2014O0060 — RO — 02.11.2015 — 002.001

Acest document reprezintă un instrument de documentare, iar instituţiile nu îşi asumă responsabilitatea pentru conţinutul său.

►B ORIENTAREA (UE) 2015/510 A BĂNCII CENTRALE EUROPENE din 19 decembrie 2014 privind punerea în aplicare a cadrului de politică monetară a Eurosistemului (Orientarea privind documentația generală) (BCE/2014/60) (reformare) (JO L 091 2.4.2015, p. 3)

Astfel cum a fost modificat prin:









▼B

▼M2

ORIENTAREA (UE) 2015/510 A BĂNCII CENTRALE EUROPENE

din 19 decembrie 2014

privind punerea în aplicare a cadrului de politică monetară a Eurosistemului (Orientarea privind documentația generală) (BCE/2014/60)

▼B

(reformare)







CONSILIUL GUVERNATORILOR BĂNCII CENTRALE EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 127 alineatul (2) prima liniuță, având în vedere Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, în special articolul 3.1 prima liniuță, articolele 9.2, 12.1, 14.3 și 18.2 și articolul 20 primul paragraf, întrucât: (1) Orientarea BCE/2011/14 ( 1 ) a fost modificată semnificativ. Deoarece urmează a fi efectuate modificări suplimentare, aceasta ar trebui reformată pentru claritate. (2) Realizarea unei politici monetare unice implică definirea mijloacelor, instrumentelor și procedurilor utilizate de Eurosistem, alcătuit din Banca Centrală Europeană (BCE) și băncile centrale naționale ale statelor membre a căror monedă este euro (denumite în continuare „BCN”), pentru punerea în aplicare a acestei politici în mod uniform în statele membre a căror monedă este euro. (3) În conformitate cu articolul 127 alineatele (1) și (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și articolul 3.1 din Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene (denumit în continuare „Statutul SEBC”), obiectivul primar al Sistemului European al Băncilor Centrale (SEBC) este menținerea stabilității prețurilor și, ca atare, acesta are misiunile fundamentale de a defini și pune în aplicare politica monetară a Uniunii și de a desfășura operațiunile de schimb valutar, în conformitate cu dispozițiile articolului 219 din tratat. (4) Cadrul general din Eurosistem se bazează pe dispozițiile Statutului SEBC. În temeiul articolului 127 alineatul (1) din tratat și astfel cum se reflectă în Statutul SEBC, Eurosistemul trebuie să acționeze în conformitate cu anumite principii, inclusiv principiile unei economii de piață deschise în care concurența este liberă, favorizând o alocare eficientă a resurselor. (5) În măsura în care este posibil și adecvat și în vederea asigurării eficienței operaționale, BCE poate apela la BCN pentru desfășurarea operațiunilor care fac parte din misiunile Eurosistemului, în conformitate cu principiul descentralizării stabilit la articolul 12.1 din Statutul SEBC și sub rezerva condițiilor stabilite la articolul 14.3 din Statutul SEBC. (6) În baza articolului 12.1 din Statutul SEBC, BCE are autoritatea de a formula politica monetară unică a Uniunii și de a emite orientările necesare pentru punerea în aplicare în mod corespunzător a acesteia. În conformitate cu articolul 14.3 din Statutul SEBC, BCN au obligația de a acționa în conformitate cu aceste orientări. Prin urmare, prezenta orientare se adresează Eurosistemului. Regulile stabilite în prezenta orientare vor fi puse în aplicare de către BCN în reglementările sau contractele lor. Contrapărțile vor trebui să respecte aceste reguli, astfel cum sunt puse în aplicare de BCN în reglementările sau contractele respective. (7) Articolul 18.1 prima liniuță din Statutul SEBC permite Eurosistemului să intervină pe piețele financiare, fie prin operațiuni simple de vânzare și cumpărare (la vedere și la termen) sau prin contracte de report, fie prin primirea sau acordarea de împrumuturi de creanțe și instrumente tranzacționabile exprimate în euro sau în alte monede, precum și de metale prețioase. Articolul 18.1 a doua liniuță permite Eurosistemului să desfășoare operațiuni de creditare cu instituțiile de credit și cu alți participanți pe piață. (8) Pentru punerea în aplicare a politicii monetare, Eurosistemul utilizează următoarele mijloace de politică monetară: desfășoară operațiuni de piață monetară, oferă facilități permanente și impune instituțiilor de credit obligația de a constitui rezerve minime obligatorii în conturi deschise în cadrul Eurosistemului. (9) Pentru a-și atinge obiectivele, Eurosistemul are la dispoziție un set de instrumente pentru desfășurarea operațiunilor de piață monetară, care includ tranzacții reversibile, tranzacții simple, emisiunea de certificate de creanță ale BCE, operațiuni de swap valutar în scopuri de politică monetară și atragerea de depozite la termen. Aceste instrumente pentru desfășurarea operațiunilor de piață monetară urmăresc să asigure o funcționare ordonată a pieței monetare și să asiste băncile în vederea acoperirii nevoilor de lichiditate ale acestora în mod armonios și bine organizat. (10) Setul de instrumente aflate la dispoziția Eurosistemului pentru oferirea facilităților permanente constă în facilitatea de creditare marginală și facilitatea de depozit, care urmăresc să furnizeze și, respectiv, să absoarbă lichiditate overnight, indicând orientarea politicii monetare și limitând ratele dobânzilor overnight de pe piața monetară. (11) Sistemul rezervelor minime obligatorii din Eurosistem urmărește în principal următoarele obiective de politică monetară: (a) contribuirea la stabilizarea ratelor dobânzilor pe piața monetară, oferind instituțiilor un stimulent în vederea reducerii efectelor fluctuațiilor temporare de lichiditate prin mecanismul de determinare a valorii medii; și (b) crearea sau extinderea unui deficit structural de lichiditate, ceea ce îmbunătățește capacitatea Eurosistemului de a funcționa eficient în calitate de furnizor de lichiditate. Cadrul juridic aplicabil sistemului rezervelor minime obligatorii din Eurosistem este definit la articolul 19 din Statutul SEBC, în Regulamentul (CE) nr. 2531/98 ( 2 ) al Consiliului și în Regulamentul (CE) nr. 1745/2003 al Băncii Centrale Europene (BCE/2003/9) ( 3 ). (12) În funcție de obiective, periodicitate și proceduri, operațiunile de piață monetară din Eurosistem pot fi împărțite în patru categorii: (a) operațiuni principale de refinanțare; (b) operațiuni de refinanțare pe termen mai lung; (c) operațiuni de reglaj fin; (d) operațiuni structurale. (13) Operațiunile principale de refinanțare reprezintă o categorie de operațiuni de piață monetară desfășurate de Eurosistem care joacă un rol central în realizarea obiectivelor de direcționare a ratelor dobânzilor, de gestionare a situației lichidității de pe piață și de indicare a orientării politicii monetare. (14) Operațiunile de refinanțare pe termen mai lung urmăresc să furnizeze contrapărților lichiditate cu o scadență mai mare decât cea a operațiunilor principale de refinanțare. În cazul operațiunilor de refinanțare pe termen mai lung, Eurosistemul nu intenționează, de regulă, să transmită semnale pieței și, prin urmare, de obicei acceptă ratele care îi sunt propuse. (15) Operațiunile de reglaj fin se execută ad-hoc pentru gestionarea situației lichidității de pe piață și pentru direcționarea ratelor dobânzilor, în special pentru atenuarea efectelor fluctuațiilor neașteptate ale lichidității de pe piață asupra ratelor dobânzilor. Operațiunile specifice de reglaj fin sunt adaptate tipurilor de tranzacții și obiectivelor specifice urmărite în cadrul operațiunilor relevante. (16) Operațiunile structurale pot fi desfășurate atunci când poziția structurală a Eurosistemului trebuie ajustată în raport cu sectorul financiar. (17) Punerea în aplicare a cadrului de politică monetară din Eurosistem ar trebui să asigure participarea unei game largi de contrapărți în baza unor criterii de eligibilitate uniforme. Aceste criterii sunt specificate pentru a asigura tratamentul egal al contrapărților în statele membre a căror monedă este euro și pentru a asigura îndeplinirea anumitor cerințe prudențiale și operaționale de către contrapărți. (18) Pentru a proteja Eurosistemul împotriva riscului de contraparte, articolul 18.1 a doua liniuță din Statutul SEBC prevede că, atunci când Eurosistemul desfășoară operațiuni de creditare cu instituții de credit și alți participanți pe piață, creditarea ar trebui să se bazeze pe colateral corespunzător. (19) Pentru a asigura egalitatea de tratament a contrapărților, precum și pentru a crește eficiența operațională și transparența, activele trebuie să îndeplinească anumite criterii uniforme la nivelul statelor membre a căror monedă este euro, pentru a fi eligibile drept colateral în operațiunile de creditare din Eurosistem. (20) Eurosistemul a elaborat un cadru unic pentru activele eligibile drept colateral, astfel încât toate operațiunile de creditare din Eurosistem sunt efectuate în mod armonizat prin intermediul punerii în aplicare a prezentei orientări în toate statele membre a căror monedă este euro. Cadrul unic pentru activele eligibile drept colateral cuprinde activele tranzacționabile și netranzacționabile care îndeplinesc criteriile de eligibilitate uniforme specificate de Eurosistem. Cele mai multe active eligibile pot fi utilizate transfrontalier prin intermediul modelului băncilor centrale de corespondent (MBCC) și, în cazul activelor tranzacționabile, prin intermediul legăturilor eligibile dintre sistemele eligibile de decontare a operațiunilor cu valori mobiliare (securities settlement systems)- (SSS) din SEE sau al legăturilor eligibile dintre SSS eligibile din SEE, în combinație cu MBCC. (21) Creditul pe parcursul zilei este furnizat de Eurosistem pentru a regla neconcordanțele în decontarea plăților. Astfel cum se stabilește la articolul 12 și în anexa III la Orientarea BCE/2012/27 ( 4 ), colateralul pentru furnizarea creditului pe parcursul zilei trebuie să respecte criteriile pe care activele eligibile drept colateral trebuie să le îndeplinească în temeiul părții a patra. (22) Toate activele eligibile pentru operațiunile de creditare din Eurosistem trebuie să facă obiectul unor măsuri specifice de control al riscurilor, pentru a proteja Eurosistemul împotriva pierderilor financiare în circumstanțe în care colateralul trebuie executat în cazul unei situații de neîndeplinire a obligațiilor de către o contraparte. Activele eligibile trebuie să îndeplinească cerințele privind calitatea creditului aplicabile în Eurosistem specificate în normele mecanismului de evaluare a creditului din Eurosistem (Eurosystem credit assessment framework) (ECAF). (23) BCE impune sancțiuni asupra instituțiilor care nu respectă obligațiile care decurg din regulamentele și deciziile BCE referitoare la aplicarea rezervelor minime obligatorii în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 2532/98 al Consiliului ( 5 ), Regulamentul (CE) nr. 2157/1999 al Băncii Centrale Europene (BCE/1999/4) ( 6 ), Regulamentul (CE) nr. 2531/98 și Regulamentul (CE) nr. 1745/2003 (BCE/2003/9). În cazul unei nerespectări grave a cerințelor privind rezervele minime obligatorii, Eurosistemul poate, de asemenea, suspenda accesul contrapărților la operațiunile de piață monetară. (24) În conformitate cu dispozițiile reglementărilor sau contractelor aplicate de BCN relevantă sau de către BCE, în cazul în care contrapărțile nu își îndeplinesc obligațiile ce le revin în temeiul reglementărilor sau contractelor aplicate de BCN sau de BCE, astfel cum se stabilește în prezenta orientare, Eurosistemul poate impune sancțiuni financiare sau poate suspenda participarea contrapărților la operațiunile de piață monetară sau la facilitățile permanente. (25) În conformitate cu reglementările sau contractele aplicate de BCN relevantă sau de BCE, Eurosistemul poate, de asemenea, suspenda, limita sau stopa accesul unei contrapărți la operațiunile de piață monetară sau la facilitățile permanente din motive de prudență sau în cazul unei situații de neîndeplinire a obligațiilor de către o contraparte. Din motive de prudență, Eurosistemul poate, de asemenea, să respingă, să limiteze utilizarea sau să aplice marje suplimentare de ajustare cu privire la activele mobilizate de anumite contrapărți drept colateral în operațiunile de creditare din Eurosistem. (26) Toate reglementările sau contractele aplicate de BCN în raport cu contrapărțile acestora ar trebui să cuprindă caracteristici comune minime care urmăresc să asigure aplicarea politicii monetare unice în termeni și condiții care nu diferă în mod semnificativ între statele membre a căror monedă este euro, întrucât: ADOPTĂ PREZENTA ORIENTARE:







CUPRINS PARTEA ÎNTÂI – OBIECT, SFERA DE APLICARE ȘI DEFINIȚII PARTEA A DOUA – MIJLOACELE, INSTRUMENTELE, OPERAȚIUNILE ȘI PROCEDURILE DE POLITICĂ MONETARĂ DIN EUROSISTEM TITLUL I – Operațiuni de piață monetară Capitolul 1 – Prezentare generală a operațiunilor de politică monetară Capitolul 2 – Categorii de operațiuni de piață monetară Capitolul 3 – Instrumente pentru operațiunile de piață monetară TITLUL II – Facilități permanente Capitolul 1 – Facilitatea de creditare marginală Capitolul 2 – Facilitatea de depozit TITLUL III – Proceduri pentru operațiunile de politică monetară din Eurosistem Capitolul 1 – Licitații și proceduri bilaterale pentru operațiunile de piață monetară din Eurosistem Secțiunea 1 – Licitații Secțiunea 2 – Etape operaționale în cadrul licitațiilor Subsecțiunea 1 – Anunțarea licitațiilor Subsecțiunea 2 – Pregătirea și depunerea ofertelor de către contrapărți Subsecțiunea 3 – Alocarea în cadrul licitației Subsecțiunea 4 – Anunțarea rezultatelor licitațiilor Secțiunea 3 – Proceduri bilaterale pentru operațiunile de piață monetară din Eurosistem Capitolul 2 – Proceduri de decontare pentru operațiunile de politică monetară din Eurosistem PARTEA A TREIA – CONTRAPĂRȚI ELIGIBILE PARTEA A PATRA – ACTIVE ELIGIBILE TITLUL I – Principii generale TITLUL II – Criterii de eligibilitate și cerințe privind calitatea creditului pentru activele tranzacționabile Capitolul 1 – Criterii de eligibilitate pentru activele tranzacționabile Secțiunea 1 – Criterii generale de eligibilitate pentru activele tranzacționabile Secțiunea 2 – Criterii de eligibilitate specifice pentru anumite tipuri de active tranzacționabile Subsecțiunea 1 – Criterii de eligibilitate specifice pentru titlurile garantate cu active Subsecțiunea 2 – Criterii de eligibilitate specifice pentru obligațiunile garantate cu titluri garantate cu active Subsecțiunea 3 – Criterii de eligibilitate specifice pentru certificatele de creanță emise de Eurosistem Capitolul 2 – Cerințele privind calitatea creditului aplicabile în Eurosistem pentru activele tranzacționabile TITLUL III – Criterii de eligibilitate și cerințe privind calitatea creditului pentru activele netranzacționabile Capitolul 1 – Criterii de eligibilitate pentru activele netranzacționabile Secțiunea 1 – Criterii de eligibilitate pentru creanțele private Secțiunea 2 – Criterii de eligibilitate pentru depozitele la termen Secțiunea 3 – Criterii de eligibilitate pentru RMBD Secțiunea 4 – Criterii de eligibilitate pentru DECC Capitolul 2 – Cerințe privind calitatea creditului aplicabile în Eurosistem pentru activele netranzacționabile Secțiunea 1 – Cerințe privind calitatea creditului aplicabile în Eurosistem pentru creanțele private Secțiunea 2 – Cerințe privind calitatea creditului aplicabile în Eurosistem pentru RMBD Secțiunea 3 – Cerințele Eurosistemului de calitate a creditului pentru DECC TITLUL IV – Garanții pentru activele tranzacționabile și netranzacționabile TITLUL V – Mecanismul de evaluare a creditului din Eurosistem pentru activele eligibile TITLUL VI – Controlul riscurilor și cadrul de evaluare a activelor tranzacționabile și netranzacționabile Capitolul 1 – Măsuri de control al riscurilor pentru activele tranzacționabile Capitolul 2 – Măsuri de control al riscurilor pentru activele netranzacționabile Capitolul 3 – Norme de evaluare pentru activele tranzacționabile și netranzacționabile TITLUL VII – Acceptarea colateralului exprimat în alte monede decât euro în cazul unor evenimente neprevăzute TITLUL VIII – Reguli de utilizare a activelor eligibile TITLUL IX – Utilizarea activelor eligibile în operațiuni transfrontaliere PARTEA A CINCEA – SANCȚIUNI ÎN CAZUL NERESPECTĂRII DE CĂTRE CONTRAPĂRȚI A OBLIGAȚIILOR CE LE REVIN PARTEA A ȘASEA – MĂSURI DISCREȚIONARE PARTEA A ȘAPTEA – CARACTERISTICI COMUNE MINIME SUPLIMENTARE ÎN LEGĂTURĂ CU OPERAȚIUNILE DE POLITICĂ MONETARĂ DIN EUROSISTEM Capitolul 1 – Caracteristici comune minime suplimentare aplicabile tuturor dispozițiilor care reglementează operațiunile de politică monetară din Eurosistem Capitolul 2 – Caracteristici comune minime suplimentare aplicabile contractelor de report și creditelor colateralizate Capitolul 3 – Caracteristici comune minime suplimentare exclusive contractelor de report Capitolul 4 – Caracteristici comune minime suplimentare exclusive creditelor colateralizate Capitolul 5 – Caracteristici comune minime suplimentare exclusive operațiunilor de swap valutar în scopuri de politică monetară PARTEA A OPTA – DISPOZIȚII FINALE ANEXA I – Rezerve minime obligatorii ANEXA II – Anunțarea licitațiilor ANEXA III – Alocarea licitațiilor și procedurile de licitație ANEXA IV – Anunțarea rezultatelor licitațiilor ANEXA V – Criterii de selectare a contrapărților pentru a participa la operațiunile de intervenție pe piața valutară ANEXA VI – utilizarea transfrontalieră a activelor eligibile ANEXA VII – Calcularea sancțiunilor de aplicat în conformitate cu Partea a Cincea ANEXA VIII – Cerințe de raportare a datelor la nivel de credit pentru titlurile garantate cu active ANEXA IX – Procesul de monitorizare a performanței din cadrul mecanismului de evaluare a creditului din Eurosistem ANEXA X – Nivelurile marjelor de ajustare a valorii ANEXA XI – Forme de valori mobiliare ANEXA XII – Exemple de operațiuni și proceduri de politică monetară din Eurosistem ANEXA XIII – Tabel de corespondență ANEXA XIV – Orientarea abrogată cu lista modificărilor succesive ale acesteia







PARTEA ÎNTÂI

OBIECT, SFERA DE APLICARE ȘI DEFINIȚII

Articolul 1

Obiect și sfera de aplicare

1. Prezenta orientare stabilește reguli uniforme pentru punerea în aplicare a politicii monetare unice de către Eurosistem în toate statele membre a căror monedă este euro.

2. Eurosistemul ia toate măsurile corespunzătoare pentru a pune în aplicare operațiunile de politică monetară din Eurosistem în conformitate cu principiile, mijloacele, instrumentele, cerințele, criteriile și procedurile stabilite în prezenta orientare.

3. Raportul juridic dintre Eurosistem și contrapărțile sale este prevăzut de reglementările sau contractele corespunzătoare aplicate de BCN relevantă, în care dispozițiile prezentei orientări sunt puse în aplicare în mod corespunzător.

4. Consiliul guvernatorilor BCE poate schimba, oricând, mijloacele, instrumentele, cerințele, criteriile și procedurile de punere în aplicare a operațiunilor de politică monetară din Eurosistem.

5. Eurosistemul își rezervă dreptul de a solicita și de a obține de la contrapărți orice informații relevante care sunt necesare pentru îndeplinirea misiunilor sale și pentru atingerea obiectivelor acestuia în raport cu operațiunile de politică monetară. Acest drept nu aduce atingere niciunui alt drept specific existent al Eurosistemului de a solicita informații referitoare la operațiunile de politică monetară.

Articolul 2

Definiții

În sensul prezentei orientări se aplică următoarele definiții:

1. „convenție privind numărul de zile «efectiv/360»” (actual/360 day-count convention) înseamnă convenția aplicată în operațiunile de politică monetară din Eurosistem care determină numărul efectiv de zile calendaristice incluse în calcularea dobânzii prin utilizarea ca bază a unui an de 360 de zile;

2. „agenție” (agency) înseamnă entitățile clasificate drept agenții de către Eurosistem. Lista entităților clasificate drept agenții este publicată pe website-ul BCE;

3. „titluri garantate cu active” (asset-backed securities) înseamnă instrumente de natura datoriei care sunt garantate cu un portofoliu de active financiare protejate (fixe sau reînnoibile) care sunt convertite în lichiditate într-o perioadă determinată. În plus, pot exista drepturi sau alte active care asigură serviciul sau distribuirea la timp a veniturilor către deținătorii titlurilor. În general, titlurile garantate cu active sunt emise de un vehicul investițional înființat în acest scop care a achiziționat portofoliul de active financiare de la inițiator sau vânzător, În acest sens, plățile aferente titlurilor garantate cu active depind în primul rând de fluxurile de numerar generate de activele din portofoliul subiacent și de alte drepturi destinate să asigure plata la timp, precum facilități de lichiditate, garanții sau alte astfel de caracteristici cunoscute în general ca elemente de îmbunătățire a calității creditului;

4. „procedură bilaterală” (bilateral procedure) înseamnă o procedură prin care BCN sau, în circumstanțe excepționale, BCE desfășoară operațiuni de reglaj fin sau tranzacții simple, direct cu una sau mai multe contrapărți sau prin intermediul burselor de valori sau al agenților de piață, fără a folosi licitații;

5. „sistem de înregistrare în cont” (book-entry system) înseamnă un sistem care permite transferul valorilor mobiliare și al altor active financiare fără mișcarea fizică a unor documente sau certificate pe hârtie (de exemplu, transferul electronic al valorilor mobiliare);

6. „zi lucrătoare” (business day) înseamnă: (a) în legătură cu obligația de a efectua o plată, orice zi în care TARGET2 este operațional pentru a efectua această plată sau (b) în legătură cu obligația de a livra active, orice zi în care SSS prin care se realizează livrarea este deschis pentru efectuarea de operațiuni în locul de livrare a titlurilor de valoare în cauză;

7. „depozitar central de valori mobiliare” (DCVM) (central securities depository) înseamnă o entitate care: (a) permite procesarea și decontarea tranzacțiilor cu valori mobiliare prin înregistrare în cont; (b) furnizează servicii de custodie (de exemplu, administrarea operațiunilor cu titluri și a răscumpărărilor); (c) are un rol activ în asigurarea integrității emisiunilor de valori mobiliare. Valorile mobiliare pot fi deținute într-o formă fizică, dar imobilizată, sau într-o formă dematerializată (prin care există numai ca înregistrări electronice);

8. „credit colateralizat” (collateralised loan) înseamnă un acord dintre o BCN și o contraparte prin care se furnizează lichiditate unei contrapărți prin intermediul unui credit care este garantat cu un drept de garanție opozabil acordat de această contraparte către BCN, de exemplu, sub forma constituirii unei garanții reale mobiliare, cesiuni sau sarcini asupra activului în cauză;

9. „atragere de depozite la termen” (collection of fixed-term deposits) înseamnă un instrument utilizat în desfășurarea operațiunilor de piață monetară, prin care Eurosistemul invită contrapărțile să plaseze depozite la termen în conturi deschise la BCN de origine ale acestora pentru a absorbi lichiditate de pe piață;

▼M2

10. „autoritate competentă” (competent authority) înseamnă o autoritate publică sau un organism public recunoscute oficial de legislația națională și împuternicite de legislația națională să supravegheze instituțiile ca parte a sistemului de supraveghere din statul membru relevant, inclusiv BCE în legătură cu atribuțiile care îi sunt conferite prin Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 al Consiliului; ( 7 )

▼B

11. „contraparte” (counterparty) înseamnă o instituție care îndeplinește criteriile de eligibilitate stabilite în partea a treia pentru a avea acces la operațiunile de politică monetară din Eurosistem;

12. „obligațiuni garantate” (covered bonds) înseamnă instrumente de natura datoriei cu dublu recurs: (a) direct sau indirect către o instituție de credit; și (b) către un portofoliu de acoperire de active-garanție dinamic, și pentru care nu există o segmentare în tranșe a riscului. Termenul include obligațiuni garantate de tip jumbo, obligațiuni garantate tradiționale și alte obligațiuni garantate;

13. „creanță privată” (credit claim) înseamnă o creanță pentru rambursarea unei sume de bani, care constituie o datorie a unui debitor față de o contraparte. Creanțele private includ, de asemenea, Schuldscheindarlehen și creanțele private de drept neerlandez asupra administrațiilor publice sau altor debitori eligibili care sunt acoperite de o garanție de stat, de exemplu, organismele pentru locuințe sociale;

