1991L0674 — RO — 05.09.2006 — 002.001

Acest document reprezintă un instrument de documentare, iar instituţiile nu îşi asumă responsabilitatea pentru conţinutul său.

►B DIRECTIVA CONSILIULUI din 19 decembrie 1991 privind situațiile financiare anuale și situațiile financiare consolidate ale întreprinderilor de asigurare (91/674/CEE) (JO L 374, 31.12.1991, p.7)

Astfel cum a fost modificat prin:







NB: Această versiune consolidată conţine referiri la unitatea de cont europeană şi/sau la ECU, care trebuie interpretate ca referiri la moneda euro, începând cu 1 ianuarie 1999 — Regulamentul (CEE) nr. 3308/80 al Consiliului (JO L 345, 20.12.1980, p. 1) şi Regulamentul (CE) nr. 1103/97 al Consiliului (JO L 162, 19.6.1997, p. 1).









▼B

DIRECTIVA CONSILIULUI

din 19 decembrie 1991

privind situațiile financiare anuale și situațiile financiare consolidate ale întreprinderilor de asigurare

(91/674/CEE)







CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolul 54, având în vedere propunerea Comisiei ( 1 ), în cooperare cu Parlamentul European ( 2 ), având în vedere avizul Comitetului Economic și Social ( 3 ), întrucât articolul 54 alineatul (3) litera (g) din tratat prevede coordonarea, în măsura în care este necesar și în vederea echivalării lor, a garanțiilor cerute de statele membre societăților, în înțelesul articolului 58 alineatul (2) din tratat, în vederea protejării intereselor asociaților, cât și ale terților; întrucât, în vederea unei coordonări ulterioare, Directiva 78/660/CEE a Consiliului din 25 iulie 1978 privind situațiile financiare anuale ale anumitor forme de societăți ( 4 ), întemeiată pe articolul 54 alineatul (3) litera (g) din tratat și modificată ultima dată de Directiva 90/605/CEE ( 5 ) nu este aplicabilă în mod obligatoriu, societăților de asigurare, denumite în continuare „întreprinderi de asigurare”; întrucât, dată fiind importanța capitală a acestor întreprinderi în cadrul Comunității, această coordonare nu ar mai putea fi amânată după punerea în aplicare a directivei menționate; întrucât Directiva 83/349/CEE a Consiliului din 13 iunie 1983 privind situațiile financiare consolidate ( 6 ), întemeiată pe articolul 54 alineatul (3) litera (g) din tratat și modificată ultima dată prin Directiva 90/605/CEE, nu prevede derogări pentru întreprinderile de asigurare decât până la expirarea termenelor prevăzute pentru aplicarea prezentei directive; întrucât rezultă că prezenta directivă trebuie să conțină și dispoziții specifice privind situațiile financiare consolidate ale întreprinderilor de asigurare; întrucât urgența acestei coordonări este dată și de faptul că întreprinderile de asigurare desfășoară și activități internaționale; întrucât o mai bună comparabilitate a situațiilor financiare anuale și a situațiilor financiare consolidate ale acestor întreprinderi are o importanță esențială pentru creditori, debitori, asociați, asigurați și consilierii acestora, precum și pentru public în general; întrucât, în statele membre, formele juridice ale întreprinderilor de asigurare concurente sunt multiple; întrucât întreprinderilor care practică asigurarea directă practică în general și reasigurarea și intră astfel în concurență cu întreprinderile de reasigurare specializate; întrucât este prin urmare necesar să nu se limiteze coordonarea la formele juridice prevăzute de Directiva 78/660/CEE, ci să se aleagă un domeniu de aplicare care să corespundă celui din Directiva 73/239/CEE a Consiliului din 24 iulie 1973 privind coordonarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative referitoare la inițierea și exercitarea activității de asigurare generală directă ( 7 ), modificată ultima dată prin Directiva 90/618/CEE ( 8 ), și domeniului de aplicare a Directivei 79/267/CEE a Consiliului din 5 martie 1979 privind coordonarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind inițierea și exercitarea activității de asigurare de viață ( 9 ), modificată ultima dată prin Directiva 90/619/CEE ( 10 ), dar să se extindă reglementarea și asupra unor întreprinderi excluse din domeniul de aplicare a acestor directive, precum și asupra întreprinderilor de reasigurare; întrucât, deși a părut indicat, având în vedere particularitățile întreprinderilor de asigurare, să se propună o directivă separată privind situațiile financiare anuale și situațiile financiare consolidate ale acestor întreprinderi, aceasta nu înseamnă că trebuie stabilit un set de norme separat de cele ale Directivelor 78/660/CEE și 83/349/CEE; întrucât o atare disociere nu ar fi utilă și nici compatibilă cu principiile fundamentale ale coordonării dreptului societăților comerciale, dat fiind că, având în vedere locul central pe care îl ocupă în economia comunitară, întreprinderile de asigurare nu ar putea rămâne în afara unei reglementări concepute pentru totalitatea întreprinderilor; întrucât, prin urmare, acesta este motivul pentru care au fost luate în considerare numai particularitățile sectorului întreprinderilor de asigurare, în sensul că prezenta directivă reglementează numai derogările de la normele stabilite de Directivele 78/660/CEE și 83/349/CEE; întrucât există importante diferențe de structură și de conținut între bilanțurile contabile ale întreprinderilor de asigurare din diversele state membre; întrucât prezenta directivă trebuie, așadar, să prevadă pentru toate întreprinderile de asigurare din Comunitate aceeași structură și aceleași denumiri ale pozițiilor de bilanț; întrucât comparabilitatea situațiilor financiare anuale și a situațiilor financiare consolidate necesită reglementarea anumitor chestiuni fundamentale referitoare la înscrierea în bilanț a diverselor operațiuni; întrucât, pentru a putea asigura o mai bună comparabilitate, trebuie totodată să se determine cu precizie conținutul diferitelor poziții de bilanț; întrucât poate fi util să se facă distincție între angajamentele asigurătorului și cele ale reasigurătorului prin înscrierea ca activ a părții reasigurătorului din provizioanele tehnice; întrucât trebuie, totodată, determinată structura contului de profit și pierdere și trebuie definite anumite poziții; întrucât, având în vedere specificul sectorului de asigurări, poate fi util ca profitul și pierderile nerealizate să fie evidențiate la nivelul contului de profit și pierdere; întrucât, în plus, comparabilitatea cifrelor din bilanț și din contul de profit și pierdere depinde în mod esențial de valoarea atribuită elementelor de activ și de pasiv înscrise în bilanț; întrucât, pentru o apreciere corectă a situației financiare a întreprinderilor de asigurare, este necesară indicarea valorii actuale a investițiilor precum și a valorii acestora calculate pe baza principiului costului de achiziție sau a costului de producție; întrucât, cu toate acestea, obligația de a indica cel puțin în notele explicative la situațiile financiare valoarea actuală a investițiilor este formulată doar în scopul comparabilității și al transparenței și nu intenționează să conducă la modificarea tratamentului fiscal aplicat întreprinderilor de asigurare; întrucât, pentru calcularea provizioanelor de asigurări de viață, se poate face apel la metode actuariale practicate în mod obișnuit pe piață sau admise de autoritățile de supraveghere a asigurărilor; întrucât, în condițiile prevăzute, după caz, de legislația internă, aceste metode pot fi utilizate de orice actuar sau expert cu respectarea principiilor actuariale în cadrul coordonării actuale și viitoare a normelor esențiale de supraveghere prudențială și financiară privind activitatea de asigurare de viață directă; întrucât, din motive de prudență și transparență, la calcularea provizioanelor pentru daune, trebuie să se interzică orice deducere ori scont implicit, pe de o parte, și să se definească condiții precise pentru recursul la deducerea sau scontul explicit, pe de altă parte; întrucât, pentru a ține seama de caracterul deosebit al întreprinderilor de asigurare, trebuie aduse o serie de modificări notelor la situațiile financiare anuale și situațiile financiare consolidate; întrucât, în preocuparea de a reglementa totalitatea întreprinderilor de asigurare ce intră în domeniul de aplicare a Directivelor 73/239/CEE și 79/267/CEE și al altor câteva, nu au fost prevăzute derogări ca cele cuprinse în Directiva 78/660/CEE privind întreprinderile de asigurare mici și mijlocii, dar, întrucât este indicat să fie exceptate anumite întreprinderi mutuale mici care sunt excluse din domeniul de aplicare a Directivelor 73/239/CEE și 79/267/CEE; întrucât, din aceleași motive, prevederile Directivei 83/349/CEE care dau posibilitatea statelor membre de a exonera întreprinderile-mamă de obligația de consolidare în cazul în care întreprinderile ce trebuie consolidate nu depășesc o anumită mărime nu au fost extinse și la întreprinderile de asigurări; întrucât, având în vedere caracterul său deosebit, sunt necesare dispoziții speciale referitoare la asociația de asigurători maritimi cunoscută sub numele de „Lloyd's”; întrucât este indicat ca dispozițiile prezentei directive să se aplice și situațiilor financiare consolidate ale unei întreprinderi-mamă care este o societate de participare financiară și ale cărei filiale sunt, fie exclusiv, fie în principal, întreprinderi de asigurare; întrucât examinarea problemelor ce se ridică în legătură cu prezenta directivă, mai precis în legătură cu aplicarea acesteia, necesită ca statele membre și Comisia să coopereze în cadrul unui comitet de contact; întrucât, pentru a evita proliferarea acestor comitete, este de dorit ca respectiva cooperare să se desfășoare în cadrul comitetului prevăzut la articolul 52 din Directiva 78/660/CEE; întrucât, cu toate acestea, în cazul în care va fi vorba de examinarea problemelor ce privesc întreprinderile de asigurare, comitetul va trebui să aibă o organizare adecvată; întrucât complexitatea problemei necesită acordarea unui termen corespunzător întreprinderilor de asigurare prevăzute în prezenta directivă pentru aplicarea dispozițiilor sale; întrucât acest termen trebuie prelungit pentru a permite adaptările necesare în ceea ce privește, pe de o parte, asociația de asigurători maritimi „Lloyd's” și, pe de altă parte, întreprinderile care, la data aplicării prezentei directive, își evaluează investițiile la costul istoric; întrucât este util să se prevadă reexaminarea anumitor dispoziții din prezenta directivă după o experiență de cinci ani de aplicare, în lumina obiectivelor unei transparențe și armonizări crescute, ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:







SECȚIUNEA 1

Dispoziții preliminare și domeniu de aplicare

Articolul 1

▼M1

(1) ►M2 Articolele 2 și 3, arzticolul 4 alineatele (1) și (3)-(6), articolele 6, 7, 13 și 14, articolul 15 alineatele (3) și (4), articolele 16-21, 29-35, 37-41, articolul 42, articolele 42a-42f, articolul 43 alineatul (1) punctele 1-7b și 9-14, articolul 45 alineatul (1), articolul 46 alineatele (1) și (2), articolele 46a, 48, 49, 50, 50a, 50b și 50c, articolul 51 alineatul (1), articolul 51a, articolele 56-59, 60a, 61 și 61a din Directiva 78/660/CEE se aplică întreprinderilor menționate la articolul 2 din prezenta directivă, cu excepția cazurilor în care aceasta nu dispune altfel. ◄ Articolele 46, 47, 48, 51 și 53 din prezenta directivă nu se aplică în ceea ce privește elementele de activ și de pasiv care sunt evaluate în conformitate cu secțiunea 7a din Directiva 78/660/CEE.

(2) În cazul în care în Directivele 78/660/CEE și 83/349/CEE se face trimitere la articolele 9, 10 și 10a (bilanț contabil) sau la articolele 22-26 (contul de profit și pierderi) din Directiva 78/660/CEE, aceste trimiteri se interpretează ca trimiteri la articolul 6 (bilanț) sau la articolul 34 (contul de profit și pierderi) din prezenta directivă, după caz.

▼B

(3) Referirile din Directivele 78/660/CEE și 83/349/CEE la articolele 31-42 din Directiva 78/660/CEE trebuie înțelese ca referiri la aceste articole, ținând seama de dispozițiile articolelor 45-62 din prezenta directivă.

(4) În cazul în care dispozițiile Directivei 78/660/CEE menționate de prezentul articol privesc poziții de bilanț pentru care prezenta directivă nu prevede vreun echivalent, acestea trebuie considerate ca raportându-se la pozițiile definite de articolul 6 din prezenta directivă în care se indică elementele de patrimoniu corespunzătoare.

Articolul 2

(1) Măsurile de coordonare prevăzute în prezenta directivă se aplică, în conformitate cu articolul 58 alineatul (2) din tratat, întreprinderilor sau societăților care sunt:

(a) întreprinderi în înțelesul articolului 1 din Directiva 73/239/CEE, cu excepția întreprinderilor mutuale de asigurări care sunt excluse din domeniul de aplicare a acestei directive în temeiul articolului 3, dar inclusiv organismele prevăzute de articolul 4 literele (a), (b), (c) și (e), cu condiția ca obiectul lor de activitate să nu constituie exclusiv sau în principal desfășurarea de activități de asigurare sau

(b) întreprinderi în sensul articolului 1 din Directiva 79/267/CEE, exclusiv organismele și întreprinderile mutuale de asigurări prevăzute la articolul 2 alineatele (2) și (3) și la articolul 3 din prezenta directivă sau

(c) întreprinderi care desfășoară activități de reasigurare.

Aceste întreprinderi sunt desemnate de prezenta directivă prin denumirea de întreprinderi de asigurare.

(2) Fondurile unui fond colectiv de pensii în înțelesul articolului 1 alineatul (2) literele (c) și (d) din Directiva 79/267/CEE, pe care întreprinderea de asigurare le gestionează în nume propriu, dar în contul terților trebuie să figureze în bilanț în cazul în care întreprinderea este deținătoarea legală a activelor corespunzătoare. Valoarea totală a activelor și pasivelor de acest tip este evidențiată separat sau în notele explicative la situațiile financiare în conformitate cu diversele poziții ale activului sau pasivului. Cu toate acestea, statele membre pot permite ca aceste fonduri să figureze ca elemente în afara bilanțului cu condiția să existe norme speciale care permite excluderea acestor fonduri din activul destinat repartiției în cazul lichidării colective (sau al unei proceduri analoge) a întreprinderii de asigurare.

Activele dobândite în numele terților și în contul terților nu trebuie să figureze în bilanț.

Articolul 3

Dispozițiile prezentei directive referitoare la asigurarea de viață se aplică, mutatis mutandis, întreprinderilor de asigurare care practică asigurări de sănătate, exclusiv sau în principal cu respectarea principiilor tehnice referitoare la asigurarea de viață.

Statele membre pot aplica prevederile primului alineat asigurărilor de sănătate practicate de întreprinderile mixte în conformitate cu principiile tehnice referitoare la asigurările de viață, în cazul în care această activitate are o pondere semnificativă.

▼M1

Articolul 4

(1) Prezenta directivă se aplică asociației de asigurători maritimi, denumită „Lloyd's”. În sensul prezentei directive, atât Lloyd's, cât și sindicatele sale se consideră întreprinderi de asigurare.

(2) Prin derogare de la articolul 65 alineatul (1), Lloyd's întocmește conturi agregate, în locul conturilor consolidate impuse de Directiva 83/349/CEE. Conturile agregate se întocmesc prin cumulul de conturi ale tuturor sindicatelor.

▼B







SECȚIUNEA 2

Dispoziții generale privind bilanțul și contul de profit și pierdere

Articolul 5

Cumularea pozițiilor în condițiile stabilite la articolul 4 alineatul (3) litera (a) sau (b) din Directiva 78/660/CEE se limitează, pentru întreprinderile de asigurare, la următoarele:

— în ceea ce privește bilanțul, la pozițiile precedate de o cifră arabă, cu excepția pozițiilor privind provizioanele tehnice;

— în ceea ce privește contul de profit și pierdere, la pozițiile precedate de una sau mai multe litere mici, cu excepția pozițiilor I 1 și I 4 și II 1, II 5 și II 6.

Cumularea este autorizată numai în cadrul reglementărilor adoptate de statele membre.







SECȚIUNEA 3

Structura bilanțului contabil

Articolul 6

Pentru prezentarea bilanțului, statele membre prevăd următorul plan (de conturi):

Active

A. Capital subscris nevărsat Evidențiind separat capitalul subscris (cu condiția ca legislația internă să nu prevadă evidențierea capitalului subscris ca pasiv. În acest caz, partea de capital subscris dar nevărsat trebuie evidențiată ca activ fie la poziția A, fie la poziția E IV).

B. Active necorporale așa cum sunt descrise la pozițiile B și C I din articolul 9 din Directiva 78/660/CEE, din care: — cheltuieli de constituire, așa cum sunt definite de legislația internă și în măsura în care aceasta autorizează evidențierea lor ca activ (cu condiția ca legislația internă să nu prevadă evidențierea lor în notele explicative la situațiile financiare); — fondul comercial, în măsura în care a fost dobândit cu titlu oneros (cu condiția ca legislația internă să nu prevadă evidențierea lui în notele explicative la situațiile financiare).

C. Investiții I. Terenuri și construcții din care terenurile și construcțiile utilizate de întreprinderea de asigurare pentru desfășurarea activității (cu condiția ca legislația internă să nu prevadă evidențierea lor în notele explicative la situațiile financiare). II. Titluri de participare deținute la întreprinderi din cadrul grupului și interese de participare 1. Titluri de participare deținute la întreprinderi din cadrul grupului. 2. Obligațiuni și creanțe asupra întreprinderilor din cadrul grupului. 3. Titluri sub formă de interese de participare. 4. Obligațiuni și creanțe asupra întreprinderilor la care întreprinderea de asigurare deține titluri sub formă de interese de participare. III. Alte investiții financiare 1. Acțiuni, alte titluri cu venit variabil și titluri de participare în fonduri comune de investiții. 2. Obligațiuni și alte titluri cu venit fix. 3. Titluri de participare în pooluri de investiții. 4. Împrumuturi garantate cu ipotecă. 5. Alte împrumuturi. 6. Depozite în instituții de credit. 7. Altele. IV. Depozite în întreprinderi cedente.

D. Titluri de participare în contul contractanților de polițe de asigurare de viață care suportă riscul investiției

E. Creanțe creanțele la: — întreprinderile din cadrul grupului, — întreprinderile la care întreprinderea de asigurare deține titluri sub formă de interese de participare cu indicarea separată, ca subpoziții ale pozițiilor I, II și III. I. Creanțe din operațiuni de asigurare directă cu: 1. asigurații (contractanții de asigurare); 2. intermediarii (de asigurare). II. Creanțe din operațiuni de reasigurare. III. Alte creanțe. IV. Capital subscris, atras dar nevărsat (cu condiția ca legislația internă să nu prevadă evidențierea capitalului atras dar nevărsat la poziția A de activ).

F. Alte elemente de activ I. Active corporale și stocuri prevăzute la articolul 9 al Directivei 78/660/CEE la pozițiile C II și D I, altele decât terenuri și construcții, construcții în curs de realizare și avansuri vărsate pentru terenuri și clădiri. II. Casa și conturi la bănci III. Acțiuni proprii (cu indicarea valorii lor nominale sau, în lipsa valorii nominale, a valorii nominale contabile), în măsura în care legislația internă autorizează evidențierea în bilanțul contabil. IV. Altele.

G. Conturi de regularizare I. Dobânzi și chirii nescadente încasate. II. Cheltuieli de achiziție reportate (făcându-se distincție între operațiunile de asigurare generală și operațiunile de asigurare de viață). III. Alte conturi de regularizare.

H. Pierderea exercițiului financiar (cu condiția ca legislația internă să nu prevadă evidențierea sa la poziția A VI de pasiv).

