. Un comandant al M23 care a ordonat execuția se presupune că a spus apoi altor recruți: „a vrut să ne abandoneze”, ca explicație pentru uciderea băiatului. Raportul afirmă, de asemenea, că martorii susțin că cel puțin 33 de noi recruți și alți luptători M23 au fost executați sumar când au încercat să fugă. Unii au fost legați și împușcați în fața altor recruți, ca exemplu de pedeapsă pe care ar putea-o primi. Un tânăr recrut a afirmat către HRW: „când eram cu M23, ne-au spus că [putem alege] și putem rămâne cu ei sau putem muri. Mulți au încercat să fugă. Unii au fost găsiți și pentru ei asta a însemnat imediat moartea.” A intrat în Republica Rwanda la 16 martie 2013 prin punctul Gasizi/Rubavu.

29. Ntabo Ntaberi SHEKA

Desemnare: Comandant-șef, Nduma Defence of Congo, gruparea Mayi Mayi Sheka.

Data nașterii: 4 aprilie 1976.

Locul nașterii: teritoriul Walikale, RDC.

Cetățenia: congoleză.

Data desemnării de către ONU: 28 noiembrie 2011.

Informații suplimentare din rezumatul motivelor includerii pe listă comunicat de Comitetul pentru sancțiuni:

Ntabo Ntaberi Sheka, comandant-șef al aripii politice a grupării Mayi Mayi Sheka, este liderul politic al unei grupări armate congoleze care se opune dezarmării, demobilizării sau reintegrării combatanților. Mayi Mayi Sheka este o grupare de miliție cu sediul în Congo, care își coordonează activitatea la bazele situate pe teritoriul Walikale din estul Republicii Democratice Congo. Gruparea Mayi Mayi Sheka a desfășurat atacuri asupra unor mine din estul Republicii Democratice Congo, inclusiv prin preluarea minelor Bisiye și extorcarea populației locale. Ntabo Ntaberi Sheka a comis totodată încălcări grave ale dreptului internațional, incluzând acte împotriva copiilor. Ntabo Ntaberi Sheka a pregătit și a comandat o serie de atacuri pe teritoriul Walikale, în perioada 30 iulie – 2 august 2010, în scopul pedepsirii populației locale acuzate de colaborare cu forțele guvernului congolez. În cursul atacurilor, au fost violați și răpiți copii, care au fost supuși la muncă forțată și unor tratamente crude, inumane sau degradante. De asemenea, gruparea de miliție Mayi Mayi Sheka recrutează prin forță băieți adolescenți și selectează copii în rândurile sale prin acțiuni de recrutare.

30. Bosco TAGANDA

[alias: (a) Bosco Ntaganda, (b) Bosco Ntagenda, (c) General Taganda, (d) Lydia, (e) Terminator, (f) Tango Romeo (indicativ radio), (g) Romeo (indicativ radio), (h) Major]

Adresă: Goma, RDC (începând din iunie 2011).

Data nașterii: între 1973 și 1974.

Locul nașterii: Bigogwe, Rwanda.

Cetățenia: congoleză.

Data desemnării de către ONU: 1 noiembrie 2005.

Alte informații: Născut în Rwanda, în copilărie s-a mutat la Nyamitaba, teritoriul Masisi, Kivu de Nord. Numit general de brigadă al FARDC prin decret prezidențial la 11 decembrie 2004, ca urmare a acordurilor de pace de la Ituri. Fost șef al Statului-Major al CNDP a devenit comandant militar al CNDP de la arestarea lui Laurent Nkunda în ianuarie 2009. Din ianuarie 2009, comandant adjunct de facto al operațiilor consecutive anti-FDLR „Umoja Wetu”, „Kimia II” și „Amani Leo” în Kivu de Nord și de Sud. A intrat în Rwanda în martie 2013 și s-a predat voluntar funcționarilor CPI la Kigali la 22 martie. Predat CPI de la Haga, Țările de Jos. La 9 iunie 2014, CPI a confirmat împotriva sa 13 capete de acuzare privind crime de război și cinci capete de acuzare privind crime împotriva umanității; se preconizează că procesul va începe la 2 iunie 2015.

