02007R1234 — RO — 31.12.2013 — 015.005

Acest document are doar scop informativ și nu produce efecte juridice. Instituțiile Uniunii nu își asumă răspunderea pentru conținutul său. Versiunile autentice ale actelor relevante, inclusiv preambulul acestora, sunt cele publicate în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene și disponibile pe site-ul EUR-Lex. Aceste texte oficiale pot fi consultate accesând linkurile integrate în prezentul document.

Astfel cum a fost modificat prin:





Astfel cum a fost modificat prin:





rectificat prin









▼B

REGULAMENTUL (CE) NR. 1234/2007 AL CONSILIULUI

din 22 octombrie 2007

de instituire a unei organizări comune a piețelor agricole și privind dispoziții specifice referitoare la anumite produse agricole („Regulamentul unic OCP”)







CUPRINS PARTEA I DISPOZIȚII PRELIMINARE PARTEA II PIAȚA INTERNĂ TITLUL I INTERVENȚIA ASUPRA PIEȚEI CAPITOLUL I Intervenția publică și depozitarea privată Secțiunea I Dispoziții generale Secțiunea II Intervenția publică Subsecțiunea I Dispoziții generale Subsecțiunea II Deschiderea achiziționării Subsecțiunea III Prețul de intervenție Subsecțiunea IV Desfacerea stocului de intervenție Secțiunea III Depozitarea privată Subsecțiunea I Ajutor financiar obligatoriu Subsecțiunea II Ajutor financiar facultativ Secțiunea IV Dispoziții comune CAPITOLUL II Măsuri speciale de intervenție Secțiunea I Măsuri excepționale de sprijinire a pieței Secțiunea II Măsuri în sectoarele cerealelor și orezului Secțiunea III Măsuri în sectorul zahărului Secțiunea IV Adaptarea ofertei CAPITOLUL III Sisteme de limitare a producției Secțiunea I Dispoziții generale Secțiunea II Zahăr Subsecțiunea I Repartiția și gestionarea cotelor Subsecțiunea II Depășirea cotelor Secțiunea III Lapte Subsecțiunea I Dispoziții generale Subsecțiunea II Repartiția și gestionarea cotelor Subsecțiunea III Depășirea cotelor Secțiunea IIIa Cotele pentru amidonul din cartofi Secțiunea IV Norme procedurale privind contingentele de zahăr, lapte și amidon de cartofi Secțiunea IVa Potențialul de producție în sectorul vitivinicol Subsecțiunea I Plantări ilegale Subsecțiunea II Regimul tranzitoriu al drepturilor de plantare Subsecțiunea III Schema de defrișare CAPITOLUL IV Regimul de ajutor financiar Secțiunea I Ajutor financiar pentru transformare Subsecțiunea I Furaj uscat Subsecțiunea II In și cânepă destinate producției de fibre Subsecțiunea III Amidonul din cartofi Secțiunea II Restituiri la producție Secțiunea III Ajutor financiar pentru sectorul laptelui și al produselor lactate Secțiunea IIIa Ajutor financiar pentru sectorul hameiului Secțiunea IV Ajutor financiar pentru sectorul uleiului de măsline și al măslinelor de masă Secțiunea IVa Ajutoare în sectorul fructelor și al legumelor Subsecțiunea I Grupuri de producători Subsecțiunea II Fonduri și programe operaționale Subsecțiunea IIa Programul de încurajare a consumului de fructe în școli Subsecțiunea III Dispoziții procedurale Secțiunea IVb Ajutoare în sectorul fructelor și al legumelor Subsecțiunea I Dispoziții introductive Subsecțiunea II Transmiterea și conținutul programelor de sprijin Subsecțiunea III Măsuri de sprijin specifice Subsecțiunea IV Dispoziții procedurale Secțiunea V Fondul comunitar de tutun Secțiunea VI Dispoziții speciale privind sectorul apicol Secțiunea VII Ajutor financiar pentru sectorul viermilor de mătase TITLUL II REGULI PRIVIND COMERCIALIZAREA ȘI PRODUCȚIA CAPITOLUL I Norme privind comercializarea și producția Secțiunea I Norme de comercializare Secțiunea Ia Denumiri de origine, indicații geografice și mențiuni tradiționale în sectorul vitivinicol Subsecțiunea I Denumiri de origine și indicații geografice Subsecțiunea II Mențiuni tradiționale Secțiunea Ib Etichetarea și prezentarea în sectorul vitivinicol Secțiunea II Condiții de producție Secțiunea IIa Norme de producție în sectorul vitivinicol Subsecțiunea I Soiuri de struguri de vinificație Subsecțiunea II Practici oenologice și restricții Secțiunea III Norme de procedură CAPITOLUL II Organizații ale producătorilor, organizații interprofesionale și organizații de operatori Secțiunea I Principii generale Secțiunea Ia Norme privind organizațiile de producători și organizațiile interprofesionale, precum și grupurile de producători din sectorul fructelor și al legumelor Subsecțiunea I Statutul și recunoașterea organizațiilor de producători Subsecțiunea II Asociația organizațiilor de producători și grupurile de producători Subsecțiunea III Extinderea aplicării normelor la producătorii dintr-o zonă economică Subsecțiunea IV Organizații interprofesionale din sectorul fructelor și al legumelor Secțiunea Ib Norme privind organizațiile de producători și organizațiile interprofesionale din sectorul vitivinicol Secțiunea II Reguli privind organizațiile interprofesionale din sectorul tutunului Secțiunea IIa Norme privind organizațiile de producători și organizațiile interprofesionale din sectorul laptelui și al produselor lactate Secțiunea III Norme de procedură PARTEA III SCHIMBURILE COMERCIALE CU ȚĂRI TERȚE CAPITOLUL I Dispoziții generale CAPITOLUL II Importuri Secțiunea I Licențe de import Secțiunea II Taxe și prelevări la import Secțiunea III Gestionarea contingentelor la import Secțiunea IV Dispoziții speciale privind anumite produse Subsecțiunea I Dispoziții speciale aplicabile importurilor în sectoarele cerealelor și orezului Subsecțiunea II Regimuri preferențiale pentru importul de zahăr Subsecțiunea III Dispoziții speciale pentru importul de cânepă Subsecțiunea IV Dispoziții speciale pentru importul de hamei Subsecțiunea V Dispoziții speciale pentru importul de vin Secțiunea V Măsuri de protecție și perfecționare activă CAPITOLUL III Exporturi Secțiunea I Licențe de export Secțiunea II Restituiri la export Secțiunea III Gestionerae contingentelor la export pentru sectorul laptelui și al produselor lactate Secțiunea IV Tratamentul special la import în țările terțe Secțiunea V Dispoziții speciale pentru plante vii Secțiunea VI Perfecționarea pasivă PARTEA IV REGULI DE CONCURENȚĂ CAPITOLUL I Reguli aplicabile întreprinderilor CAPITOLUL II Reguli în materie de ajutor financiar de stat PARTEA V DISPOZIȚII SPECIALE APLICABILE ANUMITOR SECTOARE PARTEA VI DISPOZIȚII GENERALE PARTEA VII NORME DE PUNERE ÎN APLICARE, TRANZITORII ȘI FINALE CAPITOLUL I Dispoziții de punere în aplicare CAPITOLUL II Dispoziții tranzitorii și finale ANEXA I LISTA PRODUSELOR MENȚIONATE LA ARTICOLUL 1 ALINEATUL (1) Partea I: Cereale Partea II: Orez Partea III: Zahăr Partea IV: Furaje uscate Partea V: Semințe Partea VI: Hamei Partea VII: Ulei de măsline și măsline de masă Partea VIII: In și cânepă destinate producției de fibre Partea IX: Fructe și legume Partea X: Produse din fructe și legume procesate Partea XI: Banane Partea XII: Vin Partea XIII: Plante vii și produse de floricultură Partea XIV: Tutun brut Partea XV: Carnea de vită și mânzat Partea XVI: Lapte și produse lactate Partea XVII: Carne de porc Partea XVIII: Carne de oaie și de capră Partea XIX: Ouă Partea XX: Carne de pasăre Partea XXI: Alte produse ANEXA II LISTA PRODUSELOR MENȚIONATE LA ARTICOLUL 1 ALINEATUL (3) Partea I: Alcool etilic de origine agricolă Partea II: Produse apicole Partea III: Viermi de mătase ANEXA III DEFINIȚII MENȚIONATE LA ARTICOLUL 2 ALINEATUL (1) Partea I: Definiții privind sectorul orezului Partea II: Definiții privind sectorul zahărului Partea III: Definiții privind sectorul hameiului Partea IIIa: Definiții privind sectorul vitivinicol Partea IV: Definiții privind sectorul de carne de vită și mânzat Partea V: Definiții privind sectorul laptelui și al produselor lactate Partea VI: Definiții privind sectorul ouălor Partea VII: Definiții privind sectorul cărnii de pasăre Partea VIII: Definiții privind sectorul apicol ANEXA IV CALITATEA STANDARD PENTRU OREZ ȘI ZAHĂR A. Calitatea standard pentru orezul nedecorticat B. Calitatea standard pentru zahăr ANEXA V GRILELE COMUNITARE PENTRU CLASIFICAREA CARCASELOR PREVĂZUTE LA ARTICOLUL 42 A. Grila comunitară de clasificare a carcaselor bovinelor adulte B. Grila comunitară de clasificare a carcaselor de porc C. Grila comunitară de clasificare a carcaselor de ovine ANEXA VI COTE NAȚIONALE ȘI REGIONALE începând cu anul de comercializare 2010/2011 ANEXA VII COTE SUPLIMENTARE PENTRU IZOGLUCOZĂ MENȚIONATE LA ARTICOLUL 58 ALINEATUL (2) ANEXA VIIa CALCULAREA PROCENTULUI CARE URMEAZĂ SĂ FIE STABILIT ÎN CONFORMITATE CU AL DOILEA PARAGRAF AL ARTICOLULUI 59 ALINEATUL (2) ANEXA VIIb CALCULAREA PROCENTULUI APLICABIL ÎNTREPRINDERILOR ÎN CONFORMITATE CU AL DOILEA PARAGRAF AL ARTICOLULUI 59 ALINEATUL (2) ANEXA VIIc CALCULAREA COEFICIENTULUI CARE URMEAZĂ SĂ FIE STABILIT ÎN CONFORMITATE CU ARTICOLUL 52a ALINEATUL (1) ANEXA VIII NORME DETALIATE PRIVIND TRANSFERUL DE COTE DE ZAHĂR SAU DE IZOGLUCOZĂ ÎN CONFORMITATE CU ARTICOLUL 60 ANEXA IX COTELE NAȚIONALE ȘI CANTITĂȚILE REZERVELOR PENTRU RESTRUCTURARE MENȚIONATE LA ARTICOLUL 66 ANEXA X CONȚINUTUL DE REFERINȚĂ ÎN MATERIE GRASĂ MENȚIONAT LA ARTICOLUL 70 ANEXA Xa COTELE PENTRU AMIDONUL DIN CARTOFI PE AN DE COMERCIALIZARE, MENțIONATE LA ARTICOLUL 84a ANEXA Xb BUGETUL PENTRU PROGRAMELE DE SPRIJIN [MENȚIONAT LA ARTICOLUL 103N ALINEATUL (1)] ANEXA Xc BUGETUL ALOCAT DEZVOLTĂRII RURALE [MENȚIONAT LA ARTICOLUL 190A ALINEATUL (3)] ANEXA Xd BUGETUL REZERVAT SCHEMEI DE DEFRIșARE ANEXA Xe SUPRAFEȚE PE CARE STATELE MEMBRE LE POT DECLARA NEELIGIBILE PENTRU SCHEMA DE DEFRIȘARE [MENȚIONATE LA ARTICOLUL 85U ALINEATELE (1), (2) ȘI (5)] ANEXA XI A.I. Distribuția între statele membre a cantității maxime garantate pentru fibre de in lungi prevăzute la articolul 94 alineatul (1) A.II. Distribuția între statele membre a cantității maxime garantate pentru fibre de in scurte și fibre de cânepă pentru anul de comercializare 2008/2009 prevăzute la articolul 94 alineatul (1a) A.III. Zone eligibile pentru ajutorul menționat la articolul 94a B. Repartiția între statele membre a cantității maxime garantate menționate la articolul 89 ANEXA XIa COMERCIALIZAREA CĂRNII PROVENIND DE LA BOVINE ÎN VÂRSTĂ DE 12 LUNI SAU MAI TINERE ÎN CONFORMITATE CU ARTICOLUL 113b I. Definiție II. Clasificarea bovinelor în vârstă de 12 luni sau mai tinere la abator III. Denumiri comerciale IV. Informații obligatorii pe etichetă V. Informații opționale pe etichetă VI. Înregistrare VII. Controale oficiale VIII. Carne importată din țări terțe IX. Sancțiuni ANEXA XIb CATEGORII DE PRODUSE VITICOLE 1. Vinul 2. Vin nou aflat încă în fermentație 3. Vinul licoros 4. Vinul spumant 5. Vinuri spumante de calitate 6. Vinuri spumante de calitate de tip aromat 7. Vinul spumos 8. Vinul petiant 9. Vinul perlant 10. Mustul de struguri 11. Must de struguri parțial fermentat 12. Mustul de struguri parțial fermentat extras din struguri stafidiți 13. Mustul de struguri concentrat 14. Mustul de struguri concentrat rectificat 15. Vin din struguri stafidiți 16. Vinul de struguri copți în exces 17. Oțetul de vin Apendice la anexa XIb Zone vitivinicole ANEXA XII DEFINIȚII ȘI DENUMIRI PRIVIND LAPTELE ȘI PRODUSELE LACTATE MENȚIONATE LA ARTICOLUL 114 ALINEATUL (1) ANEXA XIII COMERCIALIZAREA LAPTELUI DESTINAT CONSUMULUI UMAN MENȚIONAT LA ARTICOLUL 114 ALINEATUL (2) ANEXA XIV STANDARDE DE COMERCIALIZARE ALE PRODUSELOR DIN SECTOARELE OUĂLOR ȘI CĂRNII DE PĂSĂRI DE CURTE MENȚIONATE LA ARTICOLUL 116 A. Standarde de comercializare pentru ouă de găină din specia Gallus gallus B. Standarde de comercializare a cărnii de pasăre C. Standarde de comercializare pentru producția și comercializarea ouălor pentru incubație și a puilor de fermă ANEXA XV STANDARDE DE COMERCIALIZARE APLICABILE MATERIILOR GRASE TARTINABILE MENȚIONATE LA ARTICOLUL 115 Apendice la anexa XV ANEXA XVa ÎMBOGĂȚIREA, ACIDIFIEREA ȘI DEZACIDIFIEREA ÎN ANUMITE ZONE VITIVINICOLE A. Limite de îmbogățire B. Procedee de îmbogățire C. Acidificare si dezacidificare D. Proceduri ANEXA XVb RESTRICȚII A. Generalități B. Strugurii proaspeți, mustul de struguri și sucul de struguri C. Amestecul de vinuri D. Subproduse ANEXA XVI DENUMIRILE ȘI DEFINIȚIILE ULEIURILOR DE MĂSLINE ȘI A ULEIURILOR DIN REZIDUURI DE MĂSLINE MENȚIONATE LA ARTICOLUL 118 ANEXA XVIa LISTA EXHAUSTIVĂ A NORMELOR A CĂROR APLICARE POATE FI EXTINSĂ LA PRODUCĂTORII CARE NU SUNT MEMBRI ÎN TEMEIUL ARTICOLELOR 125f ȘI 125l ANEXA XVII TAXELE DE IMPORT APLICABILE PRODUSELOR DIN SECTORUL OREZULUI MENȚIONATE LA ARTICOLELE 137 ȘI 139 ANEXA XVIII VARIETĂȚI DE OREZ BASMATI MENȚIONATE LA ARTICOLUL 138 ANEXA XIX STATE MENȚIONATE LA ARTICOLUL 153 ALINEATUL (3) ȘI LA ARTICOLUL 154 ALINEATUL (1) LITERA (b), ȘI LA PUNCTUL 12 AL PĂRȚII II DIN ANEXA III ANEXA XX LISTA MĂRFURILOR DIN SECTOARELE CEREALELOR, OREZULUI, ZAHĂRULUI, LAPTELUI ȘI OUĂLOR ÎN SENSUL ARTICOLULUI 26 LITERA (a) PUNCTUL (ii) ÎN CAZUL CĂRORA SE APLICĂ RESTITUIREA LA EXPORT, MĂRFURI MENȚIONATE ÎN PARTEA III A CAPITOLULUI III DIN SECȚIUNEA II Partea I: Cereale Partea II: Orez Partea III: Zahăr Partea IV: Lapte Partea V: Ouă ANEXA XXI LISTA ANUMITOR PRODUSE CARE CONȚIN ZAHĂR, ÎN SENSUL ACORDĂRII RESTITUIRII LA EXPORT MENȚIONATE ÎN SECȚIUNEA II A CAPITOLULUI III DIN PARTEA III ANEXA XXII TABELE DE CORELARE MENȚIONATE LA ARTICOLUL 202







