2010R0920 — RO — 30.11.2011 — 001.001

Acest document reprezintă un instrument de documentare, iar instituţiile nu îşi asumă responsabilitatea pentru conţinutul său.

►B REGULAMENTUL (UE) NR. 920/2010 AL COMISIEI din 7 octombrie 2010 de creare a registrului Uniunii pentru perioadele care se încheie la 31 decembrie 2012 aferente schemei UE de comercializare a certificatelor de emisii în conformitate cu Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului și cu Decizia nr. 280/2004/CE a Parlamentului European și a Consiliului (Text cu relevanță pentru SEE) (JO L 270, 14.10.2010, p.1)

Astfel cum a fost modificat prin:









▼B

▼M1

REGULAMENTUL (UE) NR. 920/2010 AL COMISIEI

din 7 octombrie 2010

de creare a registrului Uniunii pentru perioadele care se încheie la 31 decembrie 2012 aferente schemei UE de comercializare a certificatelor de emisii în conformitate cu Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului și cu Decizia nr. 280/2004/CE a Parlamentului European și a Consiliului

▼B

(Text cu relevanță pentru SEE)







COMISIA EUROPEANĂ, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, având în vedere Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității și de modificare a Directivei 96/61/CE a Consiliului ( 1 ), în special articolul 19, având în vedere Decizia nr. 280/2004/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 februarie 2004 privind un mecanism de monitorizare a emisiilor de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității și de punere în aplicare a Protocolului de la Kyoto ( 2 ), în special articolul 6 alineatul (1) primul paragraf a doua teză, după consultarea Autorității Europene pentru Protecția Datelor, întrucât: (1) Articolul 6 din Decizia nr. 280/2004/CE impune Uniunii Europene și statelor sale membre să aplice specificațiile funcționale și tehnice ale standardelor de schimb de date între sistemele de registre în temeiul Protocolului de la Kyoto, adoptate prin Decizia 12/CMP.1 a Conferinței părților la UNFCCC care funcționează ca reuniune a părților la Protocolul de la Kyoto (denumită în continuare „Decizia 12/CMP.1”), pentru înființarea și gestionarea registrelor și a CITL. (2) Articolul 19 alineatul (1) din Directiva 2003/87/CE de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității (denumită în continuare Directiva ETS) prevede ca toate certificatele de emisii să fie păstrate în registrul Uniunii care cuprinde conturile gestionate de statele membre. Pentru a asigura că unitățile Kyoto și certificatele de emisie pot fi păstrate în aceleași conturi ale registrului Uniunii, registrul Uniunii trebuie, de asemenea, să respecte specificațiile funcționale și tehnice ale standardelor de schimb de date dintre sistemele de registre în temeiul Protocolului de la Kyoto, adoptate prin Decizia 12/CMP.1. (3) Articolul 20 din Directiva 2003/87/CE prevede crearea unui registru independent de tranzacții (denumit în continuare „registrul UE independent de tranzacții” sau EUTL) în care să se înregistreze emiterea, transferul și anularea certificatelor. Articolul 6 alineatul (2) din Decizia nr. 280/2004/CE prevede că informațiile privind emiterea, deținerea, transferul și anularea de unități ale cantității atribuite, unități de absorbție, unități de reducere a emisiilor, de unități de reducere certificată a emisiilor, precum și reportarea de părți de cantitate atribuită, de unități de reducere a emisiilor și de unități de reducere certificată a emisiilor sunt puse la dispoziția registrului de tranzacții. (4) Articolul 19 alineatul (3) din Directiva 2003/87/CE prevede elaborarea unui regulament privind un sistem de registre standardizat și securizat sub formă de baze de date electronice standardizate care să cuprindă elemente comune de date pentru a monitoriza eliberarea, deținerea, transferul și anularea certificatelor, pentru a asigura în mod corespunzător accesul public și confidențialitatea, precum și pentru a se asigura că nu există transferuri incompatibile cu obligațiile care decurg din Protocolul de la Kyoto. (5) Fiecare registru instituit în conformitate cu articolul 6 din Decizia nr. 280/2004/CE trebuie să conțină cel puțin un cont de depozit al părții, un cont de retragere și conturile de anulare și de înlocuire necesare în conformitate cu Decizia 13/CMP.1 a Conferinței părților la UNFCCC care funcționează ca reuniune a părților la Protocolul de la Kyoto (denumită în continuare „Decizia 13/CMP.1”), iar registrul Uniunii, care deține toate certificatele în conformitate cu articolul 19 din Directiva 2003/87/CE, trebuie să conțină conturile de gestionare și conturile utilizatorilor necesare în vederea punerii în aplicare a cerințelor directivei menționate. Fiecare cont trebuie creat în conformitate cu proceduri standardizate care să asigure integritatea sistemului de registre și accesul public la informațiile deținute în acest sistem. (6) Fiecare registru întocmit în conformitate cu articolul 6 din Decizia nr. 280/2004/CE trebuie să emită unități ale cantității atribuite (denumite în continuare „AAU”) în temeiul Deciziei 13/CMP.1, în timp ce certificatele trebuie emise în registrul Uniunii. Registrele înființate în conformitate cu articolul 6 din Decizia nr. 280/2004/CE trebuie să garanteze că se păstrează o rezervă de AAU egală cu suma certificatelor emise de acestea în registrul Uniunii în scopul de a se asigura că orice tranzacții cu certificate pot fi urmate de transferuri corespunzătoare de AAU printr-un mecanism anual de compensare la sfârșitul fiecărei perioade. (7) Întrucât statele membre nu pot influența numărul de certificate pe care titularii de conturi vor alege să le adauge la rezerve în registrele lor, orice potențiale limitări internaționale viitoare privind constituirea de rezerve de AAU care servesc drept garanție pentru certificatele emise ar produce dificultăți grave pentru registrele în care se păstrează un număr disproporționat de astfel de certificate. Pentru a se asigura că riscurile cu care se confruntă statele membre în această privință sunt împărțite în mod egal între toate statele membre, mecanismul de compensare trebuie stabilit astfel încât la finalizarea acestuia să fie păstrat în contul de compensare al registrului Uniunii un număr de AAU egal cu numărul de certificate care vor fi adăugate la rezerve începând cu perioada 2008-2012. (8) Tranzacțiile cu certificate în cadrul registrului Uniunii trebuie să se desfășoare printr-o legătură de comunicare care să implice EUTL, în timp ce tranzacțiile cu unități Kyoto trebuie să se desfășoare printr-o legătură de comunicare care să implice atât EUTL, cât și registrul de tranzacții internaționale al UNFCCC (denumit în continuare „ITL”). Trebuie adoptate dispoziții pentru a se garanta că statele membre care nu reușesc să emită AAU în temeiul Protocolului de la Kyoto deoarece nu au un angajament cu caracter obligatoriu în ceea ce privește reducerea emisiilor pot să participe în continuare în condiții egale la sistemul comunitar de comercializare a emisiilor. Această participare nu ar fi posibilă în perioada 2008-2012, întrucât, spre deosebire de toate celelalte state membre, statele membre în cauză nu ar putea să emită certificate care sunt legate de AAU recunoscute în temeiul Protocolului de la Kyoto. O astfel de participare în condiții egale ar trebui să fie permisă prin mecanisme specifice în cadrul registrului Uniunii. (9) Este necesar ca EUTL să efectueze controale automatizate cu privire la toate procesele din sistemul de registre privind certificatele, emisiile verificate, conturile și unitățile Kyoto, iar ITL să efectueze controale automatizate ale proceselor care implică unitățile Kyoto pentru a se asigura că nu există nereguli. Procesele care nu trec de aceste controale ar trebui să fie oprite pentru a se asigura că tranzacțiile în cadrul sistemului de registre al Uniunii sunt în conformitate cu cerințele din Directiva 2003/87/CE, precum și cu cerințele elaborate în temeiul UNFCCC și al Protocolului de la Kyoto. (10) Pentru a proteja securitatea informațiilor deținute în sistemul integrat de registre, este necesar să se aplice cerințe adecvate și armonizate în ceea ce privește autentificarea și drepturile de acces și trebuie să se păstreze înregistrări privind toate procesele, operatorii și persoanele din sistemul de registre. (11) Administratorul central trebuie să se asigure că se limitează la minimum întreruperile în funcționarea sistemului registrelor, prin luarea tuturor măsurilor rezonabile pentru a asigura disponibilitatea registrului Uniunii și a EUTL și prin furnizarea de sisteme și proceduri robuste pentru protejarea tuturor informațiilor. (12) Sistemul de registre trebuie să permită introducerea aviației în sistemul de comercializare a cotelor de emisii de gaze cu efect de seră în cadrul Uniunii începând cu 1 ianuarie 2012. Majoritatea sarcinilor care decurg din revizuirea ETS, prevăzute în Directiva 2009/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 de modificare a Directivei 2003/87/CE în vederea îmbunătățirii și extinderii sistemului comunitar de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră ( 3 ), trebuie îndeplinite numai începând cu 1 ianuarie 2013. Aceste cerințe sunt separate de funcționalitățile care trebuie instituite în 2012 în urma introducerii activităților de aviație în ETS. (13) Întrucât operatorii de aeronave au dreptul de a restitui un set diferit de certificate decât operatorii de instalații, operatorilor de aeronave ar trebui să li se ofere un alt tip de cont, contul de depozit al operatorului de aeronave. Certificatele emise în temeiul capitolului II privind aviația din Directiva EU ETS sunt diferite de certificatele emise anterior, întrucât cuprind emisii care nu se află, în general, în domeniul de aplicare a Protocolului de la Kyoto. Prin urmare, acestea ar trebui marcate ca fiind diferite față de alte certificate. (14) Directiva 2008/101/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 19 noiembrie 2008 de modificare a Directivei 2003/87/CE pentru a include activitățile de aviație în sistemul de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității ( 4 ) prevede că unitățile Kyoto sau certificatele bazate pe unități Kyoto restituite de operatorii de aeronave trebuie retrase numai până la concurența emisiilor interne de aviație. Cu toate acestea, întrucât statele membre nu pot influența alegerea operatorilor de aeronave în ceea ce privește restituirea de certificate vizate de capitolul II sau de unități care pot retrase, este nevoie să se creeze un sistem centralizat de restituire și redistribuire, care să garanteze că unitățile restituite de operatorii de aeronave care pot fi retrase sunt colectate și utilizate în primul rând pentru a acoperi emisiile interne de aviație ale tuturor statelor membre în mod egal. Statele membre trebuie să stabilească ulterior modul de utilizare a oricăror unități colectate astfel care pot fi retrase. (15) În scopul punerii în aplicare a revizuirii ETS și pentru a permite introducerea aviației în 2012, este suficient să se fuzioneze la nivel tehnic funcțiile actuale ale registrelor ETS din statele membre și să se atribuie punerea în aplicare tehnică a funcțiilor registrului Protocolului de la Kyoto unor registre separate aferente Protocolului de la Kyoto (denumite în continuare „registre PK”), gestionate de statele membre. (16) În scopul punerii în aplicare a modificărilor introduse de Directiva 2009/29/CE și pentru a permite introducerea activităților de aviație în ETS în 2012, este suficient să se fuzioneze la nivel tehnic funcțiile actuale ale registrelor ETS din statele membre și să se lase punerea în aplicare tehnică a funcțiilor de registru cu registre separate în gestionarea statelor membre atât timp cât este necesar. Cu toate acestea, o astfel de soluție nu ar fi rentabilă, întrucât ar solicita menținerea în fiecare stat membru a unor capacități informatice paralele extinse care ar fi puțin utilizate. Prin urmare, obiectivul Comisiei și al statelor membre este de a coopera în vederea creării unui „sistem consolidat de registre europene” care ar urma să reunească funcțiile informatice aferente registrelor PK ale tuturor statelor membre. (17) Modalitățile stabilite prin prezentul regulament pentru contabilizarea certificatelor și a unităților Kyoto și posibilitatea creării sistemului consolidat de registre europene nu aduc atingere niciunei decizii pe care ar putea-o lua ulterior Uniunea Europeană, în temeiul oricărui tratat internațional viitor privind schimbările climatice, de a asuma un obiectiv de reducere a emisiilor comun la nivelul Uniunii sau de a separa obiectivele de reducere a emisiilor pe state membre. (18) În conformitate cu articolul 19 alineatul (4) din Directiva 2003/87/CE, trebuie să se prevadă procese pentru modificarea și pentru gestionarea incidentelor privind registrul Uniunii, precum și modalități corespunzătoare pentru ca registrul Uniunii să garanteze că sunt posibile inițiative ale statelor membre privind îmbunătățirea eficienței, gestionarea costurilor administrative și măsurile de control al calității. Deținerea tuturor certificatelor în registrul Uniunii nu trebuie să aducă atingere menținerii registrelor naționale pentru emisii, care nu sunt acoperite de ETS, iar registrul Uniunii trebuie să asigure aceeași calitate a serviciilor ca și registrele naționale. (19) Întrucât, începând cu anul 2009, cazurile de fraudă privind TVA, spălare de bani și alte infracțiuni au crescut semnificativ în cadrul sistemului de registre, sunt necesare reguli mai detaliate și mai robuste de verificare a informațiilor privind identitatea oferite de titularii de conturi și de persoanele care solicită deschiderea unor conturi. În plus, autorităților statelor membre trebuie să li se permită să refuze să deschidă un cont persoanelor care pot fi, în mod rezonabil, suspectate de intenția de a utiliza sistemul de registre în scopuri frauduloase. În cele din urmă, trebuie prevăzute reguli detaliate pentru a permite furnizarea rapidă și eficace de date către organele de aplicare a legii, care ulterior ar trebui să poată utiliza datele astfel obținute în scopuri de investigare. (20) Regulamentul (CE) nr. 994/2008 al Comisiei din 8 octombrie 2008 privind un sistem standardizat și securizat de registre în conformitate cu Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului și cu Decizia nr. 280/2004/CE a Parlamentului European și a Consiliului ( 5 ) a abrogat și a înlocuit Regulamentul (CE) nr. 2216/2004 al Comisiei din 21 decembrie 2004 privind un sistem de registre standardizat și securizat în conformitate cu Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului și cu Decizia nr. 280/2004/CE a Parlamentului European și a Consiliului ( 6 ) începând cu anul 2012. Întrucât regulamentul respectiv modifică în mod substanțial dispozițiile aplicabile începând cu 1 ianuarie 2012 privind o serie de domenii reglementate, interesul clarității impune ca Regulamentul (CE) nr. 994/2008 să fie abrogat și înlocuit în totalitate, menținând în același timp abrogarea și înlocuirea Regulamentului (CE) nr. 2216/2004 prevăzută de Regulamentul (CE) nr. 994/2008. (21) Întrucât Regulamentul (CE) nr. 2216/2004 va rămâne în vigoare până la sfârșitul anului 2011, sunt necesare anumite modificări parțiale cu efect imediat ale regulamentului respectiv. Modificările respective vizează lupta împotriva fraudei și a altor infracțiuni, precum și procesul de restituire. De asemenea, în scopuri de claritate, trebuie eliminate dispozițiile depășite. Întrucât modificările privind activitățile antifraudă și privind procesul de restituire trebuie aplicate cât mai rapid posibil, prezentul regulament ar trebui să intre în vigoare imediat după publicarea sa. (22) Prin urmare, este necesar ca Regulamentul (CE) nr. 2216/2004 să fie modificat cu efect imediat. Regulamentul respectiv trebuie abrogat începând cu 1 ianuarie 2012. (23) În conformitate cu Directiva 2003/4/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 28 ianuarie 2003 privind accesul publicului la informațiile despre mediu și de abrogare a Directivei 90/313/CEE a Consiliului ( 7 ) și cu Decizia 13/CMP.1, trebuie publicate în mod periodic rapoarte specifice pentru a se sigura că publicul are acces la informațiile păstrate în cadrul sistemului integrat de registre, sub rezerva anumitor cerințe de confidențialitate. (24) Legislația Uniunii privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a acestor date, în special Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 1995 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a acestor date ( 8 ), Directiva 2002/58/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 iulie 2002 privind prelucrarea datelor personale și protejarea confidențialității în sectorul comunicațiilor publice (Directiva asupra confidențialității și comunicațiilor electronice) ( 9 ) și Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organele comunitare și privind libera circulație a acestor date ( 10 ) trebuie respectate în cazul în care acestea sunt aplicabile informațiilor păstrate și prelucrate în conformitate cu prezentul regulament. (25) Măsurile prevăzute de prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului privind schimbările climatice, întrucât: ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:







CAPITOLUL I

OBIECT ȘI DEFINIȚII

Articolul 1

Obiect

►M1 Prezentul regulament stabilește cerințe generale și în materie de gestionare și menținere pentru perioadele care se încheie la 31 decembrie 2012, privind sistemul standardizat și securizat de registre, compus din registre, și registrul independent de tranzacții prevăzut la articolul 20 alineatul (1) din Directiva 2003/87/CE și la articolul 6 din Decizia nr. 280/2004/CE. ◄ De asemenea, regulamentul prevede un sistem de comunicare între sistemul de registre și registrul internațional de tranzacții instituit, gestionat și menținut de Secretariatul Convenției-cadru a Organizației Națiunilor Unite privind Schimbările Climatice (UNFCCC).

▼M1

Articolul 1a

Domeniu de aplicare

Prezentul regulament se referă la certificatele create în cadrul schemei UE de comercializare a certificatelor de emisii pentru perioadele care se încheie la 31 decembrie 2012 și la unitățile Kyoto.

▼B

Articolul 2

Definiții

În sensul prezentului regulament, se aplică definițiile prevăzute la articolul 3 din Directiva 2003/87/CE. Se aplică, de asemenea, definițiile următoare:

1. „titularul contului” înseamnă persoana care deține un cont în sistemul de registre;

2. „administrator central” înseamnă persoana desemnată de Comisie în conformitate cu articolul 20 din Directiva 2003/87/CE;

3. „autoritate competentă” înseamnă autoritatea sau autoritățile desemnate de un stat membru în conformitate cu articolul 18 din Directiva 2003/87/CE;

4. „parte PK” înseamnă o parte la Protocolul de la Kyoto;

5. „platformă comercială” înseamnă orice tip de schimb multilateral care reunește sau facilitează reunirea unor interese multiple de vânzare și cumpărare a unor terți, astfel cum este definit în articolul 4 din Directiva 2004/39/CE a Parlamentului European și a Consiliului ( 11 ), acolo unde interesele cumpărate și vândute sunt exprimate în certificate sau unități Kyoto;

6. „verificator” înseamnă un verificator astfel cum este definit la punctul 5 litera (m) din anexa I la Decizia 2007/589/CE a Comisiei ( 12 );

7. „unități de cantitate atribuită” sau „AAU” înseamnă unități emise în conformitate cu articolul 7 alineatul (3) din Decizia nr. 280/2004/CE;

8. „certificate vizate de capitolul II” înseamnă certificate eliberate în temeiul capitolului II din Directiva 2003/87/CE;

9. „certificate vizate de capitolul III” înseamnă toate certificatele neeliberate în temeiul capitolului II din Directiva 2003/87/CE;

10. „CER pe termen lung” sau „lCER” înseamnă o unitate emisă pentru o activitate de proiect de împădurire sau de reîmpădurire în cadrul CDM și care, sub rezerva Deciziei 5/CMP.1 a Conferinței părților care funcționează ca reuniune a părților la Protocolul de la Kyoto, expiră la sfârșitul perioadei de contabilizare a reducerii emisiilor aferente activității de proiect de împădurire sau de reîmpădurire în cadrul CDM pentru care a fost emisă;

11. „unitate de absorbție” (RMU) înseamnă o unitate emisă în temeiul articolului 3 din Protocolul de la Kyoto;

12. „CER temporară” sau „tCER” înseamnă o unitate emisă pentru o activitate de proiect de împădurire sau de reîmpădurire în cadrul CDM și care, sub rezerva Deciziei 5/CMP.1, expiră la sfârșitul perioadei de angajament prevăzute de Protocolul de la Kyoto care urmează perioadei în care a fost emisă;

13. „proces” înseamnă un mijloc tehnic automat de efectuare a unei acțiuni legate de un cont sau de o unitate într-un registru;

14. „tranzacție” înseamnă un proces care cuprinde transferul unui certificat sau al unei unități Kyoto dintr-un cont în altul;

15. „restituire” înseamnă contabilizarea unui certificat sau a unei unități Kyoto de către un operator sau operator de aeronave comparativ cu emisiile verificate ale instalației sau aeronavei;

16. „anulare” înseamnă eliminarea definitivă a unei unități Kyoto de către deținător fără contabilizarea acesteia în raport cu emisiile verificate;

17. „eliminare” înseamnă eliminarea definitivă a unui certificat de către deținător fără contabilizarea acestuia în raport cu emisiile verificate;

18. „retragere” înseamnă contabilizarea unei unități Kyoto de către o parte la Protocolul de la Kyoto în raport cu emisiile raportate ale părții respective;

19. „spălare de bani” are aceeași definiție ca în articolul 1 alineatul (2) din Directiva 2005/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului ( 13 );

20. „infracțiune gravă” are aceeași definiție ca în articolul 3 alineatul (5) din Directiva 2005/60/CE;

21. „finanțare teroristă” are aceeași definiție ca în articolul 1 alineatul (4) din Directiva 2005/60/CE;

22. „administrator de registru” înseamnă administratorul de registru al registrului Uniunii sau al oricărui alt registru al Protocolului de la Kyoto;

23. „administrator național” înseamnă entitatea responsabilă de gestionarea, în numele unui stat membru, a unei serii de conturi ale utilizatorilor sub jurisdicția unui stat membru în registrul Uniunii, desemnat în conformitate cu articolul 6;

24. „administratorul unui cont” înseamnă administratorul stabilit pentru un anumit tip de cont în coloana a treia din tabelul I-I din anexa I;

▼M1

25. „directori” înseamnă persoanele care conduc efectiv operațiunile de zi cu zi ale unei persoane juridice;

26. „CET (ora Europei Centrale)” înseamnă ora de vară a Europei Centrale din timpul perioadei de vară, astfel cum este definită la articolele 1, 2 și 3 din Directiva 2000/84/CE a Parlamentului European și a Consiliului ( 14 ).

▼B







CAPITOLUL II

SISTEMUL DE REGISTRE

Articolul 3

Registre

(1) În scopul îndeplinirii obligațiilor în calitate de părți PK și în temeiul articolului 6 din Decizia nr. 280/2004/CE, pentru a asigura contabilizarea precisă a unităților Kyoto, fiecare stat membru și Uniunea trebuie să instituie un registru (denumit în continuare „registrul PK”) sub forma unei baze de date electronice standardizate care să respecte cerințele UNFCCC privind registrele, în special specificațiile funcționale și tehnice ale standardelor de schimb de date între sistemele de registre în temeiul Protocolului de la Kyoto, adoptate prin Decizia 12/CMP.1 a Conferinței părților la UNFCCC care funcționează ca reuniune a părților la Protocolul de la Kyoto.

▼M1

(2) Prezentul regulament instituie un registru al Uniunii pentru perioadele care se încheie la 31 decembrie 2012 aferente schemei UE de comercializare a certificatelor de emisii. În scopul îndeplinirii obligațiilor care le revin în temeiul articolului 19 din Directiva 2003/87/CE de a asigura contabilizarea precisă a certificatelor, începând de la 1 ianuarie 2012 statele membre utilizează registrul Uniunii, care va funcționa, de asemenea, ca registru PK pentru Comunitatea Europeană în calitate de parte separată la PK. Registrul Uniunii pune la dispoziția administratorilor naționali și a titularilor de conturi toate procesele descrise în capitolele IV-VI.