Informații suplimentare din rezumatul motivelor includerii pe listă comunicat de Comitetul pentru sancțiuni:

Comandant militar al UPC/L, exercită influență asupra politicilor și asigură în continuare comanda și controlul asupra activităților forțelor UPC/L, una dintre grupările armate și milițiile menționate la punctul 20 din Rezoluția 1493 (2003), implicate în trafic de armament, încălcând embargoul asupra armelor. A fost numit general în cadrul FARDC în decembrie 2004, dar a refuzat promovarea, rămânând astfel în afara FARDC. Conform Biroului Reprezentantului Special al Secretarului General al ONU pentru copii și conflictele armate, acesta a fost responsabil de recrutarea și utilizarea copiilor în Ituri în 2002 și 2003, și a fost direct responsabil și/sau responsabil cu comanda în 155 de cazuri de recrutare și utilizare a copiilor în Kivu de Nord în perioada 2002-2009. În calitate de șef al Statului-Major al CNDP, a fost direct responsabil și responsabil cu comanda în cazul masacrului de la Kiwanja (noiembrie 2008). Născut în Rwanda, în copilărie s-a mutat la Nyamitaba, teritoriul Masisi, Kivu de Nord. Din iunie 2011, este rezident în Goma și este proprietarul unor ferme de mari dimensiuni în zona Ngungu, teritoriul Masisi, Kivu de Nord. Numit general de brigadă al FARDC prin decret prezidențial la 11 decembrie 2004, ca urmare a acordurilor de pace de la Ituri. Fost șef al Statului-Major al CNDP a devenit comandant militar al CNDP de la arestarea lui Laurent Nkunda în ianuarie 2009. Din ianuarie 2009, comandant adjunct de facto al operațiilor consecutive anti-FDLR „Umoja Wetu”, „Kimia II” și „Amani Leo” în Kivu de Nord și de Sud. A intrat în Rwanda în martie 2013 și s-a predat voluntar funcționarilor CPI la Kigali la 22 martie. Predat CPI de la Haga, unde i-au fost citite capetele de acuzare împotriva sa în cadrul unei prime înfățișări la 26 martie.

31. Innocent ZIMURINDA

[alias: Zimulinda]

Desemnare: (a) comandant de brigadă în cadrul M23,

gradul: colonel, (b) colonel în cadrul FARDC.

Adresă: Rubavu, Mudende.

Data nașterii: (a) 1 septembrie 1972, (b) 1975, cu aproximație, (c) 16 martie 1972.

Locul nașterii: (a) Ngungu, teritoriul Masisi, Kivu de Nord, RDC, (b) Masisi, RDC.

Cetățenia: congoleză.

Data desemnării de către ONU: 1 decembrie 2010.

Alte informații: Integrat în cadrul FARDC în 2009 în funcția de locotenent-colonel, comandant de brigadă în cadrul operațiilor Kimia II ale FARDC, stabilit în zona Ngungu. În iulie 2009, Zimurinda a fost promovat la gradul de colonel și a devenit comandant de sector al FARDC în Ngungu, iar ulterior în Kitchanga în cadrul operațiilor Kimia II și Amani Leo ale FARDC. Cu toate că Zimurinda nu a fost inclus în ordonanța prezidențială a RDC din 31 decembrie 2010 care numea ofițerii de rang înalt din cadrul FARDC, Zimurinda și-a menținut de facto poziția de comandă a celui de al 22-lea sector al FARDC în Kitchanga și poartă noua uniformă și noul grad FARDC. În decembrie 2010, activitățile de recrutare desfășurate de elemente aflate sub comanda lui Zimurinda au fost denunțate în informări din surse deschise. A intrat în Republica Rwanda la 16 martie 2013. De la sfârșitul lui 2014, locuiește în Ngoma Camp, Rwanda.