Pasive

A. Capitaluri proprii I. Capital subscris sau fonduri similare (cu condiția ca legislația internă să nu prevadă la această poziție evidențierea capitalului atras. În acest caz, valoarea capitalului subscris și valoarea capitalului vărsat trebuie menționate separat). II. Prime de emisiune. III. Rezervă de reevaluare. IV. Rezerve. V. Rezultatul reportat. VI. Rezultatul exercițiului financiar (cu condiția ca legislația internă să nu prevadă evidențierea sa la poziția H de activ sau la poziția I de pasiv).

B. Pasive subordonate

C. Provizioane tehnice



1.Provizioane pentru prime neîncasate: (a)suma brută … (b)suma de reasigurare (-) … … 2.Provizioane pentru asigurări de viață: (a)suma brută … (b)suma de reasigurare (-) … … 3.Provizioane pentru despăgubiri: (a)suma brută … (b)suma de reasigurare (-) … … 4.Provizioane pentru participații la beneficii (dividende, tantieme) și risturne (cu condiția să nu fie înscrise la poziția C 2): (a)suma brută … (b)suma de reasigurare (-) … … 5.Provizioane pentru egalizare 6.Alte provizioane tehnice: (a)suma brută … (b)suma de reasigurare (-) … …

D. Provizioane tehnice privind asigurările de viață în cazul în care riscul de investiție este suportat de contractantul de asigurări:



(a)suma brută … (b)suma de reasigurare (-) … …

E. ►M1 Alte provizioane ◄ 1. Provizioane pentru pensii și alte obligații similare. 2. Provizioane pentru impozite. 3. Alte provizioane.

F. Depozite primite de la reasigurători

G. Datorii (către: — întreprinderile din cadrul grupului; — întreprinderile la care întreprinderea de asigurare deține titluri sub formă de interese de participare cu evidențierea separată, ca subpoziții, a datoriilor) I. Datorii din operațiuni de asigurare directă. II. Datorii din operațiuni de reasigurare. III. Împrumuturi din emisiunea de obligațiuni, prezentându-se separat împrumuturile în monedă convertibilă. IV. Sume datorate instituțiilor de credit. V. Alte datorii, inclusiv datorii fiscale și datorii pentru asigurările sociale.

H. Conturi de regularizare

I. Beneficiul exercițiului financiar (cu condiția ca legislația internă să nu prevadă înscrierea sa la poziția A VI de pasiv).

Articolul 7

Articolul 14 din Directiva 78/660/CEE nu se aplică obligațiilor legate de activitatea de asigurare.







SECȚIUNEA 4

Dispoziții speciale privind anumite poziții de bilanț

Articolul 8

Articolul 15 alineatul (3) din Directiva 78/660/CEE se aplică numai pozițiilor B, C I și C II de activ, așa cum sunt definite la articolul 6 din prezenta directivă. Operațiunile de la aceste poziții trebuie să fie evidențiate pe baza valorii înscrise în bilanț la începutul exercițiului.

Articolul 9

Active: poziția C III 2

Obligațiuni și alte titluri cu venit fix

(1) Această poziție include obligațiuni și alte titluri cu venit fix ori titluri negociabile emise de instituțiile de credit, de alte întreprinderi sau de organisme publice, în măsura în care acestea nu sunt incluse la pozițiile C II 2 și C II 4.

(2) Sunt asimilate obligațiunilor și celorlalte titluri cu venit fix titlurile cu venit variabil în funcție de factori specifici, de exemplu, rata dobânzii pe piața interbancară sau pe europiață.

Articolul 10

Active: poziția C III 3

Titluri de participare în pooluri de investiții

Această poziție include titlurile de participare deținute de o întreprindere în investițiile comune constituite de mai multe întreprinderi sau fonduri de pensii, investiții a căror administrare a fost încredințată uneia din aceste întreprinderi sau unuia din aceste fonduri de pensii.

Articolul 11

Active: poziția C III 4 și 5

Credite ipotecare și alte împrumuturi

Creditele acordate asiguraților garantate în principal prin contractul de asigurare trebuie înregistrate la poziția „alte credite”, iar valoarea lor trebuie indicată în nota la conturi. Creditele garantate prin ipoteci trebuie evidențiate ca atare chiar și în cazul în care sunt garantate și prin contracte de asigurare. În cazul în care valoarea totală a „altor credite” negarantate printr-un contract de asigurare este semnificativă, aceasta trebuie detaliată în notele explicative la situațiile financiare.

Articolul 12

Active: poziția C III 6

Depozite la instituțiile de credit

Această poziție include sumele care nu pot fi retrase decât după un anumit termen. Sumele depuse fără nici o restricție privind termenul de retragere trebuie evidențiate la poziția F II chiar dacă sunt purtătoare de dobândă.

Articolul 13

Active: poziția C III 7

Altele

Această poziție include investiții care nu sunt evidențiate la pozițiile C III de la 1 la 6. Dacă valoarea totală este semnificativă, acestea trebuie detaliate în notele explicative la situațiile financiare.

Articolul 14

Active: poziția C IV

Depozite la întreprinderi cedente

În bilanțul unei societăți care acceptă reasigurarea, această poziție include creanțele asupra întreprinderilor cedente care corespund depozitelor de garanție efectuate la acestea sau la terți sau sumelor reținute de aceste întreprinderi.

Aceste creanțe nu pot fi cumulate cu alte creanțe ale reasigurătorului la asigurătorul cedent și nici nu pot fi compensate cu datoriile reasigurătorului către asigurătorul cedent.

Titlurile de valoare deținute la o întreprindere cedentă sau la terți și care rămân proprietatea întreprinderii care acceptă reasigurarea sunt contabilizate de aceasta din urmă ca investiții, la poziția corespunzătoare.

Articolul 15

Active: poziția D

Investiții în contul contractanților de asigurare de viață al căror risc este suportat de aceștia

Această poziție include pentru asigurările de viață, pe de o parte, investițiile în funcție de valoarea cărora se determină valoarea sau randamentul contractelor legate de un fond de investiții și, pe de altă parte, investițiile destinate acoperirii obligațiilor care sunt determinate prin referirea la un indice. Include și investițiile deținute în contul membrilor unei asociații tontine și destinate repartizării între aceștia.

Articolul 16

Active: poziția F IV

Altele

Această poziție include elementele de activ neevidențiate la pozițiile F I, II și III. În cazul în care aceste elemente sunt semnificative, acestea trebuie detaliate în notele explicative la situațiile financiare.

Articolul 17

Active: poziția G I

Dobânzi și chirii încasate nescadente

Această poziție include sumele ce reprezintă dobânzile și chiriile încasate la data bilanțului dar care nu sunt încă exigibile.

Articolul 18

Active: poziția G II

Cheltuieli de achiziție reportate

(1) Cheltuielile de achiziție ale contractelor de asigurare trebuie să fie reportate în conformitate cu articolul 18 din Directiva 78/660/CEE, în măsura în care statele membre nu interzic o asemenea reportare.

(2) Cu toate acestea, statele membre pot permite deducerea cheltuielilor de achiziție ale primelor neîncasate în activitățile de asigurare generală și deducerea lor după o metodă actuarială din provizioanele matematice în cazul asigurărilor de viață. În cazul în care se recurge la această metodă, sumele deduse din provizioane trebuie să fie indicate în notele explicative la situațiile financiare.

Articolul 19

Pasive: poziția A I

Capital subscris sau fonduri similare

Această poziție include, oricare ar fi denumirea lor, toate sumele care, în conformitate cu legislația respectivului stat membru, trebuie considerate, ținând seama de forma juridică a unei întreprinderi de asigurare, drept părți subscrise de asociați sau de alți deținători la capitalul propriu.

Articolul 20

Pasive: poziția A IV

Rezerve

Această poziție include toate tipurile de rezerve enumerate la articolul 9 din Directiva 78/660/CEE sub poziția A IV de pasiv, așa cum sunt definite de aceasta. Statele membre pot prevedea alte tipuri de rezerve în cazul în care acestea se dovedesc necesare pentru întreprinderile de asigurare cu o formă juridică care nu este menționată de Directiva 78/660/CEE.

Rezervele sunt evidențiate separat, ca subpoziții ale poziției A IV de pasiv, în bilanțul respectivelor întreprinderi de asigurare, cu excepția rezervei de reevaluare, care figurează la poziția A III de pasiv.

Articolul 21

Pasive: poziția B

Pasive subordonate

Debite materializate sau nu într-un titlu care, potrivit unor clauze contractuale, sunt plătite în caz de lichidare sau de faliment după acoperirea creanțelor celorlalți creditori, trebuie evidențiate la această poziție.

Articolul 22

În cazurile în care un stat membru permite ca bilanțul unei întreprinderi să cuprindă fonduri a căror repartizare, fie către asigurați, fie către acționari, nu a fost încă determinată în momentul încheierii exercițiului, aceste fonduri sunt contabilizate la pasivul bilanțului sub o poziție B bis„Fonduri pentru dotări viitoare”.

Această poziție este operată plecând de la poziția II 12 bis„Transferuri către sau prelevări din fondurile pentru dotări viitoare” din contul de profit și pierdere.

Articolul 23

Pasive: poziția C

Provizioane tehnice

Articolul 20 din Directiva 78/660/CEE se aplică provizioanelor tehnice, ținându-se seama de articolele 24-30 din prezenta directivă.

Articolul 24

Pasive: C 1b, 2b, 3b, 4b și 6b și Db

Sumele de reasigurare

(1) Sumele de reasigurare cuprind sumele reale sau estimate care potrivit clauzelor contractelor de reasigurare se deduc din sumele brute ale provizioanelor tehnice.

(2) În ceea ce privește provizioanele pentru prime neîncasate, sumele de reasigurare sunt calculate după metodele prevăzute la articolul 57 sau în conformitate cu clauzele contractului de reasigurare.