14. „instituție de credit” (credit institution) înseamnă o instituție de credit în sensul articolului 2 alineatul (5) din Directiva 2013/36/UE a Parlamentului European și a Consiliului ( 8 ) și al articolului 4 alineatul (1) punctul 1 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului ( 9 ), care este supusă supravegherii de către o autoritate competentă, sau este o instituție publică de credit în sensul articolului 123 alineatul (2) din tratat care este supusă unei supravegheri de un nivel comparabil cu supravegherea efectuată de o autoritate competentă;

15. „rating de credit” (credit rating) are sensul stabilit la articolul 3 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1060/2009 al Parlamentului European și al Consiliului ( 10 );

16. „utilizare transfrontalieră” (cross-border use) înseamnă depunerea drept colateral, de către o contraparte către BCN de origine a acesteia, a următoarelor: (i) active tranzacționabile deținute în alt stat membru a cărui monedă este euro; (ii) active tranzacționabile emise în alt stat membru și deținute în statul membru al BCN de origine; (iii) creanțe private în care contractul de creanță privată este reglementat de legislația altui stat membru a cărui monedă este euro, altul decât cel al BCN de origine; (iv) instrumente de natura datoriei garantate cu creanțe ipotecare asupra persoanelor private (retail mortgage-backed debt instruments – RMBD) în conformitate cu procedurile aplicabile ale MBCC;

17. „acoperirea riscului valutar” (currency hedge) înseamnă un acord încheiat între un emitent de valori mobiliare și contrapartea la operațiunea de acoperire a riscului valutar, conform căruia se reduce o parte din riscul valutar asociat primirii de fluxuri de numerar în altă monedă decât euro, prin conversia fluxurilor de numerar în plăți în euro care sunt efectuate de contrapartea la operațiunea de acoperire a riscului valutar, inclusiv garanțiile pe care aceasta le acordă pentru acele plăți;

18. „custode” (custodian) înseamnă o entitate a cărei activitate constă în păstrarea în siguranță și gestionarea de valori mobiliare și alte active financiare în contul terților;

19. „valoare de piață în caz de neîndeplinire a obligațiilor” (default market value) înseamnă, cu privire la orice active, la orice dată: (a) valoarea de piață a acestor active la momentul evaluării în caz de neîndeplinire a obligațiilor, calculată pe baza celui mai reprezentativ preț din ziua lucrătoare anterioară datei evaluării; (b) în lipsa unui preț reprezentativ pentru un anumit activ în ziua lucrătoare anterioară evaluării se folosește ultimul preț de tranzacționare. Dacă nu este disponibil niciun preț de tranzacționare, BCN care efectuează operațiunea stabilește un preț, luând în considerare ultimul preț identificat pentru respectivul activ pe piața de referință; (c) în cazul activelor pentru care nu există nici o valoare de piață, orice altă metodă rezonabilă de evaluare; (d) dacă BCN a vândut activele sau active echivalente la prețul pieței înainte de momentul evaluării în caz de neîndeplinire a obligațiilor, venitul net din vânzare, după deducerea tuturor costurilor, taxelor și cheltuielilor rezonabile care au intervenit în cadrul vânzării în cauză, calculele fiind efectuate și sumele fiind stabilite de BCN;

20. „livrare contra plată” sau „sistemul livrare contra plată” (delivery-versus-payment sau delivery-against-payment system) înseamnă un mecanism în cadrul unui sistem de decontare prin schimb de valori care asigură că efectuarea transferului final al activelor, respectiv livrarea, are loc numai dacă se realizează un transfer final corespunzător al altor active, respectiv plata;

21. „facilitate de depozit” (deposit facility) înseamnă o facilitate permanentă oferită de Eurosistem pe care contrapărțile o pot folosi pentru a plasa depozite overnight la Eurosistem printr-o BCN, depozite care se remunerează la o rată a dobânzii prestabilită;

22. „rata dobânzii aplicată facilității de depozit” înseamnă rata dobânzii aplicată pentru facilitatea de depozit;

▼M2

23. „utilizare internă” (domestic use) înseamnă depunerea drept colateral, de către o contraparte cu sediul într-un stat membru a cărui monedă este euro, de: (a) active tranzacționabile emise și deținute în același stat membru ca cel al BCN de origine a contrapărții; (b) creanțe private atunci când contractul de creanță privată este reglementat de legislația statului membru al BCN de origine a contrapărții; (c) RMBD emise de entități cu sediul în statul membru al BCN de origine a contrapărții; (d) instrumente de natura datoriei netranzacționabile garantate cu creanțe private eligibile emise și deținute în același stat membru ca cel al BCN de origine a contrapărții;

▼B

24. „sistem de tip earmarking” (earmarking system) înseamnă un sistem pentru gestionarea colateralului de către BCN prin care se furnizează lichiditate în schimbul unor active specificate și identificabile alocate drept colateral pentru anumite operațiuni de creditare din Eurosistem. Substituirea acestor active cu alte active eligibile specifice poate fi permisă de către BCN de origine, cu condiția ca acestea să fie alocate drept colateral și să fie adecvate pentru operațiunea respectivă;

25. „active eligibile” (eligible assets) înseamnă active care îndeplinesc criteriile stabilite în partea a patra și care sunt, prin urmare, eligibile drept colateral pentru operațiunile de creditare din Eurosistem;

26. „închiderea zilei” (end-of-day) înseamnă momentul dintr-o zi lucrătoare, după închiderea TARGET2, în care plățile procesate în TARGET2 se finalizează pentru ziua respectivă;

27. „indice al inflației din zona euro” (euro area inflation index) înseamnă un indice furnizat de Eurostat sau de o autoritate statistică națională a unui stat membru a cărui monedă este euro, de exemplu indicele armonizat al prețurilor de consum (IAPC);

28. „Spațiul Economic European” (SEE) [European Economic Area (EEA)] înseamnă toate statele membre, indiferent dacă au aderat oficial sau nu la SEE, împreună cu Islanda, Liechtenstein și Norvegia;

29. „Eurosistem” (Eurosystem) înseamnă BCE și BCN;

30. „zi lucrătoare pentru Eurosistem” (Eurosystem business day) înseamnă orice zi în care BCE și cel puțin o BCN sunt deschise în scopul desfășurării operațiunilor de politică monetară din Eurosistem;

31. „operațiuni de creditare din Eurosistem” (Eurosystem credit operations) înseamnă: (a) tranzacții reversibile de furnizare de lichiditate, respectiv operațiuni de politică monetară din Eurosistem de furnizare de lichiditate, exclusiv operațiunile de swap valutar în scopuri de politică monetară și cumpărările simple; și (b) credit pe parcursul zilei;

32. „operațiuni de politică monetară din Eurosistem” (Eurosystem monetary policy operations) înseamnă operațiuni de piață monetară și facilități permanente;

33. „Cadrul pentru evaluarea utilizatorilor în Eurosistem” (Eurosystem User Assessment Framework) înseamnă cadrul, care este disponibil pe website-ul BCE, pentru evaluarea SSS și a legăturilor în vederea stabilirii eligibilității acestora pentru utilizarea în operațiunile de creditare din Eurosistem;

34. „transfer final” (final transfer) înseamnă un transfer irevocabil și necondiționat care are ca efect stingerea obligației de a efectua transferul;

35. „societate financiară” (financial corporation) are sensul stabilit în Regulamentul (UE) nr. 549/2013 al Parlamentului European și al Consiliului ( 11 );

36. „operațiuni de reglaj fin” (fine-tuning operations) înseamnă o categorie de operațiuni de piață monetară executate de Eurosistem în special pentru a face față fluctuațiilor de lichiditate pe piață;

37. „cupoane fixe” (fixed coupons) înseamnă instrumente de natura datoriei cu o plată periodică predeterminată a dobânzii;

38. „licitație la rată fixă” (fixed-rate tender procedure) înseamnă o licitație prin care BCE specifică rata dobânzii, prețul, punctul swap sau marja înaintea licitației, iar contrapărțile participante fac oferte privind suma pe care doresc să o tranzacționeze la acest nivel fix al dobânzii, prețului, punctului swap sau marjei;

39. „cupon variabil” (floating coupon) înseamnă un cupon legat de o rată a dobânzii de referință, perioada de revizuire corespunzătoare acestui cupon nefiind mai mare de un an;

40. „operațiune de swap valutar în scopuri de politică monetară” (foreign exchange swap for monetary policy purposes) este un instrument utilizat în desfășurarea operațiunilor de piață monetară prin care Eurosistemul cumpără sau vinde euro la vedere în schimbul unei monede străine și, în același timp, o revinde sau răscumpără într-o tranzacție la termen, la o dată de răscumpărare determinată;

41. „BCN de origine” (home NCB) înseamnă BCN a statului membru a cărui monedă este euro în care își are sediul contrapartea;

42. „calendar orientativ al licitațiilor periodice din Eurosistem” (indicative calendar for the Eurosystem's regular tender operations) înseamnă un calendar pregătit de Eurosistem, aprobat de Consiliul guvernatorilor BCE, care indică programarea perioadelor de aplicare a rezervelor minime obligatorii, precum și anunțarea, alocarea și scadența operațiunilor principale de refinanțare și a operațiunilor de refinanțare pe termen mai lung periodice;

▼M2

42a. „recapitalizare în natură cu instrumente de natura datoriei publice” înseamnă orice formă de majorare a capitalului subscris al unei instituții de credit, în care contribuția integrală sau parțială este furnizată prin plasarea directă la instituția de credit respectivă de instrumente de natura datoriei emise de stat sau de entități din sectorul public care furnizează instituției de credit capitalul nou;

▼B

43. „depozitar central internațional de valori mobiliare” (DCIVM) [international central securities depository (ICSD)] înseamnă un DCVM care este activ în decontarea valorilor mobiliare tranzacționate la nivel internațional din diverse piețe naționale, de obicei în mai multe zone monetare;

44. „organizație internațională” (international organisation) înseamnă o entitate enumerată la articolul 118 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, unde expunerilor față de o asemenea entitate li se atribuie o pondere de risc de 0 %;

45. „număr internațional de identificare a valorilor mobiliare” (international securities identification number) (ISIN) înseamnă codul internațional de identificare atribuit valorilor mobiliare emise pe piețele financiare;

46. „credit pe parcursul zilei” (intraday credit) înseamnă credit acordat pe o perioadă mai mică de o zi lucrătoare astfel cum este definit în Orientarea BCE/2012/27;

47. „emisiune de certificate de creanță ale BCE” (issuance of ECB debt certificates) înseamnă un instrument de politică monetară utilizat în desfășurarea operațiunilor de piață monetară, prin care BCE emite certificate de creanță care reprezintă o datorie a BCE față de deținătorul certificatului;

48. „obligațiuni garantate de tip jumbo” (jumbo covered bonds) înseamnă obligațiuni garantate emise în conformitate cu cerințele articolului 52 alineatul (4) din Directiva 2009/65/CE a Parlamentului European și a Consiliului ( 12 ) și cu un volum la emisiune de cel puțin 1 miliard EUR, pentru care cel puțin trei formatori de piață furnizează cotații regulate de vânzare și cumpărare;

49. „creanțe de tip leasing” (leasing receivables) înseamnă plăți programate și obligatorii contractual ale locatarului către locator în baza termenilor unui nou contract de leasing. Valorile reziduale nu sunt creanțe de tip leasing;

50. „sprijin de lichiditate” (liquidity support) înseamnă orice element structural, efectiv sau potențial, care este conceput sau considerat adecvat pentru acoperirea oricărei lipse temporare de numerar care ar putea apărea pe durata de viață a unei tranzacții cu titluri garantate cu active;

51. „operațiuni de refinanțare pe termen mai lung” (longer-term refinancing operations) (LTRO) înseamnă o categorie de operațiuni de piață monetară care sunt executate de Eurosistem sub forma unor tranzacții reversibile care urmăresc să furnizeze lichiditate sectorului financiar cu o scadență pe termen mai lung decât cea a operațiunilor principale de refinanțare;

52. „operațiuni principale de refinanțare” (main refinancing operations) (MRO) înseamnă o categorie de operațiuni de piață monetară periodice pe care Eurosistemul le execută sub forma de tranzacții reversibile;

53. „perioadă de aplicare” (maintenance period) are sensul stabilit în Regulamentul (CE) nr. 1745/2003 (BCE/2003/9);

54. „apel în marjă” (margin call) înseamnă o procedură referitoare la aplicarea marjelor de variație, în virtutea căreia, în cazul în care valoarea activelor mobilizate drept colateral de către o contraparte, măsurată în mod regulat, scade sub un anumit nivel, Eurosistemul solicită contrapărții să furnizeze active eligibile suplimentare sau numerar. Pentru sistemele de tip pooling, un apel în marjă este efectuat numai în cazurile de subcolateralizare, iar pentru sistemele de tip earmarking sunt efectuate apeluri în marjă simetrice, fiecare metodă fiind detaliată în documentația națională a BCN de origine;

