3.1

Opțiunea 1: Măsurarea pierderilor independente de cuplu, calcularea pierderilor dependente de cuplu. Pierderea de cuplu Tl ,in pe arborele de intrare al transmisiei se calculează cu ajutorul formulei ▼M3 T l,in (n in ,T in ,gear) = T l,in,min_loss + f T × T in + f loss_corr × T in + T l,in,min_el + f el_corr × T in + f loss tcc × T in ▼B Factorul de corecție pentru pierderile de cuplu hidraulice dependente de cuplu se calculează cu ajutorul formulei Factorul de corecție pentru pierderile de cuplu electrice dependente de cuplu se calculează cu ajutorul formulei Pierderea de cuplu la arborele de intrare al transmisiei cauzată de consumul de putere al transmisiei auxiliare electrice unice se calculează cu ajutorul formulei ▼M3 Factorul de corecție pentru pierderile de cuplu determinate de alunecare la ambreiajul de blocare al unui TC, conform definiției de la punctul 2 subpunctul 16, sau la ambreiajul de la arborele de intrare, conform definiției de la punctul 2 subpunctul 20, se calculează cu ajutorul formulei: ▼B unde: Tl,in = pierderea de cuplu legată de arborele de intrare [Nm] Tl,in,min_loss = pierderea independentă de cuplu la un nivel minim de pierdere hidraulică (presiune principală, debite de răcire/lubrifiere etc. minime) măsurată cu arborele de ieșire în rotație liberă la încercarea fără sarcină [Nm] Tl,in,max_loss = pierderea independentă de cuplu la un nivel maxim de pierdere hidraulică (presiune principală, debite de răcire/lubrifiere etc. maxime) măsurată cu arborele de ieșire în rotație liberă la încercarea fără sarcină [Nm] floss_corr = corecția pierderii pentru nivelul de pierdere hidraulică dependent de cuplul de intrare [-] nin = turația la nivelul arborelui de transmisie de intrare (în aval de convertizorul de cuplu, dacă este cazul) [rpm] fT = coeficientul de pierdere de cuplu = 1-ηT Tin = cuplul la arborele de intrare [Nm] ηT = eficiența dependentă de cuplu (de calculat); pentru un raport direct fT = 0,007 (ηT=0,993) [-] fel_corr = corecția pierderii pentru nivelul de pierdere de energie electrică dependent de cuplul de intrare [-] Tl,in, el = pierdere suplimentară de cuplu la arborele de intrare prin consumatori electrici [Nm] Tl,in,min_el = pierdere suplimentară de cuplu la arborele de intrare prin consumatori electrici corespunzând energiei electrice minime [Nm] Tl,in,max_el = pierdere suplimentară de cuplu la arborele de intrare prin consumatori electrici corespunzând energiei electrice maxime [Nm] Pel = consumul de energie electrică al consumatorilor electrici în transmisie, măsurat în timpul încercării privind pierderile la transmisie [W] Tmax,in = cuplul maxim de intrare admis pentru orice treaptă de viteză pentru mers înainte din transmisie [Nm] ▼M3 floss_tcc = Factor de corecție pentru alunecare la ambreiajul unui convertizor de cuplu (sau la arborele de intrare) ntcc = Diferența de turație [rpm] între amonte și aval de ambreiajul de blocare care alunecă al unui TC, conform definiției de la punctul 2 subpunctul 16, sau de ambreiajul care alunecă de la arborele de intrare, conform definiției de la punctul 2 subpunctul 20 (turația în aval de ambreiajul care alunecă este turația nin de la arborele de intrare al transmisiei ▼B 3.1.1. Pierderile dependente de cuplu ale unui sistem de transmisie se determină conform celor descrise în continuare: În cazul mai multor fluxuri paralele și nominal egale de putere, de exemplu, arbori intermediari dubli sau mai multe roți dințate satelit dintr-un angrenaj planetar, care pot fi tratate ca un flux de putere unic în această secțiune. 3.1.1.1. Pentru fiecare raport indirect g al transmisiilor comune cu un flux de putere nedivizat și angrenaje obișnuite, neplanetare, se parcurg următoarele etape: 3.1.1.2. Pentru fiecare angrenaj activ, eficiența dependentă de cuplu se stabilește la valori constant ale ηm: angrenaje exterior - exterior : ηm = 0,986 angrenaje exterior - interior : ηm = 0,993 angrenaje cu transmisie unghiulară : ηm = 0,97 (Pierderile transmisiei unghiulare pot fi determinate, în mod alternativ, prin încercări separate, conform descrierilor de la punctul 6 din prezenta anexă) 3.1.1.3. Produsul acestor eficiențe dependente de cuplu în angrenajele active se înmulțește cu o eficiență a rulmentului dependentă de cuplu ηb = 99,5 %. 