Informații suplimentare din rezumatul motivelor includerii pe listă comunicat de Comitetul pentru sancțiuni:

Conform mai multor surse, locotenent-colonelul Innocent Zimurinda, în calitatea sa de comandant al Brigăzii 231 a FARDC, a dat ordine care au dus la masacrarea a peste 100 de refugiați ruandezi, majoritatea femei și copii, în cursul unei operații militare desfășurate în aprilie 2009 în zona Shalio. Grupul de experți al Comitetului pentru sancțiuni al CSONU privind RDC a raportat că locotenent-colonelul Innocent Zimurinda a fost văzut de martori la fața locului refuzând să elibereze trei copii de sub comanda sa în Kalehe, la 29 august 2009. Conform mai multor surse, înainte de integrarea CNDP în FARDC, locotenent-colonelul Innocent Zimurinda a participat la o operație a CNDP din noiembrie 2008 care a dus la masacrarea a 89 de civili, inclusiv femei și copii, în regiunea Kiwanja.

În martie 2010, 51 de grupuri de apărare a drepturilor omului care activau în partea de est a RDC au afirmat că Zimurinda este responsabil de multiple acțiuni de încălcare a drepturilor omului, implicând uciderea a numeroși civili, inclusiv femei și copii, în perioada februarie-august 2007. Locotenent-colonelul Innocent Zimurinda a fost acuzat în cadrul aceleiași plângeri de fi responsabil de violarea unui număr mare de femei și fete. În conformitate cu declarația din 21 mai 2010 a Reprezentantului Special al Secretarului General pentru copii și conflictele armate, Innocent Zimurinda a fost implicat în executarea arbitrară a unor copii-soldați, inclusiv în cursul operației Kimia II. Conform aceleiași declarații, acesta a refuzat accesul misiunii ONU în RDC (MONUC) pentru a verifica dacă în rândul trupelor există minori. Potrivit Grupului de experți al Comitetului pentru sancțiuni al CSONU privind RDC, locotenent-colonelul Zimurinda este direct responsabil și responsabil cu comanda pentru recrutarea și menținerea copiilor în rândul trupelor sub comanda sa. Integrat în cadrul FARDC în 2009 în funcția de locotenent-colonel, comandant de brigadă în cadrul operațiilor Kimia II ale FARDC, stabilit în zona Ngungu. În iulie 2009, Zimurinda a fost promovat la gradul de colonel și a devenit comandant de sector al FARDC în Ngungu, iar ulterior în Kitchanga în cadrul operațiilor Kimia II și Amani Leo ale FARDC. Cu toate că Zimurinda nu a fost inclus în ordonanța prezidențială a RDC din 31 decembrie 2010 care numea ofițerii de rang înalt din cadrul FARDC, Zimurinda și-a menținut de facto poziția de comandă a celui de al 22-lea sector al FARDC în Kitchanga și poartă noua uniformă și noul grad FARDC. Acesta continuă să îi fie loial lui Bosco Ntaganda. În decembrie 2010, activitățile de recrutare desfășurate de elemente aflate sub comanda lui Zimurinda au fost denunțate în informări din surse deschise. A intrat în Republica Rwanda la 16 martie 2013. De la sfârșitul lui 2014, locuiește în Ngoma Camp, Rwanda.

(b) Lista entităților menționate la articolul 3 alineatul (1)

▼M9

▼M7

1. FDA

[alias: (a) Allied Democratic Forces (b) Forces Démocratiques Alliées-Armée Nationale de Libération de l'Ouganda (c) FDA/NALU d) NALU].

Adresă: provincia Kivu de Nord, Republica Democratică Congo.

Data desemnării de către ONU: 30 iunie 2014.

Alte informații: Începând din decembrie 2014, FDA a fost împărțită în mai multe grupuri mici. Jamil Mukulu conduce un grup, care cuprinde mai mulți lideri importanți ai FDA; nu se știe unde se află acesta, probabil în provincia Kivu de Nord. Seka Baluku conduce celălalt grup principal, care operează în pădurea din nord-estul orașului Beni în provincia Kivu de Nord. FDA are și o rețea extinsă de sprijin în RDC, Uganda, Rwanda și posibil alte țări.