▼B

(3) Prin derogare de la alineatul (1), statele membre care nu pot emite AAU din motive altele decât faptul că UNFCCC a stabilit că nu sunt eligibile să transfere ERU, AAU și CER în conformitate cu dispozițiile Deciziei 11/CMP.1 a Conferinței părților care funcționează ca reuniune a părților la Protocolul de la Kyoto (denumite în continuare „state membre fără registru PK”) nu trebuie să instituie un registru PK.

(4) Registrul Uniunii și toate celelalte registre PK trebuie să fie în conformitate cu specificațiile funcționale și tehnice ale standardelor de schimb de date între sistemele de registre în temeiul Protocolului de la Kyoto, adoptate prin Decizia 12/CMP.1, și cu cerințele de hardware, de rețea, de software și de securitate stabilite în specificațiile tehnice și privind schimbul de date prevăzute în articolul 71.

Articolul 4

Registrul de tranzacții al Uniunii Europene

▼M1

(1) Se instituie un registru de tranzacții al Uniunii Europene (EUTL), sub forma unei baze de date electronice standardizate, în conformitate cu articolul 20 din Directiva 2003/87/CE, pentru tranzacțiile care intră sub incidența prezentului regulament. De asemenea, EUTL servește la înregistrarea tuturor informațiilor privind deținerile și transferurile de unități Kyoto în conformitate cu articolul 6 alineatul (2) din Decizia nr. 280/2004/CE.

▼B

(2) Administratorul central gestionează și menține EUTL în conformitate cu dispozițiile prezentului regulament.

(3) EUTL permite verificarea și înregistrarea proceselor la care se face trimitere la articolul 3 alineatul (2) și este în conformitate cu specificațiile funcționale și tehnice ale standardelor de schimb de date între sistemele de registre în temeiul Protocolului de la Kyoto, adoptate prin Decizia 12/CMP.1, și cu cerințele de hardware, de rețea și de software prevăzute în specificațiile tehnice și privind schimbul de date prevăzute la articolul 71.

(4) EUTL permite înregistrarea tuturor proceselor descrise în capitolele IV-VI.

Articolul 5

Legături de comunicare între registre, ITL și EUTL

(1) Registrul Uniunii și toate celelalte registre PK trebuie să mențină o legătură de comunicare cu registrul internațional de tranzacții al UNFCCC (denumit în continuare „ITL”) în scopul comunicării tranzacțiilor de transfer de unități Kyoto către sau de la alte registre PK.

(2) EUTL menține, de asemenea, o legătură de comunicare cu ITL în scopul înregistrării și verificării transferurilor menționate la alineatul (1). În acest scop, ITL comunică toate transferurile propuse care implică un registru PK către EUTL înainte de înregistrarea transferului.

(3) Registrul Uniunii menține, de asemenea, o legătură de comunicare directă cu EUTL în scopul verificării și înregistrării tranzacțiilor de transfer de certificate și a proceselor de gestionare a conturilor descrise în capitolul IV. Toate tranzacțiile care cuprind certificate se efectuează în cadrul registrului Uniunii și se înregistrează și se verifică de către EUTL, nu de către ITL.

(4) Comitetul privind schimbările climatice poate decide să consolideze legăturile externe de comunicare, infrastructura informatică, procedurile de acces pentru conturile utilizatorilor și mecanismele de gestionare a conturilor PK ale registrului Uniunii cu cele ale tuturor celorlalte registre PK într-un sistem consolidat de registre europene, menținut de administratorul central. După adoptarea acestei decizii, Comisia trebuie să propună modificarea prezentului regulament pentru a defini modalitățile de punere în aplicare a unui sistem consolidat de registre europene.

(5) Administratorul central poate stabili o legătură de comunicare restrânsă între EUTL și registrul unui stat în curs de aderare cu scopul de a permite ca aceste registre să comunice cu ITL prin EUTL și să înregistreze în EUTL datele privind emisiile verificate ale operatorilor. Registrele respective trebuie să finalizeze cu succes toate procedurile de testare și inițializare necesare pentru registre înainte de stabilirea acestei legături de comunicare.

Articolul 6

Administratori naționali și administratori de registru PK

(1) Fiecare stat membru desemnează un administrator național. Statul membru accesează și gestionează conturile proprii și conturile din registrul Uniunii aflate sub jurisdicția sa prin intermediul administratorului național. Administratorul național al fiecărui stat membru acționează, de asemenea, în calitate de administrator al registrului PK al acestuia. Administratorul registrului PK gestionează și întreține registrul PK al statului său membru în conformitate cu dispozițiile prezentului regulament.

(2) Administratorul central gestionează și întreține registrul Uniunii. Administratorul central acționează, de asemenea, în calitate de administrator al registrului PK pentru partea de registru PK din registrul Uniunii.

(3) Statele membre și Comisia se asigură că nu există niciun conflict de interese între administratorii naționali, administratorul central și titularii de conturi de utilizator.

(4) Fiecare stat membru adresează o notificare Comisiei cu privire la identitatea și datele de contact ale administratorului său național.

(5) Comisia coordonează punerea în aplicare a prezentului regulament împreună cu administratorii de registru ai fiecărui stat membru și cu administratorul central. În special, Comisia consultă grupul de lucru al administratorilor aferent Comitetului privind schimbările climatice cu privire la aspectele și procedurile legate de gestionarea registrelor și de punerea în aplicare a prezentului regulament. Grupul de lucru al administratorilor convine asupra procedurilor operaționale comune pentru punerea în aplicare a prezentului regulament, inclusiv procedurile de gestionare a modificărilor și a incidentelor pentru registrul Uniunii. Regulamentul de funcționare al grupului de lucru al administratorilor de registru se adoptă de către Comitetul privind schimbările climatice.

(6) Administratorul central, autoritățile competente și administratorii naționali efectuează procese numai atunci când acestea sunt necesare pentru îndeplinirea funcțiilor respective.







CAPITOLUL III

UNITĂȚI

Articolul 7

Unități

(1) Registrul Uniunii are capacitatea de a deține certificate vizate de capitolul II și capitolul III.

(2) Fiecare registru PK și registrul Uniunii au capacitatea de a deține AAU, ERU, CER, RMU, lCER și tCERs (denumite în mod colectiv „unități Kyoto”).







CAPITOLUL IV

CONTURI







SECȚIUNEA 1

Dispoziții aplicabile tuturor conturilor

Articolul 8

Conturi

(1) Registrul Uniunii conține conturile enumerate la rubricile „II. Conturi de gestionare în registrul Uniunii” și „III. Conturi ale utilizatorului în registrul Uniunii” în anexa I.

(2) Registrul Uniunii și toate celelalte registre PK conțin conturile enumerate la rubricile „I. Conturile părților PK în registrele PK” din anexa I.

(3) Tipul de unități care pot fi deținute de fiecare tip de cont este prevăzut în anexa I, iar tipul de tranzacții care pot fi inițiate sau primite de fiecare tip de cont este prevăzut în anexa II.

Articolul 9

Starea conturilor

(1) Starea conturilor poate fi una dintre următoarele: deschis, inactiv, blocat sau închis.

(2) Nu se poate iniția niciun proces din conturile blocate, cu excepția restituirii de unități, introducerii emisiilor verificate și actualizării detaliilor contului.

(3) Nu se poate iniția niciun proces din conturile închise. Un cont închis nu poate fi redeschis și nu poate primi niciun transfer de unități.

Articolul 10

Administrarea conturilor

(1) Fiecare cont are un administrator care este responsabil de administrarea contului în numele unui stat membru sau în numele Uniunii.

(2) Administratorul unui cont este stabilit pentru fiecare tip de cont în cea de-a treia coloană a tabelului I-I din anexa I.

(3) Administratorul unui cont are responsabilitatea de a deschide, de a suspenda accesul sau de a închide un cont, de a aproba reprezentanții autorizați, de a permite modificarea detaliilor contului pentru care este necesară aprobarea administratorului și de a iniția tranzacții dacă acest lucru este solicitat de titularul de cont în conformitate cu articolul 19 alineatul (4).

(4) Conturile utilizatorilor sunt guvernate de legile statului membru al administratorului și țin de jurisdicția acestuia, iar unitățile deținute în acestea se consideră a fi situate pe teritoriul statului membru respectiv.

Articolul 11

Notificări din partea administratorilor

Administratorul central adresează o notificare titularului și administratorului unui cont din registrul Uniunii cu privire la inițierea și finalizarea sau suspendarea oricărui proces legat de cont printr-un mecanism automat descris în specificațiile tehnice și privind schimbul de date prevăzute la articolul 71.







SECȚIUNEA 2

Deschiderea și actualizarea conturilor

Articolul 12

Deschiderea conturilor părților PK și a conturilor de gestionare

(1) Comisia îl însărcinează pe administratorul central să deschidă conturile părților PK ale Uniunii și toate conturile de gestionare în registrul Uniunii, cu excepția conturilor naționale de depozit de certificate.

(2) Organismul competent al statului membru îl însărcinează pe administratorul național să își deschidă contul național de depozit de certificate în registrul Uniunii.

(3) Instrucțiunile menționate la alineatele (1) și (2) conțin informațiile prevăzute în anexa III.

(4) În termen de 20 de zile lucrătoare de la transmiterea instrucțiunii, administratorul registrului sau administratorul central deschide contul părților PK sau contul de gestionare.

Articolul 13

Deschiderea conturilor de depozit personale în registrul Uniunii

(1) Solicitarea de deschidere a unui cont de depozit personal în registrul Uniunii se înaintează administratorului național al unui stat membru. Persoana care solicită deschiderea contului furnizează informațiile solicitate de administratorul național, care cuprind cel puțin informațiile prevăzute în anexa IV.

(2) Statul membru al administratorului național poate solicita ca persoanele UE care cer deschiderea contului să fie rezidenți permanenți sau să fie înregistrați în statul membru al administratorului național care gestionează contul.

(3) În termen de 20 de zile lucrătoare de la primirea unui set complet de informații necesare în conformitate cu alineatele (1) și (2) și după aprobarea numărului necesar de reprezentanți autorizați în conformitate cu articolul 20, administratorul național deschide un cont de depozit personal în registrul Uniunii sau informează persoana care solicită deschiderea contului că i se refuză deschiderea contului.

▼M1 —————

▼M1

Articolul 13a

Deschiderea conturilor de tranzacționare în registrul Uniunii

Începând de la 30 iunie 2012, se poate solicita deschiderea de conturi de tranzacționare în registrul Uniunii. Sub rezerva articolelor 43 și 44, regulile stabilite în prezentul regulament pentru conturile de depozit personale se aplică mutatis mutandis.

▼B

Articolul 14

Deschiderea de conturi de depozit pentru platformele comerciale în registrul Uniunii

▼M1

(1) Platformele comerciale pot solicita un cont de depozit pentru platforme comerciale în registrul Uniunii. Această solicitare se depune la administratorul național. Persoana care solicită contul furnizează informațiile cerute de administratorul național. Aceste informații includ cel puțin informațiile stabilite în anexa III, precum și dovezi că platforma comercială asigură un nivel de securitate echivalent sau mai mare decât nivelul de securitate asigurat de registrul Uniunii în conformitate cu prezentul regulament.

(2) Administratorii naționali se asigură că platformele externe respectă cerințele tehnice și de securitate descrise în specificațiile tehnice și privind schimbul de date prevăzute la articolul 71.

▼B

(3) În termen de 20 de zile lucrătoare de la primirea setului complet de informații necesare în conformitate cu alineatele (1) și (2) și după aprobarea numărului necesar de reprezentanți autorizați în conformitate cu articolul 20, administratorul național deschide un cont de depozit pentru platforme comerciale în registrul Uniunii sau informează persoana care solicită deschiderea contului că i se refuză deschiderea contului.