(3) Statele membre pot prevedea sau permite evidențierea ca active a sumelor de reasigurare. În cazul în care se recurge la această posibilitate, sumele figurează la o poziție a activului D bis„Partea reasigurătorilor la provizioanele tehnice”, cuprinzând următoarele subdiviziuni:

1. Provizioane pentru prime neîncasate.

2. Provizioane pentru asigurări de viață.

3. Provizioane pentru daune.

4. Provizioane pentru participări la beneficii și risturne (cu condiția să nu fie evidențiate la poziția 2).

5. Alte provizioane tehnice.

6. Provizioane tehnice privitoare la asigurările de viață în cazul în care riscul de investiție este suportat de către contractantul de asigurare.

Prin derogare de la prevederile articolului 5, aceste poziții nu pot face obiectul unei regrupări.

Articolul 25

Pasive: poziția C 1

Provizioane pentru prime neîncasate

Provizioanele pentru prime neîncasate cuprind suma reprezentând fracțiunea din primele brute care trebuie alocate exercițiului financiar următor sau exercițiilor ulterioare. În cazul asigurărilor de viață, până la o armonizare ulterioară, statele membre pot admite sau cere ca aceste provizioane să figureze la poziția C 2.

În cazul în care, în virtutea articolului 26, poziția C 1 include și valoarea provizioanelor de riscuri curente, titlul ei este „Provizioane pentru prime neîncasate și riscuri curente”. În cazul în care valoarea riscurilor curente este semnificativă, aceasta trebuie să fie detaliată separat, fie în bilanț, fie în notele explicative la situațiile financiare.

Articolul 26

Pasive: poziția C 6

Alte provizioane tehnice

Această poziție include, între altele, provizioanele pentru riscuri curente, și anume suma destinată, în afară de primele neîncasate, acoperirii riscurilor asumate de întreprinderea de asigurare după sfârșitul exercițiului financiar, în așa fel încât să facă față tuturor cererilor de despăgubire și tuturor cheltuielilor legate de contractele de asigurare curente ce depășesc valoarea primelor neîncasate și a primelor exigibile corespunzătoare acestor contracte. Cu toate acestea, în cazul în care dispozițiile legislației interne prevăd astfel, valoarea provizioanelor pentru riscuri curente poate fi adăugată provizioanelor pentru prime neîncasate, așa cum îl definește articolul 25, și poate fi inclusă în valoarea figurând la poziția C 1.

În cazul în care valoarea riscurilor curente este semnificativă, aceasta trebuie să fie detaliată separat, fie în bilanț, fie în notele explicative la situațiile financiare.

În cazul în care nu se recurge la posibilitatea prevăzută la articolul 3 alineatul (2), această poziție include și provizioanele pentru înaintarea în vârstă.

Articolul 27

Pasive: poziția C 2

Provizioane pentru asigurarea de viață

Provizioanele pentru asigurarea de viață cuprind valoarea actuarială estimată a datoriilor întreprinderii de asigurare, inclusiv participațiile la beneficii deja alocate, după deducerea valorii actuariale a primelor viitoare.

Articolul 28

Pasive: poziția C 3

Provizioane pentru despăgubiri

Provizioanele pentru despăgubiri corespund costului total estimat pe care îl va reprezenta în final pentru întreprinderea de asigurare plata tuturor despăgubirilor solicitate până la sfârșitul exercițiului financiar, declarate sau nu, cu excepția sumelor deja plătite în contul acestor despăgubiri.

Articolul 29

Pasive: poziția C 4

Provizioane pentru participații la beneficii și risturne

Provizioanele pentru participații la beneficii și risturne cuprind sumele sub formă de participații la beneficii și risturne destinate asiguraților sau beneficiarilor contractelor, așa cum sunt acestea definite la articolul 39, în măsura în care aceste sume nu au fost creditate în contul asiguraților sau incluse la poziția B bis („Fonduri pentru dotări viitoare”), așa cum a fost aceasta prevăzută la articolul 22 alineatul (1) sau la poziția C 2.

Articolul 30

Pasive: poziția C 5

Provizioane pentru egalizare

(1) Provizioanele pentru egalizare cuprind toate sumele destinate, în conformitate cu acte cu putere de lege sau măsuri administrative, egalizării fluctuațiilor ratelor la despăgubiri pentru anii următori sau acoperirea riscurilor speciale.

(2) În cazul în care, în absența unor asemenea acte cu putere de lege sau măsuri administrative, s-au constituit în același scop rezerve în înțelesul articolului 20, acestea trebuie să fie menționate în nota la conturi.

Articolul 31

Pasive: poziția D

Provizioane pentru asigurarea de viață în cazul în care riscul de investiție este suportat de către contractantul asigurării

Această poziție include provizioanele tehnice constituite pentru acoperirea obligațiilor legate de investiții în cadrul contractelor de asigurare de viață, a căror valoare sau al căror randament este determinat în funcție de investițiile cu risc suportat de contractantul asigurării sau în funcție de un indice.

Provizioanele tehnice adiționale care se constituie, după caz, pentru a acoperi riscurile de deces, cheltuielile de administrare sau alte riscuri (cum ar fi prestațiile garantate la scadență sau valorile de răscumpărare garantate) figurează la poziția C 2.

Poziția D include și provizioanele tehnice care reprezintă obligațiile organizatorului tontinei față de membrii asociației tontine.

Articolul 32

Pasive: poziția F

Depozite primite de la reasigurători

În bilanțul unei întreprinderi care cedează reasigurări, această poziție include sumele depuse de sau reținute de la alte întreprinderi de asigurare în temeiul contractelor de reasigurare. Aceste sume nu pot fi compensate cu datorii sau creanțe la celelalte întreprinderi implicate.

În cazul în care întreprinderea care cedează reasigurarea a primit în depozit titluri care i-au fost transferate în proprietate, această poziție include suma datorată de întreprinderea cedentă în virtutea depozitului.







SECȚIUNEA 5

Planul contului de profit și pierdere

Articolul 33

(1) Statele membre prevăd pentru contul de profit și pierdere planul de conturi care figurează la articolul 34.

(2) Contul tehnic de asigurări generale este utilizat pentru domeniile de asigurare directă ce intră în domeniul de aplicare a Directivei 73/239/CEE și pentru domeniile corespunzătoare de reasigurare.

(3) Contul tehnic de asigurări de viață este utilizat pentru domeniile de asigurare directă ce intră în domeniul de aplicare a Directivei 79/267/CEE și pentru domeniile corespunzătoare de reasigurare.

(4) Statele membre pot permite sau solicita ca întreprinderile a căror activitate constă în întregime în operațiuni de reasigurare să utilizeze contul tehnic pentru asigurări generale pentru totalitatea operațiunilor. Această dispoziție se aplică și întreprinderilor care practică asigurarea directă la asigurări generale și totodată reasigurarea.

Articolul 34

Contul de profit și pierdere

I. Contul tehnic de asigurări generale







1.Prime încasate fără reasigurare: (a)prime brute emise … (b)prime cedate reasigurătorilor (-) … … (c)variația valorii brute a provizionului pentru prime neîncasate și, în măsura în care legislația internă autorizează înscrierea acestui provizion la poziția C 1 a pasivului, a provizionului pentru riscuri în curs (+ sau –) … (d)variația provizionului pentru prime neîncasate, parte a reasigurătorilor (+ sau –) … … … 2.Produsele investițiilor alocate transferate din contul non-tehnic (poziția III 6) … 3.Alte produse tehnice, fără reasigurare … … 4.Obligații de despăgubire, fără reasigurare: (a)sume plătite: (aa)sume brute … (bb)partea reasigurătorilor (–). … … (b)variația provizionului pentru daune: (aa)suma brută … (bb)partea reasigurătorilor (–) … … … 5.Variația celorlalte provizioane tehnice, fără reasigurare, cu condiția să nu figureze la o altă poziție (+ sau –) … 6.Participări la beneficii și risturne, fără reasigurare … 7.Cheltuieli nete de exploatare: (a)cheltuieli de achiziții … (b)variația sumei cheltuielilor de achiziții reportate (+ sau –) … (c)cheltuieli administrative … (d)comisioane primite de la reasigurători și participări la beneficii (-) … … 8.Alte cheltuieli tehnice, fără reasigurare … 9.Variația provizionului pentru egalizare (+ sau –) … 10.Subtotal (rezultatul contului tehnic de asigurări generale) (poziția III 1) …

II. Contul tehnic de asigurări de viață







1.Prime încasate, fără reasigurare: (a)prime brute emise … (b)prime cedate reasigurătorilor (–) … (c)variația provizionului pentru prime neîncasate fără reasigurare (+ sau –) … … 2.Venituri din investiții: (a)Venituri din participații, cu menționarea separată a celor de la întreprinderile afiliate … … (b)Venituri din alte investiții,cu menționarea separată a celor de la întreprinderile afiliate … (aa)venituri din terenuri și clădiri … (bb)venituri din alte investiții … … (c)reluări din corecții de valoare asupra investițiilor … (d)profituri din realizarea investițiilor … … 3.Plus-valori nerealizate din investiții … 4.Alte produse tehnice, nete de reasigurare … 5.Cheltuieli pentru daune, fără reasigurare: (a)sume plătite: (aa)sume brute … (bb)partea reasigurătorilor (–) … … (b)variația provizionului pentru daune: (aa)suma brută … (bb)partea reasigurătorilor (–) … … … 6.Variația celorlalte provizioane tehnice, fără reasigurare, cu condiția să nu figureze sub o altă poziție (+ sau –) (a)provizion de asigurare de viață: (aa)suma brută … (bb)partea reasigurătorilor (–) … … (b)alte provizioane tehnice, fără reasigurare … … 7.Participații la beneficii și risturne, fără reasigurare … … 8.Cheltuieli nete de exploatare: (a)cheltuieli de achiziții. … (b)variația totalului cheltuielilor de achiziții reportate (+ sau –) … (c)cheltuieli administrative … (d)comisioane primite de la reasigurători și participări la beneficii (–) … … 9.Cheltuieli cu investițiile: (a)cheltuieli de administrare a investițiilor, inclusiv cheltuielile cu dobânda … (b)corecții de valoare asupra investițiilor … (c)pierderi din realizarea investițiilor … … 10.Diminuarea valorilor nerealizate din investiții … 11.Alte cheltuieli tehnice, fără reasigurare … 12.Venituri din investiții alocate, transferate în contul netehnic (–) (poziția III 4) … 13.Subtotal (rezultatul contului tehnic de asigurări de viață) (poziția III 2) …

