2008R0889 — RO — 10.04.2011 — 004.001

Acest document reprezintă un instrument de documentare, iar instituţiile nu îşi asumă responsabilitatea pentru conţinutul său.

Astfel cum a fost modificat prin:









▼B

REGULAMENTUL (CE) NR. 889/2008 AL COMISIEI

din 5 septembrie 2008

de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 834/2007 al Consiliului privind producția ecologică și etichetarea produselor ecologice în ceea ce privește producția ecologică, etichetarea și controlul







COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, având în vedere Regulamentul (CE) nr. 834/2007 al Consiliului din 28 iunie 2007 privind producția ecologică și etichetarea produselor ecologice, precum și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 2092/91 ( 1 ), în special articolul 9 alineatul (4), articolul 11 al doilea paragraf, articolul 12 alineatul (3), articolul 14 alineatul (2), articolul 16 alineatul (3) litera (c), articolul 17 alineatul (2) și, articolul 18 alineatul (5), articolul 19 alineatul (3) al doilea paragraf, articolul 21 alineatul (2), articolul 22 alineatul (1), articolul 24 alineatul (3), articolul 25 alineatul (3), articolul 26, articolul 28 alineatul (6), articolul 29 alineatul (3) și, articolul 38 literele (a), (b), (c) și (e) și articolul 40, întrucât: (1) Regulamentul (CE) nr. 834/2007, în special titlurile III, IV și V, stabilește cerințe de bază cu privire la producția, etichetarea și controlul produselor ecologice în sectorul de producție vegetală și animalieră. Este necesară stabilirea de norme de aplicare a cerințelor în cauză. (2) Evoluția noilor reguli detaliate de producție privind anumite specii de animale, acvacultura ecologică, algele marine comestibile și drojdiile folosite drept aliment sau hrană pentru animale la nivel comunitar va necesita mai mult timp și, în consecință, acestea trebuie elaborate printr-o procedură ulterioară. Prin urmare, produsele în cauză trebuie excluse din domeniul de aplicare al prezentului regulament. Cu toate acestea, în ceea ce privește anumite specii de animale, produse de acvacultură și alge marine comestibile, regulile comunitare prevăzute pentru producție, controale și etichetare se aplică mutatis mutandis produselor în cauză, în conformitate cu articolul 42 din Regulamentul (CE) nr. 834/2007. (3) Este necesară stabilirea unor definiții, în vederea evitării ambiguităților și a garantării aplicării uniforme a regulilor de producție ecologică. (4) Producția vegetală ecologică are la bază hrănirea plantelor în principal prin ecosistemul solului. În consecință, este necesară interzicerea culturii hidroponice, în care plantele cresc cu rădăcinile într-un substrat inert și sunt hrănite cu minerale și elemente nutritive solubile. (5) Producția vegetală ecologică implică diverse practici de cultivare și utilizare limitată de îngrășăminte și fertilizatori cu solubilitate scăzută; în consecință, este necesară specificarea acestor practici. În principal, trebuie stabilite condițiile de utilizare a anumitor produse nesintetice. (6) Utilizarea pesticidelor, care ar putea avea efecte prejudiciabile asupra mediului sau ar putea avea drept rezultat prezența reziduurilor în produsele agricole, trebuie restricționată în mod semnificativ. Trebuie preferată aplicarea măsurilor preventive în cadrul controlului dăunătorilor, al bolilor și al buruienilor. De asemenea, trebuie stabilite condiții de utilizare a anumitor produse de protecție a plantelor. (7) În scopul agriculturii ecologice, utilizarea anumitor produse de protecție a plantelor, utilizarea îngrășămintelor, a fertilizatorilor pentru sol, precum a anumitor materii neecologice destinate animalelor, a aditivilor pentru hrana animalelor, a adjuvanților tehnologici la procesarea hranei pentru animale și a anumitor produse folosite pentru curățare și dezinfectare a fost permisă în temeiul Regulamentului (CEE) nr. 2092/91 al Consiliului ( 2 ) în condiții bine definite. În vederea asigurării continuității agriculturii ecologice, produsele și substanțele în cauză trebuie permise în continuare, în conformitate cu dispozițiile stabilite la articolul 16 alineatul (3) litera (c) din Regulamentul (CEE) nr. 834/2007. Mai mult decât atât, din motive de claritate, este necesară enumerarea în anexele la prezentul regulament a produselor și a substanțelor care au fost permise în temeiul Regulamentului (CEE) nr. 2092/91. Alte produse și substanțe pot fi adăugate la aceste liste în viitor în cadrul unui alt temei juridic, și anume articolul 16 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 834/2007. În consecință, trebuie identificat statutul fiecărei categorii de produse și substanțe în parte prin intermediul unui simbol în listă. (8) Abordarea holistică a agriculturii ecologice impune o producție animalieră în strânsă legătură cu terenul, unde gunoiul de grajd produs se folosește ca îngrășământ în producția vegetală. Având în vedere faptul că sectorul creșterii animalelor implică întotdeauna gestionarea terenului agricol, este necesar să se prevadă interzicerea producției animaliere în lipsa terenului. În producția animalieră ecologică, alegerea raselor trebuie să țină cont de capacitatea acestora de a se adapta la condițiile locale, de vitalitatea lor și de rezistența la boli; este necesară încurajarea unei mari diversități biologice. (9) În anumite condiții, operatorii pot întâmpina dificultăți în a obține animale de reproducere ecologice datorită unui capital genetic redus, ceea ce poate împiedica dezvoltarea sectorului. În consecință, trebuie prevăzută posibilitatea de a introduce un număr limitat de animale neecologice într-o exploatație agricolă în vederea reproducerii. (10) Activitatea de creștere ecologică a animalelor trebuie să garanteze satisfacerea nevoilor comportamentale specifice ale animalelor. În această privință, adăposturile tuturor speciilor trebuie să satisfacă nevoile animalelor în ceea ce privește aerisirea, lumina, spațiul și confortul și trebuie să ofere spațiu corespunzător suficient, pentru a permite libertatea de mișcare necesară fiecărui animal și pentru a dezvolta comportamentul social natural al animalului. Trebuie stabilite condiții specifice de adăpostire și practici de creștere în ceea ce privește anumite animale, printre care albinele. Aceste condiții specifice de adăpostire trebuie să ofere un nivel ridicat de bunăstare pentru animale, ceea ce constituie o prioritate în producția animalieră ecologică, și pot, în consecință, să depășească standardele comunitare privind bunăstarea animalelor care se aplică agriculturii în general. Practicile de creștere ecologice trebuie să prevină creșterea prea rapidă a păsărilor de curte. În consecință, este necesar să se stabilească dispoziții specifice în vederea evitării metodelor de creștere intensivă. În principal, în cazul păsărilor de curte, acestea trebuie crescute până ating o vârstă minimă sau trebuie să provină din rase cu creștere lentă, în așa fel încât în oricare dintre cele două cazuri să nu existe niciun stimulent pentru folosirea metodelor de creștere intensivă. (11) În majoritatea cazurilor, efectivul de animale trebuie să aibă acces permanent la suprafețe de pășunat în aer liber, în cazul în care condițiile climatice permit acest lucru, iar aceste suprafețe în aer liber trebuie în principiu să fie organizate în cadrul unui sistem de rotație corespunzător. (12) În scopul evitării poluării resurselor naturale, cum ar fi solul sau apa prin elemente nutritive, este necesară stabilirea unei limite superioare pentru utilizarea îngrășămintelor naturale pe hectar și pentru numărul de animale din efectiv pe hectar. Această limită trebuie legată de conținutul de azot din îngrășământ. (13) Trebuie interzise mutilările, care conduc la stres, daune, boli sau suferința animalelor. Cu toate acestea, anumite operațiuni esențiale pentru anumite tipuri de producție din motive legate de securitatea animalelor și a oamenilor pot fi permise în condiții restrictive. (14) Efectivul de animale trebuie hrănit cu iarbă, nutreț și produse obținute în conformitate cu regulile de agricultură ecologică, de preferință cele care provin de la exploatația proprie, luând în considerare nevoile fiziologice ale acestora. De asemenea, pentru a îndeplini cerințele nutriționale de bază ale efectivului, ar putea fi necesar ca anumite minerale, oligoelemente și vitamine să fie folosite în condiții bine definite. (15) Având în vedere faptul că este de așteptat să persiste diferențele regionale în ceea ce privește posibilitățile rumegătoarele ecologice de a obține vitaminele necesare A, D și E, esențiale în rațiile lor nutritive, este oportun să se permită utilizarea acestor vitamine pentru rumegătoare. (16) Gestionarea sănătății animalelor trebuie să se bazeze în principal pe prevenirea bolilor. De asemenea, este necesar să se aplice măsuri specifice de curățare și dezinfectare. (17) Utilizarea preventivă a medicamentelor alopatice chimice de sinteză nu este permisă în agricultura ecologică. Cu toate acestea, în caz de boală sau accidentare a unui animal, care necesită tratament imediat, utilizarea medicamentelor alopatice chimice de sinteză trebuie limitată la strictul necesar. Mai mult, pentru a garanta integritatea producției ecologice pentru consumatori, este necesar să fie posibilă adoptarea de măsuri restrictive cum ar fi dublarea perioadei de retragere de pe piață după utilizarea acestor medicamente. (18) Este necesar să se stabilească reguli specifice pentru profilaxia și pentru tratamentele veterinare în apicultură. (19) Este necesar să se prevadă obligația operatorilor care produc hrană pentru animale și produse alimentare de a aplica procedurile corespunzătoare, pe baza unei identificări sistematice a etapelor critice de procesare, pentru a garanta că produsele procesate obținute respectă regulile de producție ecologică. (20) Anumite produse și substanțe neecologice sunt necesare în scopul producerii anumitor furaje și alimente ecologice procesate. Regulile armonizate de procesare a vinului la nivel comunitar necesită o perioadă mai lungă de timp. În consecință, produsele menționate trebuie excluse în ceea ce privește procesarea vinului până la adoptarea de reguli specifice acestui sector, printr-o procedură ulterioară. (21) În vederea procesării produselor alimentare ecologice, utilizarea anumitor ingrediente de origine neagricolă, a anumitor adjuvanți tehnologici la procesarea produselor alimentare și a anumitor ingrediente neecologice de origine agricolă a fost permisă în temeiul Regulamentului (CEE) nr. 2092/91, în condiții bine definite. În vederea continuității agriculturii ecologice, produsele și substanțele în cauză trebuie, în conformitate cu dispozițiile stabilite la articolul 21 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 834/2007, să fie permise în continuare. Mai mult decât atât, din motive de claritate, este necesară enumerarea în anexele la prezentul regulament a produselor și a substanțelor care au fost permise în temeiul Regulamentului (CEE) nr. 2092/91. Pot fi adăugate alte produse și substanțe în aceste liste pe viitor, în cadrul unui alt temei juridic, și anume articolul 21 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 834/2007. În consecință, trebuie identificat statutul fiecărei categorii de produse și substanțe în parte prin intermediul unui simbol din listă. (22) În anumite condiții, produsele ecologice și produsele neecologice pot fi adunate și transportate simultan. Trebuie stabilite dispoziții specifice în vederea separării corecte a produselor ecologice de produsele neecologice pe parcursul manipulării și pentru a evita orice contact între aceste două tipuri de produse. (23) Conversia la metoda de producție ecologică necesită anumite perioade de adaptare la mijloacele utilizate. În funcție de producția agricolă anterioară, este necesară stabilirea unor perioade de conversie specifice pentru diversele sectoare de producție. (24) În conformitate cu articolul 22 din Regulamentul (CE) nr. 834/2007, trebuie stabilite condiții specifice pentru aplicarea derogărilor prevăzute la articolul în cauză. Este oportună stabilirea unor astfel de condiții cu privire la indisponibilitatea animalelor ecologice, a hranei pentru animale, a cerii de albine, a semințelor și a cartofilor de sămânță și a altor ingrediente ecologice, precum și cu privire la problemele specifice legate de gestionarea efectivului de animale în caz de catastrofe. (25) Diferențele geografice și structurale din agricultură și constrângerile climatice pot împiedica dezvoltarea producției ecologice în anumite regiuni și, în consecință, se poate recurge la derogări în cazul anumitor practici în ceea ce privește caracteristicile construcțiilor și ale instalațiilor destinate creșterii animalelor. În consecință, trebuie permisă, în condiții bine definite, adăpostirea animalelor în exploatații agricole care, datorită locației geografice și constrângerilor structurale, în principal în regiunile muntoase, sunt de dimensiuni mici și numai în cazul în care nu este posibilă creșterea animalelor în grupuri corespunzătoare nevoilor lor comportamentale. (26) Cu scopul de a asigura dezvoltarea unui sector animalier ecologic incipient, s-au permis mai multe derogări temporare în ceea ce privește priponirea animalelor, condițiile de adăpostire pentru animale și densitatea animalelor, în temeiul Regulamentului (CEE) nr. 2092/91. Pentru a nu denatura sectorul animalier ecologic, aceste derogări trebuie menținute până la data expirării. (27) Având în vedere importanța polenizării în sectorul apicol ecologic, este necesar să se prevadă posibilitatea ridicării derogărilor care permit coexistența unităților apicole ecologice și neecologice în aceeași exploatație agricolă. (28) În anumite condiții, agricultorii pot întâmpina dificultăți în asigurarea de animale crescute ecologic și de furaje ecologice și, în consecință, este necesară autorizarea utilizării unui număr limitat de inputuri agricole produse prin metode neecologice, care trebuie folosite în cantități restrânse. (29) Producătorii implicați în producția ecologică au făcut eforturi majore în vederea dezvoltării producției de semințe și de materiale vegetative ecologice pentru a stabili o gamă largă de varietăți de plante din diferite specii pentru care să fie disponibile semințe ecologice și materiale de înmulțire vegetativă. Cu toate acestea, la ora actuală încă nu există suficiente semințe și suficient material de înmulțire vegetativă ecologice pentru multe specii și, în aceste cazuri, este necesar să se permită utilizarea semințelor neecologice și a materialului de înmulțire vegetativă neecologic. (30) Pentru a ajuta operatorii să găsească semințe și cartofi de sămânță ecologici, este necesar ca fiecare stat membru să asigure înființarea unei baze de date care să conțină varietățile de semințe și cartofi de sămânță ecologici disponibile pe piață. (31) Gestionarea bovinelor adulte ar putea pune în pericol îngrijitorul sau alte persoane care manipulează animalele. În consecință, este necesar să se prevadă derogări în ultima etapă de îngrășare a mamiferelor, în principal în ceea ce privește bovinele. (32) Catastrofele sau bolile animalelor sau ale plantelor răspândite la scară largă pot afecta serios producția ecologică în regiunile în cauză. Trebuie întreprinse măsuri corespunzătoare pentru a asigura continuitatea activităților agricole sau chiar reluarea acestora. În consecință, în regiunile afectate trebuie permisă procurarea de animale neecologice sau de furaje neecologice, pentru o perioadă limitată. (33) În conformitate cu articolul 24 alineatul (3) și cu articolul 25 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 834/2007, trebuie stabilite criterii specifice în ce privește prezentarea, compoziția, dimensiunea și designul siglei comunitare, precum și prezentarea și compoziția codului numeric al autorității de control sau al organismului de control și ale indicației locului din care provine produsul agricol. (34) În conformitate cu articolul 26 din Regulamentul (CE) nr. 834/2007, trebuie stabilite cerințe specifice privind etichetarea aplicabile hranei ecologice pentru animale, luând în considerare varietățile și compoziția acesteia, precum și dispozițiile orizontale privind etichetarea aplicabile hranei pentru animale. (35) În afară de sistemul de control bazat pe Regulamentul (CE) nr. 882/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind controalele oficiale efectuate pentru a asigura verificarea conformității cu legislația privind hrana pentru animale și produsele alimentare și cu regulile de sănătate animală și de bunăstare a animalelor, trebuie stabilite măsuri specifice de control al conformității cu regulile privind sănătatea și bunăstarea animalelor ( 3 ). În principal, trebuie stabilite cerințe detaliate privind toate etapele producției, preparării și distribuției referitoare la produsele ecologice. (36) Notificările transmise de către statele membre Comisiei trebuie să îi permită acesteia să folosească informațiile trimise direct și cât se poate de eficient pentru gestionarea informațiilor statistice și a datelor de referință. Pentru realizarea acestui obiectiv, toate informațiile care trebuie puse la dispoziția statelor membre și a Comisiei sau care trebuie comunicate între acestea trebuie trimise în format electronic sau digital. (37) Schimburile de informații și documente între Comisie și statele membre, precum și informațiile și notificările transmise de către statele membre Comisiei se realizează în general în format electronic sau digital. Pentru a îmbunătăți modalitatea de tratare a acestor schimburi de informații cu privire la regulile de producție ecologică și pentru a extinde utilizarea lor este necesară adaptarea sistemelor electronice existente sau instalarea altor astfel de sisteme noi. Trebuie să se prevadă realizarea acestui lucru de către Comisie și punerea în aplicare după informarea statelor membre prin intermediul Comitetului pentru producția ecologică. (38) Condițiile de procesare a informațiilor de către aceste sisteme electronice, precum și forma și conținutul documentelor care trebuie comunicate în temeiul Regulamentului (CE) nr. 834/2007 trebuie să fie ajustate în mod frecvent, în paralel cu modificările aduse normelor aplicabile sau cerințelor de gestionare. Prezentarea uniformă a documentelor care trebuie trimise de către statele membre este de asemenea necesară. Pentru realizarea acestor obiective și pentru a simplifica procedurile și a asigura faptul că sistemele electronice în cauză pot fi puse imediat în funcțiune, forma și conținutul documentelor trebuie stabilite pe baza unor modele și chestionare, care urmează să fie adaptate și actualizate de Comisie după informarea Comitetului pentru producția ecologică. (39) Este necesară stabilirea de măsuri tranzitorii pentru anumite dispoziții din Regulamentul (CEE) nr. 2092/91, pentru a nu periclita continuitatea producției ecologice. (40) Regulamentul (CEE) nr. 207/93 al Comisiei din 29 ianuarie 1993 de stabilire a conținutului anexei VI la Regulamentul (CEE) nr. 2092/91 privind metoda de producție agricolă ecologică și indicarea acesteia pe produsele agricole și alimentare și de fixare a normelor de aplicare a dispozițiilor articolului 5 alineatul (4) din acest regulament ( 4 ), Regulamentul (CE) nr. 1452/2003 al Comisiei din 14 august 2003 de menținere a derogării prevăzute la articolul 6 alineatul (3) litera (a) din Regulamentul (CEE) nr. 2092/91 al Consiliului cu privire la anumite specii de semințe și material de înmulțire vegetativă și de stabilire a regulilor de procedură și a criteriilor aplicabile derogării menționate ( 5 ) și Regulamentul (CE) nr. 223/2003 al Comisiei din 5 februarie 2003 privind cerințele de etichetare legate de metoda de producție ecologică pentru hrana pentru animale, furaje combinate și materii prime pentru hrana pentru animale și de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 2092/91 al Consiliului ( 6 ) trebuie abrogate și înlocuite printr-un nou regulament. (41) Regulamentul (CEE) nr. 2092/91 este abrogat de Regulamentul (CE) nr. 834/2007 cu efect de la 1 ianuarie 2009. Cu toate acestea, multe dintre dispozițiile acestuia trebuie, cu anumite adaptări, să continue să se aplice și, în consecință, să fie adoptate în cadrul prezentului regulament. Din motive de claritate, trebuie stabilită corespondența dintre dispozițiile în cauză din Regulamentul (CEE) nr. 2092/91 și dispozițiile prezentului regulament. (42) Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului de reglementare pentru producția ecologică, întrucât: ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:







Cuprins Titlul I Dispoziții introductive Titlul II Reguli privind producția, procesarea, ambalarea, transportul și depozitarea produselor Capitolul 1 Producția vegetală Capitolul 1a Producția de alge marine Capitolul 2 Producția animalieră Secțiunea 1 Originea animalelor Secțiunea 2 Adăpostirea animalelor și practici de creștere Secțiunea 3 Hrana pentru animale Secțiunea 4 Tratamentul veterinar Capitolul 2a Producția de animale de acvacultură Secțiunea 1 Norme generale Secțiunea 2 Originea animalelor de acvacultură Secțiunea 3 Practici de creștere a animalelor de acvacultură Secțiunea 4 Reproducerea animalelor Secțiunea 5 Hrana pentru pești, crustacee și echinoderme Secțiunea 6 Norme specifice pentru moluște Secțiunea 7 Prevenirea bolilor și tratamentul veterinar Capitolul 3 Produsele procesate Capitolul 4 Ambalarea, transportul, depozitarea produselor Capitolul 5 Reguli de conversie Capitolul 6 Reguli excepționale de producție Secțiunea 1 Condiționări climatice, geografice sau structurale Secțiunea 2 Lipsa inputurilor agricole ecologice Secțiunea 3 Probleme specifice de gestionare a animalelor Secțiunea 3a Norme excepționale de producție referitoare la utilizarea unor produse și substanțe specifice în cursul procesării în conformitate cu articolul 22 alineatul (2) litera (e) din Regulamentul (CE) nr. 834/2007 Secțiunea 4 Catastrofe Capitolul 7 Baza de date a semințelor Titlul III Etichetarea Capitolul 1 Sigla Uniunii Europene pentru producție ecologică Capitolul 2 Cerințe specifice de etichetare a hranei pentru animale Capitolul 3 Alte cerințe specifice de etichetare Titlul IV Control Capitolul 1 Măsuri minime de control Capitolul 2 Cerințe de control pentru plante și produse vegetale Capitolul 2a Cerințe specifice de control care se aplică algelor marine Capitolul 3 Cerințe de control pentru animale și pentru produsele de origine animală Capitolul 3a Cerințe specifice de control în cazul producției de animale de acvacultură Capitolul 4 Cerințe de control pentru unitățile de preparare a produselor vegetale, pe bază de alge marine, animaliere și pe bază de animale de acvacultură și a produselor alimentare obținute din acestea Capitolul 5 Cerințe de control privind importurile de produse ecologice provenind din țări terțe Capitolul 6 Cerințe de control pentru unități care folosesc contracte cu terți Capitolul 7 Cerințe de control pentru unități care procesează hrană pentru animale Capitolul 8 Încălcări și schimb de informații Titlul V Transmiterea informațiilor, dispoziții tranzitorii și finale Capitolul 1 Transmiterea informațiilor către Comisia Europeană Capitolul 2 Dispoziții tranzitorii și finale







TITLUL I

DISPOZIȚII INTRODUCTIVE

Articolul 1

Obiectul și domeniul de aplicare

(1) Prezentul regulament stabilește reguli specifice privind producția ecologică, etichetarea și controlul privind produsele prevăzute la articolul 1 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 834/2007.

▼M2

(2) Prezentul regulament nu se aplică:

(a) speciilor de animale altele decât cele prevăzute la articolul 7; precum și

(b) animalelor de acvacultură altele decât cele menționate la articolul 25a.

Cu toate acestea, titlul II, titlul III și titlul IV se aplică, mutatis mutandis, unor astfel de produse până la stabilirea unor norme de producție detaliate pentru produsele respective pe baza Regulamentului (CE) nr. 834/2007.