3.1.1.4. Eficiența totală dependentă de cuplu pentru un angrenaj ηTg se calculează cu ajutorul formulei: η Tg = η b * η m,1 * η m,2 * […] * η m,n 3.1.1.5. Coeficientul de pierdere dependent de cuplu pentru un angrenaj fTg se calculează cu ajutorul formulei: fTg = 1 – η Tg 3.1.1.6. Pierderea dependentă de cuplu la arborele de intrare pentru un angrenaj Tl,inTg se calculează cu ajutorul formulei: Tl,inTg = fTg * Tin 3.1.1.7. Eficiența dependentă de cuplu a sub-transmisiei planetare în starea de acțiune redusă pentru cazul special al transmisiilor care constau într-o secțiune principală de tip arbore intermediar în serie cu o secțiune planetară (cu roată dințată cu inel nerotativ și suportul planetar conectat la arborele de ieșire ) poate fi calculată, în mod alternativ la procedura descrisă la punctul 3.1.1.8, cu ajutorul formulei: unde: ηm,ring = eficiența dependentă de cuplu a angrenajului inel-planetară = 99,3 % [-] ηm,sun = eficiența dependentă de cuplu a angrenajului planetară-roată centrală = 98,6 % [-] zsun = numărul de dinți al roții dințate centrale a secțiunii de gamă [-] zring = numărul de dinți al roții dințate satelit a secțiunii de gamă [-] Secțiunea de gamă planetară se consideră un angrenaj suplimentar în cadrul secțiunii principale a arborelui intermediar, iar eficiența sa dependentă de cuplu ηlowrange se include în determinarea eficiențelor totale dependente de cuplu ηTg pentru angrenajele din gama inferioară din calculul de la 3.1.1.4. 3.1.1.8. Pentru toate celelalte tipuri de transmisie cu fluxuri de putere divizate mai complexe și/sau angrenaje planetare (de exemplu, o transmisie planetară automată convențională), se folosește următoarea metodă simplificată pentru a determina eficiența dependentă de cuplu. Metoda se referă la sistemele de transmisie compuse din angrenaje obișnuite, fără planetare și/sau angrenaje planetare de tip inel-planetară-roată dințată centrală. Alternativ, eficiența dependentă de cuplu poate fi calculată pe baza Regulamentului VDI nr. 2157. Ambele calcule trebuie să utilizeze aceleași valori constante ale eficienței angrenajelor definite la punctul 3.1.1.2. În acest caz, pentru fiecare raport indirect g, trebuie parcurse următoarele etape: 3.1.1.9. Presupunând o turație de intrare de 1 rad/s și un cuplu de intrare de 1 Nm, se creează un tabel cu valorile turației (Ni ) și cuplului (Ti ) pentru toate roțile dințate cu axă de rotație fixă (roți dințate centrale, roți dințate inelare și roți dințate obișnuite) și suportul de planetare. Valorile turației și ale cuplului urmează regula mâinii drepte, cu rotația motorului ca direcție pozitivă. 3.1.1.10. Pentru fiecare angrenaj planetar, turațiile relative roată centrală-suport și inel-suport se calculează cu ajutorul formulei: N sun–carrier = N sun – N carrier N ring–carrier = N ring – N carrier unde: Nsun = viteza de rotație a roții dințate centrale [rad/s] Nring = viteza de rotație a roții dințate inelare [rad/s] Ncarrier = viteza de rotație a suportului [rad/s] 3.1.1.11. Puterea generatoare de pierderi în angrenaje se calculează după cum urmează: Pentru fiecare set de angrenaje obișnuite, fără planetară, puterea P se calculează astfel: P 1 = N 1 · T 1 P 2 = N 2 · T 2 unde: P = puterea angrenajului [W] N = viteza de rotație a roții dințate [rad/s] T = cuplul roții dințate [Nm] Pentru fiecare set de angrenaj planetar, puterea virtuală a roții dințate centrale P v,sun și a roții dințate inelare P v,ring se calculează astfel: P v,sun = T sun · ( N sun – N carrie r ) = T sun · N sun/carrier P v,ring = T ring · ( N ring – N carrier ) = T ring · N ring/carrier unde: Pv,sun = puterea virtuală a roții dințate centrale [W] Pv,ring = puterea virtuală a roții dințate inelare [W] Tsun = cuplul roții dințate centrale [Nm] Tcarrier = cuplul suportului [Nm] Tring = cuplul roții dințate inelare [Nm] Rezultate negative ale puterii virtuale indică ieșiri de putere din setul de angrenaje, rezultate pozitive ale puterii virtuale indică intrări de putere în setul de angrenaje. Puterile ajustate cu pierderile P adj din angrenaje se calculează