III. Contul non-tehnic







1.Rezultatul contului tehnic de asigurări generale (poziția I 10) … 2.Rezultatul contului tehnic de asigurări de viață (poziția II 13) … 3.Venituri din investiții: (a)venituri din participații,cu menționarea separată a celor provenind de la întreprinderileafiliate … … (b)venituri din alte investiții,cu menționarea separată a celor provenind de la întreprinderileafiliate … (aa)venituri din terenuri și clădiri … (bb)venituri din alte investiții … … (c)reluări de corecții de valoare asupra investițiilor … (d)profituri din realizarea investițiilor … … 4.Produse din investiții alocate, transferate din contul tehnic de asigurare de viață (poziția II 12) … 5.Cheltuieli aferente investițiilor: (a)cheltuieli de administrare a investițiilor, inclusiv cheltuielile cu dobânda … (b)corecții de valoare asupra investițiilor … (c)pierderi din realizarea investițiilor … … 6.Venituri din investiții alocate, transferate în contul tehnic de asigurări generale (poziția I 2) … 7.Alte venituri … 8.Alte cheltuieli, inclusiv corecțiile de valoare … 9.Impozite pe rezultatul activităților curente … 10.Rezultatul din activitățile curente după impozitare … 11.Venituri excepționale … 12.Cheltuieli excepționale … 13.Venit excepțional … 14.Impozite pe venitul excepțional … 15.Alte impozite care nu figurează la pozițiile precedente … 16.Rezultatele exercițiului financiar …







SECȚIUNEA 6

Dispoziții speciale privind anumite poziții ale contului de profit și pierdere

Articolul 35

Contul tehnic de asigurări generale: poziția I 1 (a)

Contul tehnic de asigurare de viață: poziția II 1 (a)

Prime brute emise

Primele brute emise cuprind toate sumele scadente în cursul exercițiului financiar pentru contractele de asigurare, independent de faptul că aceste sume se referă în întregime sau în parte la un exercițiu ulterior, inclusiv:

(i) primele restante de emis, în cazul în care calculul primei nu se poate efectua decât la sfârșitul anului;

— primele unice și vărsămintele destinate achiziționării de rente anuale; — tot în asigurările de viață, primele unice rezultând din provizioanele pentru participații la beneficii și risturne, în măsura în care acestea trebuie prin contract tratate drept prime și în care legislația internă prevede sau autorizează indicarea lor în cadrul primelor; (ii)

(iii) suplimentele de primă în cazul vărsămintelor semestriale, trimestriale sau lunare și prestațiile ocazionale ale asiguraților destinate acoperirii cheltuielilor întreprinderii;

(iv) în cazul coasigurărilor, cota-parte ce revine întreprinderii din totalitatea primelor;

(v) primele de reasigurare provenind de la întreprinderi de asigurare cedente și retrocedente, inclusiv intrările de portofoliu,

după deducerea:

— ieșirilor de portofoliu în favoarea întreprinderii de asigurare cedente și retrocedente;

— a anulărilor.

Sumele menționate aici nu cuprind impozitele sau taxele percepute odată cu primele.

Articolul 36

Contul tehnic de asigurări generale: poziția I 1 (b)

Contul tehnic de asigurare de viață: poziția II 1 (b)

Prime cedate reasigurătorilor

Primele cedate reasigurătorilor cuprind toate primele plătite sau de plătit în virtutea contractelor de reasigurare încheiate de întreprinderea de asigurare. Intrările de portofoliu de plătit în momentul încheierii sau modificării contractelor de reasigurare cedată trebuie adăugate; ieșirile de portofoliu de redobândit trebuie deduse.

Articolul 37

Contul tehnic de asigurări generale: poziția I 1 (c) și (d)

Contul tehnic de asigurare de viață: poziția II 1 (c)

Variația provizionului pentru prime neîncasate, fără reasigurare

În vederea unei coordonări ulterioare, statele membre pot cere sau autoriza, în cazul asigurărilor de viață, ca variația primelor neîncasate să fie inclusă în variația provizionului de asigurare de viață.

Articolul 38

Contul tehnic de asigurări generale: poziția I 4

Contul tehnic de asigurare de viață: poziția II 5

Cheltuieli pentru daune, fără reasigurare

(1) Cheltuielile pentru daune cuprind sumele plătite în baza exercițiului financiar, majorate cu provizionul pentru daune și diminuate cu provizionul pentru daune din exercițiul financiar precedent.

Aceste sume cuprind anuitățile, răscumpărările, intrările și ieșirile din provizionul pentru daune în favoarea și provenind de la întreprinderi de asigurare cedente și în favoarea și provenind de la reasigurători, cheltuielile externe și interne de gestiune pentru calamități, precum și daune survenite dar nedeclarate, în conformitate cu prevederile articolului 60 alineatul (1) punctul (b) și alineatul (2) punctul (a).

Sumele recuperabile pe bază de salvări sau de subrogații în sensul articolului 60 alineatul (1) punctul (d) trebuie deduse.

(2) În caz de diferență importantă între:

— suma provizionului de la începutul exercițiului financiar pentru daune survenite în cursul exercițiilor financiare anterioare și care rămân de plată și

— sumele plătite în timpul exercițiului financiar pentru daunele survenite în cursul exercițiilor financiare anterioare precum și suma provizionului la sfârșit de exercițiu financiar pentru astfel de daune care rămân de plată,

natura și mărimea acestei diferențe sunt precizate în notele explicative la situațiile financiare.

Articolul 39

Contul tehnic de asigurări generale: poziția I 6

Contul tehnic de asigurare de viață: poziția II 7

Participații la beneficii și risturne, fără reasigurare

Participațiile la beneficii cuprind toate sumele imputabile exercițiului financiar care sunt plătite sau de plătit subscriitorilor și altor asigurați sau care sunt provizionate în favoarea lor, inclusiv sumele utilizate pentru mărirea provizioanelor tehnice sau pentru reducerea primelor viitoare, în măsura în care aceste sume constituie alocarea unui excedent sau a unui profit rezultând din totalitatea operațiilor sau dintr-o parte a lor, după deducerea sumelor care au fost provizionate în cursul exercițiilor financiare anterioare și care nu mai sunt necesare.

Risturnele cuprind asemenea sume în măsura în care constituie o rambursare parțială de prime efectuată pe baza performanței contractelor.

În cazul în care sunt de o anumită importanță, sumele repartizate pentru participații la beneficii și cele repartizate pentru risturne sunt menționate separat în notele explicative la situațiile financiare.

Articolul 40

Contul tehnic de asigurări generale: poziția I 7 (a)

Contul tehnic de asigurare de viață: poziția II 8 (a)

Cheltuieli de achiziție

Prin „cheltuieli de achiziție”, se înțeleg cheltuielile ocazionate de încheierea contractelor de asigurare. Ele cuprind atât cheltuielile direct imputabile, precum comisioanele de achiziție și cheltuielile de deschidere de dosar sau de acceptare a contractelor de asigurare în portofoliu, cât și cheltuielile indirect imputabile, precum cheltuielile de publicitate sau cheltuielile administrative legate de prelucrarea cererilor și încheierea de polițe.

Statele membre pot prevedea ca reînnoirea comisioanelor să figureze la pozițiile I 7 (c) sau II 8 (c).

Articolul 41

Contul tehnic de asigurări generale: poziția I 7 (c)

Contul tehnic de asigurare de viață: poziția II 8 (c)

Cheltuieli de administrare

Cheltuielile de administrare cuprind cheltuielile de încasare de prime, de administrare a portofoliului, de gestiune a participațiilor la beneficii și a risturnelor și cele de reasigurare acceptată și cedată. Acestea cuprind în special cheltuielile cu personalul și amortizările mobilierului și a materialului, în măsura în care acestea nu trebuie înregistrate contabil la cheltuielile de achiziție, la daune sau la cheltuielile privind investițiile.

Articolul 42

Contul tehnic de asigurare de viață: pozițiile II 2 și 9

Contul non-tehnic: pozițiile III 3 și 5

Venituri și cheltuieli din investiții

(1) Totalitatea veniturilor și cheltuielilor din investiții relative la asigurări generale se indică în contul non-tehnic.

(2) În cazul în care este vorba de o întreprindere care practică asigurarea de viață, veniturile și cheltuielile din investiții se indică în contul tehnic de asigurări de viață.

(3) În cazul în care e vorba de o întreprindere care practică în același timp asigurări de viață și asigurări generale, veniturile și cheltuielile din investiții se indică în contul tehnic de asigurări de viață, în măsura în care sunt direct legate de practica de asigurare de viață.

(4) Statele membre pot prescrie sau autoriza indicarea veniturilor și cheltuielilor din investiții după originea sau afectarea aceste investiții prevăzând, după caz, noi poziții în contul tehnic de asigurări generale, în analogie cu pozițiile corespunzătoare din contul tehnic de asigurare de viață.

Articolul 43

Contul tehnic de asigurări generale: poziția I 2

Contul tehnic de asigurare de viață: poziția II 12

Contul non-tehnic: pozițiile III 4 și 6

Venituri din investiții alocate

(1) În cazul în care o fracțiune a veniturilor din investiții se transferă în contul tehnic de asigurări generale, transferul din contul non-tehnic este indicat la poziția III 6 și adăugat la poziția I 2.

(2) În cazul în care o fracțiune a veniturilor din investiții indicată în contul tehnic de asigurare de viață este transferată în contul non-tehnic, suma transferată este dedusă din poziția II 12 și adăugată la poziția III 4.