▼B

Articolul 2

Definiții

Pe lângă definițiile stabilite la articolul 2 din Regulamentul (CE) nr. 834/2007, în sensul prezentului regulament se aplică următoarele definiții:

(a) „neecologic”: care nu provine din sau nu este în legătură cu o producție realizată în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 834/2007 și prezentul regulament;

(b) „produse medicamentoase veterinare”: produse astfel cum sunt definite la articolul 1 alineatul (2) din Directiva 2001/82/CE a Parlamentului European și a Consiliului de instituire a unui cod comunitar cu privire la produsele medicamentoase veterinare ( 7 );

(c) „importator”: persoana fizică sau juridică din cadrul Comunității care prezintă un lot pentru punerea în liberă circulație în Comunitate, fie în persoană, fie printr-un reprezentant;

(d) „primul destinatar”: persoana fizică sau juridică căruia îi este livrat lotul importat și care îl va primi în vederea pregătirii suplimentare sau comercializării ulterioare;

(e) „exploatație”: toate unitățile de producție cu gestiune unică care au ca scop producția de produse agricole;

▼M2

(f) „unitate de producție”: toate activele utilizate pentru un sector de producție cum ar fi localurile de producție, parcelele de teren, pășunile, suprafețele în aer liber, clădirile pentru animale, iazurile piscicole, sistemele de reținere pentru alge marine sau pentru animale de acvacultură, concesiunile la țărm sau pe fundul mărilor și oceanelor, localurile pentru depozitarea recoltelor, produselor vegetale, produselor din alge marine, produselor animaliere, materiilor prime și a altor inputuri pertinente pentru acest sector de producție specific;

▼B

(g) „producție hidroponică”: metodă de cultură care constă în plasarea rădăcinilor plantelor într-o soluție de elemente minerale nutritive sau într-un mediu inert, cum ar fi perlitul, pietrișul sau vata minerală, la care se adaugă o soluție de elemente nutritive;

(h) „tratament veterinar”: toate etapele unui tratament curativ sau preventiv împotriva apariției unei boli specifice;

(i) „furaje în conversie”: hrană pentru animale obținută pe parcursul perioadei de conversie la producția ecologică, cu excepția celor recoltate în termen de 12 luni de la începutul perioadei de conversie, după cum se menționează la articolul 17 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 834/2007;

▼M2

(j) „instalație pentru acvacultură cu sistem închis de recirculare”: o instalație în care acvacultura se realizează în cadrul unui mediu închis pe uscat sau pe o navă implicând recircularea apei și depinzând de un input permanent de energie din exterior în vederea creării unui mediu stabil pentru animalele de acvacultură;

(k) „energie din surse regenerabile”: surse de energie regenerabile non-fosile: energie eoliană, solară, geotermală, a valurilor, maremotrică, hidroelectrică, gaz de fermentare a deșeurilor, gaz provenit din instalațiile de epurare a apelor uzate și biogaz;

(l) „instalație de reproducere artificială și de incubare”: loc de reproducere, de incubare și de creștere în cursul primelor stadii de viață ale animalelor de acvacultură, în special pești și moluște;

(m) „pepinieră”: loc unde se aplică un sistem intermediar de creștere a animalelor, între stadiul de incubare și stadiul de îngrășare. Stadiul de pepinieră se încheie în prima treime a ciclului de producție, cu excepția speciilor de salmonide care trec printr-un proces complex de maturizare în timpul migrației din apă dulce în apă sărată (în engleză: smoltification);

(n) „poluare”: în cadrul acvaculturii și al producției de alge marine, introducerea în mediul acvatic, în mod direct sau indirect, a unor substanțe sau a energiei, astfel cum sunt definite acestea în Directiva 2008/56/CE a Parlamentului European și a Consiliului ( 8 ) și în Directiva 2000/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului ( 9 ), în apele în cazul cărora se aplică fiecare dintre aceste directive;

(o) „policultură”: în cadrul acvaculturii și al producției de alge marine, creșterea a două sau mai multe specii, în general de niveluri trofice diferite, în aceeași unitate de cultură;

(p) „ciclu de producție”: în cadrul producției de animale de acvacultură și de alge marine, ciclul de viață al unui animal de acvacultură sau al unei alge marine de la stadiul incipient de viață până la recoltare;

(q) „specii crescute la nivel local”: în cadrul producției de animale de acvacultură și de alge marine, acele specii care nu sunt nici specii exotice nici specii absente la nivel local, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 708/2007 ( 10 ) al Consiliului; Speciile enumerate în anexa IV la Regulamentul (CE) nr. 708/2007 pot fi considerate specii crescute la nivel local;

(r) „densitatea efectivelor”: în contextul acvaculturii, greutatea în viu a animalelor pe metru cub de apă în orice moment în timpul fazei de îngrășare, iar, în cazul peștilor plați și al creveților, greutatea pe metru pătrat de suprafață.

▼B







TITLUL II

REGULI PRIVIND PRODUCȚIA, PROCESAREA, AMBALAREA, TRANSPORTUL ȘI DEPOZITAREA PRODUSELOR ECOLOGICE







CAPITOLUL 1

Producția vegetală

Articolul 3

Gestionarea și fertilizarea solului

(1) În cazul în care nevoile nutritive ale plantelor nu pot fi satisfăcute prin măsurile prevăzute la articolul 12 alineatul (1) literele (a), (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 834/2007, în producția ecologică se pot utiliza numai îngrășămintele și amendamentele pentru sol menționate în anexa I la prezentul regulament și numai în măsura în care este necesar. Operatorii păstrează documente justificative în ceea ce privește necesitatea de utilizare a acestor produse.

(2) Cantitatea totală de îngrășăminte de origine animală, astfel cum sunt definite în Directiva 91/676/CEE a Consiliului privind protecția apelor împotriva poluării cu nitrați proveniți din surse agricole ( 11 ), aplicată pe exploatația agricolă, nu poate depăși 170 kg de azot pe an/hectar de suprafață agricolă utilizată. Această limită se aplică exclusiv utilizării gunoiului de grajd, gunoiului de grajd uscat și gunoiului de pasăre deshidratat, compostului de excremente de animale, inclusiv gunoiul de pasăre, compostului de gunoi de grajd și excrementelor animaliere lichide.

(3) Exploatațiile pentru producția ecologică pot stabili acorduri de cooperare scrise cu scopul de a răspândi surplusul de îngrășăminte din producția ecologică numai cu alte exploatații agricole și întreprinderi care respectă regulile de producție ecologică. Limita maximă prevăzută la alineatul (2) se calculează pe baza tuturor unităților de producție ecologică implicate într-o asemenea cooperare.

(4) Pentru îmbunătățirea stării generale a solului sau în scopul creșterii disponibilității nutrienților în sol sau în culturi se pot utiliza preparate adecvate pe bază de microorganisme.

(5) Pentru activarea compostului pot fi folosite preparate pe bază de plante sau de microorganisme.

Articolul 4

Interzicerea producției hidroponice

Producția hidroponică este interzisă.

Articolul 5

Prevenirea dăunătorilor, a bolilor și a buruienilor

(1) În cazul în care plantele nu pot fi protejate în mod adecvat de dăunători și boli prin măsurile prevăzute la articolul 12 alineatul (1) literele (a), (b), (c) și (g) din Regulamentul (CE) nr. 834/2007, numai produsele prevăzute în anexa II la prezentul regulament pot fi folosite în producția ecologică. Operatorii păstrează documente justificative care să ateste necesitatea recurgerii la aceste produse.

(2) În ceea ce privește produsele folosite în capcane și dozatoare, cu excepția dozatoarelor de feromoni, capcanele și/sau dozatoarele trebuie să împiedice eliberarea substanțelor în mediu și contactul dintre substanțe și culturi. Capcanele se colectează după utilizare și se depozitează în siguranță.

Articolul 6

Reguli specifice privind producția de ciuperci

Pentru producția de ciuperci, pot fi folosite substraturi, în cazul în care acestea sunt formate exclusiv din următoarele componente:

(a) gunoi de grajd și excremente de animale: (i) fie din exploatații agricole care produc în conformitate cu metoda de producție ecologică; (ii) fie cele prevăzute în anexa I, numai în cazul în care produsul prevăzut la punctul (i) nu este disponibil; și cu condiția să nu depășească 25 % din masa tuturor componentelor substratului, cu excepția materialului de acoperire și a apei adăugată înainte de compost;

(b) produse de origine agricolă, altele decât cele prevăzute la litera (a), din exploatații agricole care produc în conformitate cu metoda de producție ecologică;

(c) turbă netratată chimic;

(d) lemn, netratat cu produse chimice după tăiere;

(e) produsele minerale prevăzute în anexa I, apă și pământ.

▼M2







CAPITOLUL 1a

Producția de alge marine

Articolul 6a

Domeniul de aplicare

Prezentul capitol stabilește norme detaliate de producție pentru recoltarea și cultura de alge marine și se aplică, mutatis mutandis, producției de orice alge marine pluricelulare sau de fitoplancton și microalge destinate utilizării ca hrană pentru animalele de acvacultură.

Articolul 6b

Adecvarea mediului acvatic și planul de gestionare durabilă

(1) Activitățile trebuie să se desfășoare în zone în care nu există risc de contaminare cu produse sau substanțe neautorizate pentru producția ecologică sau cu poluanți care pot compromite caracterul ecologic al produselor.

(2) Este necesar ca unitățile de producție ecologică să fie separate în mod corespunzător de unitățile de producție neecologică. Astfel de măsuri de separare au la bază situația naturală, sisteme separate de distribuire a apei, distanțele, mareele, situarea în amonte și în aval a unității de producție ecologică. Autoritățile statelor membre pot desemna locuri sau zone pe care le consideră inadecvate pentru acvacultura ecologică sau pentru recoltarea de alge marine și, de asemenea, pot stabili distanțe minime de separare între unitățile de producție ecologică și unitățile de producție neecologică.

Atunci când se stabilesc distanțe minime de separare, statele membre furnizează aceste informații operatorilor, altor state membre și Comisiei.

(3) În cazul tuturor activităților noi pentru care se solicită recunoașterea ca producție ecologică și care produc mai mult de 20 de tone pe an de produse acvicole, este necesară o evaluare de mediu adaptată la unitatea de producție pentru a se stabili condițiile existente în unitatea de producție și în imediata apropiere a acesteia, precum și posibilele efecte ale funcționării acesteia. Operatorul în cauză pune la dispoziția organismului de control sau a autorității de control evaluarea de mediu. Conținutul evaluării de mediu se bazează pe Anexa IV la directiva 85/337/CEE a Consiliului ( 12 ). În cazul în care unitatea a făcut deja obiectul unei evaluări echivalente se permite utilizarea acesteia în acest scop.

(4) Operatorul prezintă un plan de gestionare durabilă adaptat la unitatea de producție pentru acvacultură și recoltarea de alge marine.

Planul se actualizează în fiecare an și prezintă în detaliu efectele ecologice ale activităților, monitorizarea ecologică care urmează să fie efectuată și enumeră, totodată, măsurile care trebuie luate în vederea reducerii efectelor negative asupra mediului înconjurător acvatic și terestru, inclusiv, acolo unde este cazul, cantitatea de nutrienți evacuată în mediu pe ciclu de producție sau pe an. Planul înregistrează date privind controlul și reparațiile echipamentului tehnic.

(5) Operatorii din sectorul acvaculturii și al culturii de alge marine utilizează de preferință surse de energie regenerabilă și reciclează materialele; de asemenea, elaborează, ca parte a planului de gestionare durabilă, un calendar de reducere a cantității de deșeuri care urmează să fie aplicat de la intrarea în activitate. În măsura posibilului, utilizarea căldurii reziduale se limitează la energia provenind din surse regenerabile.

(6) Pentru recolta de alge marine se realizează o singură estimare inițială a biomasei.

Articolul 6c

Recoltarea durabilă de alge marine sălbatice

(1) În unitatea de producție sau în localurile acesteia se păstrează documentele justificative care permit operatorului să identifice, iar organismului de control sau autorității de control să verifice dacă persoanele care au efectuat recoltarea au furnizat numai alge marine sălbatice, produse în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 834/2007.

(2) Recoltarea se realizează astfel încât cantitățile de alge recoltate să nu afecteze în mod semnificativ stabilitatea mediului acvatic înconjurător. Se vor lua măsuri pentru a garanta că algele marine se pot regenera, de exemplu măsuri privind tehnicile de recoltare, dimensiunile minime, vârsta, ciclurile de reproducere sau mărimea algelor marine care rămân.

(3) În cazul în care algele marine sunt recoltate dintr-o zonă utilizată în indiviziune sau dintr-o zonă comună, trebuie să existe documente care să dovedească că toată recolta este în conformitate cu prezentul regulament.

(4) În conformitate cu articolul 73b alineatul (2) literele (b) și (c), aceste documente trebuie să conțină dovezi privind gestionarea durabilă și absența unor efecte pe termen lung asupra zonelor de recoltare.

Articolul 6d

Cultivarea algelor marine

(1) Cultura de alge marine în larg utilizează numai nutrienți care există în mod natural în mediu sau care provin din unități de producție ecologică de animale de acvacultură situate de preferință în apropiere ca parte a unui sistem de policultură.

(2) În cazul instalațiilor de pe uscat unde sunt folosite surse externe de nutrienți, nivelurile de nutrienți din apa de deversare trebuie să fie aceleași sau inferioare față de nivelul nutrienților din apa care intră în instalație. Sunt utilizați numai nutrienții de origine vegetală sau minerală enumerați în anexa I.

(3) Se înregistrează densitatea culturii sau intensitatea operațională, acestea menținând integritatea mediului acvatic; se asigură astfel respectarea cantității maxime de alge marine care poate fi cultivată fără să apară efecte negative asupra mediului înconjurător.

(4) Corzile și alte echipamente utilizate pentru creșterea algelor marine se reutilizează sau se reciclează atunci când este posibil.

