2007R1580 — RO — 01.01.2011 — 014.001

Acest document reprezintă un instrument de documentare, iar instituţiile nu îşi asumă responsabilitatea pentru conţinutul său.

Astfel cum a fost modificat prin:









▼B

REGULAMENTUL (CE) NR. 1580/2007 AL COMISIEI

din 21 decembrie 2007

de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentelor (CE) nr. 2200/96, (CE) nr. 2201/96 și (CE) nr. 1182/2007 ale Consiliului în sectorul fructelor și legumelor







COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2200/96 al Consiliului din 28 octombrie 1996 privind organizarea comună a pieței în sectorul fructelor și legumelor ( 1 ), în special articolul 1 alineatul (3), având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2201/96 al Consiliului din 28 octombrie 1996 privind organizarea comună a piețelor în sectorul produselor transformate pe bază de fructe și legume ( 2 ), în special articolul 1 alineatul (3), având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1182/2007 al Consiliului din 26 septembrie 2007 de stabilire a normelor specifice pentru sectorul fructelor și legumelor, de modificare a Directivelor 2001/112/CE și 2001/113/CE și a Regulamentelor (CEE) nr. 827/68, (CE) nr. 2200/96, (CE) nr. 2201/96, (CE) nr. 2826/2000, (CE) nr. 1782/2003 și (CE) nr. 318/2006 și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 2202/96 ( 3 ), în special articolul 42, întrucât: (1) Regulamentul (CE) nr. 1182/2007 a modificat regimul anterior pentru sectorul fructelor și legumelor astfel cum a fost stabilit prin Regulamentul (CE) nr. 2200/96, Regulamentul (CE) nr. 2201/96 și Regulamentul (CE) nr. 2202/96 al Consiliului din 28 octombrie 1996 de instituire a unui regim de ajutor comunitar pentru anumite fructe citrice ( 4 ). (2) Normele de transpunere existente care guvernează sectorul fructelor și legumelor sunt incluse în numeroase regulamente, dintre care majoritatea au făcut obiectul unor numeroase modificări. Este necesară modificarea acestor norme de transpunere ca urmare a modificărilor aduse regimului fructelor și legumelor prin Regulamentul (CE) nr. 1182/2007, precum și în lumina experienței acumulate. Amploarea modificărilor necesită, din motive de claritate, integrarea tuturor acestor dispoziții de transpunere într-un nou regulament distinct. (3) Prin urmare, este necesară abrogarea următoarelor regulamente ale Comisiei: — Regulamentul (CE) nr. 3223/94 din 21 decembrie 1994 privind normele de aplicare a regimului importurilor pentru fructe și legume ( 5 ), — Regulamentul (CE) nr. 1555/96 din 30 iulie 1996 de stabilire a normelor de aplicare a drepturilor de import suplimentare în sectorul fructelor și legumelor ( 6 ), — Regulamentul (CE) nr. 961/1999 din 6 mai 1999 de stabilire a metodelor de aplicare privind extinderea normelor prevăzute de organizațiile de producători de fructe și legume ( 7 ), — Regulamentul (CE) nr. 544/2001 din 20 martie 2001 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 2200/96 al Consiliului în ceea ce privește asistența financiară suplimentară pentru fondurile operaționale ( 8 ), — Regulamentul (CE) nr. 1148/2001 din 12 iunie 2001 privind controalele de conformitate cu standardele de comercializare aplicabile în sectorul fructelor și legumelor proaspete ( 9 ), — Regulamentul (CE) nr. 2590/2001 din 21 decembrie 2001 de aprobare a operațiunilor de aprobare a operațiunilor de verificare a conformității cu standardele de comercializare care se aplică fructelor și legumelor proaspete, efectuate în Elveția înainte de importul în Comunitatea Europeană ( 10 ), — Regulamentul (CE) nr. 1791/2002 din 9 octombrie 2002 de aprobare a operațiunilor de control de conformitate cu standardele de comercializare aplicabile fructelor și legumelor proaspete efectuate în Maroc înainte de importul în Comunitatea Europeană ( 11 ), — Regulamentul (CE) nr. 2103/2002 din 28 noiembrie 2002 de aprobare a operațiunilor de control de conformitate cu standardele de comercializare aplicabile fructelor și legumelor proaspete efectuate în Africa de Sud înainte de importul în Comunitate ( 12 ), — Regulamentul (CE) nr. 48/2003 din 10 ianuarie 2003 de stabilire a normelor aplicabile în cazul amestecurilor de fructe și legume proaspete din soiuri diferite în același ambalaj de vânzare ( 13 ), — Regulamentul (CE) nr. 606/2003 din 2 aprilie 2003 de omologare a operațiunilor de control de conformitate cu standardele de comercializare