(3) Statele membre pot fixa modalitățile și suma transferurilor de venituri alocate dintr-o parte a contului de profit și pierdere în alta. În toate cazurile, motivul transferurilor și baza pe care au fost efectuate se precizează în notele explicative la situațiile financiare; după caz, este suficientă o referire la textul de reglementare de care s-a ținut seama.

Articolul 44

Contul tehnic de asigurare de viață: pozițiile II 3 și 10

Valori adăugate și diminuate nerealizate din investiții

(1) În asigurările de viață, statele membre pot autoriza înscrierea, la pozițiile II 3 și 10 ale contului de profit și pierdere, a întregii sau a unei părți a variației de diferență dintre:

— evaluarea investițiilor la valoarea lor actuală sau după una din metodele prevăzute la articolul 33 alineatul 1 din Directiva 78/660/CEE;

— evaluarea lor la valoare de achiziție.

În orice caz, statele membre cer ca sumele vizate de primul alineat să fie înscrise la pozițiile menționate anterior în cazul în care se referă la investiții figurând la poziția D a activului.

(2) Statele membre care vor cere sau autoriza evaluarea investițiilor de la poziția C a activului la valoarea lor actuală pot autoriza în asigurările generale înscrierea, la o poziție III 3 bis și la o poziție III 5 bis ale contului de profit și pierdere, a întregii sau a unei părți a variației de diferență dintre evaluarea investițiilor la valoarea lor actuală și evaluarea lor la valoarea de achiziție.







SECȚIUNEA 7

Norme de evaluare

Articolul 45

Articolul 32 din Directiva 78/660/CEE, potrivit căruia evaluarea pozițiilor figurând în conturile anuale se bazează pe principiul prețului de achiziție sau a prețului de cost, se aplică investițiilor, sub rezerva articolelor 46-49 ale prezentei directive.

Articolul 46

(1) Statele pot impune sau autoriza ca investițiile din poziția C a activului să fie evaluate pe baza valorii lor actuale, calculată în conformitate cu articolele 48 și 49.

(2) Investițiile de la poziția D a activului se evaluează la valoarea lor actuală.

(3) În cazul în care investițiile au fost evaluate la valoarea lor de achiziție, valoarea lor actuală se indică în notele explicative la situațiile financiare.

Cu toate acestea, statele membre în care, în momentul notificării prezentei directive, investițiile sunt evaluate la valoarea lor de achiziție, pot acorda întreprinderilor de asigurare posibilitatea de a indica în notele explicative la situațiile financiare, pentru prima oară, valoarea actuală a investițiilor de la poziția C I a activului cel mai târziu la cinci ani de la data prevăzută la articolul 70 alineatul (1) și valoarea actuală a celorlalte investiții cel mai târziu la trei ani de la aceeași dată.

(4) În cazul în care investițiile sunt evaluate la valoarea lor actuală, valoarea de achiziție se indică în notele explicative la situațiile financiare.

(5) Aceeași metodă de evaluare este aplicată pentru toate investițiile înscrise la o poziție precedată de o cifră arabă sau la poziția C I a activului. ►M1 Statele membre pot admite derogări de la această cerință. ◄

▼M1

(6) Metoda sau metodele aplicate pentru fiecare poziție a plasamentelor se precizează în anexă, împreună cu sumele obținute.

▼M1

Articolul 46a

(1) În cazul în care elementele de activ și de pasiv se evaluează în conformitate cu secțiunea 7a din Directiva 770/660/CEE, alineatele (2)-(6) din prezentul articol se aplică.

(2) Investițiile de la capitolul D al activului se evaluează la valoarea lor reală.

(3) În cazul în care pozițiile se evaluează la valoarea de achiziție, valoarea reală se indică în anexă.

(4) În cazul în care pozițiile se evaluează la valoarea lor reală, valoarea lor de achiziție se indică în anexă.

(5) Aceeași metodă de evaluare se aplică pentru toate investițiile înscrise la o poziție introdusă de o cifră arabă sau la capitolul C I al activului. Statele membre pot admite derogări de la această cerință.

(6) Metoda sau metodele aplicate pentru fiecare poziție a investițiilor se precizează în anexă, împreună cu totalurile obținute.

▼B

Articolul 47

În cazul în care se aplică investițiilor valoarea actuală, se aplică articolului 33 alineatele (2) și (3) din Directiva 78/660/CEE, sub rezerva prevederilor articolelor 31-44 ale prezentei directive.

Articolul 48

(1) În cazul investițiilor altele decât terenuri și clădiri, prin valoare actuală se înțelege valoarea de piață, sub rezerva prevederilor alineatului (5).

(2) În cazul în care investițiile sunt admise la cotare de către o bursă de valori mobiliare oficială, prin valoare de piață se înțelege valoarea care se stabilește la data încheierii bilanțului sau, în cazul în care ziua de încheiere a bilanțului nu este o zi de negociere la bursă, ultima zi de negociere ce precede această dată.

(3) În cazul în care există o piață a investițiilor altele decât cele arătate la alineatul (2), prin valoare de piață se înțelege prețul mediu la care aceste investiții erau negociate la data de închidere a bilanțului sau, în cazul în care ziua de închidere a bilanțului nu este o zi de piață, ultima zi de negociere ce precede această dată.

(4) În cazul în care, la data încheierii conturilor, investițiile prevăzute la alineatul (2) sau (3) au fost vândute sau trebuie să fie vândute pe termen scurt, din valoarea de piață se scad cheltuielile efective sau estimate de realizare.

(5) Cu excepția cazului în care metoda punerii în echivalență este aplicată în conformitate cu articolul 59 din Directiva 78/660/CEE, toate celelalte investiții sunt evaluate pe o bază de apreciere prudentă a valorii lor probabile de realizare.

(6) În toate cazurile, metoda de evaluare este descrisă cu precizie în nota la conturi și alegerea acesteia temeinic motivată.

Articolul 49

(1) În cazul terenurilor și clădirilor, prin valoare actuală se înțelege valoarea de piață determinată la data evaluării, diminuată după caz în conformitate cu alineatele (4) și (5).

(2) Prin valoare de piață se înțelege prețul la care terenurile și clădirile ar putea fi vândute, la data evaluării, pe bază de contrat sub semnătură privată între un vânzător ce consimte și un cumpărător neobligat, fiind de la sine înțeles că bunul a făcut obiectul unei oferte publice pe piață, că condițiile acesteia permit vânzarea legală și că termenul disponibil pentru negocierea vânzării este cel normal ținând seama de natura bunului.

(3) Valoarea de piață se stabilește printr-o evaluare separată a fiecărui teren și a fiecărei clădiri, efectuată cel puțin la fiecare cinci ani după o metodă general recunoscută sau recunoscută de autoritățile de supraveghere a asigurărilor. Articolul 35 alineatul (1) litera (b) din Directiva 78/660/CEE nu se aplică.

(4) În cazul în care, de la ultima evaluare efectuată în conformitate cu alineatul (3), valoarea unui teren sau a unei clădiri a scăzut, se operează o corecție de valoare corespunzătoare. Valoarea inferioară astfel determinată nu se majorează în bilanțurile ulterioare, cu excepția cazului în care această majorare rezultă dintr-o nouă determinare a valorii de piață, efectuată în conformitate cu alineatele (2) și (3).

(5) În cazul în care, la data încheierii conturilor, terenurile și clădirile au fost vândute sau trebuie să fie vândute pe termen scurt, din valoarea determinată în conformitate cu alineatele (2) și (4) se scad cheltuielile efective sau estimate de realizare.

(6) În cazul în care determinarea valorii de piață a unui teren sau a unei clădiri nu este posibilă, se consideră că valoarea actuală este valoarea determinată pe baza principiului costului de achiziție sau a costului de producție.

(7) Metoda utilizată pentru determinarea valorii actuale a terenurilor și clădirilor, precum și repartizarea pe exercițiu de evaluare, se precizează în notele explicative la situațiile financiare.

Articolul 50

În cazul în care articolul 33 din Directiva 78/660/CEE se aplică întreprinderilor de asigurare, se folosesc modalitățile următoare:

(a) alineatul (1) litera (a) se aplică elementelor de activ de la poziția F I, așa cum este definit la articolul 6 din prezenta directivă;

(b) alineatul (1) litera (c) se aplică elementelor de activ de la pozițiile C I la IV, F I (cu excepția stocurilor) și F III, așa cum sunt definite la articolul 6 din prezenta directivă.

Articolul 51

Articolul 35 din Directiva 78/660/CEE se aplică întreprinderilor de asigurare după modalitățile următoare:

(a) este aplicabil elementelor de activ de la pozițiile B și C și activelor imobilizate de la poziția F I, așa cum sunt acestea definite la articolul 6 din prezenta directivă;

(b) alineatul (1) litera (c) (aa) se aplică elementelor de activ de la pozițiile C II, III, IV și F III, așa cum sunt acestea definite la articolul 6 din prezenta directivă.

Statele membre pot prevedea efectuarea de corectări valorice ale valorilor mobiliare figurând ca investiții, cu scopul de a da acestor elemente valoarea inferioară care le este atribuită la data încheierii bilanțului.

Articolul 52

Articolul 38 din Directiva 78/660/CEE se aplică elementelor de activ de la poziția F I, așa cum sunt definite la articolul 6 din prezenta directivă.

Articolul 53

Articolul 39 din Directiva 78/660/CEE se aplică elementelor de activ de la pozițiile E I, II și III și F II, așa cum sunt definite la articolul 6 din prezenta directivă.

Articolul 54

În cazul asigurărilor generale, suma cheltuielilor de achiziție reportate se calculează pe o bază care este compatibilă cu cea utilizată pentru primele neîncasate.

În cazul asigurărilor de viață, calcularea sumei cheltuielilor de achiziție de reportat poate face parte din calculul actuarial prevăzut la articolul 59.