Articolul 6e

Măsurile împotriva depunerilor organice și curățarea echipamentului și a instalațiilor de producție

(1) Depunerile de organisme se îndepărtează numai prin mijloace fizice sau manual și, după caz, se aruncă în mare la distanță mare față de fermă.

(2) Curățarea echipamentului și a instalațiilor de producție se realizează prin mijloace fizice sau mecanice. În cazul în care aceasta nu se realizează în mod satisfăcător astfel, este permisă numai utilizarea substanțelor enumerate în anexa VII secțiunea 2.

▼B







CAPITOLUL 2

Producția animalieră

Articolul 7

Domeniu de aplicare

Prezentul capitol stabilește reguli detaliate de producție pentru următoarele specii: bovine, inclusiv speciile Bubalus și Bison, ecvidee, porcine, ovine, caprine, păsări de curte (speciile menționate în anexa III) și albine.







Secțiunea 1

Originea animalelor

Articolul 8

Originea animalelor ecologice

(1) În selecționarea raselor și a liniilor se iau în considerare capacitatea de adaptare a animalelor la condițiile locale, vitalitatea și rezistența lor la boală. De asemenea, rasele și liniile de animale se selectează pentru a evita bolile specifice sau problemele de sănătate asociate cu anumite rase sau linii folosite în producția intensivă, cum ar fi sindromul stresului la porcine, sindromul PSE (carne palidă, moale și exudativă), moartea subită, avortul spontan și dificultăți la fătare care necesită operație cezariană. Vor fi preferate rasele și liniile indigene.

(2) Pentru albine, se va prefera utilizarea Apis mellifera și a ecotipurilor locale ale acesteia.

Articolul 9

Originea animalelor neecologice

(1) În conformitate cu articolul 14 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) din Regulamentul (CE) nr. 834/2007, animalele neecologice pot fi introduse într-o exploatație în scopul creșterii, numai în cazul în care nu există suficiente animalele ecologice disponibile și sub rezerva condițiilor prevăzute la alineatele (2)-(5) ale prezentului articol.

(2) Mamiferele tinere neecologice, în cazul în care un șeptel sau un efectiv este constituit pentru prima dată, se cresc în conformitate cu regulile de producție ecologică imediat după ce au fost înțărcate. Mai mult, se aplică următoarele restricții la data la care animalele intră în șeptel:

(a) bivolii, vițeii și mânjii vor avea mai puțin de șase luni;

(b) mieii și iezii vor avea mai puțin de 60 de zile;

(c) purceii vor cântări mai puțin de 35 kg.

(3) Mamiferele adulte neecologice, masculi și femele nulipare aduse în scopul reînnoirii unui șeptel ori a unui efectiv, se cresc ulterior în conformitate cu regulile de producție ecologică. Mai mult, numărul de mamifere femele este supus următoarelor restricții pe an:

(a) mamifere femele până la maximum 10 % din efectivul de cabaline sau bovine adulte, inclusiv speciile Bubalus și Bison și 20 % din efectivul de porcine, ovine și caprine adulte;

(b) pentru unitățile cu mai puțin de 10 cabaline sau bovine sau cu mai puțin de cinci porcine, ovine sau caprine, orice reînnoire de tipul celei menționate anterior este limitată la un număr de maximum un animal pe an.

Prezenta dispoziție din prezentul alineat va fi reexaminată în 2012 în vederea eliminării sale treptate.

(4) Procentajele prevăzute la cel de-al treilea alineatul (3) pot fi majorate până la 40 %, sub rezerva unei autorizări prealabile din partea autorității competente, în următoarele cazuri speciale:

(a) în cazul unei extinderi majore a exploatației;

(b) în cazul schimbării unei rase;

(c) în cazul în care se inițiază o nouă specializare a efectivului;

(d) în cazul în care rasele sunt în pericol să fie pierdute pentru agricultură astfel cum este prevăzut în anexa IV la Regulamentul (CE) nr. 1974/2006 al Comisiei ( 13 ), iar în această situație animalele din rasele în cauză nu trebuie neapărat să fie nulipare.

(5) Pentru reînnoirea stupinelor, 10 % pe an din regine și din roiuri pot fi înlocuite cu regine și roiuri neecologice în unitatea de producție ecologică, cu condiția ca reginele și roiurile să fie amplasate în stupi cu faguri sau fundații de faguri care provin din unități de producție ecologică.







Secțiunea 2

Adăpostirea animalelor și practici de creștere

Articolul 10

Reguli privind condițiile de adăpostire

(1) Izolarea, încălzirea și aerisirea clădirii garantează faptul că circulația aerului, nivelul de praf, temperatura, umiditatea relativă a aerului și concentrația de gaze sunt menținute în limite care nu sunt dăunătoare pentru animale. Clădirea trebuie să permită o aerisire naturală abundentă și pătrunderea din abundență a luminii.

(2) Adăpostirea animalelor nu este obligatorie în regiunile cu condiții climatice care permit animalelor să trăiască afară.

(3) Densitatea animalelor în clădiri trebuie să ofere confort, bunăstare și să respecte nevoile specifice ale animalelor, care depind în principal de specia, rasa și vârsta animalelor. Trebuie, de asemenea, să se ia în considerare nevoile comportamentale ale animalelor, care depind în special de dimensiunea grupului și sexul animalelor. Densitatea va asigura bunăstarea animalelor, oferindu-le suficient spațiu pentru a sta confortabil în picioare, a se așeza ușor, a se întoarce, a se ghemui, pentru a le permite orice poziție și orice mișcare firească, cum ar fi întinderea sau bătaia de aripi.

(4) Suprafața minimă pentru zonele interioare și exterioare și alte caracteristici ale spațiilor de adăpostire pentru diferite specii și categorii de animale sunt stabilite în anexa III.

Articolul 11

Condiții specifice de adăpostire și practici de creștere pentru mamifere

(1) Adăpostul animalelor trebuie să aibă podele netede, dar nu alunecoase. Cel puțin jumătate din suprafața interioară prevăzută în anexa III trebuie să fie solidă, adică neacoperită cu grătare sau grilaje.

(2) Adăpostul trebuie să fie prevăzut cu o suprafață de odihnă confortabilă, curată și uscată, de dimensiuni suficiente, constând în construcții fără grilaje. Zona de odihnă va cuprinde o suprafață uscată suficient de mare pe care se va așterne material de litieră. Litiera va fi formată din paie sau alte materiale naturale adecvate. Litiera poate fi îmbunătățită și îmbogățită cu oricare dintre produsele minerale enumerate în anexa I.

(3) Fără a aduce atingere articolului 3 alineatul (3) din Directiva 91/629/CEE a Consiliului ( 14 ), adăpostirea vițeilor în țarcuri individuale este interzisă după ce aceștia împlinesc o săptămână.

(4) Fără a aduce atingere articolului 3 alineatul (8) din Directiva 91/630/CEE a Consiliului ( 15 ), scroafele trebuie să fie îngrijite în grupuri, cu excepția cazului în care sunt gestante în ultimele etape sau în perioada de alăptare.

(5) Purceii nu vor fi ținuți pe platforme sau în boxe pentru purcei.

(6) Suprafețele destinate mișcării vor permite porcinelor bălegarea sau râmarea. Pentru râmare se pot folosi mai multe substraturi.

Articolul 12

Condiții specifice de adăpostire și practici de creștere pentru păsările de curte

(1) Păsările de curte nu vor fi ținute în cotețe.

(2) Păsările de apă vor avea acces la un izvor, iaz, lac sau bazin de fiecare dată când condițiile climatice sau de igienă permit aceasta, în vederea respectării nevoilor specifice speciei și a cerințelor privind bunăstarea animalelor.

(3) Adăposturile pentru păsări întrunesc următoarele condiții:

(a) cel puțin o treime din suprafața podelei este solidă, adică fără grilaje sau grătare, și acoperită cu materiale de litieră cum ar fi paie, surcele, nisip sau iarbă;

(b) în adăposturile pentru găinile ouătoare, o parte destul de mare din suprafața podelei care este la dispoziția găinilor este disponibilă pentru colectarea dejecțiilor;

(c) prezintă un anumit număr de stinghii de o anumită dimensiune proporționale cu dimensiunea grupului și a păsărilor, în conformitate cu anexa III.

(d) prezintă trape de intrare/ieșire de o dimensiune corespunzătoare pentru păsări, iar aceste trape au o lungime combinată de cel puțin 4 m pe o suprafață de 100 m2 din adăpostul pus la dispoziția păsărilor;

(e) niciun adăpost pentru păsările de curte nu conține mai mult de: (i) 4 800 pui; (ii) 3 000 găini ouătoare; (iii) 5 200 bibilici; (iv) 4 000 rațe leșești sau rațe Peching femele, sau 3 200 rațe leșești sau rațe Peching masculi sau alte tipuri de rațe; (v) 2 500 claponi, gâște sau curcani;

(f) suprafața totală utilizabilă a adăposturilor pentru păsările de curte pentru producția de carne este mai mică sau egală cu 1 600 m2 în fiecare unitate în parte;

(g) adăposturile pentru păsările de curte trebuie să fie astfel construite încât să permită cu ușurință accesul păsărilor la suprafețele în aer liber.

(4) Lumina naturală poate fi suplimentată prin mijloace artificiale pentru a oferi un maxim de 16 ore de lumină pe zi cu o perioadă continuă de odihnă nocturnă fără lumină artificială de cel puțin opt ore.

(5) Pentru a preveni utilizarea metodelor de creștere intensivă, păsările de curte sunt fie crescute până la o vârsta minimă, fie provin din rase cu creștere lentă. În cazul în care operatorul nu utilizează rase cu creștere lentă, vârstele minime la sacrificare sunt următoarele:

(a) 81 zile pentru pui;

(b) 150 zile pentru claponi;

(c) 49 zile pentru rațe Peching;

(d) 70 zile pentru rațele leșești, femele;

(e) 84 zile pentru rațe leșești, masculi;

(f) 92 zile pentru rațe mari;

(g) 94 zile pentru bibilici;

(h) 140 zile pentru curcani masculi și gâște; și

(i) 100 zile pentru curcanii femele.

Autoritatea competentă definește criteriile pentru rasele cu creștere lentă sau întocmește o listă a acestora și comunică aceste informații operatorilor, altor state membre și Comisiei.

Articolul 13

Condiții specifice de adăpostire în apicultură

(1) Amplasarea stupinelor este astfel încât, pe o rază de 3 km de la aceasta, sursele de nectar și polen sunt formate în mod esențial din culturi produse conform regulilor agriculturii ecologice și/sau vegetație spontană și/sau din culturi tratate prin metode cu impact ecologic scăzut echivalente acelora descrise la articolul 36 din Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 al Consiliului ( 16 ) sau la articolul 22 din Regulamentul 1257/1999 al Consiliului ( 17 ), care nu pot influența calitatea produsului apicol obținut din agricultura ecologică. Cerințele menționate anterior nu se aplică în cazul în care nu are loc o înflorire sau în cazul în care stupii sunt inactivi.

(2) Statele membre pot desemna regiuni sau suprafețe în care nu se poate practica apicultura în conformitate cu regulile de producție ecologică.

(3) Stupii sunt realizați în principal din materiale naturale care nu prezintă niciun risc de contaminare pentru mediu sau pentru produsele apicole.

(4) Ceara de albine pentru noile fundații de faguri provine din unități de producție ecologică.

(5) Fără a aduce atingere articolului 25, numai produsele naturale cum ar fi propolisul, ceara și uleiurile vegetale pot fi folosite în stupi.

(6) Utilizarea insectifugilor sintetici chimici este interzisă pe parcursul operațiilor de extragere a mierii.

(7) Utilizarea fagurilor cu larve pentru extragerea mierii este interzisă.

Articolul 14

Accesul la suprafețele în aer liber

(1) Suprafețele în aer liber pot fi parțial acoperite.

(2) În conformitate cu articolul 14 alineatul (1) litera (b) punctul (iii) din Regulamentul (CE) nr. 834/2007, erbivorele au acces la pășuni de fiecare dată când condițiile o permit.

(3) În cazurile în care erbivorele au acces la pășuni pe parcursul perioadei de pășunat și în cazul în care sistemul de adăpostire pe timpul iernii oferă libertate de mișcare animalelor, obligația de a oferi suprafețe în aer liber pe parcursul lunilor de iarnă poate fi ridicată.

(4) Prin derogare de la dispozițiile alineatului (2), taurii peste un an au acces la pășuni sau la suprafețe în aer liber.

