1999L0062 — RO — 01.01.2007 — 003.001

Acest document reprezintă un instrument de documentare, iar instituţiile nu îşi asumă responsabilitatea pentru conţinutul său.

Astfel cum a fost modificat prin:

No

Astfel cum a fost modificat prin:

▼B

DIRECTIVA 1999/62/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI

din 17 iunie 1999

de aplicare a taxelor la vehiculele grele de marfă pentru utilizarea anumitor infrastructuri

Valorile din prezenta directivă, exprimate în unitățile monetare naționale ale statelor membre care au adoptat euro, au fost stabilite la 1 ianuarie 1999, când valoarea unui euro a fost determinată în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 2866/98 al Consiliului din 31 decembrie 1998 privind ratele de schimb între euro și monedele statelor membre care au adoptat euro ( 9 ); este oportun ca statele membre care nu au adoptat euro să analizeze anual valorile din prezenta directivă în monede naționale și să le adapteze, dacă este cazul; adaptările anuale ale monedelor naționale pot să nu fie obligatorii, dacă schimbul care rezultă din aplicarea noilor rate de schimb este sub un anumit nivel al procentajului.

Denaturările existente ale concurenței nu pot fi eliminate numai prin armonizarea taxelor sau accizelor pentru combustibili; cu toate acestea, până când se stabilesc forme de taxare mai potrivite din punct de vedere tehnic și economic, aceste denaturări pot fi atenuate prin posibilitatea de a reține sau introduce taxe de trecere și/sau de utilizare pentru folosirea autostrăzilor; în plus, trebuie ca statele membre să fie abilitate să impună taxe pentru utilizarea podurilor, tunelelor și trecătorilor montane.

CAPITOLUL I

Dispoziții generale

Articolul 1

Prezenta directivă se aplică taxelor pe vehicul, taxelor de trecere și de utilizare impuse vehiculelor, conform celor stabilite la articolul 2.

Prezenta directivă nu aduce atingere vehiculelor care desfășoară activități de transport exclusiv în teritoriile ne-europene ale țărilor membre.

De asemenea, aceasta nu aduce atingere vehiculelor înmatriculate în Insulele Canare, Ceuta și Melilla, Azore sau Madeira și care desfășoară activități de transport exclusiv în aceste teritorii sau între aceste teritorii și continent, respectiv Spania și Portugalia continentală.

Articolul 2

În înțelesul prezentei directive:

▼M1

▼M1

▼M1

▼M1

▼M1

(c) „tarif de utilizare” înseamnă o anumită sumă a cărei plată conferă unui vehicul dreptul de a utiliza pe parcursul unei perioade date infrastructurile menționate la articolul 7 alineatul (1);

▼M1

▼B

CAPITOLUL II

Taxarea vehiculului

Articolul 3

(1) Taxele pe vehicul menționate în articol sunt următoarele.

▼M2

▼A1

▼B

vaegtafgift of motorkeretrajer m.v.;

▼A1

▼B

▼A1

▼B

▼A1

▼B

▼A1

▼B

▼M2

▼A1

letno povračilo za uporabo javnih cest za motorna in priklopna vozila;

▼B

(2) Statele membre care înlocuiesc orice taxă enumerată la alineatul (1) cu o altă taxă de același tip trebuie să notifice Comisia, care face modificările necesare.

Articolul 4

Procedurile pentru perceperea și colectarea taxelor menționate la articolul 3 se stabilesc de către fiecare stat membru.

Articolul 5

În privința vehiculelor înmatriculate în statele membre, taxele menționate la articolul 3 se percep numai de către statul membru unde s-a făcut înmatriculare.

Articolul 6

(1) Indiferent de structura taxelor menționate la articolul 3, statele membre stabilesc tarifele, astfel încât să garanteze că valoarea taxei pentru fiecare categorie sau sub-categorie de vehicul menționată în anexa I nu este mai mică decât minimum stabilit în acea anexă.

Până la doi ani de la intrarea în vigoare a prezentei directive, Grecia, Italia, Portugalia și Spania sunt autorizate să aplice tarife mai reduse, dar nu mai mici de 65 % din valoarea minimă stabilită în anexa I.