după cum urmează: Pentru fiecare set de angrenaje obișnuite, fără planetară, puterea negativă se înmulțește cu eficiența corespunzătoare dependentă de cuplu η m : P i > 0⇒ P i,adj = P i P i < 0⇒ P i,adj = P i · η mi unde: Padj = puterile ajustate cu pierderile din angrenaj [W] ηm = eficiența dependentă de cuplu (corespunzătoare angrenajului; a se vedea 3.1.1.2) [-] Pentru fiecare angrenaj cu planetară, puterea virtuală negativă se înmulțește cu eficiența dependentă de cuplu roată centrală-planetară η msun și inel-planetară η mring : P v,i ≥ 0⇒ P i,adj = P v,i P v,i < 0⇒ P i,adj = P i · η msun · η mring unde: ηmsun = eficiența dependentă de cuplu roată centrală-planetară [-] ηmring = eficiența dependentă de cuplu inel-planetară [-] 3.1.1.12. Toate valorile ajustate cu pierderile de putere se adaugă la pierderea de putere a angrenajul dependent de cuplu Pm,loss al sistemului de transmisie care se referă la puterea de intrare: Pm,loss = ΣPi,adj unde: i = toate roțile dințate cu axe fixe de rotație [-] Pm,loss = pierderea de putere dependentă de cuplu a sistemului de transmisie [W] 3.1.1.13. Coeficientul de pierdere dependent de cuplu pentru rulmenți, fT,bear = 1 – ηbear = 1 – 0,995 = 0,005 și coeficientul de pierdere dependent de cuplu pentru angrenaj se adună pentru a obține coeficientul de pierdere dependent de cuplu fT pentru sistemul de transmisie: fT = fT,gearmesh + fT,bear unde: fT = coeficientul total de pierdere dependent de cuplu pentru sistemul de transmisie [-] fT,bear = coeficientul de pierdere dependent de cuplu pentru rulmenți [-] fT,gearmesh = coeficientul de pierdere dependent de cuplu pentru angrenaje [-] Pin = puterea de intrare fixă a transmisiei; Pin = (1 Nm * 1 rad/s) [W] 3.1.1.14. Pierderile dependente de cuplu la arborele de intrare pentru un raport specific se calculează cu ajutorul formulei: Tl,inT = fT * Tin unde: Tl,inT = pierderea dependentă de cuplu legată de arborele de intrare [Nm] Tin = cuplul la arborele de intrare [Nm] 3.1.2. Pierderile independente de cuplu se măsoară în conformitate cu procedura descrisă în continuare. 3.1.2.1. Cerințe generale Transmisia utilizată pentru măsurători trebuie să fie în conformitate cu specificațiile desenului pentru transmisiile din producția de serie și trebuie să fie nouă. Se admit modificări ale transmisiei pentru a îndeplini cerințele de încercare din prezenta anexă, de exemplu pentru includerea senzorilor de măsurare sau pentru adaptarea unui sistem extern de condiționare a uleiului. Limitele de toleranță de la prezentul punct se referă la valorile măsurate fără incertitudini legate de senzori. ▼M1 Timpul total de încercare per transmisie și raport individuale nu trebuie să depășească de cinci ori timpul efectiv de încercare per raport (permițând încercarea din nou a transmisiei, dacă este necesar, din cauza unor erori de măsurare sau ale aparatului). ▼B Aceeași transmisie individuală poate fi utilizată pentru maximum 10 încercări diferite, de exemplu pentru încercări privind pierderile de cuplu ale transmisiei pentru variantele cu și fără frână încetinitoare (cu cerințe diferite de temperatură) sau cu diferite uleiuri. Dacă se utilizează aceeași transmisie individuală pentru încercarea diferitelor uleiuri, se supune încercării mai întâi uleiul de prim serviciu recomandat. Nu se admite efectuarea unei anumite încercări de mai multe ori pentru a alege o serie de încercări cu cele mai mici rezultate. La cererea autorității de omologare, solicitantul unui certificat specifică și dovedește conformitatea cu cerințele definite în prezenta anexă. 3.1.2.2. Măsurători diferențiale Pentru a scădea influențele cauzate de configurația dispozitivului de încercare (de exemplu, rulmenți, ambreiaje) din pierderile de cuplu măsurate, sunt permise măsurări diferențiale pentru a determina aceste cupluri parazite. ►M3 Măsurătorile se efectuează la aceleași puncte de turație și la aceeași temperatură a dispozitivului de încercare ± 3 K utilizate pentru încercare. ◄ Incertitudinea de măsurare a senzorului de cuplu trebuie să fie sub 0,3 Nm. 3.1.2.3. Rodaj La cererea solicitantului, se poate aplica transmisiei o procedură de rodaj. Următoarele prevederi se aplică unei proceduri de rodaj. 