PARTEA I

DISPOZIȚII PRELIMINARE

Articolul 1

Domeniul de aplicare

(1) Prezentul regulament stabilește organizarea comună a piețelor pentru produsele care aparțin sectoarelor următoare, astfel cum se prevede în anexa I:

(a) cereale, anexa I partea I;

(b) orez, anexa I partea II;

(c) zahăr, anexa I partea III;

(d) furaje uscate, anexa I partea IV;

(e) semințe, anexa I partea V;

(f) hamei, anexa I partea VI;

(g) ulei de măsline și măsline de masă, anexa I partea VII;

(h) in și cânepă, anexa I partea VIII;

(i) fructe și legume, anexa I partea IX;

(j) fructe și legume transformate, anexa I partea X;

(k) banane, anexa I partea XI;

(l) vin, anexa I partea XII;

(m) plante vii și produse de floricultură, anexa I partea XIII (denumit în continuare „sectorul plantelor vii”);

(n) tutun brut, anexa I partea XIV;

(o) carne de vită și mânzat, anexa I partea XV;

(p) lapte și produse lactate, anexa I partea XVI;

(q) carne de porc, anexa I partea XVII;

(r) carne de oaie și de capră, anexa I partea XVIII;

(s) ouă, anexa I partea XIX;

(t) carne de pasăre, anexa I partea XX;

(u) alte produse, anexa I partea XXI.

▼M10 —————

▼B

(3) Prezentul regulament stabilește măsurile specifice pentru sectoarele enumerate mai jos și, dacă este cazul, astfel cum sunt definite în anexa II:

(a) alcool etilic de origine agricolă, anexa II partea I (denumit în continuare „sectorul alcoolului etilic de origine agricolă”);

(b) produse apicole, anexa II partea II (denumit în continuare „sectorul apicol”);

(c) viermi de mătase, anexa II partea III.

▼M3

(4) În ceea ce privește cartofii, proaspeți sau congelați, având codul NC 0701, se aplică partea IV capitolul II.

▼B

Articolul 2

Definiții

(1) În scopul aplicării prezentului regulament, se aplică definițiile privind anumite sectoare după cum sunt prezentate în anexa III.

(2) În sensul prezentului regulament:

(a) prin „agricultor” se înțelege agricultor, după cum este definit în Regulamentul (CE) nr. 1782/2003;

(b) prin „organism plătitor” se înțelege organismul sau organismele desemnate de către un stat membru în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1290/2005;

(c) prin „preț de intervenție” se înțelege prețul la care se achiziționează produsele în cadrul procedurii de intervenție publică.

Articolul 3

Anii de comercializare

Sunt stabiliți următorii ani de comercializare:

(a) de la 1 ianuarie la 31 decembrie al unui an dat pentru sectorul bananelor;

(b) de la 1 aprilie la 31 martie al următorului an, pentru:

(i) sectorul furajelor uscate;

(ii) sectorul viermilor de mătase;

(c) de la 1 iulie la 30 iunie al anului următor, pentru:

(i) sectorul cerealelor;

(ii) sectorul semințelor;

(iii) sectorul uleiului de măsline și al măslinelor de masă;

(iv) sectorul inului și al cânepei;

(v) sectorul laptelui și al produselor lactate;

▼M10

(ca) de la 1 august la 31 iulie al anului următor pentru sectorul vitivinicol;

▼B

(d) de la 1 septembrie la 31 august al anului următor pentru sectorul orezului;

(e) de la 1 octombrie la 30 septembrie al anului următor pentru sectorul zahărului.

▼M3

Pentru produsele din sectorul fructelor și al legumelor și din sectorul fructelor și al legumelor prelucrate, anii de comercializare se stabilesc de către Comisie, după caz.

▼B

Articolul 4

Competențele Comisiei

În afară de cazul în care se prevede altfel în prezentul regulament, dacă îi sunt conferite competențe, Comisia acționează în conformitate cu procedura menționată la articolul 195 alineatul (2).

Articolul 5

Norme de aplicare

Comisia poate adopta normele detaliate de aplicare a articolului 2.

Comisia poate modifica definițiile privind orezul, stabilite în anexa III partea I și definiția „ACP/Zahăr indian” stabilită în anexa III partea II punctul 12.

Comisia poate, de asemenea, stabili ratele de conversiune pentru orez pentru diferite stadii de transformare, respectiv cheltuielile de transformare și valoarea subproduselor.







PARTEA II

PIAȚA INTERNĂ







TITLUL I

INTERVENȚIA ASUPRA PIEȚEI







CAPITOLUL I

Intervenția publică și depozitarea privată







Secțiunea I

Dispoziții generale

Articolul 6

Domeniul de aplicare

(1) Prezentul capitol stabilește regulile privind, dacă este cazul, achizițiile realizate în cadrul intervențiilor publice și acordarea de ajutor pentru depozitarea privată în ceea ce privește sectoarele următoare:

(a) cereale;

(b) orez;

(c) zahăr;

(d) ulei de măsline și măsline de masă;

(e) carne de vită și mânzat;

(f) lapte și produse lactate;

(g) carne de porc;

(h) carne de oaie și de capră.

(2) În sensul prezentului capitol:

(b) „lapte” înseamnă laptele de vacă produs în interiorul Comunității;

▼M3 —————

▼B

(d) „smântână” înseamnă smântâna obținută direct și în mod exclusiv din lapte.

Articolul 7

Originea comunitară

Fără a aduce atingere articolului 6 alineatul (2), doar produsele originare din Comunitate pot fi cumpărate în cadrul intervenției publice sau pot beneficia de un ajutor pentru depozitarea privată a acestora.

Articolul 8

Prețuri de referință

(1) Pentru produsele supuse măsurilor de intervenție menționate la articolul 6 alineatul (1), se fixează următoarele prețuri de referință:

▼M7

(a) în privința sectorul cerealelor, 101,31 EUR/tonă;

▼B

(b) în privința orezului nedecorticat, 150 EUR/tonă pentru calitatea standard astfel cum este definită în anexa IV punctul A;

(c) în privința zahărului:

(i) pentru zahăr alb:

— 541,5 EUR/tonă pentru anul de comercializare 2008/2009;

— 404,4 EUR/tonă pentru anul de comercializare 2009/2010;

(ii) pentru zahăr brut:

— 448,8 EUR/tonă pentru anul de comercializare 2008/2009;

— 335,2 EUR/tonă pentru anul de comercializare 2009/2010.

Prețurile de referință stabilite la punctele (i) și (ii) se aplică zahărului neambalat, franco fabrică, de calitate standard așa cum este ea definită în anexa IV, punctul B;

(d) în privința sectorului cărnii de vită și mânzat, 2 224 EUR/tonă pentru carcasele de animal bovin mascul de grad R3 astfel cum este prevăzut în grila comunitară de clasificare a carcaselor de animal bovin mascul prevăzută în articolul 42 alineatul (1) litera (a);

(e) în privința sectorului laptelui și al produselor lactate:

(i) 246,39 EUR pe 100 kg pentru unt;

▼M3

(ii) 169,80 EUR/100 kg pentru lapte praf degresat;

▼B

(f) în privința sectorului de carne de porc, 1 509,39 EUR/tonă pentru carcasele de porc de calitate standard, astfel cum sunt definite în termeni de greutate și conținut de carne macră, în conformitate cu grila comunitară de clasificare a carcaselor de porc prevăzută la articolul 42 alineatul (1) litera (b), după cum urmează:

(i) carcasele care cântăresc între 60 și mai puțin de 120 kg: grad E astfel cum se prevede în anexa V punctul B II;

(ii) carcasele care cântăresc între 120 și 180 kg: grad R astfel cum se prevede în anexa V punctul B II.

(2) Prețurile de referință pentru cereale și orez stabilite la alineatul (1) literele (a) și (b) se referă la stadiul de vânzare cu ridicata pentru bunurile livrate la depozite, înainte de descărcare. Aceste prețuri de referință sunt valabile pentru toate centrele de intervenție comunitare desemnate în conformitate cu articolul 41.

(3) Consiliul, acționând conform procedurii prevăzute la articolul 37 alineatul (2) din tratat, poate modifica prețurile de referință fixate în alineatul (1) al prezentului articol, luând în considerare evoluția producției și piețelor.

Articolul 9

Notificări de prețuri pe piața zahărului

Comisia instituie un sistem de informare privind prețurile practicate pe piața zahărului, care cuprinde un dispozitiv de publicare a nivelurilor de preț pentru piața în cauză.

Sistemul respectiv funcționează în baza informațiilor comunicate de întreprinderile producătoare de zahăr alb sau de alți operatori economici participanți la comerțul cu zahăr. Aceste informații sunt tratate în mod confidențial.

Comisia se asigură că informațiile publicate nu permit identificarea prețurilor practicate de către diferite întreprinderi sau operatori economici individuali.