Informații suplimentare din rezumatul motivelor includerii pe listă comunicat de Comitetul pentru sancțiuni:

Gruparea Forțele Aliate Democratice (FDA) a fost creată în 1995 și este situată în zona muntoasă de frontieră dintre RDC și Uganda. Potrivit raportului final din 2013 al Grupului de experți pentru Republica Democratică Congo al Organizației Națiunilor Unite, care citează oficiali ugandezi și surse ale ONU, în 2013 FDA deținea forțe estimate la 1 200 -1 500 de luptători înarmați situați în nord-estul teritoriului Beni din provincia Kivu de Nord, în apropierea graniței cu Uganda. Aceleași surse estimează că numărul total al membrilor FDA – inclusiv femei și copii – este între 1 600 și 2 500 . Ca urmare a operațiilor militare desfășurate de Forțele armate congoleze (FARDC) și de Misiunea ONU pentru stabilizare în RDC (MONUSCO) în 2013 și 2014, FDA și-a răspândit luptătorii în numeroase baze mai mici și a mutat femeile și copiii către zonele din vestul Beni și de-a lungul graniței dintre Ituri și Kivu de Nord. Comandantul militar al FDA este Hood Lukwago, iar liderul suprem al grupării este Jamil Mukulu, persoană care face obiectul sancțiunilor.

FDA a comis încălcări grave ale dreptului internațional și ale RCSONU 2078 (2012), printre care cele detaliate mai jos.

FDA a recrutat și a folosit copii-soldați, încălcând astfel dreptul internațional aplicabil [(RCSONU) punctul 4 litera (d)].

În raportul final din 2013 al grupului de experți se afirmă că grupul de experți a intervievat trei foști luptători FDA care au fugit în cursul anului 2013 și care au descris modul în care recrutorii FDA din Uganda atrag oamenii în RDC cu promisiuni false de locuri de muncă (pentru adulți) și educație gratuită (pentru copii) și apoi îi obliga să se alăture FDA. Tot potrivit raportului grupului de experți, foști luptători din cadrul FDA au declarat grupului de experți că grupurile care se ocupă de pregătirea militară în FDA includ, de regulă, bărbați adulți și băieți, iar doi băieți care au fugit din FDA în 2013 au spus grupului de experți că au beneficiat de pregătire militară din partea FDA. Raportul grupului de experți include de asemenea o relatare a unui „fost copil-soldat în FDA” privind pregătirea militară în cadrul FDA.

Potrivit raportului final din 2012 al grupului de experți, printre cei recrutați de FDA se numără copii, așa cum este ilustrat de cazul unui recrutor FDA care a fost capturat de autoritățile ugandeze la Kasese împreună cu șase băieți cu vârste mici în drumul său spre RDC în iulie 2012.

Un exemplu concret al faptului că FDA recrutează și se folosește de copii reiese dintr-o scrisoare adresată la 6 ianuarie 2009 de fosta directoare pentru Africa a Human Rights Watch, Georgette Gagnon, fostului ministru ugandez al justiției, Kiddhu Makubuyu, în care aceasta afirmă că un băiat pe nume Bushobozi Irumba a fost răpit la vârsta de nouă ani de FDA, în 2000. Acesta era obligat să ofere servicii de transport și alte servicii pentru luptătorii FDA.

În plus, „Africa Report” a citat acuzațiile conform cărora FDA ar recruta copii cu vârste plecând de la 10 de ani ca soldați și a citat declarația unui purtător de cuvânt al Forțelor de apărare a poporului din Uganda (UPDF), potrivit căruia UPDF a salvat 30 de copii dintr-o tabără de antrenament situată pe Insula Buvuma din Lacul Victoria.