3.1.2.3.1. Procedura nu trebuie să depășească 30 de ore per raport și 100 de ore în total. 3.1.2.3.2. Aplicarea cuplului de intrare trebuie să fie limitată la 100 % din cuplul maxim de intrare. 3.1.2.3.3. Viteza maximă de intrare trebuie să fie limitată la viteza maximă specificată pentru transmisie. 3.1.2.3.4. Turația și profilul cuplului pentru procedura de rodaj trebuie să fie specificate de producător. 3.1.2.3.5. Procedura de rodaj trebuie să fie însoțită de documente de la producător cu privire la timpul de rulare, turație, cuplu și temperatura uleiului, iar acestea trebuie să fie transmise autorității de omologare. 3.1.2.3.6. Cerințele privind temperatura mediului ambiant (3.1.2.5.1), precizia măsurătorii (3.1.4), configurația de încercare (3.1.8) și unghiul de instalare (3.1.3.2) nu se aplică pentru procedura de rodaj. 3.1.2.4. Precondiționare 3.1.2.4.1. Se admite precondiționarea transmisiei și a echipamentelor de încercare pentru a atinge temperaturi corecte și stabile înainte de procedurile de rodaj și de încercare. ▼M3 3.1.2.4.2. Precondiționarea se efectuează fără cuplu aplicat pe arborele de ieșire. ▼B 3.1.2.4.3. Viteza maximă de intrare trebuie să fie limitată prin viteza maximă specificată pentru transmisie. 3.1.2.4.4. Timpul maxim combinat pentru precondiționare nu trebuie să depășească 50 de ore în total pentru o transmisie. Deoarece încercarea completă a unei transmisii poate fi divizată în mai multe secvențe de încercare (de exemplu, fiecare angrenaj supus încercării cu o secvență separată), precondiționarea poate fi împărțită în mai multe secvențe. Fiecare secvență de precondiționare individuală nu trebuie să depășească ►M3 100 ◄ de minute. 3.1.2.4.5. Timpul de precondiționare nu se ia în considerare în intervalul de timp alocat pentru procedurile de rodaj sau de încercare. 3.1.2.5. Condițiile de încercare 3.1.2.5.1. Temperatura ambiantă Temperatura ambiantă în timpul încercării trebuie să se afle într-un interval de 25 °C ± 10 K. Temperatura ambiantă trebuie măsurată la 1 m lateral de la transmisie. Limita de temperatură ambiantă nu se aplică procedurii de rodaj. 3.1.2.5.2. Temperatura uleiului Cu excepția uleiului, nu se admite nicio încălzire externă. În timpul măsurării (cu excepția stabilizării), se aplică următoarele limite de temperatură: Pentru transmisiile SMT/AMT/DCT, temperatura uleiului la bușonul de golire nu trebuie să depășească 83 °C atunci când se măsoară fără frână încetinitoare și 87 °C cu frână încetinitoare montată la transmisie. Dacă măsurătorile unei transmisii fără frână încetinitoare trebuie să fie combinate cu măsurătorile separate ale unei frâne încetinitoare, se aplică limita inferioară de temperatură pentru a compensa mecanismul de acționare a frânei încetinitoare și angrenajului multiplicator și pentru ambreiaj în cazul unei frânei încetinitoare decuplabile. Pentru transmisiile planetare cu convertizor de cuplu și pentru transmisii care au mai mult de două ambreiaje cu fricțiune, temperatura uleiului la bușonul de golire nu trebuie să depășească 93 °C fără frână încetinitoare și 97 °C cu frână încetinitoare. Pentru a aplica limitele de temperatură crescute definite mai sus pentru încercarea cu frână încetinitoare, frâna încetinitoare trebuie să fie integrată în transmisie sau să aibă un sistem integrat de răcire sau de ulei similar cu al transmisiei. În timpul rodajului, se aplică aceleași specificații ale temperaturii uleiului ca și pentru încercarea obișnuită. Vârfuri excepționale de temperaturi ale uleiului de până la 110 °C sunt admise pentru următoarele condiții: (1) în timpul procedurii de rodaj, până la maximum 10 % din timpul de rodaj aplicat; (2) în timpul perioadei de stabilizare. Temperatura uleiului se măsoară la bușonul de golire sau în vasul colector al uleiului. 3.1.2.5.3. Calitatea uleiului La încercare, se utilizează uleiul de prim serviciu recomandat pentru piața europeană. Același ulei de umplere poate fi utilizat pentru rodaj și la măsurarea cuplului. 