(5) Păsările au acces la o suprafață în aer liber pentru cel puțin o treime din viața lor.

(6) Suprafețele în aer liber pentru păsările de curte sunt în cea mai mare parte acoperite cu vegetație și prevăzute cu instalații de protecție și permit păsărilor de apă accesul ușor la un număr adecvat de adăpătoare și jgheaburi cu hrană.

(7) În cazul în care păsările de curte sunt ținute în interior datorită restricțiilor sau obligațiilor impuse în baza legislației comunitare, acestea trebuie să aibă acces permanent la cantități suficiente de furaje grosiere și la materiale corespunzătoare în vederea satisfacerii nevoilor lor etologice.

Articolul 15

Densitatea animalelor

(1) Densitatea totală a animalelor va fi de așa natură încât să nu depășească limita de 170 kg de azot pe an și hectar de suprafață agricolă, astfel cum este prevăzut la articolul 3 alineatul (2).

(2) Pentru a stabili densitatea corespunzătoare a animalelor prevăzută anterior, autoritatea competentă stabilește numărul de unități de șeptel echivalente cu limita menționată anterior, luând drept bază cifrele stabilite în anexa IV sau dispozițiile naționale pertinente adoptate în temeiul Directivei 91/676/CEE.

Articolul 16

Interzicerea producției animaliere în lipsa terenului

Este interzisă producția animalieră fără teren, în cazul în care crescătorul nu gestionează terenul agricol și/sau nu a stabilit în scris un acord de cooperare cu un alt operator, conform articolului 3 alineatul (3).

Articolul 17

Producția simultană de animale ecologice și neecologice

(1) Animalele neecologice pot fi prezente pe exploatație cu condiția să fie crescute în unități în care clădirile și parcelele sunt separate în mod clar de unitățile care produc în conformitate cu regulile de producție ecologică și cu condiția să fie din specii diferite.

(2) Animalele neecologice pot folosi pășuni ecologice pentru o perioadă limitată de timp în fiecare an, cu condiția ca aceste animale să provină dintr-un sistem agricol astfel cum este definit la alineatul (3) litera (b) și ca animalele ecologice să nu fie prezente în același timp pe pășune.

(3) Animalele ecologice pot fi păscute pe teren comunal, cu condiția ca:

(a) terenul să nu fi fost tratat cu produse neautorizate pentru producția ecologică, în decursul ultimilor trei ani;

(b) toate animalele neecologice care utilizează terenul în cauză să provină dintr-un sistem agricol echivalent acelora descrise la articolul 36 din Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 sau la articolul 22 din Regulamentul (CE) nr. 1257/1999;

(c) produsele animaliere provenind de la animale ecologice în timpul utilizării terenului în cauză să nu fie considerate ca provenind din producție ecologică, cu excepția cazului în care se poate dovedi o separare adecvată de animalele neecologice.

(4) În perioada de transhumanță, animalele pot pășuna pe teren neecologic în cazul în care sunt mutate pe jos de pe o suprafață de pășunat pe alta. Cantitatea de furaje neecologice sub formă de iarbă sau altă formă de vegetație pe care pasc animalele, în această perioadă, nu poate să depășească 10 % din rația totală anuală de furaje. Această cifră este calculată ca un procent din materia uscată de furaje de origine agricolă.

(5) Operatorii păstrează documente justificative privind modul de punere în aplicare a dispozițiilor prevăzute la prezentul articol.

Articolul 18

Gestionarea animalelor

(1) Operațiuni precum atașarea de benzi elastice pe cozile oilor, scurtarea cozilor, tăierea dinților, a ciocurilor și a coarnelor nu se execută în mod sistematic în agricultura ecologică. Cu toate acestea, unele dintre aceste operațiuni pot fi autorizate, pe bază individuală, de autoritatea sau organismul competent din motive de siguranță sau în cazul în care acestea sunt necesare în scopul îmbunătățirii stării de sănătate, a bunăstării sau a igienei efectivelor de animale.

Suferința animalelor se reduce la minimum, prin administrarea anestezicelor și/sau a analgezicelor corespunzătoare și prin realizarea operațiunii la vârsta cea mai potrivită, de personal calificat.

(2) Castrarea fizică este permisă pentru păstrarea calității produselor și a practicilor tradiționale de producție, însă alineatul (1) al doilea paragraf.

(3) Se interzice orice fel de mutilare, precum tăierea aripilor la albinele regine.

(4) Încărcarea și descărcarea animalelor se vor executa fără utilizarea vreunui stimul electric de constrângere. Este interzisă utilizarea oricărei substanțe tranchilizante alopatice înaintea și pe durata transportului.







Secțiunea 3

Hrana pentru animale

Articolul 19

Hrana pentru animale provenită de pe exploatația proprie sau de pe alte exploatații ecologice

(1) În cazul erbivorelor, cu excepția perioadei anuale de transhumanță, sub rezerva articolului 17 alineatul (4), cel puțin 50 % din furaje provin din unitatea proprie sau, dacă nu este posibil, sunt produse în cooperare cu alte exploatații agricole ecologice în principal situate în aceeași regiune.

(2) În cazul albinelor, la sfârșitul sezonului de producție stupii sunt lăsați cu rezerve suficiente de miere și polen pentru a supraviețui peste iarnă.

(3) Hrănirea coloniilor de albine este permisă numai în cazul în care supraviețuirea stupilor este pusă în pericol datorită condițiilor climatice și numai între ultima recoltă de miere și cu 15 zile înainte de începerea următoarei perioade de producție de miere. Hrana trebuie să conțină miere ecologică, sirop de zahăr ecologic sau zahăr ecologic.

Articolul 20

Hrana conformă cu cerințele nutriționale ale animalelor

(1) Toate mamiferele tinere vor fi hrănite cu lapte matern, pe o perioadă minimă de trei luni pentru bovine, inclusiv speciile Bubalus și Bison și ecvidee, 45 de zile pentru ovine și caprine și 40 de zile pentru porcine.

(2) Sistemele de creștere pentru erbivore au la bază utilizarea maximă a pășunilor pentru păscut în funcție de disponibilitatea pășunilor în diferitele perioade ale anului. Cel puțin 60 % din materia uscată din rațiile zilnice ale erbivorelor constă în furaje grosiere, furaje proaspete sau uscate ori din furaje însilozate. Este permisă o reducere la 50 % pentru animalele din producția de lapte pentru o perioadă maximă de trei luni la începutul perioadei de lactație.

(3) Furajele grosiere, furajele proaspete sau uscate ori furajele însilozate se adaugă la rația zilnică a porcilor și păsărilor de curte.

(4) Se interzice ținerea animalelor într-o stare care poate favoriza anemia sau supunerea acestora la regimuri care pot favoriza anemia.

(5) Practicile de îngrășare vor fi reversibile în orice etapă a procesului de creștere. Se interzice hrănirea forțată.

Articolul 21

Furaje în conversie

▼M1

(1) Până la 30 % din formula nutritivă a rațiilor în medie poate conține furaje în conversie. În cazul în care furajele în conversie provin dintr-o unitate proprie a exploatației, acest procent poate fi majorat la 100 %.

▼M2

(2) Până la 20 % din cantitatea medie totală de hrană oferită animalelor poate proveni din păscutul sau recoltarea pășunilor permanente sau a parcelelor cu furaje perene sau culturi probiotice însămânțate în conformitate cu gestionarea ecologică a terenurilor în primul an de conversie, cu condiția să facă parte din exploatația în sine și să nu fi făcut parte dintr-o unitate de producție ecologică a exploatației în cauză în ultimii cinci ani. În cazul în care se utilizează atât furaje în conversie, cât și furaje de pe parcele aflate în primul an de conversie, procentul total combinat al unor astfel de furaje nu depășește procentele maxime stabilite la alineatul (1).

▼B

(3) Cifrele de la alineatele (1) și (2) se calculează anual ca procent din materia uscată de furaje de origine vegetală.

Articolul 22

Produsele și substanțele prevăzute la articolul 14 alineatul (1) litera (d) punctul (iv) din Regulamentul (CE) nr. 834/2007

(1) Materiile prime neecologice de origine vegetală și animală utilizate ca hrană pentru animale pot fi folosite în agricultura ecologică sub rezerva restricțiilor stabilite la articolul 43 și numai în cazul în care sunt enumerate în anexa V și sunt respectate restricțiile stabilite în cauză.

(2) Materiile prime ecologice de origine animală și materiile prime de origine minerală utilizate ca hrană pentru animale pot fi utilizate în producția ecologică și numai în cazul în care sunt enumerate în anexa V și sunt respectate restricțiile stabilite în cauză.

(3) Produsele și subprodusele pescărești pot fi utilizate în producția ecologică numai în cazul în care sunt enumerate în anexa V și sunt respectate restricțiile stabilite în cauză.

(4) Aditivii pentru hrana animalelor, anumite produse utilizate în alimentația animală și auxiliarii tehnologici pot fi utilizați în producția ecologică numai în cazul în care sunt enumerați în anexa VI și sunt respectate restricțiile stabilite în anexa respectivă.







Secțiunea 4

Prevenirea bolilor și tratamentul veterinar

Articolul 23

Prevenirea bolilor

(1) Este interzisă utilizarea medicamentelor alopatice veterinare obținute prin sinteză chimică sau a antibioticelor pentru tratamentele profilactice, fără a aduce atingere prevederilor articolului 24 alineatul (3).

(2) Sunt interzise utilizarea substanțelor pentru stimularea creșterii sau a producției (inclusiv antibiotice, coccidiostatice și alți aditivi artificiali pentru stimularea creșterii) și utilizarea hormonilor sau a substanțelor similare pentru controlul reproducerii sau în alte scopuri (de exemplu, inducerea sau sincronizarea estrului).

(3) În cazul în care animalele provin din unități neecologice, se pot aplica măsuri speciale, cum ar fi teste de diagnostic sau perioade de carantină, în funcție de circumstanțele locale.

(4) Adăposturile, țarcurile, echipamentele și ustensilele trebuie să fie curățate și dezinfectate în mod corespunzător pentru a preveni infectarea și apariția organismelor purtătoare de boli. Fecalele, urina și mâncarea neconsumată sau împrăștiată trebuie îndepărtate atât de des cât este necesar pentru a minimiza mirosurile și a evita atragerea insectelor sau a rozătoarelor.

În sensul articolului 14 alineatul (1) litera (f) din Regulamentul (CE) nr. 834/2007, numai produsele enumerate în anexa VII pot fi utilizate pentru curățarea și dezinfectarea instalațiilor și a ustensilelor din clădirile destinate animalelor. Rodenticidele (care trebuie folosite doar în capcane) și produsele enumerate în anexa II pot fi utilizate pentru eliminarea insectelor și a altor dăunători din clădiri și alte instalații în care sunt ținute animalele.

(5) Păsările sunt scoase din clădiri de fiecare dată când se schimbă lotul. Clădirile și echipamentele acestora sunt curățate și dezinfectate în acest timp. De asemenea, atunci când s-a încheiat creșterea unui lot de păsări, țarcurile trebuie golite pentru a permite vegetației să crească din nou. Statele membre vor stabili perioada în care aceste țarcuri trebuie să rămână goale. Operatorul păstrează documente justificative privind respectarea acestei perioade. Aceste cerințe nu se aplică în cazul în care păsările de curte nu sunt crescute în loturi, nu sunt ținute în țarcuri și se pot deplasa libere pe toată durata zilei.

Articolul 24

Tratamentul veterinar

(1) În cazul în care, în ciuda măsurilor preventive luate în vederea asigurării sănătății animalelor menționate la articolul 14 alineatul (1) litera (e) punctul (i) din Regulamentul (CE) nr. 834/2007, animalele se îmbolnăvesc sau se rănesc, acestea vor fi tratate imediat, dacă este necesar în condiții de izolare și în adăposturi adecvate.

(2) Produsele fitoterapeutice, homeopatice, oligoelementele și produsele enumerate în anexa V partea 3 și în anexa VI partea 1.1 vor fi preferate antibioticelor sau tratamentelor veterinare alopatice chimice de sinteză, cu condiția ca efectul lor terapeutic să fie eficient pentru speciile de animale în cauză și pentru boala pentru care a fost destinat tratamentul.

(3) În cazul în care utilizarea măsurilor prevăzute la alineatele (1) și (2) nu este eficientă în combaterea bolii sau a rănii și în cazul în care tratamentul este esențial pentru a evita suferința animalului, antibioticele sau produsele medicamentoase veterinare alopatice chimice de sinteză pot fi utilizate sub responsabilitatea unui medic veterinar.