FDA a săvârșit și numeroase încălcări ale dreptului internațional al drepturilor omului și ale dreptului internațional umanitar îndreptate împotriva femeilor și copiilor, inclusiv crime, mutilări și violență sexuală [RCSONU punctul 4 litera (e)].

În conformitate cu raportul final din 2013 al grupului de experți, FDA a atacat numeroase sate în 2013, ceea ce a determinat peste 66 000 de persoane să se refugieze în Uganda. Aceste atacuri au dus la depopularea unei vaste zone, pe care FDA o controlează de atunci prin răpirea sau uciderea persoanelor care se întorc în satele lor. Între iulie și septembrie 2013, FDA a decapitat cel puțin cinci persoane în zona Kamango, a împușcat alte câteva și a răpit alte câteva zeci de persoane. Aceste acțiuni au terorizat populația locală și au descurajat oamenii să se întoarcă acasă.

The Global Horizontal Note, un mecanism de monitorizare și de raportare a infracțiunilor grave împotriva copiilor în situație de conflict armat, a raportat Grupului de lucru al Consiliului de Securitate al ONU privind copiii și conflictele armate că, în perioada de raportare octombrie-decembrie 2013, FDA a cauzat 14 din cele 18 victime dovedite în rândul copiilor, inclusiv un incident la 11 decembrie 2013 pe teritoriul Beni în Kivu de Nord, când FDA a atacat satul Musuku, ucigând 23 de persoane, inclusiv 11 copii (trei fete și opt băieți) cu vârste cuprinse între două luni și 17 ani. Toate victimele fuseseră grav mutilate cu macete, inclusiv doi copii care au supraviețuit atacului.

Raportul din martie 2014 al secretarului general privind violențele sexuale legate de conflicte identifică „Forțele Aliate Democrate – Armata Națională pentru Eliberarea Ugandei” pe lista sa de „părți suspectate în mod credibil că au săvârșit sau sunt responsabile de viol sau de alte forme de violență sexuală în situații de conflict armat.”

FDA a participat, de asemenea, la atacuri împotriva forțelor de menținere a păcii MONUSCO [RCSONU punctul 4 litera (i)].

În sfârșit, Misiunea Organizației Națiunilor Unite pentru stabilizare în Republica Democratică Congo (MONUSCO) a raportat că FDA a desfășurat cel puțin două atacuri împotriva forțelor de menținere a păcii MONUSCO. Primul, la 14 iulie 2013, a fost un atac asupra unui patrule MONUSCO pe drumul dintre Mbau și Kamango. Acest atac este detaliat în raportul final pe 2013 al grupului de experți. Cea de al doilea atac a avut loc la 3 martie 2014. Un vehicul MONUSCO a fost ținta unor atacuri cu grenade la zece kilometri de aeroportul Mavivi din Beni, soldate cu rănirea a cinci persoane din rândul forțelor de menținere a păcii.

2. BUTEMBO AIRLINES (BAL)

Adresă: Butembo, RDC.

Data desemnării de către ONU: 29 martie 2007.

Alte informații: Companie aeriană particulară, cu sediul în Butembo. Începând cu decembrie 2008, BAL nu mai deține licență de zbor în RDC.

Informații suplimentare din rezumatul motivelor includerii pe listă comunicat de Comitetul pentru sancțiuni:

Kisoni Kambale (decedat la 5 iulie 2007 și ulterior eliminat de pe listă la 24 aprilie 2008) s-a folosit de companie pentru a transporta aur, provizii și arme ale FNI între Mongbwalu și Butembo. Aceasta constituie „acordare de asistență” unor grupări armate ilegale, încălcându-se astfel embargoul asupra armelor impus de Rezoluțiile 1493 (2003) și 1596 (2005). Companie aeriană particulară, cu sediul în Butembo. Începând cu decembrie 2008, BAL nu mai deține licență de zbor în RDC.