aplicabile fructelor și legumelor proaspete efectuate în Israel înainte de importul în Comunitate ( 14 ), — Regulamentul (CE) nr. 761/2003 din 30 aprilie 2003 de omologare a operațiunilor de control în conformitate cu standardele de comercializare aplicabile fructelor și legumelor proaspete efectuate în India înainte de importul în Comunitate ( 15 ), — Regulamentul (CE) nr. 1432/2003 din 11 august 2003 privind normele de aplicare a dispozițiilor Regulamentului (CE) nr. 2200/96 al Consiliului în ceea ce privește autorizarea organizațiilor de producători și autorizarea prealabilă a grupărilor de producători ( 16 ), — Regulamentul (CE) nr. 1433/2003 din 11 august 2003 privind normele de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 2200/96 al Consiliului în ceea ce privește fondurile operaționale, programele operaționale și asistența financiară ( 17 ), — Regulamentul (CE) nr. 1943/2003 din 3 noiembrie 2003 privind normele de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 2200/96 al Consiliului în ceea ce privește ajutoarele acordate grupărilor de producători autorizate în prealabil ( 18 ), — Regulamentul (CE) nr. 103/2004 din 21 ianuarie 2004 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 2200/96 al Consiliului în ceea ce privește regimul intervențiilor și al retragerilor de pe piață în sectorul fructelor și legumelor ( 19 ), — Regulamentul (CE) nr. 1557/2004 din 1 septembrie 2004 de aprobare a controalelor de conformitate cu standardele de comercializare care se aplică anumitor fructe proaspete, efectuate în Noua Zeelandă înainte de importul în Comunitate ( 20 ), — Regulamentul (CE) nr. 179/2006 din 1 februarie 2006 de introducere a unui sistem de licențe de import pentru merele importate din țările terțe ( 21 ), — Regulamentul (CE) nr. 430/2006 din 15 martie 2006 de autorizare a operațiunilor de control al conformității cu standardele de comercializare aplicabile fructelor și legumelor proaspete, efectuate în Senegal înaintea importului în Comunitate ( 22 ), — Regulamentul (CE) nr. 431/2006 din 15 martie 2006 privind autorizarea operațiunilor de control al conformității cu standardele de comercializare aplicabile fructelor și legumelor proaspete, efectuate în Kenya înaintea importului în Comunitate ( 23 ), — Regulamentul (CE) nr. 1790/2006 din 5 decembrie 2006 de aprobare a operațiunilor de control de conformitate cu standardele de comercializare aplicabile fructelor și legumelor proaspete efectuate în Turcia înaintea importului în Comunitate ( 24 ), (4) Este necesară adoptarea unor norme detaliate privind punerea în aplicare a Regulamentul (CE) nr. 1182/2007. (5) Este necesară stabilirea anilor de comercializare pentru produsele pe bază de fructe și legume. Având în vedere că nu există niciun sistem de ajutoare în sectorul care urmează ciclul de recoltare a produselor respective, toți anii de comercializare pot fi armonizați pentru a corespunde anului calendaristic. (6) Regulamentul (CE) nr. 1182/2007 autorizează Comisia să stabilească standarde de comercializare pentru produsele pe bază de fructe și legume și stabilește prin articolul 2 alineatul (7) că regulamentele existente care prevăd astfel de standarde trebuie aplicate în continuare până la adoptarea unor standarde noi. (7) Trebuie prevăzute excepții și derogări de la aplicarea standardelor de comercializare în cazul anumitor operațiuni care sunt fie foarte specializate și/sau marginale, fie au loc la începutul lanțului de distribuție, sau în cazul produselor destinate transformării. (8) Informațiile specifice solicitate prin standardele de comercializare trebuie să fie vizibile pe ambalaj/etichetă. (9) Ambalajele care conțin diferite soiuri de fructe și legume proaspete, sunt din ce in ce mai numeroase pe piață și răspund cererii anumitor consumatori. Corectitudinea tranzacțiilor implică omogenitatea din punct de vedere calitativ pentru fructele și legumele proaspete vândute în același ambalaj. În ceea ce privește produsele care nu sunt standardizate la nivel comunitar, această omogenitate poate fi asigurată prin dispoziții generale. În cazul amestecurilor de soiuri diferite de fructe și legume în același ambalaj, se recomandă prevederea unor dispoziții de etichetare. Acestea trebuie să fie mai puțin severe decât cele prevăzute de standardele de comercializare, în special pentru a se ține cont de spațiul disponibil pe etichetă. (10) Fiecare stat