Secțiunea II

Intervenția publică







Subsecțiunea I

Dispoziții generale

Articolul 10

Produse eligibile pentru intervenția publică

(1) Intervenția publică este aplicabilă produselor următoare, sub rezerva condițiilor stabilite în prezenta secțiune și exigențelor și condițiilor suplimentare care vor fi determinate de către Comisie conform articolului 43:

(a) grâu comun, grâu dur, orz, porumb și sorg;

(b) orez nedecorticat;

(c) zahăr alb sau zahăr brut cu condiția ca zahărul respectiv să fie produs sub cotă și fabricat din sfeclă de zahăr sau din trestie de zahăr recoltată în Comunitate;

(d) carne proaspătă sau congelată în sectorul cărnii de vită și mânzat, cu codurile NC 0201 10 00 și – 0201 20 20 – 0201 20 50 ;

(e) unt produs direct și exclusiv din smântână pasteurizată într-o întreprindere desemnată din cadrul Comunității, cu un conținut minim de grăsimi butirice de 82 % din greutate și un conținut maxim de apă de 16 % din greutate;

▼M3

(f) lapte praf degresat de calitate superioară obținut din lapte prin procedeul pulverizării într-o întreprindere autorizată din cadrul Comunității, cu un conținut minim de materie proteică de 34 % din greutatea extractului sec fără grăsimi.







▼M7

Subsecțiunea II

Deschiderea achiziționării

Articolul 11

Perioadele de intervenție publică

Intervenția publică este disponibilă:

(a) pentru cereale, în perioada 1 noiembrie-31 mai;

(b) pentru orezul nedecorticat, în perioada 1 aprilie-31 iulie;

(c) pentru zahăr, pe durata anilor de comercializare 2008/2009 și 2009/2010;

(d) pentru carnea de vită și mânzat, pe durata oricărui an de comercializare;

(e) pentru unt și lapte praf degresat, în perioada 1 martie-31 august.

Articolul 12

Deschiderea intervenției publice

(1) În cursul perioadelor prevăzute la articolul 11, intervenția publică:

(a) este deschisă pentru grâul comun,

(b) este deschisă pentru grâu dur, orz, porumb, sorg, orez nedecorticat, zahăr, unt și lapte praf degresat în limitele intervenției prevăzute la articolul 13 alineatul (1),

(c) este deschisă pentru carnea de vită și mânzat de către Comisie, fără asistența Comitetului prevăzută la articolul 195 alineatul (1), în cazul în care prețul mediu de piață pentru carnea de vită și mânzat, într-o perioadă reprezentativă într-un stat membru sau într-o regiune dintr-un stat membru, înregistrată pe baza grilei comunitare de clasificare a carcaselor prevăzute la articolul 42 alineatul (1), este sub 1 560 EUR/tonă.

(2) Intervenția publică pentru carnea de vită și mânzat, prevăzută la alineatul (1) litera (c), este închisă de Comisie, fără asistența comitetului prevăzută la articolul 195 alineatul (1), în cazul în care, în decursul unei perioade reprezentative, condițiile prevăzute la litera în cauză nu mai sunt îndeplinite.

Articolul 13

Limitele intervenției

(1) Achiziția în cadrul intervenției publice se realizează în următoarele limite:

(a) pentru grâu dur, orz, porumb, sorg și orez nedecorticat, 0 tone pentru perioadele prevăzute la articolul 11 litera (a) și respectiv (b);

(b) pentru zahăr, 600 000 de tone exprimate în zahăr alb, pentru fiecare an de comercializare;

(c) pentru unt, 30 000 de tone pentru fiecare perioadă prevăzută la articolul 11 litera (e);

(d) pentru lapte praf degresat, 109 000 de tone pentru fiecare perioadă prevăzută la articolul 11 litera (e).

(2) Zahărul depozitat în conformitate cu alineatul (1) litera (b) din prezentul articol pe parcursul unui an de comercializare nu este supus niciunei alte măsuri de stocare prevăzute la articolele 32, 52 și 63.

(3) Prin derogare de la alineatul (1), pentru produsele prevăzute la literele (a), (c) și (d) din alineatul respectiv, Comisia poate decide să continue intervenția publică peste cuantumurile prevăzute la alineatul în cauză, dacă situația de pe piață și, în special, evoluția prețurilor pieței impun acest lucru.







Subsecțiunea III

Prețurile de intervenție

Articolul 18

Prețurile de intervenție

(1) Prețul de intervenție

(a) pentru grâul comun este egal cu prețul de referință pentru cantitatea maximă propusă de 3 milioane de tone pentru fiecare perioadă de intervenție, astfel cum se stabilește la articolul 11 litera (a),

(b) pentru unt este egal cu un procent de 90 % din prețul de referință pentru cantitățile propuse în limitele prevăzute la articolul 13 alineatul (1) litera (c),

(c) pentru laptele praf degresat este egal cu prețul de referință pentru cantitățile propuse în limitele prevăzute la articolul 13 alineatul (1) litera (d).

(2) Prețurile de intervenție și cantitățile pentru intervenția la următoarele produse sunt determinate de către Comisie pe bază de proceduri de ofertare:

(a) grâu comun pentru cantitățile care depășesc cantitatea maximă propusă de 3 milioane de tone pentru fiecare perioadă de intervenție, astfel cum se stabilește la articolul 11 litera (a),

(b) grâu dur, orz, porumb, sorg și orez nedecorticat, în conformitate cu articolul 13 alineatul (3),

(c) carne de vită și mânzat,

(d) unt pentru cantitățile propuse peste limita prevăzută la articolul 13 alineatul (1) litera (c), în conformitate cu articolul 13 alineatul (3) și

(e) lapte praf degresat pentru cantitățile propuse peste limita prevăzută la articolul 13 alineatul (1) litera (d), în conformitate cu articolul 13 alineatul (3).

În circumstanțe speciale, procedurile de ofertare pot fi limitate per stat membru sau regiune, pe baza prețurilor medii de piață înregistrate, sau prețurile de intervenție și cantitățile pentru intervenție pot fi stabilite per stat membru sau regiune, pe baza prețurilor medii de piață înregistrate.

(3) Prețul maxim de achiziție stabilit în conformitate procedurile de ofertare prevăzute la alineatul (2) nu depășește:

(a) pentru cereale și orez nedecorticat, prețurile de referință în cauză;

(b) pentru carnea de vită și mânzat, prețul de piață mediu înregistrat într-un stat membru sau într-o regiune a unui stat membru, majorat printr-o valoare care urmează a fi stabilită de către Comisie pe baza unor criterii obiective;

(c) pentru unt, 90 % din prețul de referință;

(d) pentru lapte praf degresat, prețul de referință.

(4) Prețurile de intervenție menționate la alineatele (1), (2) și (3) sunt:

(a) pentru cereale, fără a aduce atingere creșterilor sau reducerilor de preț din motive de calitate și

(b) pentru orezul nedecorticat, majorate sau reduse în consecință, în cazul în care calitatea produselor oferite organismului plătitor diferă de calitatea standard definită în anexa IV punctul A. Mai mult, Comisia poate stabili majorări sau reduceri ale prețului de intervenție în scopul asigurării unei orientări a producției către anumite varietăți.

(5) Prețul de intervenție pentru zahăr este de 80 % din prețul de referință stabilit pentru anul de comercializare care urmează anului de comercializare în cursul căruia este depusă oferta. Cu toate acestea, în cazul în care calitatea zahărului oferit agenției plătitoare diferă de calitatea standard definită la litera B din anexa IV, pentru care este stabilit prețul de referință, prețul de intervenție este majorat sau redus în consecință.

▼B







Subsecțiunea IV

Desfacerea stocului de intervenție

Articolul 25

Principii generale

Desfacerea produselor achiziționate în cadrul intervenției publice are loc astfel încât să se evite orice perturbare a pieței și să se asigure accesul egal la mărfuri, precum și egalitatea de tratament a cumpărătorilor și în conformitate cu angajamentele care derivă din acordurile încheiate în conformitate cu articolul 300 din tratat.

Articolul 26

Desfacerea zahărului

În ceea ce privește zahărul cumpărat în cadrul intervenției publice, organismele plătitoare pot vinde zahărul doar la un preț superior prețului de referință fixat pentru anul de comercializare în cursul căruia are loc vânzarea.

Cu toate acestea, Comisia poate decide că organismele plătitoare:

(a) pot vinde zahărul la un preț egal sau mai mic decât prețul de referință prevăzut la primul alineat, în cazul în care zahărul este destinat:

(i) alimentării animalelor; sau

▼M3

(ii) exportului, în aceeași stare sau după prelucrarea acestuia în produsele enumerate în anexa I la tratat sau în produsele enumerate în partea III din anexa XX la prezentul regulament; sau

▼M3

(iii) pentru uz industrial menționat la articolul 62.

▼B

(b) trebuie să pună zahărul brut pe care îl dețin, în scopul consumului uman pe piața internă a Comunității, la dispoziția organizațiilor de caritate – recunoscute de respectivul stat membru sau de către Comisie în cazul în care statul membru nu recunoaște astfel de asociații – la un preț mai mic decât prețul de referință aplicabil sau gratuit, pentru a fi distribuit total sau parțial în cadrul unor operațiuni de acordare de ajutor în caz de urgență.

▼M15

Articolul 27

Distribuirea către persoanele cele mai defavorizate din Comunitate

(1) Produsele din stocurile de intervenție sunt puse la dispoziția anumitor organisme desemnate în vederea permiterii distribuirii produselor alimentare persoanelor celor mai defavorizate din Comunitate conform unui plan anual.

Distribuirea este efectuată:

(a) gratuit; sau

(b) la un preț care nu depășește în nici un caz un nivel justificat de cheltuielile suportate în punerea în aplicare a acțiunii de către organismele desemnate.

(2) Un produs poate fi mobilizat pe piața comunitară în cazul în care:

(a) acest produs este temporar indisponibil în stocurile de intervenție comunitare la punerea în aplicare a planului anual menționat la alineatul (1), în măsura necesară pentru a permite realizarea planului într-unul sau mai multe state membre și cu condiția ca respectivele cheltuieli să se mențină în limitele cheltuielilor prevăzute în bugetul comunitar pentru acest scop; sau

(b) punerea în aplicare a planului ar implica un transfer intracomunitar în cantități mici de produse deținute pentru intervenție într-un alt stat membru decât cel sau cele în care produsul este cerut.

(3) Statele membre în cauză desemnează organizațiile menționate la alineatul (1) și informează Comisia în timp util în fiecare an dacă doresc să aplice această schemă.

(4) Produsele menționate la alineatele (1) și (2) sunt remise gratuit organismelor desemnate. Valoarea lor contabilă este egală cu prețul de intervenție, ajustat, dacă este cazul, cu coeficienți ținând cont de diferențele de calitate.

(5) Fără a aduce atingere articolului 190, produsele puse la dispoziție în temeiul alineatelor (1) și (2) ale prezentului articol sunt finanțate prin creditele liniei bugetare adecvate FEOGA, în interiorul bugetului Comunităților europene. De asemenea, se poate prevedea ca această finanțare să contribuie la acoperirea cheltuielilor de transport ale produselor de la centrele de intervenție și ale cheltuielilor administrative ale organizațiilor desemnate, ocazionate de punerea în aplicare a schemei menționate în prezentul articol, cu excluderea eventualelor cheltuieli suportate de către beneficiari în cadrul aplicării alineatelor (1) și (2).

▼B







Secțiunea III

Depozitarea privată







Subsecțiunea I

Ajutor financiar obligatoriu

Articolul 28

Produsele eligibile

Ajutorul pentru depozitarea privată este acordat pentru produsele următoare și este supus condițiilor precizate în prezenta secțiune și cerințelor și condițiilor suplimentare care vor fi adoptate de către Comisie în conformitate cu articolul 43:

▼M3

(a) în ceea ce privește:

(i) unt nesărat produs din smântână sau lapte într-o întreprindere agreată din cadrul Comunității, cu un conținut minim de grăsimi de unt de 82 % din greutate, un conținut maxim de substanță uscată negrasă de 2 % din greutate și un conținut maxim de apă de 16 % din greutate;

(ii) untul sărat produs din smântână sau lapte într-o întreprindere autorizată din cadrul Comunității, cu un conținut minim de grăsimi de unt de 80 % din greutate, un conținut maxim de substanță uscată negrasă de 2 % din greutate, un conținut maxim de apă de 16 % din greutate și un conținut maxim de sare de 2 % din greutate.

▼M7 —————

▼M3

Articolul 29

Condițiile și nivelul ajutorului financiar pentru unt

►C1 Valoarea ajutorului financiar pentru smântână și unt se stabilește de către Comisie având în vedere cheltuielile de depozitare și evoluția previzibilă a prețurilor pentru untul proaspăt și pentru untul depozitat. ◄

În cazul în care, în momentul scoaterii din depozit, piața a evoluat într-un mod defavorabil și imprevizibil față de momentul depozitării, ajutorul financiar poate fi majorat.

▼M7 —————

▼B







Subsecțiunea II

Ajutor financiar facultativ

Articolul 31

Produse eligibile

(1) Ajutorul pentru depozitarea privată poate fi acordat pentru următoarele produse, sub rezerva condițiilor precizate în prezenta secțiune și exigențelor și condițiilor suplimentare care urmează a fi adoptate de către Comisie conform articolului 40:

(a) zahăr alb;

(b) ulei de măsline;

(c) carne proaspătă sau congelată de bovine adulte, prezentată sub formă de carcase, semicarcase, sferturi compensate, sferturi anterioare sau posterioare, clasificate potrivit grilei comunitare de clasificare a carcaselor de animale bovine adulte prevăzută conform articolului 42 alineatul (1);

▼M3 —————

▼M7 —————

▼B

(f) carne de porc;

(g) carne de oaie și de capră.