3. COMPAGNIE AERIENNE DES GRANDS LACS (CAGL); GREAT LAKES BUSINESS COMPANY (GLBC)

[alias: CAGL]

Adresă: (a) Avenue Président Mobutu, Goma, RDC, (b) Gisenyi, Rwanda, (c) PO BOX 315, Goma, RDC.

Data desemnării de către ONU: 29 martie 2007.

Alte informații: Din decembrie 2008, GLBC nu mai deține aeronave operaționale, cu toate că mai multe aeronave au continuat să zboare în 2008 în ciuda sancțiunilor ONU.

Informații suplimentare din rezumatul motivelor includerii pe listă comunicat de Comitetul pentru sancțiuni:

CAGL și GLBC sunt societăți deținute de Douglas MPAMO, persoană care face deja obiectul unor sancțiuni conform Rezoluției 1596 (2005). CAGL și GLBC au fost utilizate pentru transportarea de armament și muniții, încălcându-se astfel embargoul asupra armelor impus de Rezoluțiile 1493 (2003) și 1596 (2005). Din decembrie 2008, GLBC nu mai deține aeronave operaționale, cu toate că mai multe aeronave au continuat să zboare în 2008 în ciuda sancțiunilor ONU.

4. CONGOMET TRADING HOUSE

Adresă: Butembo, Kivu de Nord.

Data desemnării de către ONU: 29 martie 2007.

Alte informații: Nu mai există sub formă de casă de comerț cu aur în Butembo, Kivu de Nord.

Informații suplimentare din rezumatul motivelor includerii pe listă comunicat de Comitetul pentru sancțiuni:

Congomet Trading House (inclusă pe listă în prealabil cu denumirea Congocom) s-a aflat în proprietatea lui Kisoni Kambale (decedat la 5 iulie 2007 și ulterior eliminat de pe listă la 24 aprilie 2008). Kambale a achiziționat aproape integral producția de aur din districtul Mongbwalu, care era controlată de FNI. FNI a obținut un venit substanțial din taxele pe producție. Aceasta constituie „acordare de asistență” unor grupări armate ilegale, încălcându-se astfel embargoul asupra armelor impus de Rezoluțiile 1493 (2003) și 1596 (2005). Nu mai există sub formă de casă de comerț cu aur în Butembo, Kivu de Nord.

5. FORCES DEMOCRATIQUES DE LIBERATION DU RWANDA (FDLR)

[alias: (a) FDLR, (b) Force Combattante Abacunguzi, (c) Combatant Force for the Liberation of Rwanda, (d) FOCA]

Adresă: (a) Kivu de Nord, RDC (b) Kivu de Sud, RDC.

Data desemnării de către ONU: 31 decembrie 2012.

Alte informații: E-mail: Fdlr@fmx.de; fldrrse@yahoo.fr; fdlr@gmx.net; fdlrsrt@gmail.com; humura2020@gmail.com

Informații suplimentare din rezumatul motivelor includerii pe listă comunicat de Comitetul pentru sancțiuni:

FDLR este una dintre cele mai mari grupări armate străine care acționează pe teritoriul RDC. Gruparea s-a constituit în 2000 și a comis grave încălcări ale dreptului internațional, implicând acte împotriva femeilor și copiilor în situații de conflict armat, inclusiv crime și mutilări, violențe sexuale și deplasări forțate. Potrivit unui raport din 2010 al Amnesty International, FDLR poartă răspunderea pentru uciderea a nouăzeci și șase de civili în Busurungi, teritoriul Walikale. Unele dintre victime au fost arse de vii în casele lor. Potrivit aceleiași surse, în iunie 2010, un centru medical al unui ONG a raportat un număr de aproximativ șaizeci de cazuri pe lună de fete și femei care au fost violate în sudul teritoriului Lubero, Kivu de Nord, de către grupări armate, inclusiv FDLR. Conform unui raport din 20 decembrie 2010 al organizației Human Rights Watch (HRW), există dovezi clare ale recrutării de copii practicate în mod activ de FDLR. HRW a identificat un număr de cel puțin 83 de copii congolezi cu vârste sub 18 ani, unii chiar în vârstă de 14 ani, care au fost recrutați forțat de către FDLR. În ianuarie 2012, HRW a afirmat într-un raport că combatanți FDLR au atacat numeroase sate din teritoriul Masisi, omorând șase civili, violând două femei și răpind cel puțin 48 de persoane.

