2003L0049 — RO — 01.01.2007 — 002.001

Acest document reprezintă un instrument de documentare, iar instituţiile nu îşi asumă responsabilitatea pentru conţinutul său.

Astfel cum a fost modificat prin:

▼B

DIRECTIVA 2003/49/CE A CONSILIULUI

din 3 iunie 2003

privind sistemul comun de impozitare, aplicabil plăților de dobânzi și de redevențe efectuate între societăți asociate din state membre diferite

Articolul 1

Domeniu de aplicare și procedură

(1) Plățile de dobânzi și de redevențe generate într-un stat membru sunt scutite de orice impozit prin reținere la sursă sau prin estimarea bazei de impozitare în statul de origine respectiv, dacă beneficiarul dobânzilor sau al redevențelor este o societate dintr-un alt stat membru sau un sediu permanent, situat în alt stat membru, al unei societăți dintr-un stat membru.

(2) O plată efectuată de o societate dintr-un stat membru sau de un sediu permanent situat într-un alt stat membru se consideră generată în acest stat membru, denumit în continuare „stat de origine”.

(3) Un sediu permanent nu este considerat plătitor de dobânzi sau de redevențe decât dacă plățile în cauză constituie, în statul membru în care este situat, o cheltuială deductibilă pentru sediul permanent respectiv.

(4) O societate dintr-un stat membru nu este considerată beneficiară a dobânzilor sau a redevențelor decât dacă le primește în nume propriu și nu ca reprezentant, de exemplu în calitate de administrator fiduciar sau semnatar autorizat, al unei alte persoane.

(5) Un sediu permanent nu este considerat beneficiar al dobânzilor sau redevențelor decât dacă:

(6) Dacă un sediu permanent al unei societăți dintr-un stat membru este considerat plătitor sau beneficiar al unor dobânzi sau redevențe, nici o altă parte a societății nu este considerată plătitoare sau beneficiară a dobânzilor sau redevențelor în cauză în sensul prezentului articol.

(7) Prezentul articol nu se aplică decât în cazul în care societatea care a plătit dobânzile sau redevențele sau societatea al cărei sediu permanent se consideră plătitorul dobânzilor și redevențelor este o societate asociată a societății care este beneficiara plăților în cauză sau al cărei sediu permanent este considerat beneficiarul dobânzilor sau redevențelor în cauză.

(8) Prezentul articol nu se aplică dacă se plătesc dobânzi sau redevențe de către sau unui sediu permanent al unei societăți dintr-un stat membru situat într-o țară terță, și dacă activitatea societății este desfășurată parțial sau integral de acest sediu permanent.

(9) Prezentul articol nu împiedică un stat membru să țină cont, la aplicarea legislației sale fiscale, de dobânzile și redevențele percepute de societățile sale, de sediile permanente ale societăților sale sau de sediile permanente situate în acest stat membru.

(10) Un stat membru are posibilitatea de a nu aplica prezenta directivă unei societăți dintr-un alt stat membru sau unui sediu permanent al unei societăți dintr-un alt stat membru, în cazul în care condițiile prevăzute în articolul 3 litera (b) nu au fost îndeplinite pe o perioadă neîntreruptă de cel puțin doi ani.

(11) Statul de origine poate solicita ca, în momentul plății dobânzilor sau redevențelor, respectarea condițiilor definite în prezentul articol și în articolul 3 să fie dovedită printr-o atestare. Dacă la momentul plății nu se face dovada respectării condițiilor din prezentul articol, statul membru poate solicita reținerea la sursă.

(12) Statul membru de origine poate condiționa scutirea prevăzută în prezenta directivă de emiterea unei decizii care să acorde efectiv scutirea în urma unei atestări care dovedește respectarea condițiilor din prezentul articol și din articolul 3. O decizie de scutire se emite cel târziu în cele trei luni după prezentarea atestării și a informațiilor justificative pe care statul membru poate să le solicite în mod rezonabil și este valabilă timp de cel puțin un an de la emitere.

(13) În sensul aplicării alineatelor (11) și (12), atestarea solicitată trebuie, pentru fiecare contract de plată, să fie valabilă timp de cel puțin un an, dar să nu depășească trei ani începând de la data la care a fost redactată și trebuie să conțină următoarele informații:

În afară de asta, statele membre pot solicita justificarea legală a plăților efectuate în temeiul contractului (de exemplu, contract de împrumut sau contract de licență).