membru trebuie să denumească organismele de control care sunt responsabile de executarea controalelor de conformitate în fiecare etapă a comercializării. Unul dintre aceste organisme ar trebui să fie însărcinat cu contactele și coordonarea între toate celelalte organisme desemnate. (11) Cunoașterea comercianților și a caracteristicilor lor principale este un instrument indispensabil pentru a facilita analiza statelor membre, ceea ce face să fie necesară stabilirea în fiecare stat membru a unei baze de date cu privire la comercianți în sectorul fructelor și legumelor proaspete. (12) Controalele de conformitate trebuie efectuate prin eșantionare și trebuie să vizeze comercianții care prezintă cel mai mare risc de a deține bunuri care nu sunt conforme cu standardele. Ținând cont de caracteristicile piețelor lor naționale, statele membre trebuie să stabilească norme pentru determinarea controalelor destinate unor categorii speciale de comercianți. Pentru asigurarea transparenței, aceste norme trebuie comunicate Comisiei. (13) Statele membre trebuie să garanteze că exporturile de fructe și legume proaspete în țările terțe sunt conforme cu standardele de comercializare și trebuie să certifice acest lucru, în conformitate cu prevederile Protocolului de la Geneva asupra standardizării fructelor și legumelor proaspete și a produselor uscate naturale sau uscate artificial, încheiat în cadrul Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite, cât și cu „regimul” Organizației pentru Cooperare și Dezvoltare Economică (OCDE) pentru aplicarea standardelor internaționale pentru fructe și legume. (14) Importurile de fructe și legume proaspete provenind din țări terțe trebuie să fie conforme cu standardele de comercializare sau cu standardele echivalente acestora. Prin urmare, controalele de conformitate trebuie să fie efectuate înainte de introducerea acestor mărfuri pe teritoriul vamal comunitar, cu excepția loturilor de talie mică în privința cărora autoritățile/organismele de control estimează că există riscuri reduse de neconformitate. În cazul anumitor țări terțe care garantează în condiții satisfăcătoare respectarea conformității cu standardele, operațiunile de control înainte de export pot fi executate de către organisme de control din țările terțe respective. Atât timp cât această posibilitate este pusă în practică, statele membre trebuie să verifice în mod regulat eficiența/calitatea controalelor efectuate înainte de export de către organismele de control ale țărilor terțe și să informeze Comisia asupra rezultatelor acestor controale. (15) Produsele destinate transformării industriale nu sunt supuse respectării standardelor de comercializare, în consecință trebuie garantat faptul că acestea nu sunt comercializate pe piața produselor destinate consumului în stare proaspătă. Aceste produse trebuie etichetate în mod corespunzător și, în anumite cazuri/dacă este cazul, trebuie însoțite de un certificat de destinație industrială de atestare a utilizării finale a produselor, care ar permite efectuarea controalelor. (16) Fructele și legumele supuse controlului de conformitate cu standardele de comercializare trebuie să fie supuse aceluiași tip de control, oricare ar fi etapa de comercializare. În acest sens, trebuie adoptate modalitățile de control recomandate de Comisia Economică pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite, în conformitate cu recomandările OCDE în această privință. Cu toate acestea, este necesar să se prevadă modalități specifice în privința controalelor în etapa vânzării cu amănuntul. (17) Trebuie prevăzută o dispoziție pentru recunoașterea organizațiilor de producători pentru produsele pentru care aceștia depun o cerere. În cazul cererilor depuse doar pentru produsele destinate transformării, se recomandă garantarea faptului că aceste produse sunt efectiv destinate transformării. (18) Pentru a contribui la realizarea obiectivelor regimului aplicabil sectorului fructelor și legumelor și pentru a garanta realizarea durabilă și eficientă a acțiunilor organizațiilor de producători, este necesar ca stabilitatea organizației de producători să fie optimă. Ca urmare, trebuie prevăzută o perioadă minimă de aderare a producătorului la o organizație de producători. Statele membre trebuie să aibă posibilitatea de a fixa perioadele de preaviz și datele de intrare în vigoare a renunțării la calitatea de membru. (19) Activitățile