3.1.2.5.4. Viscozitatea uleiului În cazul în care sunt recomandate mai multe tipuri de ulei pentru prima umplere, acestea sunt considerate egale dacă uleiurile au o viscozitate cinematică situată într-un interval de 10 % unul față de celălalt la aceeași temperatură (în banda de toleranță specificată pentru KV100). Orice ulei cu viscozitate mai mică decât uleiul utilizat în cadrul încercării se consideră că are ca rezultat pierderi mai mici pentru încercările efectuate cu această opțiune. Orice ulei de prim serviciu suplimentar trebuie să se încadreze fie în banda de toleranță de 10 %, fie să aibă viscozitate mai mică decât uleiul pentru încercarea în vederea obținerii aceluiași certificat. 3.1.2.5.5. Nivelul de ulei și condiționarea Nivelul de ulei trebuie să îndeplinească specificațiile nominale pentru transmisie. Dacă se utilizează un sistem extern de condiționare a uleiului, uleiul din interiorul transmisiei trebuie să fie menținut la volumul specificat, care corespunde nivelului de ulei specificat. Pentru a garanta că sistemul extern de condiționare a uleiului nu influențează încercarea, se măsoară un punct de încercare împreună cu sistemul de condiționare, atât la pornire, cât și la oprire. Abaterea dintre cele două măsurări ale pierderii de cuplu (= cuplul de intrare) trebuie să fie mai mică de 5 %. Punctul de încercare este specificat în felul următor: (1) raport = cel mai înalt raport indirect, ▼M3 (2) turația de intrare = minimum 60 % din turația maximă de intrare, dar nu mai mare de 80 % din aceasta, ▼B (3) temperaturile conform celor specificate la punctul 3.1.2.5. Pentru transmisiile cu control hidraulic al presiunii sau cu un sistem inteligent de lubrifiere, măsurarea pierderilor independente de cuplu se efectuează cu două configurații diferite: prima oară, cu presiunea sistemului de transmisie setată la cel puțin valoarea minimă pentru condițiile cu angrenaj cuplat, iar a doua oară, cu presiunea hidraulică maximă posibilă (a se vedea 3.1.6.3.1). 3.1.3. Instalarea ▼M3 3.1.3.1. Mașina electrică și senzorul de cuplu trebuie montate în partea de intrare a transmisiei. Arborele (arborii) de ieșire trebuie să se rotească liber. În cazul unei transmisii cu diferențial integrat, de exemplu, pentru antrenarea axei față, se permite cuplarea reciprocă a arborilor de ieșire (de exemplu, prin intermediul unui dispozitiv de blocare a diferențialului sau a altui dispozitiv de blocare instalat în scopul măsurătorii). ▼B 3.1.3.2. Instalarea transmisiei se face cu un unghi de înclinație ca și pentru instalarea în vehicul, în conformitate cu desenul de omologare ± 1° sau la 0° ± 1°. 3.1.3.3. Pompa de ulei internă se include în transmisie. 3.1.3.4. În cazul în care un răcitor de ulei este fie opțional, fie necesar cu transmisia, acesta poate fi exclus de la încercare sau se poate utiliza orice răcitor de ulei în timpul încercării. 3.1.3.5 Încercarea transmisiei poate fi efectuată cu sau fără mecanism de acționare a prizei de putere și/sau priză de putere. Pentru stabilirea pierderilor de putere la priza de putere și/sau la mecanismului de acționare prizei de putere, se aplică valorile din ►M3 anexa IX ◄ la prezentul regulament. Aceste valori presupun că transmisia este supusă încercării fără mecanismul de acționare a prizei de putere și/sau fără priză de putere. 3.1.3.6. Măsurarea transmisiei poate fi efectuată cu sau fără ambreiaj uscat unic (cu unul sau două discuri) instalat. Orice alt tip de ambreiaj se instalează în timpul încercării. 3.1.3.7. Influența individuală a sarcinilor parazite se calculează pentru fiecare configurație specifică a dispozitivului de încercare și pentru fiecare senzor de cuplu conform descrierii de la punctul 3.1.8. 3.1.4. Echipamentul de măsurare Instalațiile de laborator pentru calibrare trebuie să respecte cerințele prevăzute fie în standardele ►M3 IATF ◄ 16949, ISO 9000, fie în standardul ISO/IEC 17025. Toate echipamentele de laborator pentru măsurători de referință, care sunt utilizate pentru calibrare și/sau verificare, trebuie să fie în conformitate cu standardele naționale (internaționale). 