▼M1

(4) În cazul tranzacțiilor inițiate de platformele comerciale care beneficiază de o scutire, nu este necesară aprobarea unui reprezentant autorizat suplimentar în conformitate cu articolul 19 alineatul (2) pentru inițierea unei tranzacții. O platformă comercială poate fi scutită de administratorul național în urma adresării unei cereri scrise, dacă platforma comercială externă respectivă prezintă dovezi că a luat măsuri de securitate care asigură un nivel de protecție cel puțin echivalent cu cel asigurat de cerința de la articolul 19 alineatul (2). Cerințele tehnice și de securitate minime sunt stabilite în specificațiile tehnice și privind schimbul de date prevăzute la articolul 71. Administratorul național în cauză notifică fără întârziere Comisiei aceste cereri. Scutirile acordate în temeiul prezentului alineat sunt făcute publice de către Comisie.

▼B

Articolul 15

Deschiderea conturilor de depozit pentru operatori în registrul Uniunii

(1) În termen de 20 de zile lucrătoare de la intrarea în vigoare a unei autorizații privind emisiile de gaze cu efect de seră pentru operarea unei noi instalații, autoritatea competentă care eliberează autorizația îi furnizează administratorului național al statului membru informațiile prevăzute în anexa VII, iar operatorul solicită administratorului național deschiderea unui cont de depozit pentru operatori în registrul Uniunii.

(2) Dacă autoritatea competentă decide astfel, informațiile la care se face referire la alineatul (1) anterior pot fi, de asemenea, furnizate de către operator administratorului național în termenul prevăzut la alineatul (1).

(3) În termen de 20 de zile lucrătoare de la primirea tuturor informațiilor prevăzute la alineatul (1) și după aprobarea numărului necesar de reprezentanți autorizați în conformitate cu articolul 20, administratorul național deschide un cont separat de depozit pentru operatori pentru fiecare instalație în registrul Uniunii.

Articolul 16

Deschiderea conturilor de depozit pentru operatorii de aeronave în registrul Uniunii

(1) În termen de 20 de zile lucrătoare de la aprobarea planului de monitorizare a unui operator de aeronavă sau până la 1 ianuarie 2012, dacă această dată este ulterioară, autoritatea competentă furnizează administratorului național informațiile prevăzute în anexa VIII, iar operatorul de aeronavă solicită administratorului național deschiderea un cont de depozit pentru operatorii de aeronave în registrul Uniunii. Fiecare operator de aeronavă are un cont de depozit pentru operatorii de aeronave.

(2) Dacă autoritatea competentă decide astfel, informațiile menționate la alineatul (1) de mai sus pot fi furnizate de operator și administratorului național, în termenul stabilit la alineatul (1).

(3) În termen de 40 de zile lucrătoare de la primirea informațiilor prevăzute la alineatul (1) și după aprobarea numărului necesar de reprezentanți autorizați în conformitate cu articolul 20, administratorul național deschide un cont separat de depozit pentru operatorii de aeronave pentru fiecare operator de aeronavă în registrul Uniunii.

▼M1

(4) Starea conturilor de depozit pentru operatorii de aeronave se schimbă de la „blocat” la „deschis” în urma introducerii de emisii verificate conform articolului 29 și a unei cifre a stării conformității mai mare sau egală cu 0, calculată în conformitate cu articolul 31 alineatul (1). Starea contului se schimbă de asemenea în „deschis” mai devreme, în urma primirii de către administratorul național a unei cereri din partea titularului contului în care acesta solicită activarea contului pentru tranzacționare, cu condiția ca cererea să conțină, cel puțin, oricare dintre elementele necesare prevăzute în specificațiile tehnice și privind schimbul de date de la articolul 71.

▼B

Articolul 17

Deschiderea conturilor pentru verificatori în registrul Uniunii

(1) Solicitarea de deschidere a unui cont pentru verificatori în registrul Uniunii se înaintează administratorului național. Persoana care solicită deschiderea contului furnizează informațiile solicitate de administratorul național, între care se vor număra informațiile prevăzute în anexele IV și V.

(2) În termen de 20 de zile lucrătoare de la primirea informațiilor prevăzute la alineatul (1) și după aprobarea numărului necesar de reprezentanți autorizați în conformitate cu articolul 20, administratorul național deschide un contul pentru verificatori în registrul Uniunii.

▼M1

Articolul 18

Refuzul de a deschide un cont

(1) Administratorul național verifică dacă informațiile și documentele transmise în vederea deschiderii contului sunt complete, actualizate, exacte și reale.

(2) Un administrator național poate refuza deschiderea unui cont:

(a) dacă informațiile și documentele furnizate sunt incomplete, neactualizate, inexacte sau false;

(b) dacă persoana care solicită deschiderea contului sau, în cazul unei persoane juridice, oricare dintre directori este cercetat sau a fost condamnat în ultimii cinci ani pentru implicare în activități frauduloase implicând certificatele sau unitățile Kyoto, spălarea de bani, finanțarea terorismului sau alte infracțiuni grave pentru care contul poate servi drept instrument;

(c) dacă administratorul național are motive rezonabile să creadă că respectivele conturi ar putea fi folosite în activități frauduloase implicând certificatele sau unitățile Kyoto, spălarea de bani, finanțarea terorismului sau alte infracțiuni grave;

(d) dintr-un motiv prevăzut de legislația națională.

(3) Dacă administratorul național refuză deschiderea unui cont, persoana care solicită deschiderea contului poate contesta refuzul înaintea autorității competente în temeiul legislației naționale, care solicită administratorului național fie să deschidă contul, fie să își susțină refuzul printr-o decizie motivată, sub rezerva cerințelor prevăzute de legislația națională care urmăresc un obiectiv legitim compatibil cu prezentul regulament și sunt proporționate.

▼B

Articolul 19

Reprezentanți autorizați

▼M1

(1) Fiecare cont, cu excepția contului de verificator, are cel puțin doi reprezentanți autorizați. Contul pentru verificatori are cel puțin un reprezentant autorizat. Reprezentanții autorizați inițiază tranzacții și alte procese în numele titularului de cont.

(2) Conturile pot avea unul sau mai mulți reprezentanți autorizați suplimentari. Aprobarea unui reprezentant autorizat suplimentar este necesară în plus față de aprobarea unui reprezentant autorizat pentru a iniția o tranzacție, cu excepția:

(a) transferurilor într-un cont din lista de conturi de încredere din registrul Uniunii a titularului de cont;

(b) tranzacțiilor inițiate de platforme comerciale care beneficiază de scutire în conformitate cu articolul 14 alineatul (4); și

(c) restituirii de certificate, ERU-uri și CER-uri în conformitate cu capitolul VI secțiunea 3.

▼M1

(2a) Pe lângă reprezentanții autorizați menționați la alineatul (1), conturile pot avea reprezentanți autorizați cu acces doar de vizualizare a contului.

▼B

(3) Administratorul contului poate permite titularilor de conturi ale utilizatorilor să permită accesul la conturi printr-o platformă comercială. Titularii de cont care permit accesul la contul lor printr-o platformă comercială desemnează ca reprezentant autorizat o persoană care este deja reprezentantul autorizat al unui cont de depozit pentru platforme comerciale.

(4) Dacă reprezentantul autorizat nu are acces la internet, acesta îi poate solicita, de asemenea, administratorului contului să inițieze tranzacții în numele său, cu condiția ca administratorul să permită astfel de cereri și ca accesul să nu fi fost suspendat în conformitate cu articolul 27.

(5) Specificațiile tehnice și privind schimbul de date pot stabili un număr maxim de reprezentanți autorizați și reprezentanți autorizați suplimentari pentru fiecare tip de cont. Un administrator național poate stabili un nivel maxim mai scăzut pentru contul său, însă numărul minim de reprezentanți autorizați trebuie să fie trei.

(6) Reprezentanții autorizați și reprezentanții autorizați suplimentari trebuie să fie persoane fizice cu vârsta de peste 18 ani. Toți reprezentanții autorizați și reprezentanții autorizați suplimentari ai unui singur cont trebuie să fie persoane diferite, dar aceeași persoană poate fi reprezentant autorizat sau reprezentant autorizat suplimentar pentru mai multe conturi. Statul membru al administratorului național poate impune ca cel puțin unul dintre reprezentanții autorizați ai conturilor utilizatorilor să fie rezident permanent în statul membru al administratorului național care administrează contul.

Articolul 20

Desemnarea și aprobarea reprezentanților autorizați și a reprezentanților autorizați suplimentari

(1) Atunci când se solicită deschiderea unui cont, persoana care solicită deschiderea contului desemnează cel puțin doi reprezentanți autorizați, iar persoana respectivă poate desemna reprezentanți autorizați suplimentari dacă acest lucru este permis de administratorul contului.

(2) La desemnarea unui reprezentant autorizat sau a unui reprezentant autorizat suplimentar, persoana care solicită deschiderea contului furnizează informațiile solicitate de administrator. Printre aceste informații se numără cel puțin documentele și datele de identificare ale persoanei desemnate stabilite în anexa IX.

(3) În termen de 20 de zile lucrătoare de la primirea setului complet de informații necesare în conformitate cu alineatul (2), administratorul național aprobă un reprezentant autorizat sau un reprezentant autorizat suplimentar sau informează persoana care solicită deschiderea contului că i se refuză aprobarea. În cazul în care evaluarea informațiilor privind persoana propusă necesită mai mult timp, administratorul poate prelungi o singură dată procesul de evaluare cu cel mult 20 de zile lucrătoare suplimentare și transmite persoanei care solicită deschiderea contului o notificare privind prelungirea.

▼M1

(3a) Administratorul național verifică dacă informațiile și documentele furnizate pentru desemnarea unui reprezentant autorizat sau a unui reprezentant autorizat suplimentar sunt complete, actualizate, exacte și reale.

(3b) Un administrator național poate refuza aprobarea unui reprezentant autorizat sau a unui reprezentant autorizat suplimentar:

(a) dacă informațiile și documentele furnizate sunt incomplete, neactualizate, inexacte sau false;

(b) dacă persoana propusă ca reprezentant este cercetată sau a fost condamnată în ultimii cinci ani pentru activități frauduloase implicând certificatele sau unitățile Kyoto, spălarea de bani, finanțarea terorismului sau alte infracțiuni grave pentru care contul poate servi drept instrument;

(c) dintr-un motiv prevăzut de legislația națională.

▼B

(4) Dacă administratorul național refuză să aprobe un reprezentant autorizat sau un reprezentant autorizat suplimentar, persoana care solicită deschiderea contului poate contesta refuzul înaintea autorității competente sau a autorității pertinente în temeiul legislației naționale, care îi solicită administratorului național fie să își dea aprobarea, fie să își susțină refuzul printr-o decizie motivată. Printre motivele refuzului aprobării se pot număra următoarele: persoana care solicită deschiderea contului este cercetată privind implicarea în activități frauduloase privind certificatele sau unitățile Kyoto, spălare de bani, finanțare teroristă sau alte infracțiuni grave pentru care contul poate servi drept instrument, sau orice motiv prevăzut de legislația națională.

(5) Reprezentantul autorizat al contului central de compensare ETS acționează în calitate de reprezentant autorizat al administratorului central. Reprezentantul autorizat al fiecărui cont național de depozit de certificate acționează în calitate de reprezentant autorizat al administratorului național pentru statul membru care deține contul național de depozit de certificate.

Articolul 21

Actualizarea informațiilor privind contul și reprezentanții autorizați

(1) Toți titularii de conturi notifică administratorului contului, în termen de 10 zile lucrătoare, orice modificare a informațiilor trimise în vederea deschiderii contului și pentru desemnarea unui reprezentant autorizat sau a unui reprezentant autorizat suplimentar. În cazul în care a avut loc fuziunea a doi sau mai mulți operatori de aeronave sau dacă a avut loc o sciziune în doi sau mai mulți operatori de aeronave, operatorii de aeronave adresează, în termen de 10 zile lucrătoare, o notificare administratorului contului lor. Dacă titularului de cont i s-a solicitat să furnizeze dovezi pentru o anumită informație la deschiderea contului sau la desemnarea unui reprezentant autorizat sau a unui reprezentant autorizat suplimentar, notificarea modificărilor va fi însoțită, de asemenea, de dovezile solicitate. În termen de 15 zile lucrătoare de la primirea notificării și a dovezilor justificative, administratorul contului actualizează informațiile privind titularul contului sau refuză actualizarea acestora și informează titularul de cont privind acest fapt. Refuzul poate fi contestat înaintea autorității competente sau a autorității pertinente în temeiul legislației naționale în conformitate cu articolul 13 alineatul (4), articolul 14 alineatul (4) sau articolul 20 alineatul (4).