principale și esențiale ale unei organizații de producători trebuie să vizeze concentrarea ofertei și comercializarea. Cu toate acestea, trebuie permise și alte activități, comerciale sau de altă natură, ale organizației de producători. Se recomandă, în special, favorizarea cooperării între organizațiile de producători, astfel încât comercializarea unor fructe și legume cumpărate exclusiv de la o altă organizație de producători recunoscută să nu fie luată în considerare nici în calculul activității principale, nici în celelalte activități. În ceea ce privește punerea la dispoziție a unor mijloace tehnice, se recomandă extinderea posibilităților de realizare a acestui lucru pentru a include, de asemenea, furnizarea acestora de către membrii unei organizații de producători. (20) Organizațiile de producători pot deține acțiuni la filialele care contribuie la creșterea valorii adăugate a producției membrilor lor. Trebuie fixate norme de calcul al valorii acestei producții comercializate. După o perioadă de tranziție destinată adaptării, principalele activități ale acestor filiale ar trebui să fie similare celor desfășurate de organizația de producători. (21) Se recomandă stabilirea unor norme privind recunoașterea și funcționarea asociațiilor de organizații de producători, a organizațiilor de producători transnaționale și a asociațiilor transnaționale de organizații de producători prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 1182/2007. În scopul consecvenței, aceste norme ar trebui, pe cât posibil, să reflecte normele stabilite pentru organizațiile de producători. (22) Pentru a facilita concentrarea ofertei, trebuie încurajată fuziunea organizațiilor de producători existente astfel încât să se creeze altele, noi, prin stabilirea unor norme privind fuziunea programelor operaționale ale organizațiilor rezultate din fuziuni. (23) Fără a aduce atingere respectării principiilor conform cărora o organizație de producători este constituită la inițiativa acestora și controlată de către aceștia, trebuie lăsată la latitudinea statelor membre stabilirea condițiilor de acceptare a altor persoane fizice sau juridice ca membri ai unei organizații de producători și/sau ai unei asociații de organizații de producători. (24) Pentru a putea garanta că organizațiile de producători reprezintă cu adevărat un număr minim de producători, apare necesitatea ca statele membre să ia măsuri de evitare a posibilității ca o minoritate de membri care dețin, eventual, cea mai mare parte a volumului de producție al organizației de producători în cauză, să domine abuziv gestionarea și funcționarea organizației. (25) Pentru a se ține cont de diversele situații de producție și comercializare din Comunitate, statele membre trebuie să stabilească condițiile de acordare a recunoașterii prealabile pentru grupările de producători care prezintă un plan de recunoaștere. (26) Pentru a favoriza crearea de organizații de producători stabile și în măsură să contribuie la realizarea obiectivelor regimului aplicabil sectorului fructelor și legumelor, recunoașterea prealabilă trebuie acordată numai grupărilor de producători care pot demonstra capacitatea de a se conforma tuturor condițiilor de recunoașterea într-un interval de timp dat. (27) Este necesară precizarea informațiilor pe care grupurile de producători trebuie să le prezinte în planul de recunoaștere. Pentru a permite unui grup de producători să întrunească mai bine condițiile necesare recunoașterii, este necesar să se permită operarea unor modificări ale planurilor de recunoaștere. În acest scop, este necesar ca statele membre să poată solicita organizației de producători să ia anumite măsuri corective în vederea asigurării implementării planului lor. (28) Grupul de producători poate întruni condițiile de recunoaștere înainte de finalizarea planului de recunoaștere. În aceste condiții, se recomandă prevederea unei dispoziții care să permită grupurilor respective prezentarea cererilor de recunoaștere împreună cu proiectele de programe operaționale. Pentru coerență, acordarea unei astfel de recunoașteri unui grup de producători este echivalentă cu finalizarea planului de recunoaștere al acesteia și întreruperea ajutorului prevăzut pentru acest plan. Cu toate acestea, pentru a lua în considerare finanțarea multianuală a investițiilor, investițiile care pot beneficia de ajutor pentru investiții trebuie să