Comisia poate modifica lista de produse stabilită la alineatul (1) litera (c) dacă situația pieței o cere.

▼M3

(2) Comisia fixează ajutorul pentru depozitarea privată prevăzut la alineatul (1) în prealabil sau prin procedura de licitație publică.

▼M7 —————

▼B

Articolul 32

Condiții de acordare a ajutorului financiar pentru zahărul alb

(1) În cazul în care prețul mediu comunitar înregistrat pentru zahărul alb este inferior prețului de referință pe o perioadă reprezentativă și este susceptibil, ținând cont de situația pieței, de a rămâne la același nivel, Comisia poate hotărî să acorde un ajutor financiar pentru depozitarea privată de zahăr alb întreprinderilor cărora li s-a alocat o cotă de zahăr.

(2) Zahărul depozitat în conformitate cu alineatul (1) pe perioada unui an de comercializare nu poate face obiectul al nici unei alte măsuri de depozitare prevăzute la articolele 13, 52 sau 63.

Articolul 33

Condiții de acordare a ajutorului financiar pentru uleiul de măsline

Comisia poate decide să autorizeze organismele care prezintă garanții suficiente și care sunt aprobate de statele membre, să încheie contracte pentru stocarea uleiului de măsline pe care îl comercializează, în caz de perturbare gravă a pieței anumitor regiuni ale Comunității, în special în cazul în care prețul mediu constatat pe piață pe o perioadă reprezentativă este mai mic de:

(a) 1 779 EUR/tonă pentru uleiul de măsline extra virgin; sau

(b) 1 710 EUR/tonă pentru uleiul de măsline virgin; sau

(c) 1 524 EUR/tonă pentru uleiul de măsline lampant de 2 grade aciditate liberă, această sumă fiind redusă cu 36,70 EUR/tonă pentru fiecare grad suplimentar de aciditate.

Articolul 34

Condiții de acordare a ajutorului financiar pentru produsele din sectorul cărnii de vită și mânzat

În cazul în care prețul mediu al pieței comunitare constatat pe baza grilei comunitare de clasificare a carcaselor de animale bovine adulte prevăzută la articolul 42 alineatul (1) litera (a) este mai mic de 103 % din prețul de referință și este susceptibil să rămână la acel nivel, Comisia poate decide acordarea unui ajutor pentru depozitarea privată.

▼M3 —————

▼M7 —————

▼B

Articolul 37

Condiții de acordare a ajutorului financiar pentru carnea de porc

Dacă prețul mediu de pe piața comunitară pentru carcasele de porc, stabilit pornind de la prețul din fiecare stat membru pe piețele reprezentative ale Comunității și ponderat cu ajutorul coeficienților care exprimă importanța relativă a șeptelului porcin al fiecărui stat membru, se situează la un nivel inferior de 103 % față de prețul de referință și este susceptibil de a rămâne la acest nivel, Comisia poate decide acordarea unui ajutor pentru depozitarea privată.

Articolul 38

Condiții de acordare a ajutorului financiar pentru carnea de oaie și de capră

Comisia poate decide acordarea unui ajutor pentru depozitarea privată dacă există o situație deosebit de dificilă pentru cărnurile de oaie și de capră într-una sau mai multe din zonele de cotație următoare:

(a) Marea Britanie;

(b) Irlanda de Nord;

(c) orice stat membru altul decât Regatul Unit, luat separat.







Secțiunea IV

Dispoziții comune

Articolul 39

Norme referitoare la depozitare

(1) Organismele plătitoare nu pot depozita în afara teritoriului unui stat membru sub jurisdicția căruia se află produsele cumpărate decât după ce au obținut în prealabil autorizarea din partea Comisiei.

În sensul prezentului articol, Belgia și Luxemburg sunt considerate ca un singur stat membru.

(2) Autorizația este acordată dacă depozitarea este indispensabilă, respectiv ținând cont de următorii factori:

(a) de posibilitățile sau de nevoile de depozitare ale statului membru de care aparține organismul de intervenție, precum și ale altor state membre;

(b) cheltuielile suplimentare eventuale ocazionate de depozitarea în statul membru sub jurisdicția căruia se află organismul plătitor, respectiv de transport.

(3) Autorizația de depozitare într-o țară terță nu este acordată decât dacă, ținând cont de criteriile menționate la alineatul (2), depozitarea într-un alt stat membru ar crea dificultăți importante.

(4) Informațiile menționate la alineatul (2) litera (a) sunt stabilite după consultarea cu toate statele membre.

(5) Taxele vamale și alte sume de acordat sau de prelevat, instituite în cadrul politicii agricole comune, nu sunt aplicabile pentru produsele:

(a) transportate în urma unei autorizații acordate conform alineatelor (1), (2) și (3); sau

(b) transferate de la un organism plătitor la altul.

(6) Organismul plătitor care acționează conform alineatelor (1), (2) și (3) rămâne responsabil de produsele depozitate în exteriorul teritoriului statului membru sub jurisdicția căruia se află.

(7) Dacă produsele deținute de către un organism plătitor, în exteriorul teritoriului statului membru sub jurisdicția căruia se află, nu sunt înapoiate în acest stat membru, desfacerea lor se efectuează la prețurile și în condițiile adoptate sau care urmează a fi adoptate pentru locul de depozitare.

Articolul 40

Norme pentru procedurile de atribuire

Procedurile de atribuire asigură egalitatea accesului tuturor părților interesate.

În selectarea ofertelor se preferă în ordine, acelea ce sunt cele mai favorabile Comunității. În orice caz, aceasta nu implică în mod necesar acordarea unui contract.

Articolul 41

Centre de intervenție

(1) Comisia desemnează centrele de intervenție în sectoarele cerealelor și orezului și determină condițiile care le sunt aplicabile.

În privința produselor din sectorul cerealelor, Comisia desemnează centre de intervenție pentru fiecare cereale.

(2) La stabilirea listei centrelor de intervenție, Comisia ia în special în considerare factorii următori:

(a) localizarea centrelor în zonele excedentare pentru produsele în cauză;

(b) disponibilitatea locațiilor și a echipamentelor tehnice suficiente;

(c) situația favorabilă în privința mijloacelor de transport.

Articolul 42

Clasificarea carcaselor

(1) Grilele comunitare de clasificare a carcaselor se aplică în conformitate cu regulile stabilite la anexa V în următoarele sectoare:

(a) carne de vită pentru carcasele de bovine adulte;

(b) carne de porc pentru carcasele de porc, alții decât aceia folosiți pentru reproducere;

În sectorul cărnii de oaie și de capră, statele membre pot aplica grila comunitară de clasificare a carcaselor în privința carcaselor de oaie, în conformitate cu regulile stabilite la anexa V punctul C.

(2) Un comitet comunitar de inspecție format din experți din partea Comisiei și din experți numiți de statele membre desfășoară inspecții la fața locului, în numele Comunității, în ceea ce privește clasificarea carcaselor de bovine și ovine adulte. Respectivul comitet trimite Comisiei și statelor membre un raport cu privire la inspecțiile desfășurate.

Comunitatea suportă costurile aferente desfășurării inspecțiilor.

Articolul 43

Norme de aplicare

Fără a aduce atingere competențelor specifice conferite Comisiei de către dispozițiile prezentului capitol, Comisia adoptă normele detaliate pentru punerea în aplicare a acestuia privind, în special:

▼M7

(a) exigențele și condițiile de respectat pentru achiziționarea produselor în cadrul intervenției publice, în conformitate cu articolul 10 sau pentru ca ajutorul pentru stocarea privată să fie acordat, conform articolelor 28 și 31, în special în privința calității, claselor de calitate, categoriilor, cantității, ambalajelor incluzând etichetarea, vârstelor maxime, conservării, stadiului produselor vizate de prețul de intervenție și durata stocării private;

▼M7

(aa) respectarea cantităților maxime și a limitelor cantitative prevăzute la articolul 13 alineatul (1) și la articolul 18 alineatul (1) litera (a); în acest context, normele de punere în aplicare pot autoriza Comisia să suspende achizițiile la un preț fix, să adopte coeficienți de alocare și, în ceea ce privește grâul comun, să treacă la procedura de ofertare menționată la articolul 18 alineatul (2), fără asistența comitetului menționat la articolul 195 alineatul (1);

▼B

(b) modificările aduse anexei IV partea B;

(c) dacă este cazul, baremul de majorări sau de reduceri aplicabile;

(d) procedurile și condițiile de preluat în intervenția publică de către organismele plătitoare și acordarea ajutorului pentru depozitarea privată, în special:

(i) în privința încheierii și conținutului contractelor;

(ii) durata depozitării private și condițiile în care această durată, odată definită în contracte, poate fi scurtată sau prelungită;

(iii) condițiile în care se poate decide că produsele care fac obiectul contractelor de depozitare privată pot fi remise pe piață sau desfăcute;

(iv) statul membru în care o cerere de depozitare privată poate fi prezentată;

(e) adoptarea listei de piețe reprezentative menționate la articolul 17 și la articolul 37;

(f) regulile privind condițiile de desfacere a produselor achiziționate în cadrul intervenției publice, în special în ceea ce privește prețurile de vânzare, condițiile de eliberare din depozitare, dacă este cazul, utilizarea ulterioară sau destinația produselor astfel eliberate din depozitare, controalele de efectuat și de la caz la caz, un regim de garanție de aplicat;

(g) stabilirea planului anual menționat la articolul 27 alineatul (1);

(h) condițiile de mobilizare pe piața comunitară menționate la articolul 27 alineatul (2);

(i) regulile privind autorizația menționată la articolul 39 inclusiv, în măsura strict necesară, derogările de la regulile prevăzute în materie de schimburi;

(j) regulile privind procedurile de urmat în cazul în care se folosesc proceduri de licitație;

(k) regulile privind desemnarea centrelor de intervenție menționate la articolul 41;

(l) condițiile care trebuie îndeplinite de către depozitele în care ar putea fi depozitate produsele;

(m) grilele comunitare de clasificare a carcaselor prevăzute la articolul 42 alineatul (1), în special în ceea ce privește:

(i) definițiile;

(ii) prezentările de carcase în scopul notificării prețului în legătură cu clasificarea carcaselor de bovine adulte;

(iii) în ceea ce privește măsurile ce trebuie luate de către abatoare, astfel cum este prevăzut la anexa V punctul A punctul III:

— eventualele derogări menționate la articolul 5 din Directiva 88/409/CEE pentru abatoarele care doresc să-și restrângă producția la piața locală;

— eventualele derogări care pot fi acordate statelor membre care solicită acest lucru pentru abatoarele în care sunt sacrificate un număr foarte mic de bovine;

(iv) autorizarea statelor membre de a nu aplica grila de clasificare a carcaselor de porc și de a folosi criterii de evaluare în plus față de greutate și conținutul estimat de carne slabă;

(v) reguli privind notificarea prețurilor la anumite produse de către statele membre.







CAPITOLUL II

Măsuri speciale de intervenție







Secțiunea I

Măsuri excepționale de sprijinire a pieței

Articolul 44

Bolile animalelor

(1) Comisia poate adopta măsuri excepționale de sprijinire a pieței afectate pentru a ține cont de limitările în schimburile comerciale intracomunitare sau cu țările terțe care pot rezulta din aplicarea măsurilor destinate combaterii epizootiilor.

Măsurile prevăzute la primul paragraf se aplică sectoarelor următoare:

(a) carne de vită și mânzat;

(b) lapte și produse lactate;

(c) carne de porc;

(d) carne de oaie și de capră;

(e) ouă;

(f) păsări de curte.

(2) Măsurile menționate la alineatul (1) primul paragraf sunt luate la cererea statului membru sau a statelor membre în cauză.

Acestea nu pot fi luate decât dacă statul sau statele membre interesat(e) a/au luat măsuri veterinare și sanitare pentru a permite stoparea rapidă a epizootiilor și doar în măsura și pe durata strict necesară pentru sprijinirea acestei piețe.

Articolul 45

Scăderea încrederii consumatorului

În privința sectoarelor cărnii de pasăre și ouălor, Comisia poate adopta măsuri excepționale de sprijinire a pieței pentru a ține cont de eventualele perturbări grave legate direct de o pierdere de încredere a consumatorilor rezultată din existența riscurilor pentru sănătatea publică sau pentru sănătatea animală.

Aceste măsuri sunt luate la cererea statului sau statelor membre în cauză.

Articolul 46

Finanțarea

(1) Comunitatea participă la finanțarea măsurilor excepționale menționate la articolele 44 și 45, până la concurența de 50 % din cheltuielile suportate de către statele membre.

Cu toate acestea, în privința sectoarelor cărnii de vită și mânzat, laptelui și produselor lactate, cărnii de porc, cărnii de oaie și de capră, Comunitatea participă la finanțarea măsurilor până la concurența de 60 % din cheltuieli în cazul combaterii febrei aftoase.

(2) Statele membre se asigură de faptul că, în cazul în care producătorii contribuie la cheltuielile suportate de către statele membre, aceasta să nu aibă ca rezultat denaturarea concurenței între producătorii diferitelor state membre.