(2) Titularul unui cont de depozit personal, al unui cont de depozit pentru platformele comerciale, al unui cont pentru verificatori sau al unui cont de depozit pentru operatorii de aeronave nu poate să vândă sau să transfere unei alte persoane proprietatea asupra contului. Titularul unui cont de depozit pentru operatori poate să vândă sau să încredințeze contul său de depozit pentru operatori numai împreună cu instalația aferentă contului de depozit pentru operatori.

(3) Un reprezentant autorizat sau un reprezentant autorizat suplimentar nu poate transfera statutul său ca atare unei alte persoane.

(4) Orice titular de cont poate notifica revocarea reprezentanților autorizați, cu condiția să rămână cel puțin doi reprezentanți autorizați. În termen de 10 zile lucrătoare de la primirea notificării, administratorul responsabil îl va șterge din această calitate pe reprezentantul autorizat.

(5) Orice titular de cont poate propune noi reprezentanți autorizați sau reprezentanți autorizați suplimentari în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 20.

(6) Dacă se schimbă statul membru de administrare al unui operator de aeronavă, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 18a din Directiva 2003/87/CE sau datorită extinderii Uniunii Europene, administratorul central actualizează administratorul național al contului aferent de depozit pentru operatorii de aeronave. Dacă se schimbă administratorul unui cont de depozit pentru operatorii de aeronave, noul administrator îi poate solicita operatorului de aeronavă să trimită informațiile privind deschiderea contului solicitate de noul administrator în conformitate cu articolul 16 și informațiile solicitate de noul administrator cu privire la reprezentanții autorizați în conformitate cu articolul 20.

(7) Cu excepția cazului prevăzut la alineatul (6) de mai sus, statul membru responsabil de administrarea contului nu se schimbă.

▼M1

Articolul 21a

Lista de conturi de încredere

(1) Începând de la 30 iunie 2012, conturile de depozit pentru operatori, conturile de depozit pentru operatori de aeronave, conturile de depozit personale și conturile de tranzacționare pot dispune de o listă de conturi de încredere în registrul Uniunii.

(2) Conturile deținute de același titular de cont sunt incluse automat în lista conturilor de încredere.

(3) Modificarea listei de conturi de încredere se inițiază și se finalizează prin procedura stabilită la articolul 32a pentru tranzacțiile specificate în capitolul VI. Modificarea se confirmă de un reprezentant autorizat suplimentar sau, dacă nu a fost desemnat niciun reprezentant autorizat suplimentar, de alt reprezentant autorizat. Termenul prevăzut la articolul 32a alineatul (4) nu se aplică ștergerii conturilor din lista de conturi de încredere; pentru toate celelalte modificări aduse listei conturilor de încredere, termenul este de 7 zile.

▼B







SECȚIUNEA 3

Închiderea conturilor

Articolul 22

Închiderea conturilor părților PK, a conturilor de gestionare, a conturilor de depozit personal și a conturilor de depozit pentru platformele comerciale

În termen de 10 zile lucrătoare de la primirea din partea titularului de cont a unei solicitări de închidere a unui cont al părților PK în registrul Uniunii, a unui cont de gestionare, a unui cont de depozit personal sau a unui cont de depozit pentru platformele comerciale administrat de acesta, administratorul închide contul.

Articolul 23

Închiderea conturilor de depozit pentru operatori

(1) În termen de 10 zile, autoritatea competentă adresează o notificare administratorului național cu privire la revocarea sau restituirea unei autorizații de emisii de gaze cu efect de seră aplicabile unei instalații, care nu mai este, prin urmare, acoperită de o astfel de autorizație. De asemenea, autoritatea competentă adresează o notificare administratorului național, în termen de 10 zile, dacă află că o instalație a fost închisă fără notificarea autorității competente. În termen de 10 zile de la notificarea autorității competente, administratorul național consemnează în registrul Uniunii data expirării autorizației de emisie de gaze cu efect de seră. Dacă o instalație se închide fără expirarea autorizației, data închiderii notificate de autoritatea competentă se înregistrează ca fiind data expirării autorizației.

(2) Administratorul național poate să închidă conturile de depozit pentru operatori până la data de 30 iunie a anului care urmează anului în care a expirat autorizația, dacă instalația relevantă a restituit o cantitate de certificate și de unități Kyoto cel puțin egală cu emisiile verificate ale acesteia.

Articolul 24

Închiderea conturilor de depozit pentru operatorii de aeronave

Conturile de depozit pentru operatorii de aeronave se închid numai de către administratorul național, dacă acesta este însărcinat de autoritatea competentă să facă acest lucru deoarece autoritatea competentă a constatat că operatorul de aeronavă a fuzionat cu un alt operator de aeronavă sau că operatorul de aeronavă și-a încetat permanent toate operațiunile vizate de anexa I la Directiva 2003/87/CE, fie printr-o notificare din partea titularului de cont, fie prin alte dovezi.

Articolul 25

Închiderea conturilor

(1) În termen de 10 zile lucrătoare de la primirea unei solicitări de închidere a contului din partea unui verificator, administratorul închide contul verificatorului.

(2) Autoritatea competentă poate, de asemenea, să îl însărcineze pe administratorul național să închidă un cont al verificatorului atunci când este îndeplinită una dintre următoarele condiții:

(a) acreditarea verificatorului a expirat sau a fost retrasă;

(b) verificatorul și-a încetat operațiunile.

Articolul 26

Soldul pozitiv al conturilor la închidere

(1) În cazul în care există un sold pozitiv de certificate sau de unități Kyoto într-un cont pe care un administrator urmează să îl închidă conform articolelor 22-25 și 28, administratorul îi solicită mai întâi titularului de cont să specifice un alt cont administrat de același administrator în care să poată fi transferate ulterior certificatele sau unitățile Kyoto în cauză. În cazul în care, în termen de 40 de zile lucrătoare, titularul de cont nu răspunde solicitării administratorului, acesta transferă certificatele în contul național de depozit de certificate din registrul Uniunii, iar unitățile Kyoto, într-un cont de depozit al părții PK în registrul său PK.

(2) În cazul în care există un sold pozitiv de certificate sau de unități Kyoto într-un cont la care s-a suspendat accesul în conformitate cu articolul 27 alineatul (3), autoritatea competentă poate solicita, în instrucțiunile sale în temeiul articolului 28 alineatul (1), ca respectivele certificate să fie transferate imediat în contul național de depozit de certificate relevant și ca unitățile Kyoto să fie transferate imediat în contul pertinent de depozit al părții PK.







SECȚIUNEA 4

Suspendarea accesului la conturi

Articolul 27

Suspendarea accesului la conturi

(1) Un administrator poate suspenda accesul unui reprezentant autorizat sau al unui reprezentant autorizat suplimentar la orice cont din registru sau la procesele la care reprezentantul autorizat ar avea, în mod normal, acces, dacă administratorul știe sau are motive întemeiate să creadă că reprezentantul autorizat:

(a) a încercat să acceseze conturi sau să inițieze procese pentru care nu este autorizat;

(b) a încercat în mod repetat să acceseze un cont sau să inițieze un proces utilizând un nume de utilizator și o parolă care nu corespund; sau

(c) a încercat sau încearcă să compromită securitatea registrului sau a sistemului de registre.

(2) Un administrator poate suspenda accesul tuturor reprezentanților autorizați saureprezentanților autorizați suplimentari la un anumit cont, dacă este îndeplinită una dintreurmătoarele condiții:

(a) titularul de cont a decedat și nu are un succesor legal sau a încetat să existe ca persoană juridică;

(b) titularul de cont nu și-a achitat taxele;

(c) titularul de cont a încălcat termenii și condițiile aplicabile contului;

(d) titularul de cont nu a fost de acord cu modificările termenilor și condițiilor stabilite de administratorul național și de administratorul central;

(e) titularul de cont nu a furnizat dovezi legate de modificarea informațiilor privind contul sau legate de cerințele de informații privind noul cont;

(f) titularul de cont nu a menținut numărul minim necesar de reprezentanți autorizați pentru cont;

(g) titularul de cont nu a respectat cerința statului membru de a avea un reprezentant autorizat cu reședința permanentă în statul membru al administratorului contului;

(h) titularul de cont nu a respectat cerința statului membru ca titularul de cont să aibă reședința permanentă sau să fie înregistrat în statul membru al administratorului contului.

▼M1

(2a) Un administrator poate suspenda accesul tuturor reprezentanților autorizați sau reprezentanților autorizați suplimentari la un anumit cont, precum și posibilitatea de a iniția procese din acel cont:

(a) pe o perioadă de maximum două săptămâni, în cazul în care administratorul are motive rezonabile să creadă că respectivul cont a fost folosit sau va fi folosit în scopuri frauduloase, pentru spălare de bani, finanțare a terorismului sau alte infracțiuni grave; sau

(b) pe baza prevederilor legislației naționale care urmăresc un obiectiv legitim și în conformitate cu acestea.

▼B

(3) Administratorul național poate suspenda accesul la un cont de depozit personal și la un cont de depozit pentru platformele comerciale, în cazul în care consideră că deschiderea acestora ar fi trebuit refuzată în conformitate cu articolul 13 alineatul (3) sau articolul 14 alineatul (3).

(4) Administratorul contului ridică suspendarea imediat după soluționarea situației care a generat suspendarea.

(5) În termen de 30 de zile calendaristice, titularul de cont poate contesta suspendarea accesului în conformitate cu alineatele (1) și (3) înaintea autorității competente sau a autorității pertinente în temeiul legislației naționale, care îi solicită administratorului național fie să restabilească accesul, fie să își susțină suspendarea printr-o decizie motivată.

(6) Autoritatea competentă sau, în cazul conturilor din registrul Uniunii, administratorul central pot, de asemenea, să îl însărcineze pe administrator să pună în aplicare o suspendare.

(7) În momentul suspendării accesului la un cont de depozit pentru platformele comerciale, administratorul suspendă, de asemenea, accesul platformei comerciale la conturile utilizatorilor în conformitate cu articolul 19 alineatul (3). În momentul suspendării accesului reprezentanților autorizați și al reprezentanților autorizați suplimentari la un cont de depozit pentru platforme comerciale, administratorul suspendă, de asemenea, accesul acestora pentru platforma comercială la conturile de utilizatori în conformitate cu articolul 19 alineatul (3).

(8) În cazul în care titularul unui cont de depozit pentru operatori sau al unui cont de depozit pentru operatorii de aeronave este împiedicat de la a restitui certificatele în cele 10 zile lucrătoare care precedă termenul de restituire prevăzut de articolul 12 alineatele (2a) și (3) din Directiva 2003/87/CE din cauza suspendărilor în conformitate cu alineatele (1) și (2), administratorul național, la solicitarea titularului contului și în urma identificării reprezentantului său autorizat pe bază de dovezi, restituie numărul de certificate, precum și de ERU și de CER specificate de titularul contului.

Articolul 28

Închiderea conturilor și revocarea reprezentantului autorizat la inițiativa administratorului

(1) În cazul în care, în pofida notificărilor repetate, situația care generează suspendarea accesului la conturi în temeiul articolului 27 nu se soluționează într-o perioadă de timp rezonabilă, autoritatea competentă îl poate însărcina pe administratorul național să închidă conturile de depozit personale sau conturile de depozit pentru platformele comerciale al căror acces este suspendat.

(2) În cazul în care un cont de depozit personal prezintă un sold egal cu zero și nu s-a înregistrat nicio tranzacție timp de un an, administratorul național poate adresa titularului contului o notificare privind închiderea contului de depozit personal în termen de 40 de zile lucrătoare, în cazul în care administratorul național nu primește, în cursul acestei perioade, o cerere de menținere a contului de depozit personal prezentată de titularul contului. În lipsa unei astfel de cereri din partea titularului contului, administratorul național poate închide contul.