dispună de capacitatea de a fi transferate către programele operaționale. (29) Pentru a facilita corecta punere în aplicare a sistemului de ajutor destinat acoperirii cheltuielilor de constituire și de funcționare administrativă a grupurilor de producători, este necesară acordarea acestui ajutor sub formă de ajutor forfetar. Pentru respectarea constrângerilor bugetare, este necesară impunerea unui plafon al ajutorului forfetar. Mai mult decât atât, având în vedere diferitele necesități economice ale grupurilor de producători de mărimi diferite, este necesară adaptarea ajutorului forfetar în funcție de valoarea producției comercializabile a grupurilor de producători. (30) În scopul coerenței și al asigurării unei tranziții mai ușoare la statutul de grup de producători recunoscut, se recomandă aplicarea unor norme identice în ceea ce privește principalele activități ale organizațiilor de producători și valoarea producției comercializate. (31) În cazul fuziunilor, ajutoarele trebuie acordate în continuare grupurilor de producători care rezultă din fuziune, pentru a ține cont de necesitățile economice ale noilor grupuri și de a garanta corecta punere în aplicare a sistemului de ajutor. (32) În vederea facilitării aplicării sistemului de ajutoare la programele operaționale, producția comercializată a organizațiilor de producători trebuie să fie clar definită. Este necesar să se specifice produsele care pot fi luate în considerare și să se menționeze etapa de comercializare pentru care trebuie calculată valoarea producției. Alte metode de calcul al producției comercializate trebuie să se poată aplica în cazul fluctuațiilor anuale sau al datelor insuficiente. În vederea evitării abuzurilor în aplicarea procedurii, în general, organizațiile de producători nu trebuie să fie autorizate să schimbe perioadele de referință în cursul programului. (33) În vederea asigurării unei bune utilizări a ajutorului, este necesar să se stabilească norme pentru gestionarea fondurilor operaționale și a contribuțiilor financiare ale membrilor, asigurând un maxim posibil de flexibilitate sub rezerva ca toți producătorii să poată beneficia de fondul operațional și să poată participa în mod democratic la luarea deciziilor privind utilizarea acestuia. (34) Este necesară prevederea unor dispoziții privind domeniul de aplicare și structura strategiei naționale în materie de programe operaționale durabile și a cadrului național pentru acțiuni de protecție a mediului. Obiectivul său vizează optimizarea modului de atribuire a resurselor financiare și îmbunătățirea calității strategiei. (35) În interesul unei gestionări corecte, procedurile de prezentare și de aprobare a programelor operaționale, inclusiv scadențele care trebuie respectate, trebuie definite pentru a permite autorităților competente să poată evalua informațiile, iar măsurile și activitățile să poată fi incluse sau excluse din programe. Întrucât programele sunt gestionate pe o bază anuală, trebuie prevăzut ca programele neaprobate până la o anumită dată să fie amânate cu un an. (36) O procedură trebuie să permită modificarea anuală a programelor operaționale pentru anul următor, astfel încât să țină cont de orice nouă condiție imprevizibilă în momentul prezentării lor inițiale. De asemenea, trebuie să existe posibilitatea remanierii măsurilor și cuantumurilor fondului operațional în fiecare an de execuție a programului. Toate aceste schimbări trebuie să respecte anumite limite și condiții care urmează a fi definite de statele membre, în special cea privind informarea obligatorie a autorităților competente, pentru a se garanta menținerea obiectivelor generale ale programelor aprobate. (37) Din motive de securitate financiară și certitudine juridică, se recomandă stabilirea unei liste de acțiuni și cheltuieli care nu pot fi acoperite de programele operaționale. (38) În cazul unor investiții realizate la exploatațiile individuale, pentru a se evita îmbogățirea nejustificată a unei persoane private care nu mai este membru al organizației pe durata valabilității investiției, se recomandă prevederea unor dispoziții prin care organizația este autorizată să recupereze valoarea reziduală a investiției, indiferent dacă aceasta este făcută de un membru sau de organizație. (39) În vederea unei aplicări corecte a sistemului, este necesară precizarea informațiilor care trebuie furnizate în cererile de ajutor, precum și