3.1.4.1. Cuplu Incertitudinea senzorului de măsurare a cuplului trebuie să fie sub 0,3 Nm. Utilizarea senzorilor de cuplu cu incertitudini de măsurare mai mari este permisă dacă se poate calcula partea incertitudinii care depășește 0,3 Nm și dacă aceasta se adaugă la pierderea de cuplu măsurată conform descrierii de la punctul 3.1.8. Incertitudinea de măsurare 3.1.4.2. Turația Incertitudinea senzorilor de turație nu trebuie să depășească ± 1 rpm. 3.1.4.3. Temperatura Incertitudinea senzorilor de temperatură pentru măsurarea temperaturii ambientale nu trebuie să depășească ± 1,5 K. Incertitudinea senzorilor de temperatură pentru măsurarea temperaturii uleiului nu trebuie să depășească ± 1,5 K. 3.1.4.4. Presiunea Incertitudinea senzorilor de presiune nu trebuie să depășească 1 % din presiunea maximă măsurată. 3.1.4.5. Tensiunea Incertitudinea voltmetrului nu trebuie să depășească 1 % din tensiunea maximă măsurată. 3.1.4.6. Curentul electric Incertitudinea ampermetrului nu trebuie să depășească 1 % din curentul maxim măsurat. 3.1.5. Măsurarea semnalelor și înregistrarea datelor În timpul măsurătorilor trebuie să se înregistreze cel puțin următoarele semnale: (1) Cuplurile de intrare [Nm] (2) Vitezele de rotație de intrare [rpm] (3) Temperatura ambiantă [°C] (4) Temperatura uleiului [°C] Dacă transmisia este echipată cu un sistem de schimbare și/sau un ambreiaj care este controlat de o presiune hidraulică sau cu un sistem inteligent de lubrifiere cu acționare mecanică, trebuie să se mai înregistreze: (5) Presiunea uleiului [kPa] În cazul în care transmisia este echipată cu un element auxiliar electric de transmisie, trebuie să se înregistreze suplimentar: (6) Tensiunea elementului auxiliar electric de transmisie [V] (7) Curentul elementului auxiliar electric de transmisie [A] Pentru măsurători diferențiale pentru compensarea influențelor cauzate de configurația dispozitivului de încercare, trebuie să se înregistreze suplimentar: (8) Temperatura în rulmenții dispozitivului de încercare [°C] Rata de eșantionare și înregistrare trebuie să fie de 100 Hz sau mai mare. Pentru a reduce erorile de măsurare, se aplică un filtru inferior de trecere. 3.1.6. Procedura de încercare 3.1.6.1. Semnal de compensare a cuplului zero: Trebuie măsurat semnalul zero al senzorului (senzorilor) de cuplu. Pentru măsurătoare, senzorul (senzorii) trebuie instalat (instalați) în dispozitivul de încercare. Sistemul de acționare al dispozitivului de încercare (intrare și ieșire) trebuie să fie fără sarcină. Abaterea semnalului măsurată de la zero trebuie compensată. ▼M3 3.1.6.2. Pierderea de cuplu trebuie măsurată pentru următoarele puncte de turație (turația arborelui de intrare): 600, 900, 1 200 , 1 600 , 2 000 , 2 500 , 3 000 , 4 000 rpm și multipli de câte 10 ale acestor valori, până la turația maximă pe raport de transmisie, conform specificațiilor transmisiei, sau până la ultimul punct de turație înainte de turația maximă definită. Se permit măsurători suplimentare în puncte de turație intermediare. Rampa de viteză (timpul necesar pentru schimbarea între două puncte de turație) nu trebuie să depășească 20 de secunde. ▼B 3.1.6.3. Secvența de măsurare: 3.1.6.3.1. Dacă transmisia este echipată cu sisteme inteligente de lubrifiere și/sau auxiliare electrice de transmisie, măsurarea se efectuează cu două setări de măsurare ale acestor sisteme: Se efectuează o primă secvență de măsurare (de la 3.1.6.3.2 până la 3.1.6.3.4) cu cel mai redus consum de energie de către sistemele hidraulice și electrice atunci când sunt operate din vehicul (nivel redus de pierdere). Cea de-a doua secvență de măsurare se efectuează cu sistemele setate să lucreze cu cel mai mare consum posibil de energie atunci când sunt operate din vehicul (nivel ridicat de pierderi). 3.1.6.3.2. Măsurătorile se efectuează începând cu cea mai mică până la cea mai mare turație. 3.1.6.3.3. ►M3 Pentru fiecare punct de turație, este necesară o perioadă de stabilizare de minimum 5 secunde în limitele de temperatură definite la punctul 3.1.2.5. ◄ Dacă este necesar, timpul de stabilizare poate fi prelungit de către producător la maximum 60 de secunde. În timpul stabilizării, se înregistrează temperatura uleiului și a mediului ambiant. ▼M3 3.1.6.3.4. După timpul de stabilizare, pierderea de cuplu trebuie să fie constantă în timp în punctul de turație la care este măsurată. Dacă se îndeplinește această condiție, semnalele de măsurare enumerate la punctul 3.1.5 se înregistrează timp de minimum 5 secunde și maximum 15 secunde. Dacă pierderea de cuplu nu este constantă în timp la turația măsurată, de exemplu, prin variația periodică intenționată a pierderilor de cuplu cauzate prin mijloace active sau pasive de control, producătorul folosește timpul necesar încercării pentru a obține un rezultat reproductibil și reprezentativ. ▼B 3.1.6.3.5. Fiecare măsurare se efectuează de două ori pentru fiecare setare de măsurare. 