(3) Administratorul național închide orice cont de depozit al operatorului dacă autoritatea competentă îi indică administratorului național să închidă contul deoarece nu există nicio perspectivă rezonabilă ca operatorul instalației să restituie alte certificate.

(4) Administratorul național poate să revoce un reprezentant autorizat sau un reprezentant autorizat suplimentar în cazul în care consideră că aprobarea reprezentantului autorizat sau a reprezentantului autorizat suplimentar ar fi trebuit refuzată în temeiul articolului 20 alineatul (3), în special în cazul în care consideră că documentele și datele de identificare furnizate la numirea acestuia au fost frauduloase sau eronate.

(5) În termen de 30 de zile calendaristice, titularul contului poate contesta închiderea contului în conformitate cu alineatul (1) sau revocarea reprezentantului său autorizat sau a reprezentantului său autorizat suplimentar în conformitate cu alineatul (4) înaintea autorității competente, care îl însărcinează pe administratorul național fie să redeschidă contul sau să restabilească în funcție pe reprezentantul autorizat sau pe reprezentantul autorizat suplimentar, fie să susțină închiderea contului sau revocarea printr-o decizie motivată.







CAPITOLUL V

EMISIILE VERIFICATE ȘI CONFORMITATEA

Articolul 29

Date privind emisiile verificate pentru un operator de instalație sau de aeronavă

(1) Înainte de a transmite date anuale privind emisiile către registrul Uniunii, fiecare operator și operator de aeronavă alege un verificator dintre verificatorii înregistrați la administratorul național care îi administrează contul. Dacă un operator sau un operator de aeronavă este, de asemenea, verificator, acesta nu se poate alege pe sine în calitate de verificator.

(2) Administratorul național introduce date privind emisiile pentru un an între 1 ianuarie și 31 martie anul următor. Datele privind emisiile pentru o instalație pot fi, de asemenea, introduse pentru un an pe parcursul anului respectiv, dacă autorizația de gaze cu efect de seră a instalației a expirat deja. Autoritatea competentă poate hotărî ca, în loc de administratorul național, titularul contului sau verificatorul (inclusiv autoritățile competente care acționează în calitate de verificatori) să fie responsabili de introducerea datelor privind emisiile în termenul menționat anterior.

(3) Datele privind emisiile anuale sunt transmise utilizând formatul prevăzut la anexa X.

▼M1

(4) În urma verificării în mod satisfăcător, în conformitate cu articolul 15 primul paragraf din Directiva 2003/87/CE, a raportului unui operator cu privire la emisiile generate de o instalație în cursul unui an anterior sau a raportului unui operator de aeronave cu privire la emisiile generate de toate activitățile aviatice pe care le-a desfășurat în cursul unui an anterior, verificatorul sau autoritatea competentă aprobă emisiile anuale verificate.

(5) Emisiile aprobate conform alineatului (4) se marchează ca verificate în registrul Uniunii de către administratorul național sau autoritatea competentă. Autoritatea competentă poate decide ca, în locul administratorului național, verificatorul să fie cel responsabil cu marcarea emisiilor ca verificate în registrul Uniunii.

▼B

(6) Autoritatea competentă îl poate însărcina pe administratorul național să corecteze emisiile anuale verificate pentru o instalație sau pentru un operator de aeronavă în scopul asigurării conformității cu cerințele detaliate stabilite de statele membre în temeiul anexei V la Directiva 2003/87/CE, prin introducerea în evidențele registrului Uniunii a emisiilor corectate, verificate sau estimate pentru anul respectiv pentru respectiva instalație sau pentru operatorul de aeronavă.

(7) În cazul în care, la data de 1 mai a fiecărui an, nu s-a înregistrat în registrul Uniunii nicio valoare pentru emisiile verificate pentru o instalație sau un operator de aeronavă pentru anul precedent sau dacă cifra pentru emisiile verificate s-a dovedit a fi incorectă, orice valoare estimată de emisii de înlocuire introdusă în registrul Uniunii se calculează cât mai apropiat în conformitate cu cerințele detaliate stabilite de statul membru în temeiul anexei V la Directiva 2003/87/CE.

Articolul 30

Blocarea conturilor datorită netransmiterii emisiilor verificate

(1) În cazul în care, la data de 1 aprilie a fiecărui an, emisiile anuale verificate ale unei instalații sau ale unui operator de aeronavă pentru anul precedent nu au fost înregistrate în registrul Uniunii, registrul Uniunii blochează conturile respective de depozit ale operatorului sau ale operatorului de aeronavă.

(2) Atunci când toate emisiile verificate scadente ale instalației sau ale operatorului de aeronavă pentru anul respectiv au fost înregistrate în registrul Uniunii, registrul Uniunii redeschide contul.

Articolul 31

Calcularea soldurilor care indică starea de conformitate

(1) La data de 1 mai a fiecărui an, registrul Uniunii determină soldul care indică starea de conformitate pentru anul precedent pentru toate instalațiile și pentru toți operatorii de aeronavă cu un cont deschis sau blocat de depozit al operatorului sau de depozit al operatorului de aeronavă, calculând suma tuturor certificatelor, a CER și ERU restituite pentru perioada în curs minus suma tuturor emisiilor verificate în perioada în curs până în anul respectiv, inclusiv, plus un factor de corecție.

(2) Factorul de corecție menționat la alineatul (1) este egal cu zero dacă soldul care indică starea de conformitate din ultimul an al perioadei precedente a fost mai mare decât zero, însă este egal cu soldul care indică starea de conformitate din ultimul an al perioadei precedente dacă acesta din urmă este mai mic sau egal cu zero.

(3) Registrul Uniunii înregistrează soldul care indică starea de conformitate pentru fiecare instalație, pentru fiecare operator de aeronavă și pentru fiecare an.

Articolul 32

Conturi inactive de depozit ale operatorilor de aeronavă

(1) În cazul în care, până la expirarea termenului limită pentru restituirea certificatelor prevăzut la articolul 12 alineatul (2a) din Directiva 2003/87/CE, se introduce în registrul Uniunii valoarea 0 pentru emisiile verificate pentru un operator de aeronavă pentru anul precedent în conformitate cu articolul 29, registrul Uniunii dezactivează contul respectiv de depozit al operatorului de aeronavă.

(2) Registrul Uniunii redeschide contul în momentul în care valoarea emisiilor verificate pentru anul anterior anului în curs nu este 0.







CAPITOLUL VI

TRANZACȚII







SECȚIUNEA 1

Alocarea și eliberarea de certificate

▼M1

Articolul 32a

Executarea transferurilor

(1) Pentru toate tranzacțiile specificate în capitolul VI care nu sunt inițiate de o platformă comercială, registrul Uniunii solicită o confirmare în afara benzii înainte de inițierea tranzacției. O tranzacție este inițiată doar dacă un reprezentant autorizat suplimentar, a cărui aprobare este necesară în temeiul articolului 19 alineatul (2), a confirmat tranzacția în afara benzii.

(2) Pentru toate transferurile de certificate și unități Kyoto specificate la articolele 43 și 44, transferul este inițiat imediat dacă este confirmat între orele 10.00 și 16.00 CET de luni până vineri inclusiv, cu excepția sărbătorilor naționale din statele membre care decid să suspende curgerea intervalului de timp în temeiul alineatului (3). Un transfer confirmat la orice altă oră este inițiat în ziua următoare, de luni până vineri, la ora 10.00 CET.

(3) Pentru toate transferurile de certificate și unități Kyoto specificate la articolele 43 și 44, cu excepția transferurilor dintr-un cont de tranzacționare către un cont din lista de conturi de încredere a contului respectiv, între inițierea și comunicarea transferului spre finalizare în temeiul articolului 70 se aplică un interval de 26 de ore. Curgerea acestui interval de timp se suspendă sâmbăta și duminica, între orele 00.00 și 24.00 CET. Statele membre pot decide să suspende curgerea acestui interval de timp și între orele 00.00 și 24.00 CET în zilele de sărbătoare națională dintr-un anumit an, cu condiția publicării deciziei respective până la data de 1 decembrie a anului anterior.

(4) Dacă un reprezentant al unui cont suspectează că un transfer a fost inițiat în mod fraudulos, cu cel puțin două ore înainte de sfârșitul intervalului de timp menționat la alineatul (3) acesta poate solicita administratorului național să anuleze transferul în numele său înainte ca transferul să fie comunicat spre finalizare. Titularul de cont raportează frauda suspectată autorității naționale competente de aplicare a legii imediat după înaintarea solicitării. Raportarea respectivă se înaintează administratorului național în termen de 7 zile.

(5) După inițierea transferului în temeiul alineatelor (1) și (2), se transmite o notificare către toți reprezentanții conturilor, indicând propunerea de inițiere a transferului.

Articolul 32b

Caracterul certificatelor și finalitatea tranzacțiilor

(1) Un certificat sau o unitate Kyoto este un instrument dematerializat fungibil care poate fi tranzacționat pe piață.

(2) Caracterul dematerializat al certificatelor și al unităților Kyoto implică faptul că evidențele registrului Uniunii constituie o dovadă prima facie și suficientă a proprietății asupra unui certificat sau unei unități Kyoto și a oricărui alt aspect a cărui înregistrare în registru este impusă sau autorizată de prezentul regulament.

(3) Fungibilitatea certificatelor și a unităților Kyoto implică faptul că orice obligații de recuperare sau restituire care ar putea apărea în temeiul legislației naționale cu privire la un certificat sau la o unitate Kyoto se aplică doar certificatului sau unității Kyoto în natură. Mai precis:

(a) sub rezerva articolului 51 și a procedurii de reconciliere prevăzute la articolul 69 din prezentul regulament, o tranzacție devine finală și irevocabilă în urma finalizării sale conform articolului 70. Fără a aduce atingere niciunei dispoziții sau măsuri de remediere în temeiul legislației naționale care ar putea genera o cerință sau un ordin de executare a unei noi tranzacții în registru, niciun act cu putere de lege sau act administrativ și nicio dispoziție sau uzanță privind anularea contractelor sau a tranzacțiilor nu duce la invalidarea în registru a unei tranzacții care a devenit finală și irevocabilă în temeiul prezentului regulament;

(b) nicio dispoziție din prezentul articol nu împiedică un titular de cont sau o terță parte de a-și exercita orice drept sau revendicare rezultată din tranzacție, care le revine conform legii, inclusiv de recuperare, de restituire sau de solicitare de daune, în legătură cu o tranzacție care a devenit finală în registru, de exemplu în caz de fraudă sau de eroare tehnică, atât timp cât aceasta nu are ca rezultat anularea, revocarea sau invalidarea tranzacției din registru.

(4) Dacă acționează cu bună credință, cumpărătorul sau deținătorul unui certificat sau al unei unități Kyoto obține titlul de proprietate asupra certificatului sau unității Kyoto degrevat de orice sarcină aferentă titlului de proprietate al persoanei care transferă.

▼B

Articolul 33

Tabelele planurilor naționale de alocare

(1) EUTL conține câte un tabel privind planul național de alocare pentru fiecare stat membru pentru perioada 2008-2012. Tabelele planurilor naționale de alocare includ următoarele informații:

(a) numărul total de certificate care urmează să fie emise pentru instalații: într-o singură celulă, numărul total de certificate care urmează să fie emise pentru instalații pentru perioada cuprinsă în planul național de alocare;

(b) numărul total de certificate nealocate instalațiilor (rezervă): într-o singură celulă, numărul total de certificate (emise sau cumpărate) care sunt puse în rezervă pentru instalații nou-intrate și pentru licitații pentru perioada acoperită de planul național de alocare;

(c) anii: în celule individuale, pentru fiecare an acoperit de planul național de alocare, în ordine crescătoare;

(d) codul de identificare al instalației pentru fiecare instalație care deține o autorizație valabilă la momentul respectiv: în celule individuale, în ordine crescătoare. Instalațiile enumerate le cuprind pe cele incluse unilateral în temeiul articolului 24 din Directiva 2003/87/CE și nu le cuprind pe cele excluse temporar în temeiul articolului 27 din Directiva 2003/87/CE;

(e) certificate alocate: certificatele care urmează să fie alocate pentru un anumit an pentru o anumită instalație se introduc în celula care corelează anul în cauză cu codul de identificare al instalației.