▼M7 —————

▼B







Secțiunea II

Măsuri în sectoarele cerealelor și orezului

Articolul 47

Măsuri speciale de susținere a pieței în sectorul cerealelor

(1) Dacă situația pieței o cere, Comisia poate lua măsuri speciale de intervenție în sectorul cerealelor. Aceste măsuri de intervenție pot fi adoptate în special în cazul în care, într-una sau mai multe regiuni ale Comunității, prețurile de piață scad sau riscă să scadă în raport cu prețul de intervenție.

(2) Comisia adoptă natura și aplicarea măsurilor speciale de intervenție, precum și a condițiilor și procedurilor de comercializare sau a procedurilor stabilite în vederea oricărei altei afectări ale produselor care fac obiectul acestor măsuri.

Articolul 48

Măsuri speciale de susținere a pieței în sectorul orezului

(1) Comisia poate lua măsuri speciale pentru:

(a) a evita, în sectorul orezului, recurgerea intensivă la intervenții publice, astfel cum este prevăzut la capitolul I secțiunea II a prezentei părți, în anumite regiuni ale Comunității;

(b) compensării penuriei de orez nedecorticat în urma unor calamități naturale.

(2) Comisia adoptă modalitățile de aplicare ale prezentului articol.







Secțiunea III

Măsuri în sectorul zahărului

Articolul 49

Prețul minim la sfeclă

(1) Prețul minim al sfeclei de zahăr căreia i se aplică o cotă este de:

(a) 27,83 EUR/tonă pentru anul de comercializare 2008/2009;

(b) 26,29 EUR/tonă începând cu anul de comercializare 2009/2010.

(2) Prețul minim menționat la alineatul (1) se aplică sfeclei de zahăr la calitatea standard definită la anexa IV partea B.

(3) Întreprinderile producătoare de zahăr care achiziționează sfecla căreia i se aplică o cotă, adecvată pentru a fi transformată în zahăr și destinată fabricării zahărului căruia i se aplică o cotă, au obligația de a achita cel puțin prețul minim, ajustat prin aplicarea majorărilor sau reducerilor care corespund diferențelor de calitate față de calitatea standard.

Majorările sau reducerile menționate în primul paragraf sunt aplicabile conform modalităților de punere în aplicare care urmează a fi stabilite de către Comisie.

(4) Pentru cantitățile de sfeclă de zahăr care corespund cantităților de zahăr industrial sau de zahăr excedentar supuse taxei pe excedent prevăzute la articolul 64, întreprinderea producătoare de zahăr în cauză ajustează prețul de achiziție astfel încât să fie cel puțin egal cu prețul minim al sfeclei căreia i se aplică o cotă.

Articolul 50

Acorduri interprofesionale

(1) Acordurile sectoriale și contractele de livrare sunt conforme dispozițiilor alineatului (3) și condițiilor care urmează a fi determinate de către Comisie, în special în privința cumpărării, livrării, recepției și plății sfeclei de zahăr.

(2) Condițiile de achiziție a sfeclei și a trestiei de zahăr sunt reglementate prin acorduri sectoriale încheiate între producătorii comunitari ai acestor materii prime și întreprinderile producătoare de zahăr ale Comunității.

(3) În contractele de livrare se stabilește o distincție între tipurile de sfeclă în funcție de faptul că acele cantități de zahăr care vor fi produse din sfeclă reprezintă

(a) zahăr căruia i se aplică o cotă; sau

(b) zahăr peste cotă.

(4) Fiecare întreprindere producătoare de zahăr furnizează statului membru în care produce zahăr următoarele informații:

(a) cantitățile de sfeclă menționate la alineatul (3) litera (a) pentru care a încheiat contracte de livrare anterioare însămânțărilor, precum și conținutul de zahăr pe baza căruia s-au întocmit aceste contracte;

(b) randamentul corespunzător prevăzut.

Statele membre pot cere indicații suplimentare.

▼M3

(5) Întreprinderile producătoare de zahăr care nu au încheiat, anterior însămânțărilor, contracte de livrare la prețul minim al sfeclei căreia i se aplică o cotă, pentru o cantitate de sfeclă corespunzătoare zahărului căruia i se aplică o cotă, ajustată, după caz, cu coeficientul de retragere preventivă stabilit în conformitate cu articolul 52 alineatul (2) primul paragraf, au obligația de a achita, pentru toată cantitatea de sfeclă pe care o transformă în zahăr, cel puțin prețul minim al sfeclei căreia i se aplică o cotă.

(6) Sub rezerva aprobării de către statul membru în cauză, acordurile sectoriale pot deroga de la dispozițiile alineatelor (3), (4) și (5).

▼B

(7) În absența unor acorduri sectoriale, statul membru în cauză ia, în cadrul prezentului regulament, măsurile necesare protecției intereselor părților în cauză.

Articolul 51

Taxa pe producție

(1) O taxă pe producție este percepută asupra zahărului căruia i se aplică o cotă, izoglucozei căreia i se aplică o cotă și siropului de inulină căruia i se aplică o cotă atribuite întreprinderilor producătoare de zahăr, de izoglucoză și de sirop de inulină, astfel cum este prevăzut la articolul 56 alineatul (2).

(2) Taxa pe producție se stabilește la 12,00 EUR per tona de zahăr căruia i se aplică o cotă și de sirop de inulină căruia i se aplică o cotă. Taxa pe producție aplicabilă izoglucozei se stabilește la 50 % din taxa aplicabilă zahărului.

(3) Totalul taxei pe producție achitat în conformitate cu dispozițiile alineatului (1) se percepe de statele membre de la întreprinderile aflate pe teritoriul lor în funcție de cota alocată pentru respectivul an de comercializare.

Întreprinderile efectuează plățile până la sfârșitul lunii februarie a anului de comercializare corespunzător.

(4) Întreprinderile Comunității producătoare de zahăr și de sirop de inulină pot solicita producătorilor de sfeclă, de trestie de zahăr sau de cicoare să își asume până la 50 % din respectiva taxă pe producție.

▼M3

Articolul 52

Retragerea zahărului

(1) Pentru a menține echilibrul structural al pieței la un nivel apropiat de prețul de referință, ținând seama de angajamentele Comunității care rezultă din acordurile încheiate în conformitate cu articolul 300 din tratat, Comisia poate decide să retragă de pe piață, pentru un anumit an de comercializare, acele cantități de zahăr sau de izoglucoză produse în cadrul cotelor și care depășesc pragul calculat în conformitate cu alineatul (2) din prezentul articol.

(2) Pragul de retragere menționat la alineatul (1) se calculează, pentru fiecare întreprindere care deține o cotă, înmulțind cota aferentă cu un coeficient stabilit de Comisie până la data de 16 martie a anului de comercializare anterior, pe baza estimărilor cu privire la tendințele pieței. Pentru anul de comercializare 2008/2009, coeficientul se aplică cotei, după renunțările prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 320/2006, acordate până la 15 martie 2008.

Pe baza estimărilor actualizate cu privire la tendințele pieței, Comisia poate decide, până la data de 31 octombrie a anului de comercializare în cauză, fie să ajusteze coeficientul, fie să stabilească un coeficient, în cazul în care nu s-a luat o astfel de decizie în conformitate cu primul paragraf al acestui alineat.

(3) Fiecare întreprindere care dispune de o cotă depozitează, pe propria cheltuială, până la începutul anului de comercializare următor, cantitățile de zahăr produs în cadrul unei cote care depășesc pragul calculat în conformitate cu alineatul (2). Cantitățile de zahăr sau de izoglucoză retrase de pe piață pe parcursul unui an de comercializare sunt considerate primele cantități produse în cadrul cotei pentru anul de comercializare următor.

Prin derogare de la primul paragraf al acestui alineat, luând în considerare tendințele estimate ale pieței zahărului, Comisia poate decide să considere, pentru anul de comercializare în curs și/sau următor, că toată cantitatea de zahăr sau izoglucoză retrasă sau doar o parte din aceasta este:

(a) zahăr excedentar sau izoglucoză excedentară susceptibil(ă) de a fi transformat(ă) în zahăr industrial sau izoglucoză industrială; sau

(b) o producție căreia i se aplică niște cote temporare, din care o parte poate fi rezervată exportului în temeiul angajamentelor Comunității care decurg din acorduri încheiate în conformitate cu articolul 300 din tratat.

(4) În cazul în care aprovizionarea cu zahăr în Comunitate nu este adecvată, Comisia poate decide ca o anumită cantitate de zahăr retras să poată fi vândută pe piața comunitară înainte de sfârșitul perioadei de retragere.

(5) În cazul în care zahărul retras este considerat prima producție de zahăr din anul de comercializare următor, prețul minim corespunzător anului de comercializare respectiv se plătește cultivatorilor de sfeclă.

În cazul în care zahărul retras devine zahăr industrial sau este exportat în conformitate cu alineatul (3) literele (a) și (b) din prezentul articol, cerințele prevăzute la articolul 49 cu privire la prețul minim nu se aplică.

În cazul în care zahărul retras este vândut pe piața comunitară înainte de sfârșitul perioadei de retragere în conformitate cu alineatul (4), cultivatorilor de sfeclă li se plătește prețul minim corespunzător anului de comercializare în curs.

▼M3

Articolul 52a

Retragerea zahărului în anii de comercializare 2008/2009 și 2009/2010

(1) Prin derogare de la articolul 52 alineatul (2) din prezentul regulament, în cazul statelor membre pentru care cota națională de zahăr a fost redusă ca urmare a renunțărilor la cote în conformitate cu articolul 3 și articolul 4a alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 320/2006, Comisia stabilește coeficientul pentru anii de comercializare 2008/2009 și 2009/2010 aplicând dispozițiile anexei VIIc la prezentul regulament.

(2) Unei întreprinderi care, în conformitate cu articolul 3 alineatul (1) litera (a) sau (b) din Regulamentul (CE) nr. 320/2006, renunță, începând cu anul de comercializare următor, la cerere, la toată cota care i s-a alocat, nu i se aplică coeficienții menționați la articolul 52 alineatul (2) din prezentul regulament. Cererea respectivă trebuie prezentată înainte de sfârșitul anului de comercializare pentru care se aplică retragerea.

▼B

Articolul 53

Norme de aplicare

Comisia poate adopta normele de aplicare a prezentei secțiuni, în special:

(a) criteriile pe care întreprinderile producătoare de zahăr trebuie să le aplice la distribuirea, între vânzătorii de sfeclă, a cantităților de sfeclă pentru care ar trebui încheiate contracte de livrare anterior însămânțărilor, astfel cum este prevăzut la articolul 50 alineatul (4);

(b) procentajul de zahăr căruia i se aplică o cotă, retras de pe piață, prevăzut la articolul 52 alineatul (1);

(c) condițiile privind achitarea prețului minim în cazul în care zahărul retras este vândut pe piața comunitară în conformitate cu articolul 52 alineatul (4).







Secțiunea IV

Adaptarea ofertei

Articolul 54

Măsuri care permit facilitarea adaptării ofertei la cerințele pieței

În vederea încurajării inițiativelor profesionale și sectoriale care permit facilitarea adaptării ofertei la cerințele pieței, cu excepția celor privind retragerea de pe piață, Comisia poate lua măsurile următoare în privința sectoarelor plantelor vii, cărnii de vită și mânzat, cărnii de porc, cărnii de oaie și de capră, ouălor și cărnii de pasăre:

(a) măsuri de îmbunătățire a calității;

(b) măsuri de promovare a unei mai bune organizări a producției, prelucrării și comercializării;

(c) măsuri care să faciliteze înregistrarea tendințelor prețurilor pieței;

(d) măsuri ce permit stabilirea unor previziuni pe termen scurt și lung pe baza mijloacelor de producție utilizate.







CAPITOLUL III

Sisteme de limitare a producției







Secțiunea I

Dispoziții generale

▼M10

Articolul 55

Sistemele de contingente și potențialul de producție

▼M7

(1) Regimul de cote se aplică următoarelor produse:

(a) laptelui și produselor lactate definite la articolul 65 literele (a) și (b);

(b) zahărului, izoglucozei și siropului de inulină;

(c) amidonului din cartofi care poate beneficia de ajutor comunitar.

(2) În ceea ce privește regimul de cote prevăzut la alineatul (1) literele (a) și (b) din prezentul articol, în cazul în care un producător depășește cota corespondentă și, în ceea ce privește zahărul, nu utilizează surplusul de cantități astfel cum se prevede la articolul 61, se percepe o taxă pe excedent aplicată cantităților respective sub rezerva condițiilor stabilite în secțiunile II și III.

▼M10

(2a) În sectorul vitivinicol, normele referitoare la potențialul de producție în ceea ce privește plantările ilegale, regimul tranzitoriu al drepturilor de plantare și schema de defrișare se aplică în conformitate cu dispozițiile prevăzute în secțiunea IVa.

▼B







Secțiunea II

Zahăr







Subsecțiunea I

Repartiția și gestionarea cotelor

Articolul 56

Repartiția cotelor

(1) Cotele naționale și regionale de fabricare a zahărului, izoglucozei și siropului de inulină se stabilesc în anexa VI.