55. „rata dobânzii marginale” (marginal interest rate) înseamnă cea mai scăzută rată a dobânzii în licitațiile la rată variabilă de furnizare de lichiditate la care se onorează ofertele sau cea mai ridicată rată a dobânzii în licitațiile la rată variabilă de absorbție de lichiditate la care se onorează ofertele;

56. „facilitate de creditare marginală” (marginal lending facility) înseamnă o facilitate permanentă oferită de Eurosistem pe care contrapărțile o pot folosi pentru a primi credite overnight de la Eurosistem printr-o BCN, la o rată a dobânzii prestabilită, sub rezerva unor active eligibile suficiente drept colateral;

57. „rata dobânzii pentru facilitatea de creditare marginală” (marginal lending rate) înseamnă rata dobânzii aplicabilă facilității de creditare marginală;

58. „puncte swap marginale” (marginal swap point quotation) înseamnă nivelul punctelor swap la care se epuizează suma totală de alocat prin licitație;

59. „active tranzacționabile” (marketable assets) înseamnă instrumente de natura datoriei admise la tranzacționare pe o piață și care îndeplinesc criteriile de eligibilitate stabilite în partea a patra;

60. „data scadenței” (maturity date) înseamnă data la care expiră o operațiune de politică monetară din Eurosistem. În cazul unui contract de report sau al unui swap, data scadenței corespunde datei de răscumpărare;

61. „stat membru” (Member State) înseamnă un stat membru al Uniunii Europene;

62. „multi cédulas” (multi cédulas) înseamnă instrumente de natura datoriei emise de anumite SPV spaniole (Fondo de Titulizacion de Activos, FTA) care permit gruparea unui anumit număr de cédulas unice mici (obligațiuni garantate spaniole) de la mai mulți inițiatori;

63. „bancă de dezvoltare multilaterală” (multilateral development bank) înseamnă orice entitate enumerată la articolul 117 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, unde expunerilor față de o asemenea entitate li se atribuie o pondere de risc de 0 %;

64. „licitație bazată pe metoda ratei multiple (licitație de tip american)” [multiple rate auction (American auction)] înseamnă o licitație la care rata dobânzii, prețul sau punctul swap la care se face alocarea este egal cu rata dobânzii, prețul sau punctul swap oferit la fiecare ofertă individuală;

65. „cupon multi-step” (multi-step coupon) înseamnă o structură de cupon în care partea marginală (x) care crește de mai multe ori pe durata de viață a activului, în conformitate cu un calendar predeterminat la date predeterminate, de obicei data anticipată de răscumpărare (call date) sau data de plată a cupoanelor;

66. „bancă centrală națională” (BCN) [national central bank (NCB)] înseamnă o bancă centrală națională a unui stat membru a cărui monedă este euro;

67. „zi lucrătoare pentru BCN” (NCB business day) înseamnă orice zi în care BCN este deschisă în scopul desfășurării de operațiuni de politică monetară din Eurosistem, inclusiv zilele în care sucursalele unei asemenea BCN pot fi închise din cauza zilelor bancare nelucrătoare locale sau regionale;

68. „țări G10 din afara SEE” (non-EEA G10 countries) înseamnă țările participante la Grupul celor Zece (G10) care nu sunt țări SEE, respectiv Statele Unite ale Americii, Canada, Japonia și Elveția;

69. „societate nefinanciară” (non-financial corporation) are sensul stabilit în Regulamentul (UE) nr. 549/2013;

▼M2

70. „activ netranzacționabil” (non-marketable asset) înseamnă oricare dintre următoarele active: depozite la termen, creanțe private, RMBD și instrumente de natura datoriei netranzacționabile garantate cu creanțe private eligibile;

▼M2

70a. „instrumentele de natura datoriei netranzacționabile garantate cu creanțe private eligibile” (denumite în continuare „DECC”) (non-marketable debt instruments backed by eligible credit claims) înseamnă instrumentele de natura datoriei: (a) care sunt garantate, în mod direct sau indirect, cu creanțe private care îndeplinesc toate criteriile de eligibilitate ale Eurosistemului referitoare la creanțele private în conformitate cu partea a patra titlul III capitolul 1 secțiunea 1, sub rezerva dispozițiilor articolului 107f; (b) care oferă dublu recurs: (i) la o instituție de credit care este inițiatorul creanțelor private constituite drept garanție; și (b) la portofoliul de acoperire dinamic de creanțe private constituite drept garanție menționate la litera (a); (c) pentru care nu există o segmentare în tranșe a riscului;

▼B

71. „alte obligațiuni garantate” (other covered bonds) înseamnă obligațiuni garantate structurate și multi cédulas;

72. „tranzacție simplă” (outright transaction) înseamnă un instrument utilizat în desfășurarea operațiunilor de piață monetară, prin care Eurosistemul efectuează cumpărări sau vânzări simple de active tranzacționabile eligibile pe piață (la vedere sau la termen), rezultând într-un transfer complet de proprietate de la vânzător la cumpărător, fără a implica un transfer invers al proprietății;

73. „sistem de tip pooling” (pooling system) înseamnă un sistem pentru gestionarea colateralului de către BCN, în care o contraparte păstrează la respectiva BCN un cont de depozitare în comun a activelor care colateralizează operațiunile de creditare din Eurosistem aferente ale contrapărții, prin care activele sunt înregistrate astfel încât un activ eligibil individual nu este legat de o operațiune de creditare din Eurosistem specifică, iar contrapartea poate substitui activele eligibile pe bază continuă;

74. „rating de credit public” (public credit rating) înseamnă ratinguri de credit care sunt: (a) emise de agenții de rating de credit înregistrate în Uniune și acceptate de Eurosistem; și (b) publicate sau distribuite pe bază de abonament;

75. „entitate din sectorul public” (public sector entity) înseamnă o entitate care este clasificată de o autoritate statistică națională ca aparținând sectorului public în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 549/2013;

76. „licitație rapidă” (quick tender) înseamnă o licitație care este executată în mod obișnuit într-un interval de 105 minute de la anunțarea licitației până la certificarea rezultatului alocării și care poate fi destinată unui număr limitat de contrapărți, astfel cum se detaliază în partea a doua;

77. „contract de report” (repurchase agreement) înseamnă un acord prin care un activ eligibil este vândut unui cumpărător fără păstrarea proprietății de către vânzător, vânzătorul obținând simultan dreptul și obligația de a răscumpăra un activ echivalent la un anumit preț la o dată ulterioară sau la cerere;

78. „dată de răscumpărare” (repurchase date) înseamnă data la care cumpărătorul este obligat să revândă către vânzător activele echivalente aferente unei tranzacții efectuate în cadrul unui contract de report;

79. „preț de răscumpărare” (repurchase price) înseamnă prețul la care cumpărătorul este obligat să revândă vânzătorului activele echivalente dintr-o tranzacție efectuată în cadrul unui contract de report. Prețul de răscumpărare este egal cu suma dintre prețul de cumpărare și diferența de preț corespunzătoare dobânzii aferente lichidității acordate pe durata operațiunii;

80. „tranzacție reversibilă” (reverse transaction) înseamnă un instrument utilizat în desfășurarea operațiunilor de piață monetară și la furnizarea de acces la facilitatea de creditare marginală, prin care o BCN cumpără sau vinde active eligibile în baza unui contract de report sau desfășoară operațiuni de creditare sub forma de credite colateralizate;

81. „cont de custodie” (safe custody account) înseamnă un cont de valori mobiliare gestionat de un DCIVM, un DCVM sau o BCN în care instituțiile de credit pot plasa valori mobiliare eligibile pentru operațiunile de creditare din Eurosistem;

82. „sistem de decontare a operațiunilor cu valori mobiliare” (SSS) [securities settlement system (SSS)] înseamnă un sistem care permite transferul valorilor mobiliare, fie fără plată, fie contra plată (livrare-contra-plată);

83. „data decontării” [settlement date] înseamnă data la care are loc decontarea unei tranzacții;

84. „licitație bazată pe metoda ratei uniforme (licitație de tip neerlandez)” [single rate auction (Dutch auction)] înseamnă o licitație în care rata dobânzii, prețul sau punctul swap la care se face alocarea aplicat tuturor ofertelor onorate este egal cu rata dobânzii, prețul sau punctul swap marginal;

85. „vehicul investițional specializat”(special purpose vehicle) (SPV) înseamnă o entitate special constituită în scopul securitizării, astfel cum este definită la articolul 4 alineatul (1) punctul 66 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013;

86. „licitație standard” (standard tender) înseamnă o procedură de licitație care este efectuată în mod obișnuit într-un interval de 24 de ore de la anunțarea licitației până la certificarea rezultatului alocării;

87. „operațiuni structurale” (structural operations) înseamnă o categorie de operațiuni de piață monetară executate de Eurosistem pentru a ajusta poziția structurală de lichiditate a Eurosistemului față de sectorul financiar sau pentru a urmări alte scopuri de politică monetară detaliate în partea a doua;

88. obligațiuni garantate structurate (structured covered bonds) înseamnă obligațiuni garantate, cu excepția multi-cédulas, care nu sunt emise în conformitate cu cerințele prevăzute la articolul 52 alineatul (4) din directiva 2009/65/CE;

89. „punct swap” (swap point) înseamnă diferența dintre cursul de schimb aferent tranzacției la termen și cursul de schimb aferent tranzacției la vedere în cadrul unei operațiuni de swap valutar, cotată în conformitate cu convențiile generale de pe piață;

90. „emisiune continuă” [tap issuance sau tap issue] înseamnă o emisiune care formează o serie unică cu o emisiune anterioară;

91. „TARGET2” (TARGET2) înseamnă sistemul cu decontare pe bază brută în timp real pentru euro, cu decontarea plăților în euro în banii băncii centrale, reglementat în temeiul Orientării BCE/2012/27;

92. „licitație” (tender procedure) înseamnă o procedură prin care Eurosistemul furnizează lichiditate pe piață sau retrage lichiditate de pe piață, pe baza căreia BCN încheie tranzacții prin acceptarea ofertelor prezentate de contrapărți după un anunț public;

93. „data tranzacției (T)” [trade date (T)] înseamnă data la care se încheie o tranzacție, respectiv un acord între două contrapărți cu privire la o tranzacție financiară. [Data tranzacției poate coincide cu data decontării tranzacției (decontare în aceeași zi) sau poate precede data decontării cu un anumit număr de zile lucrătoare (data decontării se definește ca fiind T + intervalul de decontare)];

94. obligațiuni garantate tradiționale (traditional covered bonds) înseamnă obligațiuni garantate, altele decât obligațiunile garantate de tip jumbo, care sunt emise în conformitate cu cerințele prevăzute la articolul 52 alineatul (4) din Directiva 2009/65/CE 12

95. „agent tripartit” (tri-party agent) înseamnă un operator al unui SSS care a încheiat un contract cu o BCN prin care acest operator trebuie să furnizeze anumite servicii de gestionare a colateralului ca agent al acestei BCN;

96. „Uniune” (Union) înseamnă Uniunea Europeană;

97. „marjă de ajustare a valorii” (valuation haircut) înseamnă o scădere procentuală aplicată valorii de piață a unui activ mobilizat drept colateral în operațiunile de creditare din Eurosistem;

98. „reducere a valorii” (valuation markdown) înseamnă o anumită scădere procentuală a valorii de piață a activelor mobilizate drept colateral în operațiunile de creditare din Eurosistem, înainte de aplicarea oricărei marje de ajustare a valorii;

99. „licitație la rată variabilă” (variable rate tender procedure) înseamnă o licitație prin care contrapărțile participante fac oferte aflate în concurență, atât privind suma pe care doresc să o tranzacționeze, cât și privind rata dobânzii, punctul swap sau prețul la care doresc să inițieze o tranzacție cu Eurosistemul, și prin care au prioritate cele mai competitive oferte până la epuizarea sumei totale oferite;

100. „cupon zero” (zero coupon) înseamnă un instrument de natura datoriei fără o plată periodică a cuponului.







PARTEA A DOUA

MIJLOACELE, INSTRUMENTELE, OPERAȚIUNILE ȘI PROCEDURILE DE POLITICĂ MONETARĂ DIN EUROSISTEM

Articolul 3

Cadrul de punere în aplicare a politicii monetare din Eurosistem

1. Mijloacele utilizate de Eurosistem pentru punerea în aplicare a politicii monetare constau în următoarele:

(a) operațiuni de piață monetară;

(b) facilități permanente;

(c) cerințe privind rezervele minime obligatorii.

2. Cerințele privind rezervele minime obligatorii sunt specificate în Regulamentul (CE) nr. 2531/98 și în Regulamentul (CE) nr. 1745/2003 al Consiliului (BCE/2003/9). Anumite elemente ale cerințelor privind rezervele minime obligatorii sunt ilustrate în anexa I în scop informativ.