(2) Statele membre pot aplica tarife reduse sau scutiri pentru:

(b) vehiculele care circulă doar ocazional pe drumurile publice ale statului membru unde s-a făcut înmatricularea și care sunt utilizate de către persoane fizice sau juridice a căror ocupație principală nu este transportul de mărfuri, cu condiția ca activitățile de transport desfășurate de aceste vehicule să nu provoace denaturări ale regulilor concurenței și sub rezerva acordului Comisiei.

(3)

(4) Fără a aduce atingere celui de al doilea paragraf din alineatul (1) și alineatelor (2) și (3) din prezentul articol sau articolului 6 din Directiva 92/106/CEE a Consiliului din 7 decembrie 1992 privind stabilirea unor norme comune pentru anumite tipuri de transport combinat de mărfuri între statele membre ( 12 ), statele membre nu pot acorda nici un fel de scutire sau reducere de taxe menționate la articolul 3, care ar face ca taxele impuse să fie mai mici decât minimum menționat în alineatul (1) din prezentul articol.

CAPITOLUL III

Taxe de trecere și taxe de utilizare

Articolul 7

▼M1

(1) Statele membre pot menține sau pot introduce taxe și/sau tarife de utilizare a rețelei transeuropene de drumuri, sau pe o parte a rețelei, doar în condițiile prevăzute la alineatele (2)-(12). Acest lucru nu aduce atingere dreptului statelor membre, în conformitate cu tratatul, de a aplica taxe și/sau tarife de utilizare a drumurilor neincluse în rețeaua transeuropeană de drumuri, printre altele pe drumuri paralele pe care poate fi deviat traficul de pe rețeaua transeuropeană de drumuri și/sau care sunt în competiție directă cu anumite părți ale rețelei respective sau altor tipuri de autovehicule neincluse în definiția „vehiculului” din rețeaua rutieră transeuropeană, cu condiția ca impunerea taxelor și/sau a tarifelor de utilizare pe astfel de drumuri să nu conducă la discriminări în ceea ce privește traficul internațional și să nu conducă la denaturarea concurenței între operatori.

(1a) În cazul în care un stat membru decide să mențină sau să introducă taxe și/sau tarife de utilizare doar pe anumite părți ale rețelei rutiere transeuropene, exonerările rezultate pentru celelalte părți (din motive de izolare a lor sau a nivelurilor scăzute de congestie sau poluare sau în cazurile în care se impune introducerea unei noi modalități de taxare) nu conduc la discriminări în ceea ce privește traficul internațional.

(2)

(a) Un stat membru poate decide să mențină sau să introducă taxe și/sau tarife de utilizare aplicabile doar la vehiculele care au greutatea încărcată maximă autorizată de minimum 12 tone. În cazul în care un stat membru decide să aplice taxe și/sau tarife de utilizare vehiculelor cu o greutate sub această limită, se aplică dispozițiile prezentei directive.

(c) un stat membru poate deroga de la cerința prevăzută la litera (b) în cazul în care consideră că prelungirea taxării la vehicule cu o greutate mai mică de 12 tone:

(3) Taxele și tarifele de utilizare pot să nu fie impuse în același timp unei categorii date de vehicule pentru utilizarea unui singur sector de drum. Cu toate acestea, statele membre pot să impună, de asemenea, taxe de utilizare pe rețele în care tarifele de utilizare sunt impuse pentru utilizarea podurilor, tunelurilor și a pasurilor montane.

(4) Taxele și tarifele de utilizare se aplică fără discriminare, directă sau indirectă, pe motiv de naționalitate a transportatorului, țară sau locul de stabilire a transportatorului sau de înmatriculare a vehiculului sau de originea sau destinația operațiunii de transport.

▼M1

(4a) Statele membre pot să prevadă rate reduse ale taxelor sau ale tarifelor de utilizare sau exonerări de la plata taxelor sau a tarifelor de utilizare pentru vehiculele exonerate de obligația de a instala echipament de înregistrare în conformitate cu Regulamentul (CEE) nr. 3821/85 al Consiliului din 20 decembrie 1985 privind aparatura de înregistrare în transportul rutier ( 13 ), și în cazurile reglementate de și sub rezerva condițiilor prevăzute la articolul 6 alineatul (2) literele (a) și (b) din prezenta directivă.