(2) Statele membre atribuie o cotă fiecărei întreprinderi producătoare de zahăr, izoglucoză sau sirop de inulină aflată pe teritoriul lor și desemnată în conformitate cu articolul 57.

Fiecare întreprindere primește o cotă egală celei alocate în Regulamentul (CE) nr. 318/2006 aceleiași întreprinderi pentru anul de comercializare 2007/2008.

(3) În cazul alocării unei cote unei întreprinderi producătoare de zahăr care deține mai multe unități de producție, statele membre iau măsurile considerate necesare pentru a ține seama în mod corespunzător de interesele producătorilor de sfeclă de zahăr și de trestie de zahăr.

Articolul 57

Întreprinderi desemnate

(1) Statele membre livrează, la cerere, o autorizație întreprinderilor producătoare de zahăr, izoglucoză sau sirop de inulină sau unei întreprinderi care asigură transformarea produselor în cauză într-unul dintre produsele din lista prevăzută la articolul 62 alineatul (2), cu condiția ca respectiva întreprindere:

(a) să demonstreze capacitatea sa profesională în domeniul producției;

(b) să accepte furnizarea tuturor informațiile necesare și să se supună controalelor prevăzute de prezentul regulament;

(c) să nu facă obiectul unei suspendări sau retrageri a acordului.

(2) Întreprinderile desemnate furnizează statului membru, pe teritoriul căruia se efectuează recolta de sfeclă sau de trestie sau rafinarea, următoarele informații:

(a) cantitățile de sfeclă sau de trestie de zahăr pentru care s-a încheiat un contract de livrare, precum și randamentele corespunzătoare estimate de sfeclă sau trestie și de zahăr la hectar;

(b) datele privind livrările planificate și efective de sfeclă de zahăr, de trestie de zahăr și de zahăr brut, precum și privind producția de zahăr și stadiul stocurilor de zahăr;

(c) cantitățile de zahăr alb vândute, prețurile și condițiile aferente.

Articolul 58

Cota de izoglucoză adițională și suplimentară

(1) Pentru anul de comercializare 2008/2009, o cotă adițională de izoglucoză de 100 000 tone este adăugată la cota anului de comercializare precedent. Această creștere nu se aplică Bulgariei și României.

Pentru anul de comercializare 2008/2009, se adaugă la cota anului de comercializare precedent o cotă adițională de izoglucoză de 11 045 tone pentru Bulgaria și de 1 966 tone pentru România.

Statele membre atribuie cotele adiționale întreprinderilor în mod proporțional cu cota de izoglucoză care li s-a alocat în conformitate cu articolul 56 alineatul (2).

(2) Italia, Lituania și Suedia pot aloca, la cerere, tuturor întreprinderilor stabilite pe teritoriul lor respectiv, o cotă de izoglucoză suplimentară în anii de comercializare 2008/2009 și 2009/2010. Cotele suplimentare maxime sunt fixate de către statele membre în anexa VII.

(3) O valoare unică de 730 EUR este prelevată asupra cotelor alocate întreprinderilor conform alineatului (2). Aceasta este prelevată pe fiecare tonă de cotă suplimentară alocată.

▼M3

Articolul 59

Gestionarea cotelor

(1) Comisia ajustează cotele fixate în anexa VI până la 30 aprilie 2008 pentru anul de comercializare 2008/2009, până la 28 februarie 2009 pentru anul de comercializare 2009/2010 și până la 28 februarie 2010 pentru anul de comercializare 2010/2011. Aceste ajustări rezultă din aplicarea alineatului (2) din prezentul articol și a articolului 58 din prezentul regulament, precum și a articolului 3 și a articolului 4a alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 320/2006.

(2) Ținând seama de rezultatele regimului de restructurare prevăzut în Regulamentul (CE) nr. 320/2006, Comisia stabilește, până la 28 februarie 2010, procentul comun necesar în vederea reducerii cotelor existente pentru zahăr și izoglucoză pentru fiecare stat membru sau regiune, în scopul de a evita orice dezechilibru al pieței în cursul anilor de comercializare începând cu anul 2010/2011. Statele membre ajustează în consecință cota atribuită fiecărei întreprinderi.

Prin derogare de la primul paragraf al prezentului alineat, în cazul statelor membre pentru care cota națională a fost redusă în urma renunțărilor la cote în conformitate cu articolul 3 și articolul 4a alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 320/2006, Comisia stabilește procentul aferent aplicând dispozițiile anexei VIIa la prezentul regulament. Statele membre în cauză ajustează acest procent pentru fiecare întreprindere de pe teritoriul lor care deține o cotă, în conformitate cu anexa VIIb la prezentul regulament.

Primul și al doilea paragraf din prezentul alineat nu se aplică regiunilor ultraperiferice menționate la articolul 299 alineatul (2) din tratat.

Articolul 60

Realocarea cotelor naționale și reducerea cotelor

(1) Un stat membru poate reduce cota de zahăr sau de izoglucoză alocată unei întreprinderi aflate pe teritoriul său până la concurența de 10 % pentru anul de comercializare 2008/2009 și următorul, respectând, în același timp, libertatea întreprinderilor de a participa la mecanismele instituite de Regulamentul (CE) nr. 320/2006. Procedând astfel, statele membre aplică criterii obiective și nediscriminatorii.

▼B

(2) Statele membre pot efectua transferuri de cote între întreprinderi în condițiile stabilite în anexa VIII și luând în considerare interesul fiecăreia dintre părțile implicate, în special al producătorilor de sfeclă de zahăr sau trestie de zahăr.

(3) Cantitățile reduse în conformitate cu dispozițiile alineatelor (1) și (2) se alocă de statul membru în cauză uneia sau mai multor întreprinderi aflate pe teritoriul său, fie că aceasta (acestea) dispun(e) de o cotă sau nu.

▼M3

(4) Prin derogare de la alineatul (3) din prezentul articol, în cazul în care se aplică articolul 4a din Regulamentul (CE) nr. 320/2006, statele membre ajustează cota de zahăr alocată întreprinderii respective prin aplicarea reducerii definite la alineatul (4) din respectivul articol, în limita procentului stabilit la alineatul (1) din prezentul articol.

▼B







Subsecțiunea II

Depășirea cotelor

Articolul 61

Domeniul de aplicare

Zahărul, izoglucoza sau siropul de inulină produs în cursul unui an de comercializare în surplus față de cota prevăzută la articolul 56 poate fi:

(a) utilizat pentru fabricarea anumitor produse enumerate la articolul 62;

(b) reportat în anul de comercializare următor, în contul producției căreia i se aplică o cotă a anului respectiv, în conformitate cu articolul 63;

(c) utilizat în scopul regimului de aprovizionare specific prevăzut pentru regiunile cele mai îndepărtate, în conformitate cu titlul II din Regulamentul (CE) nr. 247/2006 al Consiliului ( 1 ); sau

(d) exportat în limitele cantităților fixate de către Comisie conform angajamentelor care rezultă din acordurile încheiate conform articolului 300 din tratat.

Celelalte cantități excedentare fac obiectul unei taxe pe excedent prevăzută la articolul 64.

Articolul 62

Zahărul industrial

(1) Zahărul industrial, izoglucoza industrială și siropul de inulină industrial se rezervă fabricării unuia dintre produsele enumerate la alineatul (2):

(a) în cazul în care fac obiectul unui contract de livrare încheiat înainte de sfârșitul anului de comercializare între un producător și un utilizator care au obținut, ambii, autorizația prevăzută la articolul 57; și

(b) în cazul în care se livrează utilizatorului cel târziu până la 30 noiembrie din anul de comercializare următor.

(2) Comisia stabilește o listă de produse a căror fabricare necesită utilizarea de zahăr industrial, de izoglucoză industrială sau de sirop de inulină industrial.

Lista menționată anterior cuprinde, în special:

(a) bioetanol, alcool, rom, drojdii active, cantități de siropuri tartinabile și de siropuri ce trebuie transformate în „Rinse appelstroop”;

(b) unele produse industriale fără zahăr, dar a căror fabricare necesită utilizarea zahărului, izoglucozei sau a siropului de inulină;

(c) unele produse din industria chimică sau farmaceutică, produse care conțin zahăr, izoglucoză sau sirop de inulină.

Articolul 63

Reportarea zahărului excedentar

(1) Fiecare întreprindere poate decide reportarea în anul de comercializare următor, în contul producției respectivului an, a cantității totale sau parțiale a producției excedentare de zahăr căruia i se aplică o cotă, de izoglucoză căreia i se aplică o cotă sau de sirop de inulină căruia i se aplică o cotă. Fără a aduce atingere dispozițiilor alineatului (3), respectiva decizie este irevocabilă.

(2) Întreprinderile care iau decizia menționată la alineatul (1):

(a) informează statul membru în cauză până la data stabilită de respectivul stat membru:

— între 1 februarie și 30 iunie din anul de comercializare în curs asupra cantităților de zahăr din trestie de zahăr care fac obiectul unui report;

— între 1 februarie și 15 aprilie din anul de comercializare în curs asupra altor cantități de zahăr, izoglucoză sau de sirop de inulină care fac obiectul unui report;

(b) se angajează să depoziteze, pe propria cheltuială, cantitățile reportate până la sfârșitul anului de comercializare în curs.

(3) În cazul în care producția definitivă a unei întreprinderi din timpul anului de comercializare în cauză este mai mică decât estimarea făcută la momentul deciziei prevăzute la alineatul (1), cantitatea reportată poate fi ajustată cu efect retroactiv până la 31 octombrie din anul de comercializare următor.

(4) Cantitățile reportate se consideră a fi primele cantități produse cărora se aplică o cotă, alocate pentru anul de comercializare următor.

(5) Zahărul depozitat în conformitate cu prezentul articol pe durata unui an de comercializare, nu poate face obiectul vreunei alte măsuri de depozitare prevăzute la articolele 13, 32 sau 52.

Articolul 64

Taxa pe excedent

(1) Taxa pe excedent se percepe la cantitățile:

(a) de zahăr excedentar, de izoglucoză excedentară sau de sirop de inulină excedentar produse pe parcursul unui an de comercializare, cu excepția cantităților reportate în anul de comercializare următor, în contul producției căreia i se aplică o cotă a anului respectiv și depozitate în conformitate cu articolul 63 sau a cantităților prevăzute la articolul 61 literele (c) și (d);

(b) de zahăr industrial, de izoglucoză industrială sau de sirop de inulină industrial pentru care nu s-a adus, până la o dată ce urmează să fie stabilită de către Comisie, nici o probă de utilizare a acestora la unul din produsele prevăzute la articolul 62 alineatul (2);

▼M3

(c) de zahăr și de izoglucoză retrase de pe piață în conformitate cu articolele 52 și 52a și pentru care nu se respectă obligațiile prevăzute la articolul 52 alineatul (3).

▼B

(2) Taxa pe excedent este fixată de către Comisie la un nivel suficient de ridicat pentru a evita acumularea de cantități menționate la alineatul (1).

(3) Taxa pe excedent la care se face referire la alineatul (1) se percepe de statele membre de la întreprinderile aflate pe teritoriul lor în funcție de cantitățile produse, prevăzute la alineatul (1), care s-au stabilit pentru respectivele întreprinderi pentru anul de comercializare în cauză.







Secțiunea III

Lapte







Subsecțiunea I

Dispoziții generale

Articolul 65

Definiții

În înțelesul prezentei secțiuni:

(a) prin „lapte” se înțelege produsul obținut din mulsul uneia sau mai multor vaci;

(b) prin „alte produse lactate” se înțelege orice produs lactat, altul decât laptele, în special laptele degresat, smântâna, untul, iaurtul și brânzeturile; în cazul în care este oportun, acestea se traduc în „echivalent lapte” prin aplicarea coeficienților care urmează a fi stabiliți de către Comisie;

(c) prin „producător” se înțelege agricultorul a cărui fermă este situată pe teritoriul geografic al statului membru, care produce și comercializează lapte sau se pregătește să facă acest lucru în scurt timp;

(d) prin „exploatare” se înțelege exploatarea așa cum este definită la articolul 2 din Regulamentul (CE) nr. 1782/2003;

(e) prin „cumpărător” se înțelege o întreprindere sau o grupare care cumpără lapte de la producător:

— pentru a-l supune uneia sau mai multor operațiuni de colectare, ambalare, depozitare, răcire sau transformare, inclusiv sub contract;

— pentru a-l ceda uneia sau mai multor întreprinderi care tratează sau prelucrează laptele sau alte produse lactate.