Articolul 4

Caracteristici orientative ale operațiunilor de politică monetară din Eurosistem

O prezentare generală a caracteristicilor operațiunilor de politică monetară din Eurosistem este detaliată în tabelul 1.







Tabelul 1 Prezentare generală a caracteristicilor operațiunilor de politică monetară din Eurosistem Categorii de operațiuni de politică monetară din Eurosistem Tipuri de instrumente Scadență Frecvență Procedură Furnizare de lichiditate Absorbție de lichiditate Operațiuni de piață monetară Operațiuni principale de refinanțare Tranzacții reversibile — O săptămână Săptămânal Licitații standard Operațiuni de refinanțare pe termen mai lung Tranzacții reversibile — Trei luni (1) Lunar (1) Licitații standard Operațiuni de reglaj fin Tranzacții reversibile Tranzacții reversibile Nestandardizat Nestandardizat Licitații Operațiuni de swap valutar Operațiuni de swap valutar Proceduri bilaterale Atragerea de depozite la termen Operațiuni structurale Tranzacții reversibile Tranzacții reversibile Nestandardizat Nestandardizat Licitații standard — Emisiunea de certificate de creanță ale BCE Sub 12 luni Nestandardizat Cumpărări simple Vânzări simple — Nestandardizat Licitații Proceduri bilaterale Facilități permanente Facilitatea de creditare marginală Tranzacții reversibile — Overnight Acces la aprecierea contrapărților Facilitatea de depozit — Depozite Overnight Acces la aprecierea contrapărților (1) Sub rezerva articolului 7 alineatul (4).







TITLUL I

OPERAȚIUNI DE PIAȚĂ MONETARĂ







CAPITOLUL 1

Prezentare generală a operațiunilor de politică monetară

Articolul 5

Prezentare generală a categoriilor și instrumentelor în ceea ce privește operațiunile de piață monetară

1. Eurosistemul poate desfășura operațiuni de piață monetară pentru a direcționa ratele dobânzilor, pentru a gestiona situația lichidității pe piața financiară și pentru a indica orientarea politicii monetare.

2. În funcție de scopul specific al acestora, operațiunile de piață monetară pot fi grupate în următoarele categorii:

(a) operațiuni principale de refinanțare;

(b) operațiuni de refinanțare pe termen mai lung;

(c) operațiuni de reglaj fin;

(d) operațiuni structurale.

3. Operațiunile de piață monetară sunt desfășurate prin intermediul următoarelor instrumente:

(a) tranzacții reversibile;

(b) operațiuni de swap valutar în scopuri de politică monetară;

(c) atragerea de depozite la termen;

(d) emisiunea de certificate de creanță ale BCE;

(e) tranzacții simple.

4. În ceea ce privește categoriile specifice de operațiuni de piață monetară stabilite la alineatul (2), se aplică următoarele instrumente prevăzute la alineatul (3):

(a) MRO și LTRO sunt desfășurate exclusiv prin intermediul tranzacțiilor reversibile;

(b) operațiunile de reglaj fin pot fi desfășurate prin intermediul următoarelor: (i) tranzacții reversibile; (ii) operațiuni de swap valutar în scopuri de politică monetară; (iii) atragerea de depozite la termen;

(c) operațiunile structurale pot fi desfășurate prin intermediul următoarelor: (i) tranzacții reversibile; (ii) emisiunea de certificate de creanță ale BCE; (iii) tranzacții simple.

5. BCE inițiază operațiuni de piață monetară și, de asemenea, decide asupra termenilor și condițiilor pentru executarea acestora, precum și cu privire la instrumentul care urmează a fi utilizat.







CAPITOLUL 2

Categorii de operațiuni de piață monetară

Articolul 6

Operațiuni principale de refinanțare

1. Eurosistemul desfășoară MRO prin intermediul tranzacțiilor reversibile.

2. În ceea ce privește caracteristicile operaționale ale acestora, MRO:

(a) sunt operațiuni de furnizare de lichiditate;

(b) sunt desfășurate în mod obișnuit în fiecare săptămână în conformitate cu calendarul orientativ al licitațiilor periodice din Eurosistem;

(c) în mod obișnuit au o scadență de o săptămână, astfel cum se indică în calendarul orientativ al licitațiilor periodice din Eurosistem, sub rezerva excepției prevăzute la alineatul (3);

(d) sunt executate în mod descentralizat de către BCN;

(e) sunt executate prin intermediul unor licitații standard;

(f) fac obiectul criteriilor de eligibilitate stabilite la articolul 55, care trebuie îndeplinite de toate contrapărțile care prezintă oferte pentru astfel de operațiuni;

(g) se bazează pe active eligibile drept colateral.

3. Scadența MRO poate diferi din cauza zilelor bancare nelucrătoare diferite din statele membre a căror monedă este euro.

4. Consiliul guvernatorilor BCE decide asupra ratelor dobânzilor pentru MRO în mod periodic. Ratele revizuite ale dobânzilor intră în vigoare de la începerea noii perioade de aplicare a rezervelor minime obligatorii.

5. Fără a aduce atingere alineatului (4), Consiliul guvernatorilor BCE poate modifica rata dobânzii pentru MRO oricând. O astfel de decizie devine efectivă cel mai devreme din următoarea zi lucrătoare pentru Eurosistem.

6. MRO sunt executate prin intermediul unor licitații la rată fixă sau al unor licitații la rată variabilă, astfel cum este stabilit de Eurosistem.

Articolul 7

Operațiuni de refinanțare pe termen mai lung

1. Eurosistemul desfășoară LTRO prin intermediul tranzacțiilor reversibile pentru a furniza contrapărților lichiditate cu o scadență mai mare decât cea a MRO.

2. În ceea ce privește caracteristicile operaționale ale acestora, LTRO:

(a) sunt operațiuni reversibile de furnizare de lichiditate;

(b) sunt desfășurate periodic în fiecare lună în conformitate cu calendarul orientativ al licitațiilor periodice din Eurosistem, sub rezerva excepției stabilite la alineatul (4);

(c) în mod obișnuit au o scadență de trei luni în conformitate cu calendarul orientativ al licitațiilor periodice din Eurosistem, sub rezerva excepțiilor stabilite la alineatele (3) și (4);

(d) sunt executate în mod descentralizat de către BCN;

(e) sunt executate prin intermediul unor licitații standard;

(f) fac obiectul criteriilor de eligibilitate stabilite la articolul 55, care trebuie îndeplinite de toate contrapărțile care prezintă oferte pentru astfel de operațiuni;

(g) se bazează pe active eligibile drept colateral.

3. Scadența LTRO poate diferi din cauza zilelor bancare nelucrătoare diferite din statele membre a căror monedă este euro.

4. Eurosistemul poate desfășura, în mod ocazional, LTRO cu altă scadență decât cea de trei luni. Aceste operațiuni nu sunt specificate în calendarul orientativ al licitațiilor periodice din Eurosistem.

5. LTRO cu o scadență de peste trei luni care sunt desfășurate în mod ocazional, astfel cum este prevăzut la alineatul (4), pot avea o clauză de rambursare anticipată. O astfel de clauză poate reprezenta fie o opțiune, fie o obligație a contrapărților în temeiul căreia acestea rambursează în parte sau în înte sumele care le-au fost alocate într-o anumită operațiune. Clauzele privind obligația de rambursare anticipată se bazează pe condiții explicite și predefinite. Datele la care rambursările anticipate intră în vigoare sunt comunicate de Eurosistem în momentul anunțării operațiunilor. În circumstanțe excepționale, Eurosistemul poate decide să suspende rambursările anticipate la anumite date, printre altele, din cauza zilelor bancare nelucrătoare din statele membre a căror monedă este euro.

6. LTRO sunt executate prin intermediul licitațiilor la rată variabilă, cu excepția cazului în care Eurosistemul decide să fie executate prin intermediul unei licitații la rată fixă. În acest caz, rata aplicabilă licitațiilor la rată fixă poate fi indexată cu o rată de referință de bază (de exemplu, rata medie MRO) pe durata operațiunii, cu sau fără o marjă.

Articolul 8

Operațiuni de reglaj fin

1. Eurosistemul poate desfășura operațiuni de reglaj fin prin tranzacții reversibile, operațiuni de swap valutar în scopuri de politică monetară sau atragerea de depozite la termen, în special pentru a face față fluctuațiilor de lichiditate de pe piață.

2. În ceea ce privește caracteristicile operaționale ale acestora, operațiunile de reglaj fin:

(a) pot fi desfășurate fie ca o operațiune de furnizare de lichiditate, fie ca o operațiune de absorbție de lichiditate;

(b) au o frecvență și o scadență care în mod obișnuit nu sunt standardizate;

(c) sunt executate în mod obișnuit prin intermediul licitațiilor rapide, cu excepția cazului în care Eurosistemul intenționează să desfășoare respectiva operațiune de reglaj fin prin alte mijloace (licitație standard sau procedură bilaterală), ținând seama de considerente specifice de politică monetară sau pentru a reacționa la condițiile pieței;

(d) sunt executate în mod descentralizat de către BCN, fără a aduce atingere articolului 45 alineatul (3);

(e) fac obiectul criteriilor de eligibilitate pentru contrapărți, astfel cum se prevede în partea a treia, în funcție de următoarele: (i) tipul specific de instrument pentru desfășurarea operațiunilor de reglaj fin; și (ii) procedura aplicabilă pentru acest tip specific de instrument;

(f) atunci când sunt desfășurate prin intermediul tranzacțiilor reversibile, acestea se bazează pe active eligibile drept colateral.

▼M2

3. BCE poate desfășura operațiuni de reglaj fin în orice zi lucrătoare pentru Eurosistem pentru a contracara dezechilibre de lichiditate în perioada de aplicare a rezervelor minime obligatorii. În cazul în care ziua tranzacției, ziua decontării și ziua rambursării nu sunt zile lucrătoare pentru BCN, BCN relevantă nu este obligată să desfășoare astfel de operațiuni.

▼B

4. Eurosistemul păstrează un nivel înalt de flexibilitate în ceea ce privește alegerea procedurilor și caracteristicilor operaționale în desfășurarea operațiunilor de reglaj fin, pentru a reacționa la condițiile pieței.

Articolul 9

Operațiuni structurale

1. Eurosistemul poate desfășura operațiuni structurale prin tranzacții reversibile, emisiuni de certificate de creanță ale BCE sau tranzacții simple pentru a ajusta poziția structurală a Eurosistemului față de sistemul financiar sau în alte scopuri de punere în aplicare a politicii monetare.

2. În ceea ce privește caracteristicile operaționale ale acestora, operațiunile structurale:

(a) sunt operațiuni de furnizare de lichiditate sau de absorbție de lichiditate;

(b) au o frecvență și o scadență care nu sunt standardizate;

(c) sunt executate prin intermediul licitațiilor sau procedurilor bilaterale, în funcție de tipul specific de instrument pentru desfășurarea operațiunii structurale;

(d) sunt executate în mod descentralizat de către BCN;

(e) fac obiectul criteriilor de eligibilitate pentru contrapărți, astfel cum se prevede în partea a treia, în funcție de următoarele: (i) tipul specific de instrument pentru desfășurarea operațiunilor structurale; și (ii) procedura aplicabilă pentru acest tip specific de instrument;

(f) operațiuni structurale de furnizare de lichiditate se bazează pe active eligibile drept colateral, cu excepția tranzacțiilor simple.

3. Eurosistemul păstrează un nivel înalt de flexibilitate în ceea ce privește alegerea procedurilor și caracteristicilor operaționale la desfășurarea operațiunilor structurale, pentru a reacționa la condițiile pieței și alte evoluții structurale.







CAPITOLUL 3

Instrumente pentru operațiunile de piață monetară

Articolul 10

Tranzacții reversibile

1. Tranzacțiile reversibile sunt instrumente specifice pentru desfășurarea operațiunilor de piață monetară, prin care o BCN cumpără sau vinde active eligibile în baza unui contract de report sau desfășoară operațiuni de creditare sub forma creditelor colateralizate, în funcție de reglementările sau contractele relevante aplicate de BCN.

2. Contractele de report și creditele colateralizate respectă cerințele suplimentare pentru aceste instrumente stabilite în partea a șaptea.

3. Tranzacțiile reversibile de furnizare de lichiditate se bazează pe active eligibile drept colateral, în conformitate cu partea a patra.

4. Caracteristicile operaționale ale tranzacțiilor reversibile depind de categoria de operațiuni de piață monetară pentru care sunt utilizate.