Articolul 55

(1)

(a) În măsura în care nu au fost evaluate la valoarea lor de piață, titlurile de valoare și obligațiunile, precum și celelalte titluri cu venit fix figurând la pozițiile C II și III ale activului sunt înscrise în bilanț la prețul lor de achiziție. Cu toate acestea, statele membre pot permite sau prevedea ca aceste titluri să fie înscrise în bilanț la prețul lor de răscumpărare.

(b) În cazul în care prețul de achiziție a titlurilor prevăzute la litera a depășește prețul lor de răscumpărare, diferența trebuie să fie înregistrată în contul de profit și pierdere. Cu toate acestea, statele membre pot permite sau prevedea amortizarea eșalonată a diferenței, cel mai târziu în momentul răscumpărării acestor titluri. Această diferență trebuie să fie indicată separat în bilanț sau în notele explicative la situațiile financiare.

(c) În cazul în care prețul de achiziție a titlurilor prevăzute de litera a este inferior prețului lor de răscumpărare, statele membre pot permite sau prevedea ca diferența să fie înregistrată în rezultat în mod eșalonat de-a lungul întregii perioade rămase până la scadență. Această diferență trebuie să fie indicată separat în bilanț sau în notele explicative la situațiile financiare.

(2) În cazul în care obligațiunile sau alte valori cu venit fix care nu sunt evaluate la valoarea pieței sunt vândute înainte de scadență și dacă venitul din această vânzare este utilizat pentru cumpărarea de alte obligațiuni sau valori cu venit fix, statele membre pot autoriza ca diferența între venitul din această vânzare și valoarea lor contabilă să fie eșalonată uniform de-a lungul perioadei rămase până la primul investiții.

Articolul 56

Provizioane tehnice

Suma provizioanelor tehnice trebuie să fie în permanență suficientă pentru a permite întreprinderii să își onoreze, în măsura a ceea ce este rezonabil previzibil, obligațiile rezultând din contractele de asigurare.

Articolul 57

Provizioane pentru prime neîncasate

(1) Provizionul pentru prime neîncasate este în principiu calculat separat pentru fiecare contract de asigurare. Statele membre pot autoriza, cu toate acestea, utilizarea de metode statistice și, în special, de metode proporționale sau forfetare, în cazul în care este de presupus că vor da aproximativ aceleași rezultate ca și calculele individuale.

(2) Pentru domeniile de asigurare în care ciclul de risc nu permite aplicarea metodei pro rata temporis, trebuie să se aplice metode de calcul care să țină seama de evoluția diferită în timp a riscului.

Articolul 58

Provizioane pentru riscuri curente

Provizionul pentru riscurile curente prevăzut la articolul 26 se calculează pe baza daunelor și cheltuielilor de administrare susceptibile de a se produce după încheierea exercițiului financiar și care sunt acoperite de contracte încheiate înaintea acestei date, în măsura în care suma lor estimată depășește provizionul pentru primele neîncasate și primele exigibile relative la numitele contracte.

Articolul 59

Provizioane de asigurări de viață

(1) Provizionul de asigurări de viață este în principiu calculat separat pentru fiecare contract de asigurare. Statele membre pot autoriza, cu toate acestea, utilizarea de metode statistice sau matematice în cazul în care este de presupus că vor da aproximativ aceleași rezultate ca și calculele individuale. Un rezumat al principalelor ipoteze reținute este dat în notele explicative la situațiile financiare.

(2) Calculul se face anual de un actuar sau de orice alt expert, pe bază de metode actuariale recunoscute.

Articolul 60

Calcul provizioanelor pentru daune

(1) Asigurări generale

(a) în principiu se constituie provizioane separate pentru fiecare daună la valoarea prezumată a fi cheltuită în viitor. Pot fi utilizate metode statistice cu condiția ca provizioanele constituite să fie suficiente ținând seama de natura riscurilor; statele membre pot supune totuși utilizarea acestei metode unei autorizări prealabile;

(b) aceste provizioane trebuie să ia în calcul și daunele survenite dar nedeclarate la data încheierii bilanțului; pentru calcularea acestor provizioane, se ține seama de experiența anterioară în ceea ce privește numărul și valoarea daunelor declarate după încheierea bilanțului;

(c) la calculul provizioanelor se ține seama de cheltuielile pentru acoperirea daunelor, oricare ar fi originea acestora;

(d) sumele recuperabile provenite din achiziționarea creanțelor asiguraților față de terți (subrogație) sau din achiziționarea drepturilor de proprietate asupra bunurilor asigurate (salvare) se deduc din suma provizionului pentru daune și se estimează cu prudență. În cazul în care aceste sume sunt semnificative, ele se menționează în notele explicative la situațiile financiare;

(e) prin derogare de la litera d, statele membre pot prevedea sau autoriza înscrierea la activ a valorii sumelor recuperabile;

(f) în cazul în care despăgubirile pentru o daună trebuie plătite sub formă de anuitate, sumele destinate provizioanelor în acest scop trebuie să fie calculate pe baza unor metode actuariale recunoscute;

(g) se interzice orice deducere sau orice scont implicit, fie că rezultă din evaluarea provizionului pentru acoperirea unei daune la o valoare actuală inferioară sumei ce se poate prevedea că se va plăti ulterior, fie că se efectuează altfel. Statele membre pot permite efectuarea unei deduceri sau a unui scont explicit pentru a se ține seama de veniturile din investiții. Această deducere sau acest scont nu pot avea loc decât în condițiile următoare: (i) data medie prevăzută pentru reglarea daunelor este ulterioară cu cel puțin patru ani datei încheierii conturilor; (ii) deducerea sau scontul se efectuează pe o bază prudențială admisă, autoritatea competentă trebuind să fie informată în prealabil asupra oricărei schimbări a metodei; (iii) întreprinderea ține seama, în calculul costului total al reglării daunelor, de toți factorii care pot provoca o creștere a acestui cost; (iv) întreprinderea dispune de date suficiente pentru a stabili o eșalonare fiabilă a plăților daunelor; (v) rata dobânzii utilizată pentru actualizare nu este superioară estimării prudente a ratei de randament a activelor plasate în reprezentare a provizioanelor pentru daune în intervalul necesar acoperirii acestor daune. În plus, nu este mai mare sau mai mică decât următoarele două rate: — aceea a randamentului acestor active din ultimii cinci ani; — aceea a randamentului acestor active în anul care precede încheierea bilanțului. În cazul în care întreprinderea efectuează o deducere sau un scont, aceasta trebuie să indice în nota la conturi valoarea globală a provizioanelor înainte de deducere sau scont, familiile de daune pentru care se operează o deducere sau un scont, precum și, pentru fiecare familie de daune, metodele utilizate, și anume ratele reținute pentru estimările prevăzute la alineatul precedent literele (iii) și (v) și criteriile reținute pentru estimarea termenului până la reglarea daunelor.

(2) Asigurări de viață

(a) valoarea provizioanelor pentru daune este egală cu suma datorată beneficiarilor, la care se adaugă cheltuielile de acoperire a daunelor. Ea include provizioanele pentru daune survenite dar nedeclarate;

(b) statele membre pot prevedea înscrierea la poziția C 2 a pasivului a sumelor prevăzute de litera (a).

Articolul 61

(1) În vederea unei coordonări ulterioare, statele membre pot cere sau autoriza aplicarea metodelor următoare în cazul în care, în funcție de natura domeniului sau tipului de asigurare, informațiile privind primele de încasat, daunele de plătit sau ambele tipuri de informații pentru exercițiul de subscriere sunt insuficiente în momentul încheierii situațiilor financiare anuale pentru a permite o estimare precisă.

Prima metodă

Excedentul primelor emise în raport cu daunele și cu taxele plătite în baza contractelor care încep în cursul exercițiului financiar de subscriere constituie provizion tehnic care este inclus în provizionul tehnic pentru daune figurând la poziția C 3 a pasivului bilanțului. Acest provizion poate fi calculat și pe baza unui procentaj dat din primele emise, în cazul în care aplicarea acestei metode este adecvată ținând seama de natura specială a riscului asigurat. De îndată ce este necesar, valoarea acestui provizion tehnic este majorată pentru a putea face față obligațiilor prezente și viitoare. Provizionul tehnic constituit în conformitate cu această metodă este înlocuit de un provizion pentru acoperirea daunelor, estimat în modul obișnuit de îndată ce sunt culese informații suficiente și, cel mai târziu, la sfârșitul celui de al treilea exercițiu ulterior exercițiului de subscriere.

A doua metodă

Cifrele indicate în totalul contului tehnic sau la anumite poziții ale lui se referă la un an care precede în întregime sau în parte exercițiul financiar. Acest an nu trebuie să preceadă exercițiul financiar cu mai mult de douăsprezece luni. La nevoie, valoarea provizioanelor tehnice figurând în situațiile financiare anuale este majorată pentru a putea face față obligațiilor prezente și viitoare.

(2) În cazul în care se adoptă una din metodele prevăzute la alineatul 1, aceasta se aplică sistematic în cursul exercițiilor financiare următoare, cu excepția cazului în care circumstanțele justifică o modificare. Adoptarea uneia din aceste metode este evidențiată și motivată corespunzător în notele explicative la situațiile financiare; în cazul modificării metodei aplicate, influența sa asupra patrimoniului, asupra situației financiare și asupra rezultatului se indică în notele explicative la situațiile financiare. În cazul în care este utilizată prima metodă, durata care se scurge până la constituirea provizionului pentru acoperirea daunelor după procedura obișnuită se precizează în notele explicative la situațiile financiare. În cazul în care este utilizată a doua metodă, durata care separă exercițiul financiar și anul anterior celui la care se referă cifrele, precum și amploarea operațiunilor implicate, se indică în notele explicative la situațiile financiare.

(3) În sensul prezentului articol, prin exercițiu de subscriere se înțelege exercițiul financiar în cursul căruia intră în vigoare contractele de asigurare din domeniul sau tipul de asigurare respectiv.