(4) Cu excepția vaccinurilor, a tratamentelor pentru paraziți și a schemelor de eradicare obligatorii, în cazul în care un animal sau un grup de animale primesc mai mult de trei serii de tratamente cu produse medicamentoase veterinare alopatice chimice de sinteză sau cu antibiotice în decurs de 12 luni sau mai mult de o serie de tratament în cazul în care ciclul lor de viață productivă este de mai puțin de un an, animalele în cauză sau produsele obținute de la acestea nu pot fi considerate produse ecologice, iar efectivul de animale în cauză trebuie să treacă prin perioadele de conversie prevăzute la articolul 38 alineatul (1).

Trebuie păstrate documente justificative privind apariția unor astfel de circumstanțe pentru organismul de control sau autoritatea de control.

(5) Perioada de retragere dintre ultima administrare a unui produs medicinal veterinar alopatic chimic de sinteză unui animal în condiții normale de utilizare și producția alimentară produsă ecologic de la aceste animale trebuie să fie de două ori perioada legală de retragere prevăzută la articolul 11 din Directiva 2001/82/CE sau, în cazul în care această perioadă nu este specificată, de 48 de ore.

Articolul 25

Reguli specifice privind prevenirea bolilor și tratamentul veterinar în apicultură

(1) În scopul protejării cadrelor, a stupilor și a fagurilor împotriva dăunătorilor, sunt permise doar rodenticidele (utilizate doar în capcane) și produsele corespunzătoare enumerate în anexa II.

(2) Tratamentele fizice pentru dezinfecția stupinelor prin aburi sau flacără directă sunt permise.

(3) Practica distrugerii masculilor tineri este permisă doar în vederea limitării contaminării cu Varroa destructor.

(4) În cazul în care, în ciuda tuturor măsurilor preventive, coloniile se îmbolnăvesc sau sunt infestate, acestea trebuie tratate imediat și, dacă este necesar, coloniile pot fi amplasate în stupine izolate.

(5) Produsele medicamentoase veterinare pot fi utilizate în apicultura ecologică în măsura în care utilizarea este autorizată în statul membru în conformitate cu dispozițiile comunitare sau cu dispozițiile naționale pertinente adoptate în conformitate cu legislația comunitară.

(6) Se pot folosi, în cazul infestării cu Varroa destructor, acidul formic, acidul lactic, acidul acetic și acidul oxalic, precum și mentolul, timolul, eucaliptolul sau camforul.

(7) În cazul în care se aplică un tratament cu produse medicamentoase veterinare alopatice chimice de sinteză, pe parcursul unei astfel de perioade, coloniile tratate vor fi amplasate în stupine izolate și toată ceara va fi înlocuită cu ceară care provine din apicultura ecologică. Ulterior, perioada de conversie de un an stabilită la articolul 38 alineatul (3) se aplică coloniilor în cauză.

(8) Cerințele stabilite la alineatul (7) nu se aplică produselor enumerate la alineatul (6).

▼M2







CAPITOLUL 2a

Producția de animale de acvacultură







Secțiunea 1

Norme generale

Articolul 25a

Domeniul de aplicare

Prezentul capitol stabilește norme detaliate privind speciile de pești, crustacee, echinoderme și moluște menționate în anexa XIIIa.

și se aplică, mutatis mutandis, zooplanctonului, microcrustaceelor, rotiferelor, viermilor și altor animale acvatice utilizate ca hrană pentru animale.

Articolul 25b

Adecvarea mediului acvatic și planul de gestionare durabilă

(1) Dispozițiile articolului 6b alineatele (1)-(5) se aplică prezentului capitol.

(2) În planul de gestionare durabilă se vor înregistra măsurile defensive și preventive luate împotriva animalelor de pradă în conformitate cu Directiva 92/43/CEE a Consiliului ( 18 ) și cu reglementările naționale

(3) Trebuie să existe o coordonare verificabilă cu operatorii economici învecinați în ceea ce privește elaborarea planurilor de gestiune ale acestora, după caz.

(4) Pentru producția de animale de acvacultură în iazuri piscicole, în cisterne sau canale (sisteme raceway), fermele sunt echipate cu straturi de filtrare naturală, bazine de decantare, filtre biologice sau filtre mecanice pentru colectarea deșeurilor de nutrienți sau utilizează alge marine și/sau animale (bivalve și alge) care contribuie la ameliorarea calității efluenților. Monitorizarea efluenților se realizează la intervale regulate, după caz.

Articolul 25c

Producția simultană de animale de acvacultură ecologice și neecologice

(1) Autoritatea competentă poate permite, în cazul instalațiilor de reproducere artificială și de incubare și al pepinierelor, să se crească în aceeași exploatație efective tinere, atât ecologice cât și neecologice, cu condiția ca unitățile să fie separate distinct din punct de vedere fizic și să existe un sistem de distribuire separată a apei.

(2) În stadiul de îngrășare al producției, autoritatea competentă poate permite existența în aceeași exploatație a unor unități de producție, ecologică și neecologică, de animale de acvacultură, cu condiția respectării articolului 6b alineatul (2) din prezentul regulament și atunci când sunt implicate diferite faze de producție și diferite perioade de manipulare a animalelor de acvacultură.

(3) Operatorii păstrează documente justificative privind aplicarea dispozițiilor prezentului articol.







Secțiunea 2

Originea animalelor de acvacultură

Articolul 25d

Originea animalelor de acvacultură ecologice

(1) Se utilizează speciile crescute la nivel local, iar reproducerile au drept scop să furnizeze soiuri care sunt mai adaptate la condițiile de creștere, sănătoase și apte să valorifice bine resursele alimentare. Organismelor de control sau autorităților de control trebuie să li se pună la dispoziție documente justificative privind originea și tratamentul acestora.

(2) Sunt selecționate speciile care pot fi crescute fără a crea prejudicii semnificative efectivelor de animale sălbatice.

Articolul 25e

Originea și gestionarea animalelor de acvacultură neecologice

(1) În scopuri de reproducere sau pentru a ameliora rezerva genetică, precum și atunci când nu sunt disponibile animale de acvacultură ecologice, pot fi introduse în exploatație animale sălbatice capturate sau animale de acvacultură neecologice. Astfel de animale se țin în sistem de gestiune ecologică pentru o perioadă de cel puțin trei luni înainte de a putea fi utilizate în scopuri de reproducere.

(2) În scopuri de îngrășare și atunci când nu sunt disponibile animale de acvacultură tinere ecologice se permite introducerea în exploatație a unor animale de acvacultură tinere neecologice. Cel puțin ultimele două treimi din durata ciclului de producție sunt monitorizate în conformitate cu sistemul de gestiune ecologică.

(3) Procentul maxim de animale de acvacultură tinere neecologice introduse în crescătorie este de: 80 % până la 31 decembrie 2011, 50 % până la 31 decembrie 2013 și 0 % până la 31 decembrie 2015.

(4) În scopul îngrășării recoltarea de efective de animale de acvacultură tinere se restrânge în special la următoarele cazuri:

(a) afluxul natural de exemplare tinere și de larve de pește sau de crustacee la umplerea iazurilor, a sistemelor de reținere și a țarcurilor;

(b) puietul de anghilă europeană, cu condiția să existe un plan aprobat privind sistemul de gestionare pentru anghilă în exploatația respectivă și atât timp cât reproducerea artificială a anghilei nu este realizabilă.







Secțiunea 3

Practici de creștere a animalelor de acvacultură

Articolul 25f

Norme generale de creștere a animalelor de acvacultură

(1) Mediul în care cresc animalele de acvacultură este conceput, în conformitate cu nevoile specifice speciei, astfel încât:

(a) animalele de acvacultură au spațiu suficient pentru calitatea vieții lor;

(b) animalele de acvacultură sunt ținute în apă de calitate bună cu suficient oxigen;

(c) animalele de acvacultură sunt ținute în condiții de temperatură și de lumină conforme cu cerințele pentru specia respectivă și ținând seama de situarea geografică;

(d) în cazul peștilor de apă dulce, fundul apei reproduce cât mai aproape posibil condițiile naturale;

(e) în cazul crapilor, fundul apei este format din pământ natural.

(2) În anexa XIIIa se stabilește densitatea efectivelor în funcție de specii sau de grupuri de specii. În urma unei analize a efectelor densității efectivelor asupra calității vieții peștilor de crescătorie, este necesar să se monitorizeze starea de sănătate a peștilor (de exemplu, leziuni ale înotătoarei caudale, alte leziuni, rata de creștere, comportamentul și starea generală de sănătate) și calitatea apei.

(3) Sistemele de reținere acvatică sunt proiectate și construite astfel încât debitul de apă și parametrii fizico-chimici să asigure sănătatea și calitatea vieții animalelor și să satisfacă nevoile de comportament ale acestora.

(4) Sistemele de reținere sunt concepute, situate și utilizate astfel încât să se reducă la minimum riscul de evadare.

(5) În cazul în care peștii sau crustaceele evadează, sunt necesare măsuri adecvate pentru reducerea impactului asupra ecosistemului local, inclusiv, acolo unde este cazul, recapturarea animalelor; Este necesar să existe documente justificative în acest sens.

Articolul 25g

Norme specifice privind sistemele acvatice de reținere

(1) Se interzic instalațiile cu sistem închis de recirculare pentru producția de animale de acvacultură, cu excepția instalațiilor de reproducere artificială și de incubare și a pepinierelor sau în cazul producției de specii utilizate la prepararea hranei ecologice pentru animale.

(2) Unitățile de creștere pe uscat trebuie să întrunească următoarele condiții:

(a) în cazul sistemelor cu flux continuu de apă, este necesar să se poată monitoriza și controla debitului și calitatea apei la intrarea fluxului în sistem, precum și la ieșire.

(b) cinci procente cel puțin din perimetru („interfața uscat-apă”) trebuie să conțină vegetație naturală.

(3) Este necesar ca sistemele de reținere:

(a) să fie situate acolo unde debitul, adâncimea apei și viteza schimburilor de masă de apă sunt de natură să reducă la minimum impactul asupra fundului mării și asupra corpului de apă înconjurător;

(b) să fie constituit din cuști a căror proiectare, construcție și întreținere sunt corespunzătoare sub aspectul expunerii lor la mediul de operare.

(4) Încălzirea sau răcirea artificială a apei este permisă numai în instalații de reproducere artificială și de incubare și în pepiniere. Se poate utiliza apa naturală de foraj pentru încălzirea sau răcirea apei în toate etapele producției.

Articolul 25h

Gestionarea animalelor de acvacultură

(1) Manipularea animalelor de acvacultură se reduce la minimum și se realizează cu cea mai mare grijă, utilizând echipamentul corespunzător și recurgând la protocoalele de evitare a stresului și a vătămării fizice cauzate de procedurile de manipulare. Genitorii se manipulează într-un mod care să reducă la minimum vătămarea fizică și stresul și, după caz, sub anestezie. Se limitează la minimum operațiunile de calibrare, acestea efectuându-se numai în măsura în care sunt necesare pentru a asigura calitatea vieții peștilor.

(2) În cazul utilizării luminii artificiale se aplică următoarele restricții:

(a) prelungirea perioadei de lumină naturală nu depășește o limită care respectă nevoile etologice, condițiile geografice și starea generală de sănătate a animalelor din exploatație; această limită maximă nu depășește 16 ore pe zi, cu excepția cazului în care lumina este utilizată în scopul reproducerii animalelor;

(b) este necesar să se evite modificări bruște în ceea ce privește intensitatea luminii în momentul trecerii la întuneric prin utilizarea unor variatoare de lumină sau a unei iluminări de fond.

(3) Se permite ventilarea pentru a asigura calitatea vieții și sănătatea animalelor, cu condiția ca aeratoarele mecanice să fie alimentate de preferință de la surse de energie regenerabile.

Toate aceste utilizări trebuie înregistrate în registrul privind producția acvicolă.

(4) Utilizarea oxigenului este permisă numai pentru necesități legate de sănătatea animalelor și în perioade critice de producție sau de transport, în următoarele cazuri:

(a) cazuri excepționale de creștere a temperaturii, scădere a presiunii atmosferice sau poluare accidentală,

(b) proceduri ocazionale de gestionare a efectivelor, cum sunt prelevarea de eșantioane și sortarea,

(c) pentru a asigura supraviețuirea efectivelor din fermă.

Este necesar să existe documente justificative în acest sens.