5. Tranzacțiile reversibile de absorbție de lichiditate se bazează pe activele furnizate de Eurosistem. Criteriile de eligibilitate ale acestor active sunt identice celor aplicate pentru activele eligibile utilizate în tranzacțiile reversibile de furnizare de lichiditate, în conformitate cu partea a patra. În tranzacțiile reversibile de absorbție de lichiditate nu se aplică marje de ajustare a valorii.

Articolul 11

Operațiuni de swap valutar în scopuri de politică monetară

1. Operațiunile de swap valutar în scopuri de politică monetară constau în tranzacții simultane la vedere și la termen efectuate cu euro în schimbul unei monede străine.

2. Operațiunile de swap valutar în scopuri de politică monetară respectă cerințele suplimentare pentru aceste instrumente stabilite în partea a șaptea.

3. Cu excepția cazului în care Consiliul guvernatorilor BCE decide altfel, Eurosistemul operează numai cu monede străine larg tranzacționate și în conformitate cu practicile standard de pe piață.

4. În fiecare operațiune de swap valutar în scopuri de politică monetară, Eurosistemul și contrapărțile convin asupra punctelor swap pentru tranzacție, care sunt cotate în conformitate cu convențiile generale de pe piață. Condițiile privind cursul de schimb pentru operațiunile de swap valutar în scopuri de politică monetară sunt definite în tabelul 2.

5. În ceea ce privește caracteristicile operaționale ale acestora, operațiunile de swap valutar în scopuri de politică monetară:

(a) pot fi desfășurate fie ca operațiuni de furnizare de lichiditate, fie ca operațiuni de absorbție de lichiditate;

(b) au o frecvență și o scadență care nu sunt standardizate;

(c) sunt executate prin intermediul licitațiilor rapide sau al procedurilor bilaterale, cu excepția cazului în care Eurosistemul intenționează să desfășoare respectiva operațiune prin alte mijloace (licitație standard), ținând seama de considerente specifice de politică monetară sau pentru a reacționa la condițiile pieței;

(d) sunt executate în mod descentralizat de către BCN, fără a aduce atingere articolului 45 alineatul (3).

6. Contrapărțile care participă la operațiunile de swap valutar în scopuri de politică monetară fac obiectul criteriilor de eligibilitate prevăzute în partea a treia, în funcție de procedura aplicabilă pentru operațiunea relevantă.

Tabelul 2

Condiții privind cursul de schimb pentru operațiunile de swap valutar în scopuri de politică monetară

S = cursul de schimb la vedere (la data operațiunii de swap valutar) dintre euro (EUR) și moneda străină ABC

FM = cursul de schimb la termen dintre euro și moneda străină ABC la data de răscumpărare din cadrul operațiunii de swap (M)

ΔΜ = punctele la termen dintre euro și ABC la data de răscumpărare din cadrul operațiunii de swap (M)

N(.) = valoarea la vedere a monedei; N(.)M este valoarea la termen a monedei: sau sau sau sau

Articolul 12

Atragerea de depozite la termen

1. Eurosistemul poate invita contrapărțile să plaseze depozite la termen la BCN de origine ale acestora.

2. Depozitele acceptate de la contrapărți sunt la termen și se aplică o rată fixă a dobânzii.

3. Rata dobânzii aplicată depozitelor la termen poate fi: (a) pozitivă; (b) stabilită la 0 %; (c) negativă.

4. Rata dobânzii aplicată depozitului la termen este o rată a dobânzii simplă, calculată pe baza convenției privind numărul de zile „efectiv/360”. Dobânda se plătește la scadența depozitului. În cazul unei rate negative a dobânzii, aplicarea sa asupra depozitelor la termen implică o obligație de plată a deținătorului depozitului către BCN de origine, inclusiv dreptul respectivei BCN de a debita corespunzător contul contrapărții. BCN nu furnizează colateral în schimbul depozitelor la termen.

5. Depozitele la termen sunt ținute în conturi la BCN de origine, chiar atunci când aceste operațiuni urmează a fi executate în mod centralizat de către BCE în temeiul articolului 45 alineatul (3).

6. În ceea ce privește caracteristicile operaționale, atragerea de depozite la termen:

(a) este desfășurată pentru a absorbi lichiditate;

(b) poate fi desfășurată pe baza unui calendar de operațiuni anunțat în prealabil, cu frecvență și scadență predefinite, sau poate fi desfășurată ad-hoc pentru a reacționa la evoluțiile situației lichidității (de exemplu, atragerea de depozite la termen poate fi desfășurată în ultima zi a unei perioade de aplicare a rezervelor minime obligatorii pentru a contracara dezechilibrele de lichiditate care s-au acumulat de la alocarea din cadrul ultimei operațiuni principale de refinanțare);

(c) este executată prin intermediul licitațiilor rapide, cu excepția cazului în care BCE decide să desfășoare respectiva operațiune prin alte mijloace (procedură bilaterală sau licitație standard), ținând seama de considerente specifice de politică monetară sau pentru a reacționa la condițiile pieței;

(d) este executată în mod descentralizat de către BCN, fără a aduce atingere articolului 45 alineatul (3).

7. Contrapărțile care participă la atragerea de depozite la termen fac obiectul criteriilor de eligibilitate specificate în partea a treia, în funcție de procedura aplicabilă pentru operațiunea relevantă.

Articolul 13

Emisiunea de certificate de creanță ale BCE

1. Certificatele de creanță ale BCE reprezintă o datorie a BCE față de deținătorul certificatului în cauză.

2. Certificatele de creanță ale BCE sunt emise și păstrate în formă dematerializată prin înregistrare în cont la depozitarii de valori mobiliare din statele membre a căror monedă este euro.

3. BCE nu impune nicio restricție cu privire la transferabilitatea certificatelor de creanță ale BCE.

4. BCE poate emite certificate de creanță ale BCE la:

(a) o valoare de emisiune cu discont care este sub valoarea nominală; sau

(b) o valoare peste valoarea nominală,

care sunt răscumpărate la scadență la o valoare nominală.

Diferența dintre valoarea de emisiune și valoarea nominală (de răscumpărare) este egală cu dobânda acumulată aferentă valorii de emisiune, la o rată a dobânzii convenită, pentru perioada până la scadența certificatului. Rata dobânzii aplicată este o rată a dobânzii simplă, calculată pe baza convenției privind numărul de zile „efectiv/360”. Calcularea valorii de emisiune se face în conformitate cu tabelul 3.

Tabelul 3

Emisiunea de certificate de creanță ale BCE

Valoarea de emisiune este:

unde:

N = valoarea nominală a certificatului de creanță al BCE

rI = rata dobânzii (în procente)

D = scadența certificatului de creanță al BCE (în zile)

PT = valoarea de emisiune a certificatului de creanță al BCE

5. În ceea ce privește caracteristicile operaționale ale certificatelor de creanță ale BCE:

(a) sunt emise ca o operațiune de piață monetară de absorbție de lichiditate;

(b) pot fi emise în mod periodic sau ocazional;

(c) au o scadență sub 12 luni;

(d) sunt emise prin intermediul licitațiilor standard;

(e) sunt atribuite prin licitație și decontate în mod descentralizat de către BCN.

6. Contrapărțile care participă la licitația standard pentru emisiunea de certificate de creanță ale BCE fac obiectul criteriilor de eligibilitate specificate în partea a treia.

Articolul 14

Tranzacții simple

1. O tranzacție simplă presupune transferul complet al proprietății de la vânzător la cumpărător, fără a implica un transfer invers al proprietății.

2. În executarea tranzacțiilor simple și la calcularea prețurilor, Eurosistemul acționează în conformitate cu convenția de piață cel mai larg acceptată pentru instrumentele de natura datoriei folosite în tranzacție.

3. În ceea ce privește caracteristicile operaționale ale acestora, tranzacțiile simple:

(a) pot fi desfășurate ca operațiuni de furnizare de lichiditate (cumpărări simple) sau ca operațiuni de absorbție de lichiditate (vânzări simple);

(b) au o frecvență care nu este standardizată;

(c) sunt executate prin intermediul procedurilor bilaterale, cu excepția cazului în care BCE decide să desfășoare operațiunea specifică prin licitații rapide sau standard;

(d) sunt executate în mod descentralizat de către BCN, fără a aduce atingere articolului 45 alineatul (3);

(e) se bazează numai pe activele tranzacționabile eligibile prevăzute în partea a patra.

4. Contrapărțile care participă la tranzacții simple fac obiectul criteriilor de eligibilitate prevăzute în partea a treia.

Articolul 15

Obligații de colateralizare și decontare în tranzacțiile reversibile și operațiunile de swap valutar în scopuri de politică monetară

1. În ceea ce privește tranzacțiile reversibile de furnizare de lichiditate și operațiunile de swap valutar de furnizare de lichiditate în scopuri de politică monetară, contrapărțile:

(a) transferă un volum suficient de active eligibile în cazul tranzacțiilor reversibile sau suma corespunzătoare în monedă străină în cazul operațiunilor de swap valutar pentru a efectua decontarea la data decontării;

(b) asigură o colateralizare adecvată a operațiunii până la scadența acesteia;

(c) atunci când este aplicabil în ceea ce privește litera (b), furnizează colateralizare adecvată prin apeluri în marjă corespunzătoare, prin intermediul unui volum suficient de active eligibile sau numerar.

2. În ceea ce privește tranzacțiile reversibile de absorbție de lichiditate și operațiunile de swap valutar de absorbție de lichiditate în scopuri de politică monetară, contrapărțile:

(a) transferă un volum suficient de numerar pentru decontarea sumelor care le-au fost alocate în operațiunea relevantă de absorbție de lichiditate;

(b) asigură o colateralizare adecvată a operațiunii până la scadența acesteia;

(c) atunci când este aplicabil în ceea ce privește litera (b), furnizează colateralizare adecvată prin apeluri în marjă corespunzătoare, prin intermediul unui volum suficient de active eligibile sau numerar.

3. Nerespectarea cerințelor prevăzute la alineatele (1) și (2) se sancționează, după caz, în temeiul articolelor 154-157.

Articolul 16

Obligații de decontare pentru cumpărările și vânzările simple, atragerea de depozite la termen și emisiunea de certificate de creanță ale BCE

1. În operațiunile de piață monetară executate prin cumpărări și vânzări simple, atragere de depozite la termen și emisiune de certificate de creanță ale BCE, contrapărțile transferă un volum suficient de active eligibile sau numerar pentru a deconta suma convenită în tranzacție.

2. Nerespectarea cerinței prevăzute la alineatul (1) se sancționează, după caz, în temeiul articolelor 154-157.







TITLUL II

FACILITĂȚI PERMANENTE

Articolul 17

Facilități permanente

1. BCN acordă acces la facilitățile permanente oferite de Eurosistem, la inițiativa contrapărților acestora.

2. Facilitățile permanente cuprind următoarele categorii:

(a) facilitatea de creditare marginală;

(b) facilitatea de depozit.

3. Termenii și condițiile facilităților permanente sunt identice în toate statele membre a căror monedă este euro.

4. BCN acordă acces la facilitățile permanente numai în conformitate cu obiectivele și considerentele generale de politică monetară ale BCE.

5. BCE poate adapta condițiile aplicabile facilităților permanente sau le poate suspenda în orice moment.

6. Consiliul guvernatorilor BCE decide asupra ratelor dobânzilor pentru facilitățile permanente în mod periodic. Ratele revizuite ale dobânzilor intră în vigoare de la începutul noii perioade de aplicare a rezervelor minime obligatorii, astfel cum se definește la articolul 7 din Regulamentul (CE) nr. 1745/2003 (BCE/2003/9). BCE publică un calendar al perioadelor de aplicare a rezervelor minime obligatorii cu cel puțin trei luni înainte de începutul fiecărui an calendaristic.

7. Fără a aduce atingere alineatului (6), Consiliul guvernatorilor BCE poate modifica oricând rata dobânzii pentru facilitățile permanente. Această decizie devine efectivă cel mai devreme din următoarea zi lucrătoare pentru Eurosistem.







CAPITOLUL 1

Facilitatea de creditare marginală

Articolul 18

Caracteristicile facilității de creditare marginală

1. Contrapărțile pot folosi facilitatea de creditare marginală pentru a obține lichiditate overnight de la Eurosistem printr-o tranzacție reversibilă cu BCN de origine ale acestora la o rată a dobânzii prestabilită în schimbul unor active eligibile drept colateral.

2. BCN furnizează lichiditate în baza facilității de creditare marginală prin intermediul contractelor de report sau al creditelor colateralizate, pe baza reglementărilor sau contractelor aplicabile ale BCN.

3. Nu există limite asupra volumului de lichiditate care poate fi furnizat în baza facilității de creditare marginală, sub rezerva cerinței de a furniza colateral adecvat în temeiul alineatului (4).

4. Contrapărțile trebuie să prezinte suficiente active eligibile drept colateral înainte de utilizarea facilității de creditare marginală. Aceste active ar trebui depozitate în prealabil la BCN relevantă sau livrate cu cererea de acces la facilitatea de creditare marginală.