3.1.7. Validarea măsurătorii ▼M3 3.1.7.1. Pentru fiecare măsurătoare, se calculează valorile mediilor aritmetice ale cuplului, turației și, dacă este cazul, ale tensiunii și intensității curentului. Durata măsurătorilor trebuie să fie de minimum 5 secunde și maximum 15 secunde. Dacă pierderea de cuplu nu este constantă în timp la turația măsurată, de exemplu, prin variația periodică intenționată a pierderilor de cuplu cauzate prin mijloace active sau pasive de control, producătorul folosește timpul necesar încercării pentru a obține un rezultat reproductibil și reprezentativ. ▼B 3.1.7.2. Abaterea medie a turației trebuie să fie mai mică de ± 5 rpm din valoarea setată a turației pentru fiecare punct măsurat pentru seria de pierderi complete de cuplu. 3.1.7.3. Pierderile de cuplu mecanic și, dacă este cazul, consumul de energie electrică se calculează pentru fiecare dintre măsurători după cum urmează: ▼M3 Tloss = T1,in(nin, Tin,gear) ▼B Pel = I * U Este permisă scăderea influențelor cauzate de configurarea dispozitivului de încercare din pierderile de cuplu (punctul 3.1.2.2). 3.1.7.4. Pierderile de cuplu mecanic și, dacă este cazul, consumul de energie electrică de la cele două seturi se calculează ca medie (valorile mediei aritmetice). 3.1.7.5. Abaterea dintre pierderile medii de cuplu ale celor două puncte de măsurare pentru fiecare setare trebuie să fie mai mică de ± 5 % din medie sau ± 1 Nm, oricare dintre acestea are valoarea mai mare. Apoi, se ia în considerare media aritmetică a celor două valori medii de putere. 3.1.7.6. Dacă abaterea este mai mare, se ia cea mai mare valoare medie a pierderii de cuplu sau se repetă încercarea pentru raportul respectiv. 3.1.7.7. Abaterea dintre valorile medii de consum de curent electric (tensiune*curent) ale celor două măsurători pentru fiecare setare de măsurare trebuie să fie mai mică de ± 10 % din medie sau ± 5 W, oricare dintre acestea are valoarea mai mare. Apoi, se ia în considerare media aritmetică a celor două valori medii de putere. 3.1.7.8. Dacă abaterea este mai mare, se ia setul de valori medii ale tensiunii și curentului pentru consum mediu de putere este cel mai mare sau se repetă încercarea pentru raportul respectiv. 3.1.8. Incertitudinea de măsurare Partea de incertitudine totală calculată UT,loss care depășește 0,3 Nm se adună la Tloss pentru pierderea de cuplu raportată Tloss,rep . Dacă UT,loss este mai mică decât 0,3 Nm, atunci Tloss,rep = Tloss . Tloss,rep = Tloss + MAX (0, (UT,loss – 0,3 Nm)) Incertitudinea totală UT,loss a pierderii de cuplu se calculează pe baza următorilor parametri: (1) Efectul temperaturii (2) Sarcinile parazite (3) Eroarea de calibrare (inclusiv toleranța de sensibilitate, liniaritatea, histereza și repetabilitatea) Incertitudinea totală a pierderii de cuplu (UT,loss ) se bazează pe incertitudinile senzorilor la un nivel de încredere de 95 %. Calculul se face ca rădăcină pătrată a sumei de pătrate („legea lui Gauss de propagare a erorilor”). w para = sens para * i para unde: Tloss = pierderea de cuplu măsurată (necorectată) [Nm] Tloss,rep = pierderea de cuplu raportată (după corectarea incertitudinii) [Nm] UT,loss = incertitudinea extinsă totală a măsurării pierderii de cuplu la un nivel de încredere de 95 % [Nm] UT,in = incertitudinea măsurării pierderii de cuplu de intrare [Nm] uTKC = incertitudinea prin influența temperaturii asupra semnalului cuplului curent [Nm] wtkc = influența temperaturii asupra semnalului cuplului curent per Kref, declarat de producătorului senzorului [%] uTK0 = incertitudinea prin influența asupra semnalului cuplului zero (în raport cu cuplul nominal) [Nm] wtk0 = influența temperaturii asupra semnalului cuplului zero