Articolul 62

În vederea unei coordonări ulterioare, statele membre care impun constituirea de provizioane de egalizare prevăd normele de evaluare aplicabile acestor provizioane.







SECȚIUNEA 8

Conținutul notelor la conturi

Articolul 63

În locul indicațiilor prevăzute la articolul 43 alineatul (1) punctul 8 din Directiva 78/660/CEE, întreprinderile de asigurare trebuie să furnizeze următoarele informații:

I. În ceea ce privește asigurările generale, notele explicative la situațiile financiare trebuie să indice: 1. primele brute emise; 2. primele brute încasate; 3. cheltuieli brute pentru daune; 4. cheltuielile brute de exploatare; 5. soldul de reasigurare. Aceste sume sunt repartizate în asigurare directă și acceptări în reasigurare în cazul în care aceste acceptări reprezintă cel puțin 10 % din suma totală a primelor brute emise și apoi, în cadrul asigurării directe, între următoarele grupe de domenii: — accident și boală; — automobile, răspundere civilă; — automobile, alte ramuri; — marină, aviație și transport; — incendii și alte pagube materiale; — răspundere civilă; — credit și cauțiune; — asistență juridică; — asistență; — diverse. Repartizarea pe grupe de clase în cadrul asigurărilor directe nu se impune în cazul în care suma primelor brute emise în asigurare directă pentru grupa respectivă nu depășește 10 milioane de ecu. Cu toate acestea, întreprinderile sunt obligate, pentru orice eventualitate, să indice sumele relative la cele mai importante trei grupe de clase din activitatea lor.

II. În ceea ce privește asigurările de viață, anexa trebuie să indice: 1. primele brute emise, repartizate în asigurare directă și acceptări în reasigurare în cazul în care aceste acceptări reprezintă cel puțin 10 % din suma totală a primelor brute și apoi, în cadrul asigurărilor directe, între rubricile următoare: (i) prime individuale; (ii) prime la contracte colective; (a) (i) prime periodice; (ii) prime unice; (b) (i) prime de contracte fără participare la beneficii; (ii) prime de contracte cu participare la beneficii; (iii) prime de contracte în cazul în care riscul de investiție se suportă de către subscriitori. (c) Indicarea sumei corespunzătoare fiecăreia dintre rubricile (a), (b) și (c), nu este necesară în cazul în care aceasta nu depășește 10 % din suma totală a primelor brute emise în asigurare directă; 2. soldul de reasigurare.

III. În cazurile prevăzute la articolul 33 alineatul (4), notele explicative la situațiile financiare trebuie să indice primele brute, repartizate în asigurări de viață și asigurări generale.

IV. În toate cazurile, notele explicative la situațiile financiare trebuie să indice suma totală a primelor brute în asigurare directă provenite din contractele încheiate de întreprinderea de asigurare: — în statul membru în care își are sediul; — în celelalte state membre; — în celelalte țări, dat fiind că indicarea sumelor corespunzătoare nu este necesară în cazul în care nu depășesc 5 % din suma totală a primelor brute.

Articolul 64

Întreprinderile de asigurare trebuie să indice în notele explicative la situațiile financiare valoarea totală a comisioanelor aferente asigurărilor directe contabilizate în timpul exercițiului financiar. Această obligație privește comisioanele de orice natură, și anume comisioanele de achiziție, de reînnoire, de încasare și de asistență după vânzare.







SECȚIUNEA 9

Dispoziții privind situațiile financiare consolidate

Articolul 65

(1) Întreprinderile de asigurare întocmesc conturi consolidate și un raport consolidat de gestiune în conformitate cu Directiva 83/349/CEE, în măsura în care prezenta secțiune nu dispune altfel.

(2) În măsura în care un stat membru nu recurge la articolul 5 al Directivei 83/349/CEE, alineatul (1) se aplică și întreprinderilor-mamă al căror obiect unic sau principal este achiziționarea de participații în întreprinderile filiale precum și gestionarea și fructificarea acestor participații, în cazul în care aceste întreprinderi filiale sunt exclusiv sau în principal întreprinderi de asigurare.

Articolul 66

Directiva 83/349/CEE se aplică după cum urmează:

1. articolele 4, 6 și 40 nu se aplică;

2. informațiile prevăzute la articolul 9 alineatul (2) prima și a doua liniuță, și anume: — totalul activului imobilizat; — totalul net al cifrei de afaceri; sunt înlocuite de informații privind primele brute emise în sensul articolului 35 din prezenta directivă;

3. un stat membru poate aplica articolul 12 din Directiva 83/349/CEE la două sau mai multor întreprinderi de asigurare, care nu se găsesc în raporturile prevăzute la articolul 1 alineatul (1) sau (2), dar au o conducere unică, fără ca aceasta să fie prevăzută în cadrul unor clauze contractuale sau statutare. Conducerea unică se poate materializa și sub forma unor legături importante și durabile de reasigurare;

4. statele membre pot admite derogări de la articolul 26 alineatul (1) litera (c) din Directiva 83/349/CEE în cazul în care operațiunea a fost încheiată în conformitate cu condițiile normale ale pieței și în care a creat drepturi în favoarea asiguraților. Aceste derogări sunt posibile și, în cazul în care au o influență importantă asupra patrimoniului, asupra situației financiare și asupra rezultatelor tuturor întreprinderilor cuprinse în consolidare, acest fapt trebuie să fie menționat în notele situațiilor financiare consolidate;

5. articolul 27 alineatul (3) din Directiva 83/349/CEE se aplică sub rezerva ca data încheierii bilanțului pentru una dintre întreprinderile cuprinse în consolidare să nu fie anterioară cu mai mult de șase luni datei încheierii situațiilor financiare consolidate;

6. articolul 29 din Directiva 83/349/CEE nu se aplică elementelor de pasiv a căror evaluare de către întreprinderile cuprinse în consolidare se bazează pe aplicarea dispozițiilor proprii asigurărilor, și nici elementelor de activ ale căror variații de valoare au ca efect suplimentar influențarea anumitor drepturi ale asiguraților sau crearea unor asemenea drepturi. În cazul în care se recurge la această derogare, lucrul acesta este semnalat în notele explicative la situațiile financiare consolidate.

Articolul 67

Statele membre pot impune sau permite ca, exclusiv în situațiile financiare consolidate, toate veniturile și toate cheltuielile privind investițiile să figureze în contul non-tehnic, chiar și în cazul în care aceste venituri și aceste cheltuieli sunt legate de operațiuni de asigurare de viață.

În plus, în asemenea cazuri, statele membre pot impune sau permite afectarea unei părți a veniturilor din investiții în contul tehnic de asigurare de viață.







SECȚIUNEA 10

Publicitatea

Articolul 68

(1) Bilanțurile anuale ale întreprinderilor de asigurare aprobate periodic și raportul de gestiune precum și raportul persoanei însărcinate cu controlul conturilor fac obiectul unei publicități după modalitățile prevăzute de legislația fiecărui stat membru în conformitate cu articolul 3 din Directiva 68/151/CEE ( 11 ).

Cu toate acestea, legislația unui stat membru poate permite ca raportul de gestiune să nu facă obiectul publicității prevăzute la primul alineat. În acest caz, raportul de gestiune se pune la dispoziția publicului la sediul întreprinderii din statul membru respectiv. O copie integrală sau parțială a acestui raport trebuie să poată fi obținută prin simplă cerere. Prețul solicitat pentru această copie nu trebuie să depășească costul său administrativ.

(2) Prevederile alineatul (1) se aplică și situațiilor financiare consolidate aprobate periodic și raportului consolidat de gestiune, precum și raportului întocmit de persoana însărcinată cu controlul conturilor.

(3) Cu toate acestea, în cazul în care întreprinderea de asigurare care a încheiat bilanțurile anuale sau situațiile financiare consolidate este organizată într-o formă alta decât cele enumerate la articolul 1 alineatul (1) din Directiva 78/660/CEE, iar aceasta nu intră sub incidența legislației interne, în ceea ce privește documentele prevăzute de alineatele (1) și (2) ale prezentului articol, unei obligații de publicitate analoge cu cea prevăzută la articolul 3 din Directiva 68/151/CEE, ea trebuie cel puțin să le țină la dispoziția publicului la sediu său social. O copie a acestui raport trebuie să poată fi obținută prin simplă cerere. Prețul solicitat pentru această copie nu trebuie să depășească costul său administrativ.

(4) Statele membre prevăd sancțiuni corespunzătoare pentru nerespectarea normelor de publicitate prevăzute în prezentul articol.







SECȚIUNEA 11

Dispoziții finale

Articolul 69

Misiunea comitetului de contact instituit la articolul 52 din Directiva 78/660/CEE, reunit în componența corespunzătoare, este totodată:

(a) de a facilita, fără să aducă atingere articolelor 169 și 170 din tratat, aplicarea armonizată a prezentei directive prin reuniuni pe problemele concrete ridicate de aplicarea sa;

(b) de a face, după caz, propuneri Comisiei privind completarea sau modificarea prezentei directive.

Articolul 70

(1) Statele membre adoptă actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 1 ianuarie 1994. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.

Atunci când statele membre adoptă aceste acte, acestea cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.

(2) Statele membre pot prevedea ca dispozițiile alineatului 1 să se aplice prima dată bilanțurilor anuale și situațiilor financiare consolidate ale exercițiilor financiare cu începere de la 1 ianuarie 1995 sau în cursul anului calendaristic 1995.

(3) Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textul dispozițiilor de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.

Articolul 71

Consiliul, la propunerea Comisiei, inițiază, la cinci ani de la data prevăzută la articolul 70 alineatul (2), analiza și, după caz, revizuirea oricărei dispoziții din prezenta directivă care lasă statelor membre o opțiune, ținând seama de experiența dobândită în aplicarea ei și, în special, de obiectivele de creștere a transparenței și armonizării prevederilor prezentei directive.

Articolul 72

Prezenta directivă se adresează statelor membre.

▼M1 —————