Articolul 19

Condiții de acces pentru facilitatea de creditare marginală

1. Instituțiile care îndeplinesc criteriile de eligibilitate de la articolul 55 și care au acces la un cont deschis la BCN la care se poate deconta tranzacția, în special în TARGET2, pot avea acces la facilitatea de creditare marginală.

2. Accesul la facilitatea de creditare marginală se acordă numai în zilele în care TARGET2 este operațional. În zilele în care SSS nu sunt operaționale, accesul la facilitatea de creditare marginală se acordă pe baza activelor eligibile care au fost deja depozitate în prealabil la BCN.

3. În cazul în care o BCN sau oricare din sucursalele acesteia nu este deschisă în scopul desfășurării operațiunilor de politică monetară în anumite zile lucrătoare pentru Eurosistem din cauza zilelor bancare nelucrătoare naționale sau regionale, BCN de origine își informează contrapărțile în prealabil cu privire la măsurile ce trebuie luate în vederea asigurării accesului la facilitatea de creditare marginală în respectiva zi bancară nelucrătoare.

4. Accesul la facilitatea de creditare marginală poate fi acordat în baza unei cereri specifice a contrapărții sau în mod automat, astfel cum se specifică la alineatul (5) și, respectiv, alineatul (6).

5. O contraparte poate trimită o cerere BCN de origine a acesteia pentru accesul la facilitatea de creditare marginală. Cu condiția ca cererea să fie primită de BCN de origine cel târziu la 15 minute de la momentul închiderii TARGET2, BCN prelucrează cererea în aceeași zi în TARGET2. Termenul-limită pentru solicitarea accesului la facilitatea de creditare marginală este amânat cu încă 15 minute în ultima zi lucrătoare pentru Eurosistem dintr-o perioadă de aplicare a rezervelor minime obligatorii. Cererea de acces la facilitatea de creditare marginală precizează valoarea creditului solicitat. Contrapartea livrează suficiente active eligibile drept colateral pentru tranzacție, cu excepția cazului în care aceste active au fost deja depozitate în prealabil de contraparte la BCN de origine în conformitate cu articolul 18 alineatul (4).

6. La închiderea fiecărei zile lucrătoare, un sold negativ în contul de decontare al unei contrapărți deschis la BCN de origine a acesteia după finalizarea procedurilor de control la închiderea zilei este considerat în mod automat o cerere de acces la facilitatea de creditare marginală. Pentru a îndeplini cerința de la articolul 18 alineatul (4), contrapărțile au depozitat în prealabil suficiente active eligibile drept colateral pentru tranzacția cu BCN de origine înainte de apariția unei astfel de cereri automate. Nerespectarea acestei condiții de acces face obiectul sancțiunilor în conformitate cu articolele 154-157.

Articolul 20

Scadența și dobânda pentru facilitatea de creditare marginală

1. Scadența creditului acordat în cadrul facilității de creditare marginală este overnight. Pentru contrapărțile care participă direct la TARGET2, creditul se rambursează în ziua următoare în care: (i) TARGET2; și (ii) SSS relevante sunt operaționale, în momentul deschiderii acestor sisteme.

2. Rata dobânzii care remunerează facilitatea de creditare marginală este anunțată în prealabil de către Eurosistem și se calculează ca rată a dobânzii simplă, pe baza convenției privind numărul de zile „efectiv/360”. Rata dobânzii care se aplică facilității de creditare marginală este denumită rata dobânzii pentru facilitatea de creditare marginală.

3. Dobânda în cadrul facilității de creditare marginală se plătește împreună cu rambursarea creditului.







CAPITOLUL 2

Facilitatea de depozit

Articolul 21

Caracteristicile facilității de depozit

1. Contrapărțile pot folosi facilitatea de depozit pentru a plasa depozite overnight la Eurosistem prin BCN de origine, la care se aplică o rată a dobânzii prestabilită.

2. Rata dobânzii aplicată facilității de depozit poate fi: (a) pozitivă; (b) stabilită la 0 %; sau (c) negativă.

3. BCN nu furnizează colateral în schimbul depozitelor.

4. Nu există nicio limită cu privire la suma pe care o contraparte o poate depune în cadrul facilității de depozit.

Articolul 22

Condiții de acces la facilitatea de depozit

1. Instituțiile care îndeplinesc criteriile de eligibilitate în temeiul articolului 55 și care au acces la un cont deschis la BCN la care se poate deconta tranzacția, în special în TARGET2, pot avea acces la facilitatea de depozit. Accesul la facilitatea de depozit se acordă numai în zilele în care TARGET2 este operațional.

2. Pentru a avea acces la facilitatea de depozit, contrapartea trimite o cerere la BCN de origine a acesteia. Cu condiția ca cererea să fie primită de BCN de origine cel târziu la 15 minute de la momentul închiderii TARGET2, BCN de origine prelucrează cererea în aceeași zi în TARGET2. Termenul de solicitare a accesului la facilitatea de depozit este prelungit cu încă 15 minute în ultima zi lucrătoare pentru Eurosistem dintr-o perioadă de aplicare a rezervelor minime obligatorii. În cerere se precizează valoarea depozitată în cadrul facilității.

3. Din cauza existenței unor structuri contabile diferite ale BCN, BCN, sub rezerva aprobării prealabile de către BCE, pot aplica și condiții de acces care sunt diferite de cele menționate în prezentul articol. BCN furnizează contrapărților informații cu privire la orice astfel de abatere de la condițiile de acces descrise în prezentul articol.

Articolul 23

Scadența și rata dobânzii pentru facilitatea de depozit

1. Scadența depozitelor constituite în cadrul facilității de depozit este overnight. Pentru contrapărțile care participă direct la TARGET2, depozitele deținute în cadrul facilității de depozit sunt scadente în ziua următoare în care TARGET2 este operațional, în momentul deschiderii acestuia.

2. Rata dobânzii care se aplică depozitului este anunțată în prealabil de către Eurosistem și se calculează ca rată a dobânzii simplă, pe baza convenției privind numărul de zile „efectiv/360”.

3. Dobânda la depozite se plătește la scadența depozitului. În cazul unor rate negative ale dobânzilor, aplicarea ratei dobânzii asupra facilității de depozit implică o obligație de plată a deținătorului depozitului către BCN de origine, inclusiv dreptul respectivei BCN de a debita corespunzător contul contrapărții.







TITLUL III

PROCEDURI PENTRU OPERAȚIUNILE DE POLITICĂ MONETARĂ DIN EUROSISTEM







CAPITOLUL 1

Licitații și proceduri bilaterale pentru operațiunile de piață monetară din Eurosistem

Articolul 24

Tipuri de proceduri pentru operațiunile de piață monetară

Operațiunile de piață monetară sunt executate prin licitații sau proceduri bilaterale.







Secțiunea 1

Licitații

Articolul 25

Prezentare generală a procedurilor de licitație

1. Licitațiile se desfășoară în șase etape operaționale, prezentate în tabelul 4.

Tabelul 4

Etape operaționale în cadrul procedurilor de licitație

Etapa 1 : Anunțarea licitației (a) Anunțarea de către BCE prin intermediul rețelelor publice de informare și pe website-ul BCE (b) Anunțarea de către BCN prin intermediul rețelelor naționale de informare și în mod direct prin transmiterea către contrapărți individuale (dacă se consideră necesar)

Etapa 2 : Pregătirea și prezentarea ofertelor de către contrapărți

Etapa 3 : Prelucrarea ofertelor de către Eurosistem

Etapa 4 : Alocarea și anunțarea rezultatelor licitației (a) Decizia BCE privind alocarea (b) Anunțarea rezultatelor alocării prin intermediul rețelelor publice de informare și pe website-ul BCE

Etapa 5 : Certificarea rezultatelor individuale ale alocării

Etapa 6 : Decontarea tranzacțiilor

2. Licitațiile se desfășoară sub forma licitațiilor standard sau a licitațiilor rapide. Caracteristicile operaționale ale licitațiilor standard și licitațiilor rapide sunt identice, cu excepția intervalului de timp (tabelele 5 și 6) și a sferei contrapărților.

Tabelul 5

Cronologie orientativă a etapelor operaționale în cadrul licitațiilor standard (orele sunt menționate conform CET ( 13 ))

Tabelul 6

Cronologia orientativă a etapelor operaționale în cadrul licitațiilor rapide (orele sunt menționate conform CET)

3. Eurosistemul poate desfășura licitații la rată fixă sau la rată variabilă.

Articolul 26

Licitații standard

1. Eurosistemul utilizează licitații standard pentru executarea de: (a) MRO; (b) LTRO; (c) operațiuni structurale specifice, respectiv operațiuni structurale sub formă de tranzacții reversibile și emisiunea de certificate de creanță ale BCE.

2. De asemenea, Eurosistemul poate utiliza licitații standard pentru a desfășura operațiuni structurale executate prin intermediul tranzacțiilor simple și operațiuni de reglaj fin, ținând seama de considerente specifice de politică monetară sau pentru a reacționa la condițiile pieței.

3. Pentru licitațiile standard, de regulă: (a) intervalul de timp maxim dintre momentul anunțării licitației și cel al certificării rezultatului alocării este de 24 de ore; și (b) intervalul de timp dintre termenul de depunere a ofertelor și anunțarea rezultatului alocării este de aproximativ două ore.

4. BCE poate decide să adapteze cronologia pentru operațiuni individuale, dacă este necesar.

Articolul 27

Licitații rapide

1. În mod obișnuit, Eurosistemul utilizează licitațiile rapide pentru executarea operațiunilor de reglaj fin, dar poate utiliza licitațiile rapide și pentru operațiunile structurale executate prin intermediul tranzacțiilor simple, ținând seama de considerente specifice de politică monetară sau pentru a reacționa la condițiile pieței.

2. Licitațiile rapide se desfășoară într-un interval de 105 de minute de la momentul anunțării licitației, certificarea având loc imediat după anunțul public al rezultatelor alocării.

3. BCE poate decide să adapteze cronologia pentru operațiuni individuale, dacă este necesar.

4. Eurosistemul poate selecta, în conformitate cu criteriile și procedurile menționate la articolul 57, un număr limitat de contrapărți care să participe la licitații rapide.

Articolul 28

Executarea licitațiilor standard pentru MRO și LTRO periodice, pe baza calendarului licitațiilor

1. Licitațiile pentru MRO și LTRO periodice sunt executate în conformitate cu calendarul orientativ pentru licitațiile periodice din Eurosistem.

2. Calendarul orientativ pentru licitațiile periodice din Eurosistem se publică pe website-urile BCE și BCN cu cel puțin trei luni înainte de începutul anului calendaristic pentru care este valabil.

3. Zilele orientative de tranzacționare pentru MRO și LTRO periodice sunt specificate în tabelul 7.







Tabelul 7 Zile uzuale de tranzacționare pentru MRO și LTRO periodice Categorii de operațiuni de piață monetară Zi uzuală de tranzacționare (T) MRO Fiecare zi de marți (1) LTRO periodice Ultima zi de miercuri a fiecărei luni calendaristice (2) (1) Pot avea loc programări speciale din cauza zilelor nelucrătoare. (2) Ca urmare a perioadei sărbătorilor, operațiunea din decembrie este devansată, în general, cu o săptămână, respectiv în ziua de miercuri precedentă din aceeași lună.

Articolul 29

Executarea licitațiilor pentru operațiunile de reglaj fin și operațiunile structurale fără un calendar al licitațiilor

1. Operațiunile de reglaj fin nu sunt efectuate în conformitate cu un calendar prestabilit. BCE poate decide desfășurarea operațiunilor de reglaj fin în orice zi lucrătoare pentru Eurosistem. La aceste operațiuni participă numai BCN în care ziua tranzacției, ziua decontării și ziua rambursării sunt zile lucrătoare pentru BCN.

2. Operațiunile structurale executate prin licitații standard nu sunt efectuate în conformitate cu un calendar prestabilit. Acestea se desfășoară în mod obișnuit și se decontează în zilele care sunt zile lucrătoare pentru BCN în toate statele membre a căror monedă este euro.







Secțiunea 2

Etape operaționale în cadrul licitațiilor







Subsecțiunea 1

Anunțarea licitațiilor

Articolul 30

Anunțarea licitațiilor standard și rapide

1. Licitațiile standard sunt anunțate de BCE în mod public în prealabil prin intermediul rețelelor de informare și al website-ului BCE. În plus, BCN pot anunța licitații standard prin intermediul rețelelor naționale de informare și în mod direct către contrapărți, dacă se consideră necesar.