Cu toate acestea, este considerat drept cumpărător orice grup de cumpărători, situați în aceeași zonă geografică, care efectuează în numele membrilor săi operațiile de gestiune administrativă și contabilă necesare efectuării plății taxei pe excedent. În scopul aplicării primei teze a prezentului alineat, Grecia este considerată ca o singură zonă geografică și poate asimila un organism public unui grup de cumpărători;

(f) prin „livrare” se înțelege orice livrare de lapte, cu excepția oricărui alt produs lactat, de către un producător către un cumpărător, indiferent dacă transportul este asigurat de producător, de cumpărător, de întreprinderea care tratează sau prelucrează aceste produse sau de către un terț;

(g) prin „vânzare directă” se înțelege orice vânzare sau cesiune de lapte de la producător direct către consumator, precum și orice vânzare sau cesiune a altor produse lactate efectuată de un producător. Comisia poate adapta, cu respectarea definiției termenului de „livrare” menționată la litera (f), definiția termenului de „vânzare directă” pentru a se asigura, în special, că nici o cantitate de lapte comercializat sau de alte produse lactate comercializate nu este exclusă din regimul de cote;

(h) prin „comercializare” se înțelege livrarea laptelui sau vânzarea directă de lapte sau de alte produse lactate;

(i) prin „cotă individuală” se înțelege cota producătorului la data de 1 aprilie pe o perioadă de 12 luni;

(j) prin „cotă națională” se înțelege cota menționată la articolul 66, fixată pentru fiecare stat membru;

(k) prin „cotă disponibilă” se înțelege cota la dispoziția producătorului la data de 31 martie a perioadei de 12 luni pentru care a fost stabilită cota, ținând cont de toate transferurile, vânzările, conversiunile și realocările temporare prevăzute în prezentul regulament și intervenite în cursul acestei perioade de 12 luni.







Subsecțiunea II

Repartiția și gestionarea cotelor

Articolul 66

Cote naționale

(1) Cotele naționale pentru producția de lapte și de alte produse lactate comercializate pe șapte perioade consecutive de 12 luni care încep la data de 1 aprilie 2008 (denumite în continuare „perioade de 12 luni”) sunt fixate în anexa IX punctul 1.

(2) Cotele menționate la alineatul (1) sunt repartizate între producători conform articolului 67, făcând distincție între livrări și vânzări directe. Depășirea cotelor naționale este stabilită la nivel național în fiecare stat membru, în conformitate cu prezenta secțiune, făcându-se distincția dintre livrările și vânzările directe.

(3) Cotele naționale din anexa IX punctul 1 sunt fixate sub rezerva unei eventuale revizii în funcție de situația generală a pieții și a condițiilor speciale existente în anumite state membre.

(4) Pentru Bulgaria și România se stabilește o rezervă specială pentru restructurare, astfel cum se indică în anexa IX punctul 2. Această rezervă se eliberează de la 1 aprilie 2009 în măsura în care consumul propriu de lapte și de produse lactate al exploatărilor în fiecare din aceste țări a scăzut începând cu anul 2002.

Decizia privind eliberarea rezervei și repartiția acesteia între livrări și cota de vânzări directe va fi luată de către Comisie pe baza unui raport care urmează a fi înaintat Comisiei de către Bulgaria și România, până la data de 31 decembrie 2008. Acest raport descrie în detaliu rezultatele și tendințele procesului efectiv de restructurare a sectorului laptelui din fiecare țară și, în special, trecerea de la o producție destinată consumului propriu al exploatărilor la o producție destinată pieței.

▼A1

(4a) Pentru Croația se stabilește o rezervă specială pentru restructurare, astfel cum se indică în anexa IX punctul 2. Această rezervă se eliberează de la data de 1 aprilie a primului an contingentar de după aderare, în măsura în care consumul de lapte și produse lactate a scăzut în Croația în perioada 2008-2012.

Decizia de a elibera rezerva și de a o distribui pentru livrări și cota directă de vânzare se adoptă de Comisie în conformitate cu procedura menționată la articolul 195 alineatul (2), pe baza evaluării unui raport care urmează a fi înaintat de către Croația până la 31 decembrie 2013. Acest raport descrie în detaliu rezultatele și tendințele procesului efectiv de restructurare a sectorului produselor lactate din Croația și, în special, trecerea de la o producție destinată consumului propriu al exploatărilor la o producție destinată pieței.

▼B

(5) ►C1 Pentru Bulgaria, Republica Cehă, Estonia, Cipru, Letonia, Lituania, Ungaria, Malta, Polonia, România, Slovenia și Slovacia, cotele naționale includ totalitatea cantităților de lapte sau de echivalent lapte livrate unui cumpărător sau vândute direct, chiar dacă sunt produse sau comercializate sub măsuri tranzitorii aplicabile în aceste țări. ◄

Articolul 67

Cote individuale

(1) Cota sau cotele individuale ale producătorilor la data de 1 aprilie 2008 sunt egale cu cantitatea sau cantitățile de referință individuale ale acestora la data de 31 martie 2008, fără a aduce atingere transferurilor, vânzărilor și conversiunilor care intră în vigoare la 1 aprilie 2008.

(2) Producătorii pot dispune de una sau de două cote individuale, una pentru livrare și cealaltă pentru vânzarea directă. Conversiunea cantităților unui producător de la o cotă la alta nu poate fi realizată decât de către autoritatea competentă a statului membru la cererea producătorului, justificată în mod corespunzător.

(3) Dacă un producător dispune de două cote, calculul contribuției sale la eventuala taxă pe excedent datorată se face separat pentru fiecare dintre ele.

(4) Partea din cota națională finlandeză afectată livrărilor menționate la articolul 66 poate fi mărită de către Comisie pentru a compensa producătorii „SLOM” finlandezi, până la concurența de 200 000 tone. Această rezervă, care urmează să fie alocată în conformitate cu legislația comunitară, se utilizează în exclusivitate în favoarea producătorilor al căror drept la o reluare a producției a fost alocat ca urmare a aderării.

(5) Cotele individuale sunt modificate, dacă este cazul, pentru fiecare din perioadele de 12 luni în cauză, în scopul ca, pentru fiecare stat membru, suma cotelor individuale pentru livrare și cele pentru vânzări directe să nu depășească partea corespondentă din cota națională adaptată conform articolului 69, ținând cont de reducerile eventuale impuse pentru alimentarea rezervei naționale menționată la articolul 71.

Articolul 68

Repartiția cotelor provenind din rezerva națională

Statele membre adoptă reguli care să permită alocarea pentru producători, în funcție de criteriile obiective comunicate Comisiei, a tuturor sau a unei părți din cotele provenind din rezerva națională menționată la articolul 71.

Articolul 69

Gestionarea cotelor

(1) Comisia adaptează, pentru fiecare stat membru și pentru fiecare perioadă, anterior sfârșitului acesteia, repartiția între „livrările” și „vânzările directe” a cotelor naționale, ținând cont de conversiunile solicitate de către producători între cotele individuale pentru livrări și cele pentru vânzări directe.

(2) Statele membre transmit în fiecare an Comisiei, anterior datei și potrivit modalităților fixate de către Comisie conform procedurii vizate la articolul 192 alineatul (2), informațiile necesare:

(a) adaptării menționate în alineatul (1) al prezentului articol;

(b) calculării taxei pe excedent de plătit de către statul membru.

Articolul 70

Conținutul de grăsimi

(1) Fiecărui producător îi este atribuit, pentru cota sau cotele individuale aplicate livrărilor care îi sunt alocate, un conținut de referință de conținut de grăsimi.

(2) Pentru cotele atribuite producătorilor la data de 31 martie 2008 conform articolului 67 alineatul (1), conținutul de referință de grăsimi menționat la alineatul (1) este egal cu conținutul de referință de grăsimi aplicat acelei cote la acea dată.

(3) Conținutul de referință de grăsimi este modificat în cursul conversiunilor menționate la articolul 67 alineatul (2), iar in cazul în care se achiziționează cote, este transferat sau transferat temporar, în conformitate cu norme care urmează a fi stabilite de către Comisie.

(4) Pentru noii producători care au o cotă individuală pentru livrări alocate în întregime din rezerva națională, conținutul de referință de grăsimi este fixat în conformitate cu normele care urmează a fi stabilite de către Comisie.

(5) Conținutul individual de referință de grăsimi menționat la alineatul (1) este adaptat, dacă este cazul, la intrarea în vigoare a prezentului regulament și ulterior, la începutul fiecărei perioade de 12 luni, de fiecare dată când este necesar, în așa fel ca, pentru fiecare stat membru, media ponderată a conținuturilor individuale de grăsimi reprezentative să nu depășească cu mai mult de 0,1 grame pe kg conținutul de referință de grăsimi stabilit în anexa X.

Pentru România, conținutul de referință de grăsimi menționat în anexa X este reexaminat pe baza cifrelor pentru ansamblul anului 2004 și, dacă este cazul, este modificat de către Comisie.

Articolul 71

Rezerva națională

(1) Fiecare stat membru instituie o rezervă națională, ca parte a cotelor naționale fixate în anexa IX, în special în vederea alocărilor prevăzute la articolul 68. Aceasta este alimentată, după caz, prin retragerea cantităților menționate la articolul 72, prin rețineri asupra transferurilor vizate la articolul 76, sau prin reduceri lineare de ansamblu ale tuturor cotelor individuale. Aceste cote păstrează afectarea lor individuală, adică livrări sau vânzări directe.

(2) Orice cotă suplimentară alocată unui stat membru este afectată din oficiu rezervei naționale și împărțită în livrări și vânzări directe, potrivit nevoilor previzibile.

(3) Cotele afectate rezervei naționale nu au conținut de referință de grăsimi.

Articolul 72

Cazuri de inactivitate

(1) Dacă o persoană fizică sau juridică deține cote individuale și nu mai întrunește condițiile menționate la articolul 65 litera (c), pe durata unei perioade de 12 luni, aceste cote se întorc la rezerva națională cel târziu la data de 1 aprilie a anului calendaristic următor, în afara cazului în care persoana în cauză redevine producător în sensul articolului 65 litera (c), anterior acestei date.

În cazul în care persoana în cauză redevine producător cel târziu la sfârșitul celei de-a doua perioade de 12 luni următoare retragerii, toată sau o parte din cota individuală care i-a fost retrasă este restituită persoanei în cauză, cel târziu la data de 1 aprilie care urmează datei cererii sale.

(2) Dacă, cel puțin pe durata unei perioade de 12 luni, un producător nu comercializează o cantitate egală cu cel puțin ►M7 85 % ◄ din cota sa individuală, statul membru poate decide dacă totul sau o parte din cota neutilizată este vărsată la rezerva națională și în ce condiții.

Statul membru fixează condițiile la care o cotă este realocată producătorului în cauză în cazul în care acesta reia comercializarea.

(3) Alineatele (1) și (2) nu se aplică în caz de forță majoră sau în situații pe deplin justificate care afectează temporar capacitatea de producție a producătorilor și recunoscute de către autoritatea competentă.

Articolul 73

Transferuri temporare

(1) Înainte de sfârșitul fiecărei perioade de 12 luni, statele membre autorizează, pentru perioada menționată, transferul temporar al unei părți din cotele individuale pe care producătorii care au dreptul la acestea nu intenționează să le folosească.

Statele membre pot reglementa operațiunile de transfer în funcție de categoriile de producători sau de structurile producției de lapte, le pot limita la nivelul cumpărătorului sau în interiorul regiunilor, pot autoriza transferul total în cazurile menționate la articolul 72 alineatul (3) și pot determina în ce măsură persoana care efectuează transferul poate repeta operațiunile de transfer.

(2) Fiecare stat membru poate decide să nu pună în aplicare alineatul (1), pe baza unuia sau a tuturor criteriilor următoare:

(a) necesitatea de a facilita schimbările și adaptările structurale;

(b) necesități administrative imperioase.

Articolul 74

Transferuri de cote împreună cu terenuri

(1) Cotele individuale sunt transferate împreună cu exploatările către producătorii care le preiau, în caz de vânzare, arendare, transmitere prin moștenire, anticipație de moștenire, sau orice alt transfer care comportă efecte juridice comparabile pentru producători, potrivit normelor detaliate care urmează a fi determinate de către statele membre ținând cont de suprafețele utilizate pentru producția de lapte sau de alte criterii obiective și, dacă este cazul, de un acord între părți. Partea din cota care, dacă este cazul, nu este transferată împreună cu exploatarea este adăugată la rezerva națională.

(2) În cazul în care respectivele cote au fost sau sunt transferate conform alineatului (1) în cadrul contractelor de arendă sau prin alte mijloace care implică efecte juridice comparabile, statele membre pot decide, pe baza unor criterii obiective și pentru a se asigura că aceste cote sunt atribuite în mod exclusiv producătorilor, că respectiva cotă nu este transferată împreună cu exploatarea.

(3) În cazul transferului de pământuri autorităților publice și/sau pe motivul utilității publice sau atunci când transferul se realizează în scopuri neagricole, statele membre prevăd ca dispozițiile necesare pentru salvgardarea intereselor legitime ale părților să fie puse în aplicare, în special cele care îi permit producătorului care își încheie activitatea să continue producția de lactate, dacă dorește.

(4) În absența unui acord între părți, în cazul în care contractele de arendă urmează să expire fără posibilitatea de a fi prelungite în aceleași condiții, sau în situații care implică efecte legale comparabile, cotele individuale sunt transferate în totalitate sau parțial producătorilor care le preiau, potrivit dispozițiilor adoptate de către statele membre, ținând cont de interesele legitime ale părților.