(5) În ceea ce privește tehnicile de sacrificare, acestea trebuie să permită ca peștii să fie aduși imediat în stare de inconștiență și insensibili la durere. Pentru alegerea celor mai bune metode de sacrificare trebuie să se țină seama de dimensiunile animalelor în momentul recoltării, de specii și de centrele de producție.







Secțiunea 4

Reproducerea animalelor

Articolul 25i

Interzicerea hormonilor

Se interzice utilizarea hormonilor și a derivaților hormonali.







Secțiunea 5

Hrana pentru pești, crustacee și echinoderme

Articolul 25j

Norme generale privind alimentele

Regimurile alimentare trebuie concepute având în vedere următoarele priorități:

(a) sănătatea animalelor;

(b) produse de înaltă calitate, inclusiv în ceea ce privește compoziția nutrițională care asigură calitatea înaltă a produsului final pentru consum;

(c) impact redus asupra mediului înconjurător.

Articolul 25k

Norme specifice privind alimentele pentru animale de acvacultură carnivore

(1) Hrana pentru animalele de acvacultură carnivore se procură ținându-se seama de următoarele priorități:

(a) alimente ecologice de origine acvicolă;

(b) făină și ulei de pește obținute din subproduse provenind din acvacultura ecologică;

(c) făină și ulei de pește, precum și ingrediente pe bază de pește derivate din subproduse provenind de la pești capturați deja pentru consumul uman ca urmare a exploatării durabile a resurselor piscicole;

(d) materii prime ecologice de origine vegetală și animală enumerate în anexa V în conformitate cu restricțiile prevăzute în aceeași anexă.

(2) În cazul în care nu este disponibilă hrana menționată la alineatul (1) pot fi utilizate, pentru o perioadă de tranziție până la 31 decembrie 2014, făină și ulei de pește obținute din subproduse provenind din acvacultura neecologică sau din subproduse provenind de la pești capturați pentru consumul uman. Aceste materii prime nu trebuie să depășească 30 % din rația zilnică.

(3) Rația de hrană poate conține în proporție de maximum 60 % produse vegetale ecologice.

(4) Astaxantina provenind în principal din surse ecologice, cum ar fi carapacele de crustacee ecologice, se poate utiliza în rația alimentară pentru somon și păstrăv în limita necesităților fiziologice ale acestora. În cazul în care nu sunt disponibile surse ecologice, pot fi utilizate surse naturale de astaxantină (precum drojdia Phaffia).

Articolul 25l

Norme specifice privind alimentele pentru anumite animale de acvacultură

(1) Animalele de acvacultură menționate în secțiunile 6, 7 și 9 din anexa XIIIa trebuie hrănite cu hrană care se găsește în mod natural în iazuri și lacuri.

(2) În cazul în care nu sunt disponibile cantități suficiente de resurse pentru alimentarea naturală menționate la alineatul (1), se pot utiliza alimente ecologice de origine vegetală, obținute de preferință din plante cultivate tot în ferma respectivă, sau alge marine. Operatorii păstrează documente justificative privind necesitatea de a utiliza hrană suplimentară.

(3) În cazul suplimentării hranei naturale conform alineatului (2), rațiile pentru speciile menționate în secțiunea 7 și pentru Pangasius spp., menționat în secțiunea 9, pot cuprinde maximum 10 % făină sau ulei de pește obținut din exploatarea durabilă a resurselor piscicole.

Articolul 25m

Produse și substanțe prevăzute la articolul 15 alineatul (1) litera (d) punctul (iii) din Regulamentul (CE) nr. 834/2007

(1) În acvacultura ecologică pot fi utilizate numai materiile prime pentru hrana animalelor, de origine animală și minerală, enumerate în anexa V.

(2) Aditivii pentru hrana animalelor, anumite produse utilizate în alimentația animală și auxiliarii tehnologici pot fi utilizați numai în cazul în care sunt enumerați în anexa VI și sunt respectate restricțiile stabilite în aceeași anexă.







Secțiunea 6

Norme specifice pentru moluște

Articolul 25n

Zona de creștere

(1) Creșterea moluștelor bivalve poate fi realizată în aceeași zonă de apă ca și creșterea ecologică a peștilor și a algelor marine într-un sistem de policultură documentat în planul de gestionare durabilă. Moluștele bivalve pot fi crescute de asemenea în policultură împreună cu moluște gasteropode, de exemplu litorina.

(2) Producția de moluște bivalve ecologice trebuie să se realizeze în zone delimitate de stâlpi, de geamanduri sau alte mijloace evidente de marcare; după caz, zonele de producție trebuie delimitate cu ajutorul sacilor din plasă, al cuștilor sau al altor mijloace artificiale.

(3) Fermele de conchiliocultură ecologică trebuie să reducă la minimum riscurile privind speciile protejate. În cazul în care se utilizează plase împotriva animalelor de pradă, acestea trebuie să fie astfel concepute încât să nu producă vătămări păsărilor scufundătoare.

Articolul 25o

Fonduri de aprovizionare cu material de reproducere

(1) În condițiile în care nu se aduc prejudicii semnificative mediului înconjurător și în cazul în care acest lucru este permis de legislația locală, pentru moluștele bivalve se poate utiliza material de reproducere sălbatic din afara unității de producție cu condiția ca acesta să provină din:

(a) straturi de populații care nu vor rezista probabil pe timpul iernii sau care reprezintă un excedent față de necesități sau

(b) straturi naturale de material de reproducere pentru moluște aflate pe colectori.

Este necesar să se păstreze documente privind modul, locul și perioada în care a fost colectat materialul de reproducere sălbatic pentru a asigura trasabilitatea până la zona de colectare.

Cu toate acestea, în unitățile de producție ecologice se poate introduce material de reproducere provenind de la instalațiile de reproducere artificială și de incubare pentru moluște bivalve neecologice, respectându-se următoarele procente maxime: 80 % până la 31 decembrie 2011, 50 % până la 31 decembrie 2013 și 0 % până la 31 decembrie 2015.

(2) În cazul stridiei japoneze (Crassostrea gigas), se preferă efectivele care sunt crescute în mod selectiv pentru a se evita reproducerea în afara crescătoriei.

Articolul 25p

Gestionare

(1) În procesul de producție trebuie să se utilizeze o densitate a efectivelor care nu depășește densitatea utilizată local în conchiliocultura neecologică. Operațiunile de sortare, de rărire și ajustările densității efectivelor se efectuează în funcție de biomasă și în vederea asigurării calității vieții animalelor și a calității superioare a produselor.

(2) Depunerile organice de organisme se îndepărtează prin mijloace fizice sau manual și, dacă este cazul, se aruncă în mare la distanță mare față de ferma de conchiliocultură. O dată pe ciclu de producție, moluștele pot fi tratate cu o soluție de var pentru a combate depunerile de organisme concurente.

Articolul 25q

Norme privind cultura

(1) Cultura de midii pe corzi și alte metode enumerate în secțiunea 8 din anexa XIIIa pot fi eligibile pentru producția ecologică.

(2) Cultura de moluște pe fundul apei este permisă numai în cazurile în care nu se produc, în locurile de colectare și de creștere, efecte negative semnificative asupra mediului înconjurător. Operatorul demonstrează că impactul asupra mediului înconjurător este redus la minimum realizând un studiu și un raport privind zona de cultură pe care trebuie să le prezinte organismului de control sau autorității de control. Raportul se adaugă, ca un capitol separat, la planul de gestionare durabilă.

Articolul 25r

Norme specifice privind cultura stridiilor

Este permisă cultura de midii în saci, pe suporți stabili. Aceștia sau orice alte structuri în care sunt așezate stridiile se dispun astfel încât să se evite formarea unei bariere compacte de-a lungul țărmului. Pentru optimizarea producției, efectivele de stridii se poziționează cu atenție pe fundul apei în funcție de maree. Producția întrunește criteriile enumerate în anexa XIIIa secțiunea 8.







Secțiunea 7

Prevenirea bolilor și tratamentul veterinar

Articolul 25s

Norme generale privind prevenirea bolilor

(1) În conformitate cu articolul 9 din Directiva 2006/88/CE, planul de gestionare a sănătății animale prezintă în detaliu practicile privind biosecuritatea și prevenirea bolilor și conține un acord scris privind consilierea pe probleme de sănătate, adaptată la unitatea de producție respectivă, încheiat cu servicii calificate în domeniul sănătății animalelor de acvacultură care efectuează o vizită la fermă o dată pe an cel puțin și din doi în doi ani cel puțin în cazul moluștelor bivalve.

(2) Structurile de adăpostire a animalelor, echipamentul și ustensilele trebuie curățate și dezinfectate corespunzător. Se utilizează numai produsele enumerate în secțiunile 2.1 și 2.2 din anexa VII.

(3) În privința vidului sanitar:

(a) autoritatea competentă stabilește dacă este necesară o perioadă de vid sanitar și durata adecvată a acesteia care trebuie respectată și documentată după fiecare ciclu de producție în sisteme de reținere în circuit deschis amplasate în larg. Vidul sanitar este de asemenea recomandat pentru alte metode de producție care utilizează cisterne, iazuri piscicole și cuști;

(b) vidul sanitar nu este obligatoriu în cazul culturilor de moluște bivalve;

(c) pe perioada vidului sanitar, cuștile sau alte structuri utilizate pentru producția de animale de acvacultură sunt golite, dezinfectate și rămân goale până a fi din nou utilizate.

(4) După caz, hrana pentru pești neconsumată, excrementele și animalele moarte trebuie îndepărtate imediat pentru a se evita riscul unor prejudicii semnificative pentru mediul înconjurător în ceea ce privește calitatea apei, pentru a se reduce la minimum riscurile apariției bolilor și pentru a evita apariția insectelor sau a rozătoarelor.

(5) Lumina ultravioletă și ozonul se pot utiliza numai în instalațiile de reproducere artificială și de incubare și în pepiniere.

(6) Pentru controlul biologic al ectoparaziților se utilizează de preferință peștii curățători.

Articolul 25t

Tratamentele veterinare

(1) Atunci când apare o problemă de sănătate cu toate că s-au luat măsuri pentru a garanta sănătatea animală în conformitate cu articolul 15 alineatul (1) litera (f) punctul (i) din Regulamentul (CE) nr. 834/2007, pot fi utilizate tratamente sanitare, de preferință în următoarea ordine:

(a) substanțe de origine vegetală, animală sau minerală, în diluție homeopatică;

(b) plante și extracte de plante care nu au efect anestezic și

(c) substanțe cum sunt: oligoelementele, metalele, imunostimulentele naturale sau probioticele autorizate.

(2) Utilizarea tratamentelor alopatice este limitată la două ședințe de tratament pe an, cu excepția vaccinărilor și a programelor obligatorii de eradicare. Cu toate acestea, în cazul unui ciclu de producție mai scurt de un an, se limitează tratamentul alopatic la o singură ședință pe an. În cazul depășirii limitelor prevăzute pentru tratamentele alopatice, animalele de acvacultură în cauză nu pot fi vândute ca produse ecologice.

(3) Utilizarea tratamentelor antiparazitare, fără a include sistemele de control obligatoriu realizate de statele membre, se limitează la două ședințe de tratament pe an sau la o singură ședință de tratament pe an în cazul în care ciclul de producție este mai scurt de 18 luni.

(4) Perioada de așteptare între tratamentele alopatice și tratamentele antiparazitare administrate în conformitate cu alineatul (3), inclusiv tratamentele efectuate în cadrul programelor obligatorii de combatere și eradicare, trebuie să fie dublă față de perioada legală de așteptare prevăzută la articolul 11 din Directiva 2001/82/CE sau de 48 de ore în cazul în care această perioadă nu este specificată.

(5) În cazul în care se utilizează produse medicale de uz veterinar, organismul de control sau autoritatea de control trebuie informate în legătură cu utilizarea acestora înainte de comercializarea animalelor respective ca animale ecologice. Efectivele tratate trebuie să poată fi identificate cu precizie.

▼B







CAPITOLUL 3

Produse procesate

Articolul 26

Reguli pentru producția de alimente procesate și hrană procesată pentru animale

(1) Aditivii, adjuvanții pentru procesare și ingredientele folosite pentru procesarea alimentelor și a hranei pentru animale, precum și orice procedeu de procesare aplicat, cum ar fi afumarea, respectă principiile bunelor practici de fabricație.

(2) Operatorii care produc hrană pentru animale sau produse alimentare procesate stabilesc și actualizează proceduri corespunzătoare pe baza unei identificări sistematice a etapelor critice de procesare.