2. Licitațiile rapide pot anunțate de BCE în mod public în prealabil prin intermediul rețelelor de informare și al website-ului BCE. În licitațiile rapide care sunt anunțate în mod public în prealabil, BCN poate contacta în mod direct contrapărțile selectate, dacă se consideră necesar. În cazul licitațiilor rapide care nu se anunță public în prealabil, contrapărțile selectate sunt contactate în mod direct de BCN.

3. Anunțarea licitației reprezintă o invitație către contrapărți pentru a depune de oferte, care produc efecte din punct de vedere juridic. Anunțarea nu reprezintă o ofertă a BCE sau a BCN.

4. Informațiile care trebuie incluse în anunțul public al unei licitații sunt stabilite în anexa II.

5. BCE poate lua orice măsuri pe care le consideră corespunzătoare pentru a corecta orice eroare în anunțarea licitațiilor, inclusiv anularea sau întreruperea unei licitații în curs.







Subsecțiunea 2

Pregătirea și depunerea ofertelor de către contrapărți

Articolul 31

Forma și locul de depunere a ofertelor

1. Ofertele trebuie depuse la BCN de origine a unei contrapărți. Ofertele unei instituții pot fi depuse la BCN de origine numai de o singură unitate din fiecare stat membru a cărui monedă este euro în care instituția își are sediul, respectiv fie sediul principal, fie o sucursală desemnată.

2. Contrapărțile depun oferte într-un format care urmează modelele oferite de BCN pentru operațiunea relevantă.

Articolul 32

Depunerea ofertelor

1. În cazul licitațiilor la rată fixă, contrapărțile precizează în ofertele lor suma pe care doresc să o tranzacționeze cu BCN.

2. În cazul licitațiilor la rată fixă având ca obiect operațiuni de swap valutar, contrapărțile precizează suma determinată de monedă străină pe care doresc să vândă și să o răscumpere sau să o cumpere și să o revândă în condițiile respective.

3. În licitațiile la rată variabilă, contrapărțile pot prezenta oferte pentru maxim zece rate ale dobânzilor, prețuri sau puncte swap diferite. În circumstanțe excepționale, Eurosistemul poate impune o limită a numărului de oferte care pot fi prezentate de fiecare contraparte. În fiecare ofertă, contrapărțile precizează valoarea pe care doresc să o tranzacționeze și rata dobânzii, prețul sau punctul swap relevant. O ofertă pentru o rată a dobânzii sau un punct swap este exprimată ca multiplu de 0,01 puncte procentuale. O ofertă pentru un preț este exprimată ca multiplu de 0,001 puncte procentuale.

4. În cazul licitațiilor la rată variabilă având ca obiect operațiuni de swap valutar, contrapărțile precizează suma determinată de monedă străină și punctele swap la care intenționează să efectueze tranzacții.

5. În cazul licitațiilor la rată variabilă având ca obiect operațiuni de swap valutar, punctele swap sunt determinate în conformitate cu convențiile standard de pe piață, iar ofertele trebuie exprimate ca multiplu de 0,01 puncte swap.

6. În ceea ce privește emisiunea de certificate de creanță ale BCE, BCE poate decide ca ofertele să fie exprimate sub formă de prețuri și nu ca o rată a dobânzii. În aceste cazuri, prețurile sunt indicate sub formă de procent cu trei zecimale din valoarea nominală.

Articolul 33

Valori minime și maxime ale ofertelor

1. Pentru MRO, valoarea minimă a ofertei este 1 000 000 EUR. Ofertele care depășesc această valoare sunt exprimate ca multiplu de 100 000 EUR. Valoarea minimă a ofertei se aplică pentru fiecare nivel individual al ratei dobânzii.

2. Pentru LTRO, fiecare BCN stabilește o valoare minimă a ofertei cuprinsă între 10 000 EUR și 1 000 000 EUR. Ofertele care depășesc valoarea minimă a ofertei sunt exprimate ca multiplu de 10 000 EUR. Valoarea minimă a ofertei se aplică pentru fiecare nivel individual al ratei dobânzii.

3. Pentru operațiunile de reglaj fin și operațiunile structurale, valoarea minimă a ofertei este 1 000 000 EUR. Ofertele care depășesc această valoare sunt exprimate ca multiplu de 100 000 EUR. Valoarea minimă a ofertei se aplică pentru fiecare nivel individual al ratei dobânzii, prețului sau punctelor swap, în funcție de tipul specific de tranzacție.

4. BCE poate impune o valoare maximă a ofertei, care este cea mai mare ofertă acceptabilă din partea unei contrapărți individuale, pentru a preveni ofertele disproporționat de mari. În cazul în care este impusă, BCE include detalii privind această valoare maximă a ofertei în anunțul public al licitației.

Articolul 34

Rata minimă și maximă a ofertelor

1. În licitațiile la rată variabilă de furnizare de lichiditate, BCE poate impune o rată minimă a ofertei, care este o limită inferioară a ratei dobânzii la care contrapărțile pot prezenta oferte.

2. În licitațiile la rată variabilă de absorbție de lichiditate, BCE poate impune o rată maximă a ofertei, care este o limită superioară a ratei dobânzii la care contrapărțile pot prezenta oferte.

Articolul 35

Termenul de depunere a ofertelor

1. Contrapărțile își pot revoca ofertele în orice moment până la termenul de depunere a ofertelor.

2. Ofertele depuse după termenul-limită nu sunt luate în considerare și sunt tratate drept neeligibile.

3. BCN de origine stabilește dacă o contraparte a respectat termenul de depunere a ofertelor.

Articolul 36

Respingerea ofertelor

1. O BCN respinge:

(a) toate ofertele unei contrapărți, în cazul în care valoarea agregată a ofertelor depășește orice limită maximă a ofertei stabilită de BCE;

(b) orice ofertă a unei contrapărți, în cazul în care oferta este sub nivelul minim al ofertei;

(c) orice ofertă a unei contrapărți, în cazul în care oferta este sub valoarea minimă acceptată a ratei dobânzii, prețului sau punctului swap ori peste valoarea maximă a ratei dobânzii, prețului sau punctului swap.

2. O BCN poate respinge oferte care sunt incomplete sau nu urmează modelul corespunzător.

3. În cazul în care BCN de origine decide să respingă o ofertă, aceasta informează contrapartea cu privire la această decizie înainte de alocarea licitației.







Subsecțiunea 3

Alocarea în cadrul licitației

Articolul 37

Alocarea în licitațiile la rată fixă de furnizare de lichiditate și de absorbție de lichiditate

1. Într-o licitație la rată fixă, ofertele contrapărților sunt alocate în modul următor:

(a) Ofertele sunt cumulate.

(b) În cazul în care valoarea agregată a ofertelor depășește suma totală a lichidității care urmează să fie alocată, ofertele depuse se onorează în mod proporțional, în funcție de raportul dintre suma de alocat și valoarea agregată a ofertelor, în conformitate cu tabelul 1 din anexa III.

(c) Suma alocată fiecărei contrapărți se rotunjește la cel mai apropiat euro.

2. BCE poate decide să aloce:

(a) o sumă minimă, care este o limită inferioară a sumei care poate fi alocată fiecărui ofertant; sau

(b) un procent minim de alocare, care este o limită inferioară, exprimată în termeni procentuali, a părții din ofertele la rata dobânzii marginale care poate fi alocată fiecărui ofertant.

Articolul 38

Alocarea în licitațiile la rată variabilă de furnizare de lichiditate în euro

1. Într-o licitație la rată variabilă de furnizare de lichiditate în euro, ofertele contrapărților sunt alocate în modul următor:

(a) Ofertele sunt organizate în ordine descrescătoare după ratele dobânzilor oferite sau în ordine crescătoare după prețul oferit.

(b) Ofertele cu nivelul cel mai ridicat al ratei dobânzii (prețul cel mai scăzut) sunt cele dintâi onorate, iar ofertele cu ratele dobânzilor mai scăzute (preț mai ridicat) sunt acceptate în ordine succesivă până la atingerea nivelului total de lichiditate de alocat.

(c) În cazul în care, la rata dobânzii marginale (cel mai ridicat preț acceptat), valoarea agregată a ofertelor depășește suma rămasă de alocat, suma rămasă este alocată ofertelor în mod proporțional, în funcție de raportul dintre suma rămasă de alocat și suma totală a ofertelor la rata dobânzii marginale (cel mai ridicat preț acceptat), în conformitate cu tabelul 2 din anexa III.

(d) Suma alocată fiecărei contrapărți se rotunjește la cel mai apropiat euro.

2. BCE poate decide să aloce o sumă minimă fiecărui ofertant câștigător.

Articolul 39

Alocarea în licitațiile la rată variabilă de absorbție de lichiditate în euro

1. Într-o licitație la rată variabilă de absorbție de lichiditate în euro, utilizată pentru emisiunea de certificate de creanță ale BCE și atragerea de depozite la termen, ofertele contrapărților sunt alocate în mod următor:

(a) Ofertele sunt organizate în ordine crescătoare după ratele dobânzilor oferite sau în ordine descrescătoare după prețul oferit.

(b) Ofertele cu nivelul cel mai scăzut al ratei dobânzii (prețul cel mai ridicat) sunt cele dintâi onorate, iar ofertele cu ratele dobânzilor mai ridicate (prețuri mai scăzute) sunt acceptate în ordine succesivă până la atingerea nivelului total de lichiditate de absorbit.

(c) În cazul în care, la rata dobânzii marginale (cel mai scăzut preț acceptat), valoarea agregată a ofertelor depășește suma rămasă de alocat, suma rămasă este alocată ofertelor în mod proporțional, în funcție de raportul dintre suma rămasă de alocat și valoarea totală a ofertelor la rata dobânzii marginale (cel mai scăzut preț acceptat), în conformitate cu tabelul 2 din anexa III.

(d) Suma alocată fiecărei contrapărți se rotunjește la cel mai apropiat euro. În ceea ce privește emisiunea de certificate de creanță ale BCE, valoarea nominală alocată se rotunjește până la cel mai apropiat multiplu de 100 000 EUR.

2. BCE poate decide să aloce o sumă minimă fiecărui ofertant câștigător.

Articolul 40

Alocarea în cadrul licitațiilor la rată variabilă de furnizare de lichiditate având ca obiect operațiuni de swap valutar

1. Într-o licitație la rată variabilă de furnizare de lichiditate având ca obiect operațiuni de swap valutar, ofertele contrapărților sunt alocate în modul următor:

(a) Ofertele sunt organizate în ordinea crescătoare a punctelor swap, ținând seama de semnul punctelor.

(b) Semnul punctelor swap depinde de semnul diferenței de rată a dobânzii între moneda străină și euro. Pentru scadența swapului: (i) dacă rata dobânzii pentru moneda străină este mai mare decât rata dobânzii corespunzătoare pentru euro, semnul punctelor swap este pozitiv, respectiv euro este cotat la o valoare mai mare în raport cu moneda străină; și (ii) dacă rata dobânzii pentru moneda străină este mai mică decât rata dobânzii corespunzătoare pentru euro, semnul punctelor swap este negativ, respectiv euro este cotat la o valoare mai mică în raport cu moneda străină.

(c) Ofertele cu nivelul cel mai scăzut al punctelor swap au prioritate, urmând ca ofertele cu niveluri mai ridicate să fie acceptate în ordine crescătoare până la epuizarea sumei totale determinate a monedei de alocat.

(d) În cazul în care, la cel mai ridicat nivel acceptat al punctelor swap, respectiv punctele swap marginale, valoarea agregată a ofertelor depășește suma rămasă de alocat, suma rămasă este alocată ofertelor în mod proporțional, în funcție de raportul dintre suma rămasă de alocat și suma totală a ofertelor la punctele swap marginale, în conformitate cu tabelul 3 din anexa III.

(e) Suma alocată fiecărei contrapărți se rotunjește la cel mai apropiat euro.

2. BCE poate decide să aloce o sumă minimă fiecărui ofertant câștigător.

Articolul 41

Alocarea în cadrul licitațiilor la rată variabilă de absorbție de lichiditate având ca obiect operațiuni de swap valutar

1. Într-o licitație la rată variabilă de absorbție de lichiditate având ca obiect operațiuni de swap valutar, ofertele contrapărților sunt alocate în modul următor:

(a) Ofertele sunt organizate în ordinea descrescătoare a punctelor swap oferite, ținând seama de semnul punctelor.

(b) Semnul punctelor swap depinde de semnul diferenței de rată a dobânzii între moneda străină și euro. Pentru scadența swapului: (i) dacă rata dobânzii pentru moneda străină este mai mare decât rata dobânzii corespunzătoare pentru euro, semnul punctelor swap este pozitiv, respectiv euro este cotat la o valoare mai mare în raport cu moneda străină; și (ii) dacă rata dobânzii pentru moneda străină este mai mică decât rata dobânzii corespunzătoare pentru euro, semnul punctelor swap este negativ, respectiv euro este c