Articolul 75

Măsuri speciale de transfer

(1) În vederea unei bune restructurări a producției de lapte sau de ameliorare a mediului, statele membre pot, potrivit modalităților determinate de acestea și ținând cont de interesele legitime ale părților:

(a) să acorde o indemnitate producătorilor care se angajează să abandoneze definitiv o parte sau totalitatea producției lor de lapte, vărsată în una sau mai multe anuități, și să alimenteze rezerva națională cu cotele individuale astfel eliberate;

(b) să determine, pe baza unor criterii obiective, condițiile potrivit cărora producătorii pot obține la începutul unei perioade de 12 luni, contra plată, reafectarea de către autoritatea competentă sau de către organismul desemnat de aceasta, a cotelor individuale eliberate în mod definitiv la sfârșitul perioadei de 12 luni precedente de către alți producători contra vărsării unei indemnizații egale plății menționate mai sus, într-una sau mai multe anuități;

(c) să centralizeze și să supravegheze transferurile de cote fără teren;

(d) să prevadă, în cazul unui transfer de terenuri destinate ameliorării mediului, punerea la dispoziția producătorului care renunță la teren a cotelor individuale în cauză, în cazul în care acesta dorește să continue producția de lapte;

(e) să determine, pe baza criteriilor obiective, regiunile sau zonele de colectare în interiorul cărora sunt autorizate, în scopul ameliorării structurii producției de lapte, transferurile definitive de cote fără transferul terenurilor corespondente;

(f) să autorizeze, pe baza unei cereri adresată de producător autorității competente sau unui organism desemnat de aceasta, în scopul ameliorării structurii producției de lapte la nivelul exploatării sau pentru a permite extensificarea producției, transferul definitiv al cotelor fără transferul terenului aferent sau viceversa.

(2) Alineatul (1) poate fi pus în aplicare la nivel național, la nivelul teritorial corespunzător sau în zonele de colectare.

Articolul 76

Reținerea cotelor

(1) În cazul transferurilor menționate la articolele 74 și 75, statele membre pot reține în beneficiul rezervei naționale o parte din cotele individuale, pe bază de criterii obiective.

(2) În cazul în care cotele au fost sau sunt transferate conform articolelor 74 și 75 cu sau fără terenurile aferente în cadrul contractelor de arendă sau prin alte mijloace care implică efecte juridice comparabile, statele membre pot decide, pe baza criteriilor obiective și în scopul ca aceste cote să fie atribuite exclusiv producătorilor, procentajul și condițiile în care cotele transferate sunt vărsate la rezerva națională.

Articolul 77

Ajutor financiar pentru achiziționarea cotelor

Vânzarea, transferarea sau alocarea cotelor în sensul prezentei secțiuni nu poate beneficia de nici o intervenție financiară a unei autorități publice legată în mod direct de achiziția de cote.







Subsecțiunea III

Depășirea cotelor

Articolul 78

Taxa pe excedent

(1) O taxă pe excedent este percepută pentru lapte și alte produse lactate comercializate peste cota națională stabilită conform subsecțiunii II.

Taxa este fixată la 27,83 EUR pentru 100 kilograme de lapte.

▼M7

Cu toate acestea, pentru perioadele de 12 luni care încep la 1 aprilie 2009 și la 1 aprilie 2010, taxa pe excedent pentru laptele livrat în exces la peste 106 % din cota națională pentru livrări aplicabilă perioadei de 12 luni care începe la 1 aprilie 2008, se fixează la 150 % din taxa menționată la al doilea paragraf.

▼M12

(1a) Prin derogare de la primul paragraf al alineatului (1), pentru perioadele de douăsprezece luni care încep la 1 aprilie 2009 și la 1 aprilie 2010 și în ceea ce privește livrările, taxa pe excedent se percepe pentru laptele comercializat peste cota națională stabilită în temeiul subsecțiunii II și din care se scad cotele individuale pentru livrări care au alimentat rezerva națională, în conformitate cu articolul 75 alineatul (1) litera (a), începând de la 30 noiembrie 2009 și menținute în rezerva națională până la data de 31 martie din perioada de douăsprezece luni în cauză.

▼B

(2) Statele membre sunt răspunzătoare față de Comunitate cu taxa pe excedent care rezultă din depășirea cotei naționale, stabilită la nivel național și separat pentru livrările și vânzările directe; acestea varsă 99 % din suma datorată către FEOGA, între 16 octombrie și 30 noiembrie următor perioadei de 12 luni în cauză.

▼M12

(2a) Diferența dintre valoarea taxei pe excedent care rezultă din aplicarea alineatului (1a) și cea care rezultă din aplicarea primului paragraf al alineatului (1) se utilizează de către statul membru pentru finanțarea măsurilor de restructurare a sectorului produselor lactate.

▼B

(3) Dacă taxa pe excedent menționată la alineatul (1) nu a fost plătită înainte de data fixată și după consultarea Comitetului pentru fondurile agricole, Comisia deduce o sumă echivalentă taxei pe excedent neachitată din plățile lunare, în sensul articolului 14 și al articolului15 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1290/2005. Înainte de a lua decizia, Comisia avertizează statul membru în cauză, care își exprimă punctul de vedere în termen de o săptămână. Articolul 14 din Regulamentul (CE) nr. 2040/2000 ( 2 ) al Consiliului nu se aplică.

(4) Comisia determină modalitățile de punere în aplicare ale prezentului articol.

Articolul 79

Contribuția producătorilor la taxa pe excedent datorată

Taxa pe excedent este în întregime repartizată, conform articolelor 80 și 83, între producătorii care au contribuit la fiecare din depășirile cotelor naționale menționate la articolul 66 alineatul (2).

Fără a aduce atingere articolului 80 alineatul (3) și articolului 83 alineatul (1), producătorii au obligația față de statele membre de a plăti contribuția lor la taxa pe excedent datorată, calculată conform articolelor 69, 70 și 80, pentru simplul fapt că au depășit cota sau cotele disponibile.

▼M12

Pentru perioadele de douăsprezece luni care încep la 1 aprilie 2009 și la 1 aprilie 2010 și în ceea ce privește livrările, taxa pe excedent este alocată în întregime, în conformitate cu articolele 80 și 83, producătorilor care au contribuit la depășirea cotei naționale, astfel cum a fost stabilită prin aplicarea articolului 78 alineatul (1a).

▼B

Articolul 80

Taxa pe excedent aplicată livrărilor

(1) Pentru a stabili decontul final al taxei pe excedent, cantitățile livrate de un producător sunt ajustate în sus sau în jos, pentru a reflecta eventualele diferențe dintre conținutul de grăsimi real și cel de referință, folosind coeficienți și condiții care urmează să fie fixate de către Comisie.

▼M7

La nivel național, taxa pe excedent se calculează pe baza sumei livrărilor, ajustată în conformitate cu primul paragraf.

▼M7 —————

▼B

3. Contribuția fiecărui producător la plata taxei pe excedente se stabilește prin decizia statului membru, după ce orice parte inutilizată din cota națională alocată livrărilor a fost sau nu realocată, proporțional cu cotele individuale ale fiecărui producător sau conform criteriilor obiective care trebuie stabilite de către statele membre:

(a) fie la nivel național, în funcție de depășirea de cotă a fiecărui producător;

(b) fie, mai întâi, la nivelul cumpărătorului, iar apoi, dacă este cazul, la nivel național.

▼M7

În cazul în care se aplică articolul 78 alineatul (1) al treilea paragraf, statele membre se asigură, atunci când stabilesc contribuția fiecărui producător la taxa percepută în urma aplicării ratei superioare prevăzute la paragraful respectiv, că suma aferentă acestei contribuții este plătită proporțional de producătorii responsabili, în conformitate cu anumite criterii obiective care urmează să fie stabilite de statul membru.

▼B

Articolul 81

Rolul cumpărătorilor

(1) Cumpărătorul este responsabil de colectarea de la producători a contribuțiilor datorate de către aceștia în virtutea taxei pe excedent și achită organului competent al statelor membre, anterior unei date și potrivit modalităților care urmează a fi fixate de către Comisie, valoarea acestor contribuții deduse din prețul laptelui plătit producătorilor responsabili de depășire sau, în absența acestei plăți, perceput prin orice alte mijloace adecvate.

(2) Dacă un cumpărător se substituie total sau parțial unuia sau mai multor cumpărători, cotele individuale de care dispun producătorii sunt luate în considerare pentru restul perioadei de 12 luni în curs, după deducerea cantităților deja livrate și ținând cont de conținutul lor de grăsimi. Aceasta se aplică de asemenea în cazul în care un producător trece de la un cumpărător la altul.

(3) Dacă, pe durata perioadei de referință, cantitățile livrate de un producător depășesc cota de care dispune, statul membru în cauză poate decide ca respectivul cumpărător să rețină sub titlu de avans la contribuția acestui producător la taxă, potrivit modalităților determinate de statul membru, o parte a prețului laptelui din toată livrarea acestui producător care depășește cota de care dispune pentru livrare. Statul membru poate să prevadă dispoziții specifice care le permit cumpărătorilor să rețină acest avans atunci când producătorii livrează mai multor cumpărători.

Articolul 82

Aprobarea

Activitatea cumpărătorului este supusă unei aprobări prealabile de către statul membru, potrivit criteriilor care urmează a fi stabilite de către Comisie.

Condițiile de îndeplinit și datele de furnizat de către un producător în caz de vânzare directă sunt stabilite de către Comisie.

Articolul 83

Taxa pe excedent în cazul vânzărilor directe

(1) În cazul vânzărilor directe și potrivit deciziei statului membru, contribuția producătorilor la plata taxei pe excedent se stabilește, după realocarea sau nu a părții neutilizate din cotele naționale afectate vânzărilor directe, la scară teritorială adecvată sau la nivel național.

(2) Statele membre stabilesc baza de calcul a contribuției producătorului la taxa pe excedent datorată din cantitatea totală de lapte vândut, transferat sau utilizat pentru fabricarea produselor lactate vândute sau transferate, prin aplicarea criteriilor fixate de Comisie.

(3) Pentru a stabili decontul final al taxei pe excedent, nu este luată în considerare nicio corecție privind conținutul de grăsimi.

(4) Comisia determină modalitățile și data de plată a taxei pe excedent către organismul competent al statului membru.

Articolul 84

Sume excedentare sau neachitate

(1) Dacă, în cazul livrărilor sau vânzărilor directe, se constată că taxa pe excedent este plătibilă și contribuția percepută de la producători este superioară taxei, statul membru poate:

(a) afecta surplusul perceput în parte sau în totalitate finanțării măsurilor prevăzute la articolul 75 alineatul (1) litera (a); și/sau

(b) rambursa taxa în parte sau în totalitate producătorilor care:

— intră în categoriile prioritare stabilite de către statul membru pe baza criteriilor obiective și într-un termen care urmează a fi fixat de către Comisie; sau

— sunt afectate unei situații excepționale care rezultă dintr-o dispoziție națională care nu are nici o legătură cu regimul de cote pentru lapte și alte produse lactate stabilite în prezentul capitol.

(2) Dacă se stabilește că nici o taxă pe excedente nu este plătibilă, avansurile de contribuție eventual percepute de către cumpărători sau de către statul membru sunt rambursate cel mai târziu la sfârșitul perioadei următoare de 12 luni.

(3) Dacă un cumpărător nu și-a respectat obligația de colectare a contribuției producătorilor la taxa pe excedent conform articolului 81, statul membru poate percepe valorile neplătite direct de la producător, fără a aduce atingere sancțiunilor pe care le poate aplica cumpărătorului vinovat.

(4) Dacă termenul de plată nu este respectat de către cumpărător sau producător, după caz, dobânzile de întârziere ce urmează a fi fixate de către Comisie sunt plătite de către statul membru.

▼M7







Secțiunea IIIa

Cotele pentru amidonul din cartofi

Articolul 84a

Cotele pentru amidonul din cartofi

(1) Statelor membre care produc amidon din cartofi li se alocă cote pentru anul de comercializare în care se aplică regimul de cote în conformitate cu articolul 204 alineatul (5) și anexa Xa.

(2) Fiecare stat membru producător menționat în anexa Xa va distribui producătorilor de amidon din cartofi cota proprie, în vederea utilizării în anii de comercializare în cauză, pe baza subcotelor alocate fiecărui producător în 2007/2008.

(3) O întreprindere producătoare de amidon din cartofi nu încheie contracte de cultivare cu producătorii de cartofi pentru o cantitate de cartofi care ar produce o cantitate excesivă de amidon în raport cu cotele prevăzute la alineatul (2).

(4) Orice cantitate de amidon din cartofi produs peste cotele prevăzute la alineatul (2) este exportată, ca atare, din Comunitate înaintea datei de 1 ianuarie următoare încheierii anului de comercializare în cauză. Nu se acordă restituiri la export în acest sens.

(5) Fără a aduce atingere alineatului (4), o întreprindere producătoare de amidon din cartofi poate utiliza, în orice an de comercializare, pe lângă cotele sale pentru anul în cauză, maxim 5 % din cota aferentă următorului an de comercializare. În asemenea cazuri, cota pentru următorul an de comercializare este redusă în consecință.

(6) Dispozițiile prezentei secțiuni nu se aplică producției de amidon din cartofi de către întreprinderile care nu sunt vizate de dispozițiile alineatului (2) și care cumpără cartofi pentru care producătorii nu beneficiază de plata prevăzută la articolul 77 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 din 19 ianuarie 2009 de stabilire a normelor comune pentru sistemel