(3) Aplicarea procedurilor prevăzute la alineatul (2) garantează în orice moment faptul că produsele procesate sunt conforme cu regulile de producție ecologică.

(4) Operatorii respectă și pun în aplicare procedurile prevăzute la alineatul (2). În principal, operatorii:

(a) iau măsuri de precauție pentru a evita riscul contaminării cu substanțe sau produse neautorizate;

(b) pun în aplicare măsuri adecvate de curățare, monitorizează eficiența acestora și păstrează documente referitoare la operațiunile în cauză;

(c) garantează faptul că produsele neecologice nu sunt puse în vânzare cu o indicație referitoare la metoda de producție ecologică.

(5) Suplimentar față de dispozițiile stabilite la alineatele (2) și (4), în cazul în care produsele neecologice sunt de asemenea procesate sau depozitate în unitatea de procesare în cauză, operatorul:

(a) efectuează în mod continuu operațiunile până la încheierea unei serii complete, separate în spațiu și/sau în timp de operațiuni similare efectuate asupra produselor neecologice;

(b) depozitează produsele ecologice, înainte și după operațiuni, separate în spațiu și/sau în timp de produsele neecologice;

(c) informează autoritatea sau organismul de control în cauză și ține la dispoziția acestora un registru actualizat în care se menționează toate operațiunile efectuate și cantitățile procesate;

(d) ia măsurile necesare pentru a asigura identificarea loturilor și pentru evitarea amestecurilor sau a schimburilor cu produsele neecologice;

(e) efectuează operațiuni asupra produselor ecologice numai după o curățare corespunzătoare a echipamentelor de producție.

Articolul 27

Utilizarea anumitor produse și substanțe în procesarea alimentelor

(1) În sensul articolului 19 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 834/2007, numai următoarele substanțe pot fi utilizate în procesarea produselor agricole ecologice, cu excepția vinului:

(a) substanțele enumerate în anexa VIII la prezentul regulament;

(b) preparatele de microorganisme și enzime utilizate în mod normal în procesarea alimentelor; ►M1 cu toate acestea, enzimele care urmează să fie utilizate ca aditivi alimentari trebuie incluse în lista din anexa VIII, secțiunea A; ◄

(c) substanțele și produsele definite la articolul 1 alineatul (2) litera (b) punctul (i) și articolul 1 alineatul (2) litera (c) din Directiva 88/388/CEE a Consiliului ( 19 ) etichetate ca substanțe naturale aromatizante sau preparate naturale aromatizante, în conformitate cu articolul 9 alineatul (1) litera (d) și alineatul (2) din directiva în cauză;

(d) culorile pentru ștampilarea cărnii și a cojilor de ouă în conformitate cu articolul 2 alineatul (8) și articolul 2 alineatul (9) din Directiva 94/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului ( 20 );

(e) apa potabilă și sarea (cu clorură de sodiu sau clorură de potasiu ca și componente de bază) folosite în general în procesarea alimentelor;

(f) minerale (inclusiv oligoelemente), vitamine, aminoacizi și micronutrienți, autorizați numai în măsura în care utilizarea lor în alimentele în care sunt incorporate este impusă de lege.

(2) În scopul calculului procentajului prevăzut la articolul 23 alineatul (4) litera (a) punctul (ii) din Regulamentul (CE) nr. 834/2007,

(a) aditivii alimentari enumerați în anexa VIII și marcați cu un asterisc în coloana codului numeric al aditivului se calculează ca ingrediente de origine agricolă;

(b) preparatele și substanțele menționate la alineatul (1) literele (b), (c), (d), (e) și (f) din prezentul articol și substanțele care nu sunt marcate cu un asterisc în coloana codului numeric al aditivului nu se calculează ca ingrediente de origine agricolă;

▼M1

(c) drojdia și produsele pe bază de drojdie se calculează ca ingrediente de origine agricolă începând cu 31 decembrie 2013.

▼B

(3) Utilizarea următoarelor substanțe enumerate în anexa VIII se reexaminează înainte de 31 decembrie 2010:

(a) nitratul de sodiu și nitratul de potasiu din secțiunea A în vederea retragerii acestor aditivi;

(b) dioxidul de sulf și metabisulfitul de potasiu din secțiunea A;

(c) acidul clorhidric din secțiunea B pentru procesarea brânzeturilor Gouda, Edam și Maasdammer, Boerenkaas, Friese, și Leidse Nagelkaas.

Reexaminarea prevăzută la litera (a) va lua în considerare eforturile făcute de statele membre de a găsi alternative sigure la nitriți/nitrați și de instituire a unor programe educaționale în metodele de procesare alternative și igienă pentru procesatorii/fabricanții de carne ecologică.

▼M1

(4) Pentru vopsirea decorativă tradițională a cojii ouălor fierte produse pentru a fi introduse pe piață într-o anumită perioadă a anului, autoritatea competentă poate autoriza, pentru perioada menționată anterior, utilizarea coloranților naturali și a substanțelor naturale pentru învelișuri. Autorizația poate cuprinde, până la 31 decembrie 2013, forme sintetice de oxizi de fier și hidroxizi de fier. Autorizațiile se notifică atât Comisiei, cât și statelor membre.

Articolul 27a

În scopul punerii în aplicare a articolului 20 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 834/2007, se permite utilizarea următoarelor substanțe pentru fabricarea, prepararea și elaborarea drojdiei.

(a) substanțele enumerate în secțiunea C din anexa VIII la prezentul regulament;

(b) produsele și substanțele menționate la articolul 27 alineatul (1) literele (b) și (e) din prezentul regulament.

▼B

Articolul 28

Utilizarea unor ingrediente neecologice de origine agricolă în procesarea produselor alimentare

În sensul articolului 19 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 834/2007, ingredientele agricole neecologice enumerate în anexa IX la prezentul regulament pot fi folosite în procesarea produselor alimentare ecologice.

Articolul 29

Autorizarea ingredientelor alimentare neecologice de origine agricolă de către statele membre

(1) În cazul în care un ingredient de origine agricolă nu este inclus în anexa IX la prezentul regulament, acesta poate fi folosit numai în următoarele condiții:

(a) operatorul a transmis autorității competente a statului membru toate dovezile cerute care demonstrează faptul că ingredientul în cauză nu este produs în cantitate suficientă în Comunitate în conformitate cu regulile de producție ecologică sau nu poate fi importat din țări terțe;

(b) autoritatea competentă a statului membru în cauză a autorizat în mod provizoriu utilizarea acestuia pe durata unei perioade de maximum 12 luni, după ce s-a asigurat că operatorul a luat legătura cu furnizorii din Comunitate pentru a se asigura de indisponibilitatea ingredientului în cauză care să satisfacă cerințele de calitate impuse;

(c) nu s-a luat nicio decizie, în conformitate cu dispozițiile alineatului (3) sau (4) cu privire la retragerea unei autorizații acordate pentru ingredientul în cauză.

Statul membru poate prelungi autorizația prevăzută la litera (b) de maximum trei ori, de fiecare dată pentru o perioadă de 12 luni.

(2) În cazul în care s-a acordat o autorizație, astfel cum este prevăzut la alineatul (1), statul membru va notifica imediat celorlalte state membre și Comisiei următoarele informații:

(a) data autorizării și, în cazul prelungirii unei autorizații, data primei autorizări;

(b) numele, adresa, numărul de telefon și, dacă este cazul, numărul de fax și adresa de e-mail a titularului autorizației; numele și adresa de contact a autorității care a acordat autorizația;

(c) numele și, dacă este necesar, descrierea exactă și cerințele de calitate ale ingredientului de origine agricolă în cauză;

(d) tipul produselor pentru prepararea cărora sunt necesare ingredientele;

(e) cantitățile necesare și justificarea acestora;

(f) motivele penuriei și perioada preconizată a acesteia;

(g) data la care statul membru trimite notificarea celorlalte state membre și Comisiei. Comisia și/sau statele membre pot pune aceste informații la dispoziția publicului.

(3) În cazul în care un stat membru prezintă Comisiei și statului membru care a acordat autorizația comentarii în care demonstrează că respectivul ingredient este disponibil în perioada de penurie, statul membru ia în considerare retragerea autorizației sau reducerea perioadei de valabilitate prevăzută și informează Comisia și celelalte state membre în legătură cu măsurile întreprinse sau pe care urmează să le întreprindă, în termen de 15 zile lucrătoare calculate de la data primirii informațiilor.

(4) La cererea unui stat membru sau la inițiativa Comisiei, problema este supusă examinării comitetului înființat în temeiul articolului 37 din Regulamentul (CE) nr. 834/2007. Se poate decide, în conformitate cu procedura stabilită la alineatul (2) din articolul în cauză, ca o autorizație acordată anterior să fie retrasă sau ca durata de valabilitate a acesteia să fie modificată sau, dacă este cazul, ca ingredientul în cauză să fie inclus în anexa IX la prezentul regulament.

(5) În cazul unei prelungiri astfel cum este prevăzută la alineatul (1) al doilea paragraf, se aplică procedurile de la alineatele (2) și (3).

▼M2

Articolul 29a

Dispoziții specifice privind algele marine

(1) În cazul în care produsul final este constituit din alge marine proaspete, pentru spălarea algelor marine proaspăt recoltate se utilizează apă de mare.

În cazul în care produsul final este deshidratat, pentru spălare se poate utiliza și apa potabilă. Se poate utiliza sarea pentru a elimina umezeala.

(2) Este interzisă utilizarea, pentru uscare, a flăcărilor care vin în contact direct cu algele marine. În cazul în care sunt utilizate corzi sau alte echipamente în procesul de uscare, acestea nu trebuie să fi făcut obiectul unor tratamente împotriva depunerilor organice și nici să fie contaminate cu substanțe de curățare sau de dezinfecție, cu excepția cazului în care se utilizează un produs prevăzut în acest scop în anexa VII.

▼B







CAPITOLUL 4

Colectarea, ambalarea, transportul și depozitarea produselor

Articolul 30

Colectarea produselor și transportul către unitățile de procesare

Operatorii pot proceda la colectarea simultană a produselor ecologice și neecologice numai în cazul în care sunt întreprinse măsuri corespunzătoare pentru a preveni orice amestec posibil sau schimb cu produse neecologice și pentru a garanta identificarea produselor ecologice. Operatorul ține la dispoziția organismului sau a autorității de control informațiile referitoare la zilele, orele și circuitul de colectare, data și ora recepționării produselor.

Articolul 31

Ambalarea și transportul produselor la alți operatori sau la alte unități

(1) Operatorii garantează că produsele ecologice sunt transportate către alte unități, inclusiv către angrosiști și detailiști, numai în ambalaje corespunzătoare, containere sau vehicule închise astfel încât substituirea conținutului să nu poată fi realizată fără manipularea sau lezarea sigiliului și prevăzute cu o etichetă în care se precizează, fără a aduce atingere niciunei alte indicații cerute de lege:

(a) numele și adresa operatorului și, în cazul în care aceștia sunt diferiți, ale proprietarului sau ale vânzătorului produsului;

(b) numele produsului sau, în cazul furajelor compuse, descrierea acestora, însoțită de o referire la metoda de producție ecologică;

(c) numele și/sau codul numeric al organismului de control sau al autorității de control de care depinde operatorul respectiv;

(d) dacă este cazul, marca de identificare a lotului, aplicată în conformitate cu un sistem de marcare aprobat la nivel național sau convenit cu organismul sau autoritatea de control, care să permită stabilirea unei legături între lot și documentele contabile prevăzute la articolul 66.

Informațiile prevăzute la primul paragraf literele (a)-(d) pot fi prezentate și pe un document de însoțire, în cazul în care un astfel de document poate fi legat în mod incontestabil de ambalajul, recipientul sau vehiculul în care este transportat produsul. Acest document de însoțire cuprinde informații cu privire la furnizor și/sau la transportator.

(2) Închiderea ambalajelor, a containerelor sau a vehiculelor nu este obligatorie în cazul în care:

(a) transportul se efectuează direct între un producător și un operator și ambii sunt supuși sistemului de control relativ la producția ecologică; și

(b) produsele sunt însoțite de un document care furnizează informațiile cerute la alineatul (1); și

(c) atât operatorii care expediază, cât și operatorii destinatari țin documente justificative cu privire la aceste operațiuni de transport la dispoziția organismului sau a autorității de control responsabile de controlul respectivelor operațiuni de transport.

Articolul 32

Reguli speciale pentru transportul hranei pentru animale la alte unități de producție/