procedurile privind plata ajutorului. Pentru a se evita dificultățile de trezorerie, trebuie pus la dispoziția organizațiilor de producători un sistem de plată a avansurilor însoțite de garanții adecvate. Din aceste motive, un sistem alternativ trebuie să permită rambursarea cheltuielilor deja suportate. (40) Este necesară stabilirea unor dispoziții detaliate privind domeniul de aplicare și transpunerea măsurilor de gestionare și prevenire a crizelor. Pe cât posibil, aceste norme trebuie să garanteze flexibilitate și aplicarea rapidă a acestor măsuri în situații de criză și, în consecință, trebuie să permită statelor membre și organizațiilor de producători să ia decizii. Cu toate acestea, normele trebuie să prevină abuzurile și trebuie să stabilească limite privind utilizarea anumitor măsuri, inclusiv pe plan financiar. Acestea trebuie să garanteze respectarea cerințelor în materie de protecția plantelor și a mediului. (41) În ceea ce privește retragerile de pe piață, este necesară adoptarea unor norme detaliate, luând în considerare importanța pe care măsura respectivă o poate comporta. Este necesară, în special, stabilirea unor norme privind sistemul unui sprijin sporit pentru fructele și legumele retrase de pe piața pe care sunt distribuite în mod gratuit ca ajutor umanitar prin intermediul unor anumite organizații caritabile sau al anumitor unități și instituții. Mai mult decât atât, trebuie stabilit un plafon pentru ajutoarele acordate pentru retragerile de pe piață pentru a garanta că acestea nu se transformă într-un debușeu de substituție permanent pentru produse în raport cu plasarea acestora pe piață. În acest context, în ceea ce privește produsele pentru care nivelurile maxime de rambursare comunitară acordată pentru retragerea de pe piață au fost stabilite în anexa V la Regulamentul (CE) nr. 2200/96, este necesară utilizarea în continuare a acestor niveluri, sub rezerva unui anumit procent de creștere care să reflecte faptul că aceste retrageri sunt în prezent cofinanțate. În ceea ce privește celelalte produse, acolo unde experiența nu a indicat riscul unor retrageri excesive, este necesar să se permită statelor membre să stabilească niveluri minime de ajutor. Totuși, în toate cazurile, din motive similare, este necesară stabilirea unei serii de limite cantitative de retrageri pentru fiecare produs pentru fiecare organizație de producători. (42) Este necesară adoptarea unor norme detaliate privind asistența financiară națională pe care statele membre o pot acorda în regiuni ale Comunității în care nivelul de organizare a producătorilor este deosebit de scăzut, inclusiv definirea termenului de nivel scăzut de organizare. Este necesară prevederea unor proceduri de aprobare a unui astfel de ajutor național, precum și de aprobare a rambursării comunitare a ajutorului și a cuantumului acestuia, precum și a procentului de rambursare care trebuie să fie similar celor în vigoare în prezent. (43) Este necesară adoptarea unor norme detaliate, în special a unor dispoziții procedurale, privind condițiile în care normele stabilite de organizațiile de producători sau de către asociațiile unor astfel de organizații din sectorul fructelor și legumelor, pot fi extinse la toți producătorii stabiliți într-o anumită zonă economică. De asemenea, în cazul vânzării de produse proaspete, trebuie menționate normele susceptibile de a fi extinse asupra producătorului sau cumpărătorului. (44) Producătorii de mere din Comunitate s-au confruntat recent cu dificultăți datorate, printre altele, unei creșteri semnificative a importurilor de mere din anumite țări terțe din emisfera sudică. În consecință, trebuie îmbunătățită monitorizarea importului de mere. Un mecanism bazat pe eliberarea de certificate de import care cuprinde constituirea unei garanții care să asigure realizarea activităților în vederea cărora au fost solicitate aceste certificate constituie instrumentul adaptat pentru realizarea acestui obiectiv. Este necesară aplicarea Regulamentului (CE) nr. 1291/2000 al Comisiei de stabilire a normelor comune de aplicare a regimului de licențe de import și de export și de fixare în avans pentru produsele agricole ( 25 ) și a Regulamentului (CEE) nr. 2220/85 al Comisiei de stabilire a normelor comune de aplicare a regimului de garanții pentru produsele agricole ( 26 ). (45) Este necesară adoptarea unor norme detaliate privind sistemul prețului de