(14) În cazul în care condițiile necesare pentru scutire nu mai sunt îndeplinite, societatea beneficiară sau sediul permanent informează imediat societatea sau sediul permanent plătitor în legătură cu aceasta și, dacă statul de origine cere acest lucru, informează și autoritatea competentă din statul de origine.

(15) Dacă societatea sau sediul permanent plătitor a reținut la sursă un impozit care trebuie să beneficieze de o scutire în temeiul prezentului articol, se poate face o cerere de rambursare pentru reținerea la sursă. Statul membru poate solicita informațiile prevăzute în alineatul (13). Cererea de rambursare trebuie înaintată în termenul stabilit. Acest termen este de cel puțin doi ani de la data la care sunt plătite dobânzile sau redevențele.

(16) Statul de origine rambursează surplusul de impozit reținut la sursă în termen de un an de la primirea cererii și a informațiilor justificative pe care le poate solicita în mod rezonabil. Dacă impozitul reținut la sursă nu a fost rambursat în acest termen, societatea beneficiară sau sediul permanent au dreptul, la expirarea acestui termen de un an, la dobândă pe impozitul care este rambursat, la o rată corespunzătoare ratei dobânzii naționale aplicabile în cazuri comparabile în temeiul legislației naționale a statului membru de origine.

Articolul 2

Definiția dobânzilor și a redevențelor

În sensul prezentei directive, se înțelege prin:

Articolul 3

Definiția unei societăți asociată cu altă societate și a sediului permanent al unei societăți

În sensul prezentei directive:

Articolul 4

Excluderea anumitor plăți din categoria dobânzilor sau redevențelor

(1) Statul membru de origine nu este obligat să acorde avantajele oferite de prezenta directivă în următoarele cazuri:

(2) Dacă, datorită unor relații speciale care există între plătitor și beneficiarul efectiv al dobânzilor sau redevențelor, sau datorită relațiilor speciale pe care cei doi le au cu un terț, valoarea dobânzilor sau redevențelor depășește valoarea asupra căreia ar fi convenit plătitorul și beneficiarul efectiv în lipsa unor asemenea relații, dispozițiile din prezenta directivă nu se aplică decât celei de-a doua sume.

Articolul 5

Fraude și abuzuri

(1) Prezenta directivă nu împiedică aplicarea dispozițiilor naționale sau a dispozițiilor întemeiate pe convenții, care sunt necesare pentru prevenirea fraudelor sau a abuzurilor.

(2) În cazul operațiunilor ale căror obiectiv principal este frauda sau evaziunea fiscală sau abuzurile, statele membre pot să retragă beneficiile prezentei directive sau să refuze să o aplice.

Articolul 6

▼M2

Măsuri tranzitorii pentru Republica Cehă, Grecia, Spania, Letonia, Lituania, Polonia, Portugalia și Slovacia

(1) Grecia, Letonia, Polonia și Portugalia sunt autorizate să nu aplice prevederile articolului 1 până la data de aplicare menționată la articolul 17 alineatele (2) și (3) din Directiva 2003/48/CE a Consiliului din 3 iunie 2003 privind impozitarea veniturilor din economii sub forma plăților de dobânzi ( 4 ). În cursul unei perioade de tranziție de opt ani începând de la data menționată anterior, rata impozitului aplicat plăților de dobânzi sau redevențe efectuate către o societate asociată dintr-un alt stat membru sau o unitate permanentă situată într-un alt stat membru a unei societăți asociate dintr-un stat membru nu trebuie să depășească 10 % în primii patru ani și 5 % în ultimii 4 ani.