(2) Tabelele planurilor naționale de alocare respectă formatul prevăzut în anexa XI.

Articolul 34

Tabelul de alocare al Uniunii privind aviația

(1) EUTL conține un singur tabel de alocare al Uniunii privind aviația pentru anul 2012. Tabelul conține următoarele informații:

(a) numărul total de certificate vizate de capitolul II care urmează să fie alocate în Uniune în 2012;

(b) numărul de certificate vizate de capitolul II alocate deja în mod gratuit pentru fiecare titular de cont enumerat în tabel;

(c) numărul de certificate vizate de capitolul II care nu au fost încă alocate de statele membre, indicate separat pentru fiecare stat membru;

▼M1

(d) identitatea beneficiarilor alocării [în cazul certificatelor alocate prin licitație, beneficiarul este contul deschis în acest scop în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1193/2011 al Comisiei ( 15 )].

▼B

(2) Tabelul de alocare al Uniunii privind aviația respectă formatul prevăzut laanexa XII.

Articolul 35

Introducerea în EUTL a tabelelor planurilor naționale de alocare

(1) Cu cel puțin 12 luni înainte de începutul perioadei 2008-2012, fiecare stat membru notifică Comisiei tabelul planului său național de alocare, corespunzător deciziei adoptate în temeiul articolului 11 alineatul (2) din Directiva 2003/87/CE.

(2) În cazul în care tabelul planului național de alocare se bazează pe planul național de alocare notificat Comisiei și nerespins în temeiul articolului 9 alineatul (3) din Directiva 2003/87/CE sau ale cărui modificări propuse au fost acceptate de Comisie, Comisia îl însărcinează pe administratorul central să introducă tabelul planului național de alocare în EUTL.

Articolul 36

Introducerea deciziilor de alocare în tabelul de alocare al Uniunii privind aviația

În cazul în care deciziile de alocare a certificatelor vizate de capitolul II luate de statele membre în temeiul articolului 3e alineatul (4) din Directiva 2003/87/CE cu privire la anul 2012 sunt în conformitate cu Directiva 2003/87/CE, Comisia îl însărcinează pe administratorul central să introducă deciziile de alocare în tabelul de alocare al Uniunii privind aviația în EUTL.

Articolul 37

Corectarea tabelelor planurilor naționale de alocare

(1) Pentru perioada 2008-2012, administratorul național corectează tabelul planurilor naționale de alocare în EUTL fără a transmite o notificare prealabilă Comisiei, în cazul în care:

(a) o alocare a fost acordată unui nou-intrat;

(b) statul membru a completat rezerva prin achiziționarea de certificate;

(c) autorizația unei instalații a expirat și toate alocările care nu au fost transmise încă în cont sunt transferate în rezervă;

(d) o instalație a fost împărțită în două sau mai multe instalații;

(e) două sau mai multe instalații au fuzionat într-o singură instalație.

Aceste corecturi nu vor modifica numărul total de certificate emise prevăzut în tabelul planului național de alocare.

(2) Statele membre notifică în prealabil Comisiei orice corectură adusă planurilor naționale de alocare, cu excepția celor prevăzute la alineatul (1), împreună cu corectura corespunzătoare din tabelul planurilor naționale de alocare. În cazul în care corectura adusă tabelului planului național de alocare se bazează pe planul național de alocare notificat Comisiei și nerespins în temeiul articolului 9 alineatul (3) din Directiva 2003/87/CE sau ale cărui modificări au fost acceptate de Comisie, iar respectiva corectură rezultă dintr-o îmbunătățire a datelor, Comisia îl însărcinează pe administratorul central să introducă corectura corespunzătoare în tabelul planului național de alocare înregistrat în EUTL.

(3) În urma oricărei corecturi efectuate în temeiul alineatului (2), care survine după ce certificatele au fost emise sau alocate și care reduce cantitatea totală de certificate emise pentru perioada 2008-2012, administratorul național transferă numărul și tipul de certificate indicat de registrul Uniunii către contul de eliminare de certificate al Uniunii pentru perioada corespunzătoare.

Articolul 38

Corectarea tabelului de alocare al Uniunii privind aviația

(1) Administratorul național poate opera în EUTL corecturile corespunzătoare la tabelul de alocare al Uniunii privind aviația fără a transmite o notificare prealabilă Comisiei, în cazul în care:

(a) un nou operator de aeronavă și-a început activitatea;

(b) unui adjudecător i s-au atribuit certificate vizate de capitolul II pentru licitație;

(c) un operator de aeronavă s-a scindat în doi sau mai mulți operatori de aeronavă;

(d) doi sau mai mulți operatori de aeronavă au fuzionat într-un singur operator de aeronavă.

(2) Corecturile nu vor modifica numărul total de certificate în temeiul capitolului II prevăzut în tabelul de alocare al Uniunii privind aviația.

(3) Statele membre notifică Comisiei orice corecturi, cu excepția celor prevăzute la alineatul (1), necesare pentru corectarea unei alocări excesive datorate unei erori a Comisiei sau a unui stat membru, pe care le aduce deciziei de alocare de certificate vizate de capitolul II adoptate în temeiul articolului 3e alineatul (4) din Directiva 2003/87/CE. În cazul în care corectura este în conformitate cu Directiva 2003/87/CE, Comisia îl însărcinează pe administratorul central să corecteze tabelul de alocare al Uniunii privind aviația pe baza acestei decizii și să o introducă în EUTL.

(4) În urma oricărei corecturi efectuate în temeiul alineatului (2), care survine după ce certificatele vizate de capitolul II au fost alocate în conformitate cu articolul 41 și care reduce cantitatea totală de certificate vizate de capitolul II emise pentru perioada 2008-2012, administratorul național transferă numărul de certificate vizate de capitolul II indicat de administratorul central către contul de eliminare de certificate al Uniunii pentru perioada corespunzătoare.

(5) În cazul în care o fuziune între operatori de aeronave implică operatori administrați de state membre diferite, corectura în temeiul alineatului (1) litera (d) este inițiată de administratorul național care administrează operatorul de aeronavă a cărei alocare urmează să fuzioneze cu alocarea unui alt operator de aeronavă. Înainte de a efectua corectura, trebuie obținută aprobarea administratorului național care administrează operatorul de aeronavă a cărei alocare va include alocarea operatorului de aeronavă cu care a fuzionat.

Articolul 39

Emiterea de certificate vizate de capitolul III

(1) După introducerea tabelului planului național de alocare în EUTL, până la data de 28 februarie a primului an din perioada 2008-2012, administratorul național:

(a) transferă o cantitate egală de AAU emise pentru perioada 2008-2012 care este egală cu cantitatea de certificate vizate de capitolul III care urmează a fi emise de o parte PK titulară de cont către contul de depozit de AAU al ETS;

(b) emite cantitatea totală de certificate vizate de capitolul III indicată în tabelul planului național de alocare în contul național de depozit în registrul Uniunii.

(2) Înainte de a efectua operațiunea menționată la alineatul (1), administratorii de registru PK transmit o notificare administratorului central privind datele de identificare ale contului pentru conturile de depozit desemnate AAU al ETS în registrul PK.

(3) Registrul Uniunii atribuie fiecărui certificat un cod unic de identificare în urma emiterii acestuia în conformitate cu alineatul (1).

(4) Statele membre care nu dețin un registru PK nu efectuează operațiunile menționate la alineatul (1) litera (a).

Articolul 40

Alocarea de certificate vizate de capitolul III

(1) Fără a aduce atingere articolelor 37 și 47, până la data de 28 februarie a fiecărui an, administratorul național transferă din contul național de depozit de certificate către contul de depozit al operatorului pertinent proporția din cantitatea totală de certificate vizate de capitolul III care a fost alocată instalației aferente pentru anul în cauză conform secțiunii corespunzătoare din tabelul planului național de alocare.

(2) Atunci când acest lucru este prevăzut pentru o instalație în planul național de alocare al statului membru, administratorul național poate transfera proporția menționată anterior la o dată ulterioară în fiecare an.

(3) În cazul în care unei instalații i se alocă certificate suplimentare vizate de capitolul III în tabelul planului național de alocare ca urmare a corecturilor în conformitate cu articolul 37, administratorul național transferă din contul național de depozit de certificate către contul de depozit al operatorului în cauză certificatele vizate de capitolul III alocate suplimentar pentru anul în curs în momentul în care autoritatea competentă îl însărcinează să facă acest lucru.

Articolul 41

Alocarea de certificate vizate de capitolul II

(1) În urma introducerii tabelului de alocare al Uniunii privind aviația în EUTL, administratorul național creează, până la data de 28 februarie 2012, o cantitate de certificate vizate de capitolul II pentru fiecare cont deschis de depozit al operatorului care este egală cu alocarea stabilită în tabelul de alocare al Uniunii privind aviația pentru titularul contului respectiv pentru anul în cauză.

(2) Registrul Uniunii atribuie fiecărui certificat un cod unic de identificare în urma creării acestuia în conformitate cu alineatul (1).

(3) În cazul în care titularului de cont i se alocă certificate suplimentare vizate de capitolul II în tabelul planului de alocare al Uniunii privind aviația ca urmare a corecturilor în conformitate cu articolul 38, administratorul național creează, în momentul în care autoritatea competentă îl însărcinează să facă acest lucru, o cantitate suplimentară de certificate vizate de capitolul II pentru fiecare cont deschis de depozit al operatorului de aeronavă care este egală cu alocarea suplimentară stabilită în tabelul de alocare al Uniunii privind aviația pentru titularul contului respectiv pentru anul în cauză.

(4) În cazul în care un cont de depozit pentru un operator de aeronavă inactiv nu primește certificate în temeiul alineatului (1), certificatele respective nu sunt create în cont, dacă acesta este ulterior redeschis.

Articolul 42

Alocarea de certificate vizate de capitolul III ca urmare a vânzării acestora de către statul membru

În perioada 2008-2012, la indicația autorității competente, ca urmare a unei vânzări de certificate vizate de capitolul III pentru perioada 2008-2012 de către un stat membru, administratorul național transferă o cantitate de certificate vizate de capitolul III din contul național de depozit de certificate către contul de depozit indicat de autoritatea competentă.







SECȚIUNEA 2

Transferuri de certificate și unități kyoto

▼M1

Articolul 43

Transferuri de certificate de către titularii de cont

(1) Sub rezerva alineatului (2), la cererea unui titular de cont, registrul Uniunii realizează orice transfer de certificate deținute în contul acestuia din registrul Uniunii în orice alt cont din registrul Uniunii, cu excepția cazului în care acest transfer este interzis de starea contului care inițiază transferul sau de tipul de certificate care pot fi deținute în contul beneficiar, în conformitate cu articolul 8 alineatul (3).

(2) Începând de la 30 iunie 2012, conturile de depozit pentru operatori, conturile de depozit pentru operatori de aeronave, conturile de depozit personale și platformele comerciale vor putea transfera certificate doar într-un cont din lista de conturi de încredere stabilită în temeiul articolului 21a.

Articolul 44

Transferuri de unități Kyoto de către titularii de cont

(1) Sub rezerva alineatului (2), la cererea unui titular de cont, registrul Uniunii realizează orice transfer de unități Kyoto deținute în contul acestuia din registrul Uniunii în orice alt cont din registrul Uniunii sau dintr-un registru PK, cu excepția cazului în care acest transfer este interzis de starea contului care inițiază transferul sau de unitățile Kyoto care pot fi deținute în contul beneficiar, în conformitate cu articolul 8 alineatul (3).