per Kref, declarat de producătorului senzorului [%] Kref = intervalul de temperatură de referință pentru uTKC și uTK0, wtk0 și wtkc, declarat de producătorul senzorului [K] ΔK = diferența de temperatură a senzorului între calibrare și măsurare [K]. Dacă temperatura senzorului nu poate fi măsurată, se va utiliza o valoare implicită ΔK = 15 K. Tc = valoarea curentă/măsurată a cuplului senzorului de cuplu [Nm] Tn = valoarea nominală a cuplului senzorului de cuplu [Nm] ucal = incertitudinea prin calibrarea senzorului de cuplu [Nm] Wcal = incertitudine relativă de calibrare (în raport cu cuplul nominal) [%] kcal = factorul de avansare a calibrării (dacă este declarat de producătorul senzorului, altfel = 1) upara = incertitudine prin sarcini parazite [Nm] wpara = senspara * ipara influența relativă a forțelor și momentelor de curbare cauzate de nealiniere senspara = influența maximă a sarcinilor parazite pentru senzorul de cuplu specific declarate de producătorul senzorului [%]; dacă producătorul senzorului nu declară nicio valoare specifică pentru sarcini parazite, valoarea se stabilește la 1,0 % ipara = influența maximă a sarcinilor parazite pentru senzorul de cuplu specific, în funcție de configurația testului (A/B/C, conform celor definite mai jos). = A) 10 % în cazul rulmenților care izolează forțele parazite în fața și în spatele senzorului și un cuplaj flexibil (sau arbore cardanic) instalat funcțional lângă senzor (în aval sau în amonte); în plus, acești rulmenți pot fi integrați într-o mașină care rulează/frânează (de exemplu, o mașină electrică) și/sau în transmisie atât timp cât forțele din mașină și/sau transmisie sunt izolate de senzor. A se vedea figura 1.

Figura 1

▼M3

Exemplu de configurație de încercare A pentru opțiunea 1

▼B = B) 50 % în cazul rulmenților care izolează forțele parazite în fața și în spatele senzorului și nu este instalat funcțional un cuplaj flexibil lângă senzor; în plus, acești rulmenți pot fi integrați într-o mașină care rulează/frânează (de exemplu, o mașină electrică) și/sau în transmisie atât timp cât forțele din mașină și/sau transmisie sunt izolate de senzor. A se vedea figura 2.

Figura 2

▼M3

Exemplu de configurație de încercare B pentru opțiunea 1

▼B = C) 100 % pentru alte configurații ▼M3 O configurație de încercare a unei transmisii cu diferențial integrat pentru antrenarea axei față este formată dintr-un dinamometru situat pe partea de intrare a transmisiei și din cel puțin un dinamometru amplasat pe partea (părțile) de ieșire ale transmisiei. Dispozitivele de măsurare a cuplului se instalează pe partea (părțile) de intrare și de ieșire ale transmisiei. În cazul configuraților cu un singur dinamometru pe partea de ieșire, arborele liber al transmisiei cu diferențial integrat trebuie cuplat cu celălalt arbore planetar (de exemplu, prin intermediul unui dispozitiv de blocare a diferențialului sau a altui dispozitiv de blocare instalat în scopul măsurătorii). Valorile factorului ipara pentru influența maximă a sarcinilor parazite pentru senzorul de cuplu specific sunt egale cu cele din cazurile descrise mai sus (A/B/C). Figura 2A Exemplu de configurație de încercare A pentru opțiunea 1 pentru o transmisie cu diferențial integrat (de exemplu, pentru antrenarea axei față) Figura 2B Exemplu de configurație de încercare B pentru opțiunea 1 pentru o transmisie cu diferențial integrat (de exemplu, pentru antrenarea axei față) Producătorul poate adapta configurațiile de încercare A și B pe baza unui raționament tehnic adecvat și cu acordul autorității de omologare, de exemplu, pentru motive de natură practică legate de configurația de încercare. În cazul unei astfel de abateri, motivul și configurația alternativă se specifică cu claritate în raportul de încercare. Se permite efectuarea încercării fără instalarea unor rulmenți separați în dispozitivul de încercare pe părțile de intrare/ieșire, dacă arborele de transmisie la care se măsoară cuplul este susținut în carcasa transmisiei de doi rulmenți care au capacitatea de a prelua forțele radiale și axiale cauzate de angrenaje. Figura 2C Exemple în care forțele din transmisie sunt izolate și nu sunt izolate de intrare: ▼B