Lituania este autorizată să nu aplice prevederile articolului 1 până la data de aplicare menționată la articolul 17 alineatele (2) și (3) din Directiva 2003/48/CE a Consiliului din 3 iunie 2003 privind impozitarea veniturilor din economii sub forma plăților de dobânzi. În cursul unei perioade de tranziție de șase ani începând de la data menționată anterior, rata impozitului aplicat plăților de redevențe efectuate către o societate asociată dintr-un alt stat membru sau o unitate permanentă stabilită într-un stat membru a unei societăți asociate dintr-un stat membru nu trebuie să depășească 10 %. În primii patru ani din perioada de tranziție de șase ani, cota de impozitare aplicată plăților de dobânzi efectuate către o societate asociată dintr-un alt stat membru sau o unitate permanentă situată într-un alt stat membru nu trebuie să depășească 10 %; iar pentru următorii doi ani, cota de impozitare aplicată acestor plăți de dobânzi nu trebuie să depășească 5 %.

Spania și Republica Cehă sunt autorizate, numai în ceea ce privește plățile de redevențe, să nu aplice dispozițiile articolului 1 până la data de aplicare menționată la articolul 17 alineatele (2) și (3) din Directiva 2003/48/CE. În cursul unei perioade de tranziție de șase ani începând de la data menționată anterior, cota de impozitare aplicată plăților de redevențe efectuate către o societate asociată dintr-un alt stat membru sau către o unitate permanentă stabilită într-un alt stat membru a unei societăți asociate dintr-un stat membru nu trebuie să depășească 10 %. Slovacia este autorizată, numai în ceea ce privește plățile de redevențe, să nu aplice prevederile articolului 1 pentru o perioadă de tranziție de doi ani începând de la data de 1 mai 2004.

Cu toate acestea, măsurile tranzitorii sunt condiționate de aplicarea constantă a unei cote de impozitare inferioare celor menționate la primul, al doilea și al treilea paragraf, prevăzute prin acorduri bilaterale încheiate între Republica Cehă, Grecia, Spania, Letonia, Lituania, Polonia, Portugalia sau Slovacia și alte state membre. Înainte de încheierea perioadelor de tranziție prevăzute în prezentul alineat, Consiliul poate hotărî în unanimitate, la propunerea Comisiei, o eventuală prelungire a perioadelor de tranziție menționate.

(2) În cazul în care o societate dintr-un stat membru sau o unitate permanentă a unei societăți dintr-un stat membru situată în acel stat membru:

primul stat membru acordă o reducere a impozitului pe venitul societății sau al unității permanente care a încasat acest venituri, cu o sumă egală cu impozitul plătit pe aceste venituri în Republica Cehă, Grecia, Spania, Letonia, Lituania, Polonia, Portugalia sau Slovacia, în conformitate cu alineatul (1).

(3) Reducerea prevăzută în alineatul (2) nu trebuie să depășească suma cea mai mică dintre:

▼B

Articolul 7

Punere în aplicare

(1) Statele membre asigură intrarea în vigoare a actelor cu putere de lege, și a actelor administrative necesare aducerii la îndeplinire a prezentei directive până la 1 ianuarie 2004 cel târziu. Statele membre informează imediat Comisia în legătură cu aceasta.

Când statele membre adoptă aceste dispoziții, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere în momentul publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.

(2) Statele membre comunică Comisiei textul principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă, precum și un tabel de corespondență între prezenta directivă și dispozițiile naționale adoptate.

Articolul 8

Reexaminare

Până la 31 decembrie 2006 cel târziu, Comisia prezintă Consiliului un raport privind aplicarea prezentei directive, în special în vederea extinderii domeniului de aplicare al acesteia la societăți sau la întreprinderi, altele decât cele indicate în articolul 3 și în anexă.

Articolul 9

Clauză de delimitare

Prezenta directivă nu afectează aplicarea dispozițiilor naționale sau a dispozițiilor bazate pe o convenție, care depășesc dispozițiile din prezenta directivă și au drept obiectiv eliminarea sau atenuarea dublei impozitări a dobânzilor și a redevențelor în statul de origine.

Articolul 10

Intrare în vigoare

Prezenta directivă intră în vigoare în ziua publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.

Articolul 11

Destinatarii directivei

Prezenta directivă se adresează statelor membre.

ANEXĂ

Lista societăților menționate în articolul 3 litera (a) din directivă

▼M3

▼B

(g) persoanele juridice irlandeze denumite „public companies limited by shares or by guarantee”, „private companies limited by shares or by guarantee”, instituțiile înregistrate în regimul „Industrial and Provident Societies Acts”, sau „building societies” înregistrate în regimul „Building Societies Acts”;