Potrivit unui raport al HRW din iunie 2012, luptători FDLR au atacat în mai 2012 civili din Kamananga și Lumenje, provincia Kivu de Sud, precum și din Chambucha, teritoriul Walikale, și sate din zona Ufumandu, teritoriul Masisi, provincia Kivu de Nord. În aceste atacuri, luptători FDLR au măcelărit și omorât cu macete și cuțite zeci de civili, inclusiv numeroși copii. Conform unui raport din iunie 2012 al grupului de experți, FDLR a atacat mai multe sate din Kivu de Sud în perioada 31 decembrie 2011-4 ianuarie 2012. O anchetă a Organizației Națiunilor Unite a confirmat că cel puțin 33 de persoane, dintre care nouă copii și șase femei, au fost omorâte, fie arse de vii, fie decapitate, fie împușcate în timpul atacului. În plus, o femeie și o fată au fost violate. Raportul grupului de experți din iunie 2012 relatează, de asemenea, că ancheta Organizației Națiunilor Unite a confirmat faptul că FDLR a masacrat cel puțin 14 civili, inclusiv cinci femei și cinci copii, în Kivu de Sud în mai 2012. Potrivit raportului grupului de experți din noiembrie 2012, ONU a prezentat dovezi ale unui număr de cel puțin 106 violențe sexuale comise de FDLR între decembrie 2011 și septembrie 2012. Raportul grupului de experți din noiembrie 2012 relatează că, potrivit unei anchete a ONU, FDLR a violat șapte femei în noaptea din 10 martie 2012, inclusiv o minoră, în Kalinganya, teritoriul Kabare. Luptătorii FDLR au atacat satul din nou la 10 aprilie 2012 și au violat trei dintre femei pentru a doua oară. Raportul din noiembrie 2012 al grupului de experți menționează, de asemenea, 11 omoruri comise de FDLR în Bushibwambombo, Kalehe, la 6 aprilie 2012 și implicarea FDLR în uciderea altor 19 persoane în teritoriul Masisi, inclusiv a cinci minori și a șase femei, în luna mai. Mouvement du 23 mars (M23) este o grupare armată care își desfășoară activitatea în RDC și care a beneficiat de arme și material aferent, inclusiv de consiliere, formare și asistență referitoare la activitățile militare.

Mai mulți martori oculari afirmă în declarațiile lor că M23 primește echipamente militare generale din partea Rwandan Defense Forces (RDF) sub formă de arme și muniții, pe lângă sprijinul material pentru operațiile de luptă. M23 a fost complice și este răspunzătoare de comiterea unor încălcări grave ale dreptului internațional, implicând acte împotriva femeilor și copiilor în situații de conflict armat în RDC, inclusiv crime și mutilări, violențe sexuale, răpiri și strămutări forțate. În conformitate cu numeroase rapoarte, anchete și relatări ale martorilor, M23 a cauzat uciderea în masă a unor civili, precum și violarea de femei și copii în mai multe regiuni din RDC. Mai multe rapoarte arată că luptători ai M23 au comis un număr de 46 de violuri asupra unor femei și fete, dintre care cea mai mică în vârstă de opt ani. Pe lângă violențele sexuale relatate, M23 a desfășurat, de asemenea, campanii masive de recrutare forțată a copiilor în cadrul grupării. Se estimează că, doar pe teritoriul Rutshuru din estul RDC, M23 a recrutat forțat, din iulie 2012, un număr de 146 de bărbați tineri și băieți. Unele dintre victime nu aveau decât 15 ani. Atrocitățile comise de M23 împotriva populației civile din RDC și campania de recrutare forțată purtată de M23, precum și faptul că a primit arme și asistență militară au contribuit într-un mod dramatic la instabilitate și la conflict în regiune, în unele cazuri cu încălcarea dreptului internațional.