(4b) Deoarece structurile de taxare care implică rabaturi sau reduceri ale taxelor de utilizare pentru utilizatori frecvenți pot permite operatorului infrastructurii să realizeze economii reale în privința costurilor administrative, statele membre pot să prevadă astfel de rabaturi sau reduceri ale taxelor cu condiția ca acestea:

— structura de taxare rezultată să fie liniară, proporțională și disponibilă tuturor utilizatorilor în același condiții și să nu conducă la costuri suplimentare sub formă de taxe mai mari pentru alți utilizatori.

Astfel de rabaturi sau reduceri nu depășesc în nici un caz 13 % din taxa plătită pentru vehicule echivalente care nu pot beneficia de un rabat sau reducere.

(4c) Comisia este informată în legătură cu toate regimurile de rabat sau reducere, iar aceasta verifică respectarea condițiilor menționate la alineatele (4a) și (4b) și le aprobă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 9c alineatul (2).

▼B

(5) Aplicarea și colectarea taxelor de trecere și de utilizare și urmărirea plății acestora se fac în așa fel încât fluxul liber de trafic să fie stânjenit cât se poate de puțin și să se evite controalele și verificările obligatorii exercitate la granițele interne ale Comunității. În acest scop, statele membre cooperează pentru a stabili metode care să permită transportatorilor rutieri să plătească taxele de utilizare 24 ore pe zi, cel puțin la punctele de vânzare importante, utilizând toate mijloacele obișnuite de plată, în interiorul și exteriorul statelor membre în care se aplică acestea. Statele membre oferă facilitățile adecvate la punctele de plată a taxelor de trecere și de utilizare, astfel încât să se mențină siguranța rutieră normală.

▼M1

(6) Modalitățile de colectare a taxelor și/sau a tarifelor de utilizare nu dezavantajează în mod nejustificat, din punct de vedere financiar, sau din alt punct de vedere, utilizatorii ocazionali ai rețelei rutiere. În special, în cazul în care un stat membru percepe taxe și/sau tarife de utilizare exclusiv prin intermediul unui sistem care necesită folosirea unei unități aflate la bordul vehiculului, statul membru asigură disponibilitatea unităților de bord adecvate în condiții administrative și financiare rezonabile.

▼B

(7) Taxele de utilizare, inclusiv costurile administrative, pentru toate categoriile de vehicule se stabilesc de către statele membre respective la o valoare care să nu fie mai mare decât tarifele maxime stabilite în Anexa II.

▼M1 —————

▼B

(8) Valorile taxelor de utilizare trebuie să fie proporționale cu durata utilizării infrastructurii.

Un stat membru poate aplica doar valori anuale pentru vehiculele înmatriculate în statul respectiv.

▼M1

(9) Taxele de trecere au la bază principiul recuperării doar a costurilor infrastructurii. Mai precis taxele medii ponderate se raportează la costurile de construcție și costurile de operare, de întreținere și dezvoltare a rețelei rutiere respective. De asemenea taxele medii ponderate pot include o rentabilitate a investițiilor sau o marjă de profit bazată pe condițiile pieței.

(10)

(b) sub rezerva condițiilor prevăzute la litera (a), ratele taxelor pot varia în funcție de:

(c) sub rezerva condițiilor prevăzute la litera (a), în cazuri excepționale pentru proiecte specifice de interes european ridicat, ratele taxelor pot fi supuse altor forme de variație pentru a asigura viabilitatea comercială a acestor proiecte, în cazul în care ele sunt expuse concurenței directe cu alte moduri de transport pentru vehicule. Structura de taxare rezultată va fi liniară, proporțională, deschisă publicului, accesibilă pentru toți utilizatorii în același condiții și nu conduce la costuri suplimentare transmise altor utilizatori sub forma unor taxe mai mari. Comisia verifică respectarea condițiilor prevăzute la acest punct anterior punerii în aplicare a structurii de taxare în cauză.