(2) Începând de la 30 iunie 2012, conturile de depozit pentru operatori, conturile de depozit pentru operatori de aeronave, conturile de depozit personale și platformele comerciale vor putea transfera unități Kyoto doar într-un cont din lista de conturi de încredere stabilită în temeiul articolului 21a.

▼B

Articolul 45

Cantitatea minimă de certificate vizate de capitolul III în conturile de depozit ale registrului Uniunii administrate de același stat membru

(1) În cazul în care un transfer propus de certificate din partea unui titular de cont în conformitate cu articolul 43 ar determina ca numărul total de certificate vizate de capitolul III pentru perioada 2008-2012 deținute în toate conturile registrului Uniunii administrate de administratorul național al unui anumit stat membru să scadă sub cantitatea de unități Kyoto care trebuie să fie deținută în registrul PK al statului membru în cauză drept rezervă pentru perioada de angajament, în temeiul Deciziei 11/CMP.1, minus cantitatea de unități Kyoto deținute în prezent în registrul PK al statului membru respectiv în afara contului de depozit de AAU al ETS și a contului de anulare, EUTL respinge transferul propus.

(2) În cazul în care un transfer propus de certificate din partea unui titular de cont în conformitate cu articolul 43 ar determina ca numărul total de certificate în temeiul capitolului III pentru perioada 2008-2012 deținute în conturile registrului Uniunii administrate de administratorii naționali ai celor 15 vechi state membre să scadă sub cantitatea de unități Kyoto care trebuie să fie deținută în registrele PK ale statelor membre respective drept rezervă pentru perioada de angajament a Uniunii Europene, în temeiul Deciziei 11/CMP.1, minus cantitatea de unități Kyoto deținute în prezent în registrele PK ale statelor membre respective în afara conturilor de depozit de AAU al ETS și a conturilor de anulare, EUTL respinge transferul propus.







SECȚIUNEA 3

Restituirea de certificate, de ERU și de CER

Articolul 46

Restituirea de certificate

(1) Un operator sau un operator de aeronavă restituie certificate pentru perioada 2008-2012 propunând registrului Uniunii:

(a) să transfere un număr determinat de certificate pentru perioada 2008-2012 din contul de depozit al operatorului corespunzător către contul de eliminare de certificate al Uniunii;

(b) să înregistreze numărul și tipul de certificate transferate pentru emisiile instalației operatorului sau pentru emisiile operatorului de aeronavă ca fiind restituite pentru perioada în curs.

(2) Certificatele vizate de capitolul II pot fi restituite numai de operatorii de aeronave.

(3) Un certificat care a fost deja restituit nu poate fi restituit din nou.

Articolul 47

Restituirea de certificate la indicația autorității competente

La indicația autorității competente, administratorul național restituie parțial sau integral proporția din cantitatea totală de certificate emise care a fost alocată unei instalații sau unui operator de aeronave pentru un anumit an, înregistrând numărul de certificate restituite pentru instalația sau operatorul de aeronavă în cauză pentru perioada în curs.

Articolul 48

Restituirea de CER și de ERU

(1) Un operator restituie ERU și CER în conformitate cu articolul 11a din Directiva 2003/87/CE propunând registrului Uniunii:

(a) să transfere un număr determinat de CER sau ERU pentru perioada 2008-2012 din contul de depozit al operatorului corespunzător către: (i) un cont de depozit al unei părți PK al statului membru care administrează contul, în cazul conturilor administrate de statele membre cu un registru PK; (ii) contul de eliminare al registrului Uniunii, în cazul conturilor administrate de statele membre fără registru PK;

(b) să înregistreze numărul de CER și ERU transferate pentru emisiile instalației operatorului ca fiind restituite pentru perioada în curs.

(2) Un operator de aeronavă restituie ERU și CER în conformitate cu articolul 11a din Directiva 2003/87/CE, propunând registrului Uniunii:

(a) să transfere un număr determinat de CER sau ERU pentru perioada 2008-2012 din contul de depozit al operatorului de aeronavă corespunzător către contul de aviație de rezervă în registrul Uniunii;

(b) să înregistreze numărul de CER și ERU transferate ca fiind restituite pentru emisiile operatorului de aeronavă pentru perioada în curs.

(3) Registrul Uniunii permite numai restituiri de CER și de ERU de până la:

(a) cantitatea maximă stabilită de administratorul național al unui cont de depozit al operatorului, în cazul operatorilor;

(b) pentru 2012, 15 % din numărul de certificate care trebuie să fie restituite în conformitate cu articolul 12 alineatul (2a) din Directiva 2003/87/CE în cazul operatorilor de aeronave.

(4) Registrul Uniunii respinge orice cerere de restituire de CER și de ERU care ar depăși cantitatea maximă de CER și ERU care se poate restitui de către operatorii unui stat membru în conformitate cu planul național de alocare al statului membru.

(5) Registrul Uniunii respinge orice cerere de restituire de CER și de ERU a căror utilizare este interzisă în ETS în conformitate cu articolul 11a din Directiva 2003/87/CE.

(6) Un CER sau ERU care a fost deja restituit nu poate fi restituit din nou și nici nu se poate transfera într-un cont de depozit personal sau de operator în EU ETS.

(7) Registrul Uniunii furnizează procese automatizate pentru a se asigura că titularii de conturi nu pot restitui unități în conturi incorecte în temeiul articolelor 46 și 48.







SECȚIUNEA 4

Eliminarea de certificate și anularea de unități kyoto

Articolul 49

Eliminarea de certificate

(1) Registrul Uniunii răspunde oricărei cereri din partea unui titular de cont, în temeiul articolului 12 alineatul (4) din Directiva 2003/87/CE, care dorește eliminarea certificatelor deținute în conturile titularului, prin:

(a) transferul unui număr determinat de certificate din contul corespunzător către contul de eliminare de certificate al Uniunii;

(b) înregistrarea numărului de certificate transferate ca fiind eliminate pentru anul în curs.

(2) Certificatele eliminate nu se înregistrează ca fiind restituite pentru nicio categorie de emisii.

(3) Registrul Uniunii respinge cererea de eliminare a certificatelor, dacă aceasta este inițiată de un cont administrat de un stat membru care nu are registru PK și dacă prin aceasta cantitatea depozitată minimă calculată pentru statul membru respectiv în temeiul articolului 52 se situează sub cantitatea de tranzit calculată pentru statul membru respectiv în temeiul articolului 53.

▼M1

Articolul 50

Anularea de unități Kyoto

Registrul Uniunii execută orice cerere efectuată de un titular de cont în conformitate cu articolul 12 alineatul (4) din Directiva 2003/87/CE, referitoare la anularea unităților Kyoto deținute în conturile titularului, transferând un număr și un tip determinat de unități Kyoto din contul corespunzător către contul de anulare al registrului PK al administratorului contului sau către contul de anulare al registrului Uniunii.

▼B







SECȚIUNEA 5

Anularea tranzacției

Articolul 51

Anularea proceselor finalizate care au la bază o eroare

(1) În cazul în care un titular de cont sau un administrator de registru acționând în numele titularului contului a inițiat, în mod involuntar sau eronat, una dintre tranzacțiile enumerate la alineatul (2), titularul contului poate propune, printr-o cerere scrisă, administratorului contului să efectueze anularea tranzacției finalizate. Cererea se semnează în mod corespunzător de reprezentantul sau reprezentanții autorizați ai titularului contului care sunt abilitați să inițieze tipul de tranzacție care urmează să fie anulată și se trimite prin poștă în termen de cinci zile lucrătoare de la finalizarea procesului. Cererea trebuie să conțină o declarație care să indice că tranzacția a fost inițiată în mod eronat sau involuntar.

(2) Titularii de cont pot propune anularea următoarelor tranzacții:

(a) alocarea de certificate vizate de capitolul III;

(b) alocarea de certificate vizate de capitolul II;

(c) restituirea de certificate;

(d) restituirea de CER și de ERU;

(e) eliminarea de certificate;

(f) anularea de unități Kyoto.

(3) În cazul în care administratorul contului consideră că cererea îndeplinește condițiile prevăzute la alineatul (1), iar administratorul este de acord cu cererea, acesta poate propune anularea tranzacției în registrul Uniunii.

(4) Registrul Uniunii acceptă propunerea de anulare, blochează unitățile care urmează să fie transferate prin anulare și înaintează propunerea administratorului central, cu condiția respectării tuturor condițiilor următoare:

▼M1

(a) tranzacția care urmează să fie anulată nu a fost finalizată cu mai mult de 30 de zile lucrătoare înaintea propunerii administratorului contului în conformitate cu alineatul (3), cu excepția alocării de certificate vizate de capitolul III și a alocării de certificate vizate de capitolul II;

▼B

(b) anularea nu are ca rezultat neconformitatea unui operator pentru anul precedent;

(c) contul de destinație al tranzacției care urmează să fie anulată conține încă numărul de unități de tipul celor care au fost incluse în tranzacția care urmează să fie anulată;

(d) tranzacția care urmează să fie anulată nu a fost încă urmată de o deducere în conformitate cu articolul 52 din cantitatea minimă depozitată după efectuarea unui transfer pe baza tranzacției care urmează să fie anulate;

(e) alocarea de certificate vizate de capitolul III care urmează să fie anulate a fost efectuată după data de expirare a autorizației instalației.

(5) Administratorul central aprobă propunerea în termen de 10 de zile lucrătoare. În cazul în care tranzacția care urmează să fie anulată cuprinde transferuri de unități Kyoto de la un registru PK la altul, aprobarea va fi acordată numai dacă administratorul ITL este de acord să anuleze tranzacția în ITL.

(6) Registrul Uniunii poate finaliza anularea cu diferite unități ale aceluiași tip de unitate care se află în contul de destinație al tranzacției care urmează să fie anulate.







SECȚIUNEA 6

Mecanisme contabile

Articolul 52

Cantitatea minimă de depozit în contul de depozit de AAU al ETS

(1) EUTL înregistrează o cantitate minimă de depozit pentru fiecare stat membru. În cazul statelor membre cu registre PK, EUTL împiedică transferurile de unități Kyoto din contul de depozit de AAU al ETS care ar genera deținerea de unități Kyoto în contul de depozit de AAU al ETS sub cantitatea minimă de depozit. În cazul statelor membre fără registru PK, cantitatea minimă de depozit este o valoare utilizată în procesul de compensare.

(2) După ce au fost emise certificate vizate de capitolul III în conformitate cu articolul 39, EUTL adaugă la cantitatea minimă de depozit o cantitate egală cu cantitatea de certificate vizate de capitolul III emise.

(3) EUTL deduce o cantitate din cantitatea minimă de depozit imediat după ce:

(a) a avut loc un transfer de certificate vizate de capitolul III către contul de eliminare de certificate al Uniunii ca urmare a unei corecturi în sens descendent a alocării de certificate vizate de capitolul III în conformitate cu articolul 37 alineatul (3), deducerea fiind, în acest caz, egală cu cantitatea de certificate vizate de capitolul III transferate;

(b) s-a efectuat o rezervă de unități Kyoto în schimbul restituirii de certificate vizate de capitolul III de operatorii de aeronave în conformitate cu articolul 54, deducerea fiind, în acest caz, egală cu cantitatea de rezervă;

(c) s-a efectuat o anulare de unități Kyoto în schimbul eliminării de certificate vizate de capitolul III în conformitate cu articolul 55 alineatul (1), deducerea fiind, în acest caz, egală cu cantitatea anulată;

(d) s-a efectuat eliminarea certificatelor prevăzute la articolul 55 alineatul (2), deducerea fiind, în acest caz, egală cu cantitatea eliminată.

(4) Administratorul central efectuează deducerea unei cantități din cantitatea minimă de depozit înregistrată în EUTL după ce au avut loc tranzacțiile de compensare în conformitate cu articolul 56. Deducerea este egală cu cantitatea totală de certificate vizate de capitolul III restituite de conturile utilizatorului administrate de administratorul național al statului membru pentru perioada 2008-2012; plus valoarea compensată calculată în conformit