6. M23

[alias: Mouvement du 23 mars].

Data desemnării de către ONU: 31 decembrie 2012.

Alte informații: E-mail: mouvementdu23mars1@gmail.com

Informații suplimentare din rezumatul motivelor includerii pe listă comunicat de Comitetul pentru sancțiuni:

Mouvement du 23 mars (M23) este o grupare armată care își desfășoară activitatea în RDC și care a beneficiat de arme și material aferent, inclusiv de consiliere, formare și asistență referitoare la activitățile militare. Mai mulți martori oculari afirmă în declarațiile lor că M23 primește echipamente militare generale din partea Rwandan Defense Forces (RDF) sub formă de arme și muniții, pe lângă sprijinul material pentru operațiile de luptă. M23 a fost complice și este răspunzătoare de comiterea unor încălcări grave ale dreptului internațional, implicând acte împotriva femeilor și copiilor în situații de conflict armat în RDC, inclusiv crime și mutilări, violențe sexuale, răpiri și strămutări forțate. În conformitate cu numeroase rapoarte, anchete și relatări ale martorilor, M23 a cauzat uciderea în masă a unor civili, precum și violarea de femei și copii în mai multe regiuni din RDC. Mai multe rapoarte arată că luptători ai M23 au comis un număr de 46 de violuri asupra unor femei și fete, dintre care cea mai mică în vârstă de opt ani. Pe lângă violențele sexuale relatate, M23 a desfășurat, de asemenea, campanii masive de recrutare forțată a copiilor în cadrul grupării. Se estimează că, doar pe teritoriul Rutshuru din estul RDC, M23 a recrutat forțat, din iulie 2012, un număr de 146 de bărbați tineri și băieți. Unele dintre victime nu aveau decât 15 ani. Atrocitățile comise de M23 împotriva populației civile din RDC și campania de recrutare forțată purtată de M23, precum și faptul că a primit arme și asistență militară au contribuit într-un mod dramatic la instabilitate și la conflict în regiune, în unele cazuri cu încălcarea dreptului internațional.

7. MACHANGA LTD

Adresă: Plot 55A, Upper Kololo Terrace, Kampala, Uganda.

Data desemnării de către ONU: 29 martie 2007.

Alte informații: Societate exportatoare de aur (directori: dl Rajendra Kumar Vaya și dl Hirendra M. Vaya). În 2010, bunurile aparținând lui Machanga, deținute în contul Emirates Gold, au fost înghețate de Banca Nova Scotia Mocatta (Regatul Unit). Proprietarii Machanga au continuat să fie implicați în cumpărarea de aur din estul RDC.

Informații suplimentare din rezumatul motivelor includerii pe listă comunicat de Comitetul pentru sancțiuni:

Machanga cumpăra aur prin relații comerciale regulate cu comercianți din RDC aflați în strânsă legătură cu milițiile. Aceasta constituie „acordare de asistență” unor grupări armate ilegale, încălcându-se astfel embargoul asupra armelor impus de Rezoluțiile 1493 (2003) și 1596 (2005). Societate exportatoare de aur (directori: dl Rajendra Kumar Vaya și dl Hirendra M. Vaya). În 2010, bunurile aparținând lui Machanga, deținute în contul Emirates Gold, au fost înghețate de Banca Nova Scotia Mocatta (Regatul Unit). Fostul proprietar al Machanga, Rajendra Kumar, și fratele acestuia, Vipul Kumar, au continuat să fie implicați în cumpărarea de aur din estul RDC.

8. TOUS POUR LA PAIX ET LE DEVELOPPEMENT (NGO)

[alias: TPD]

Adresă: Goma, Kivu de Nord, RDC.

Data desemnării de către ONU: 1 noiembrie 2005.

Alte informații: Goma, cu comitete provinciale în Kivu de Sud, Kasai Occidental, Kasai Oriental ș