intrare pentru fructe și legume. Având în vedere că marea majoritate a fructelor și legumelor perisabile în cauză sunt livrate în regimul comercial al vânzării în consignație, stabilirea valorii acestora este deosebit de dificilă. Este necesară stabilirea unor posibile metode pentru calcularea prețului de intrare pe baza căruia produsele importate sunt clasificate în Tariful Vamal Comun. În special, ar trebui stabilite valori forfetare de import pe baza mediei ponderate a prețurilor medii pentru produse și trebuie adoptată o dispoziție specială pentru cazurile în care niciun preț nu este disponibil pentru produsele de o anumită origine. În anumite cazuri este necesară prevederea unei dispoziții pentru constituirea unei garanții pentru asigurarea aplicării corecte a sistemului. (46) Este necesară adoptarea unor norme detaliate privind taxa la import care poate fi impusă unor anumite produse, suplimentar față de cea prevăzută de Tariful Vamal Comun. Taxa suplimentară poate fi impusă în cazul în care volumul de importuri pentru produsele respective depășesc nivelurile de intervenție stabilite pentru produs și pentru perioada de aplicare. Produsele aflate în curs de transport către Comunitate sunt exceptate de la taxa suplimentară și, în consecință, trebuie adoptate dispoziții specifice pentru aceste produse. (47) Este necesară prevederea unor dispoziții pentru monitorizarea și evaluarea programelor și sistemelor în curs de desfășurare în vederea evaluării eficacității și eficienței acestora atât de către organizațiile de producători, cât și de statele membre. (48) Este necesară stabilirea unor măsuri/dispoziții privind tipul, formatul și mijloacele de comunicare necesare în scopul punerii în aplicare a prezentului regulament. Acestea ar trebui să includă comunicările transmise de producătorii sau organizațiile de producători statelor membre și cele transmise Comisiei de către statele membre, precum și consecințele conexe comunicărilor tardive sau inexacte. (49) Este necesară stabilirea unor măsuri pentru controalele necesare în vederea garantării unei aplicări corecte a prezentului regulament și a Regulamentului (CE) nr. 1182/2007, precum și sancțiunile aferente aplicabile neregulilor identificate. Aceste măsuri trebuie să includă atât controale și sancțiuni specifice stabilite la nivel comunitar, cât și controale și sancțiuni naționale suplimentare. Aceste controale și sancțiuni trebuie să fie eficiente, disuasive și proporționate. Este necesară prevederea unor dispoziții pentru soluționarea cazurilor de comitere a unor erori evidente, de forță majoră, precum și a altor situații excepționale pentru a garanta aplicarea unui tratament egal producătorilor. Este necesară prevederea unor norme pentru situații create în mod artificial pentru evitarea obținerii vreunui beneficiu care derivă din astfel de situații. (50) Este necesară adoptarea unor dispoziții în vederea asigurării unei treceri ușoare de la sistemul anterior la sistemul nou stabilit în prezentul regulament, precum și transpunerea corespunzătoare a dispozițiilor tranzitorii stabilite la articolul 55 din Regulamentul (CE) nr. 1182/2007. (51) Măsurile prevăzute de prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului de gestionare a fructelor și legumelor, întrucât: ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:







TITLUL I

DISPOZIȚII INTRODUCTIVE

Articolul 1

Domeniul de aplicare și utilizarea termenilor

(1) Prezentul regulament stabilește norme de aplicare pentru Regulamentele (CE) nr. 2200/96, (CE) nr. 2201/96 și (CE) nr. 1182/2007.

(2) Expresiile utilizate în regulamentele menționate la alineatul (1) au același sens atunci când sunt utilizate în prezentul regulament, cu excepția cazului în care regulamentul prevede altfel.

Articolul 2

Ani de comercializare

Anii de comercializare pentru produsele enumerate la articolul 1 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 2200/96 și la articolul 1 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 2201/96 se desfășoară în perioada 1 ianuarie-31 decembrie.







TITLUL II

CLASIFICAREA PRODUSELOR







CAPITOLUL I

Norme generale

▼M8

Articolul 2a

Standarde de comercializare; deținători

(1) Cerințele prevăzute la articolul 113a alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 reprezintă standardul general de comercializare. Standardul general de comercializare este prezentat în detaliu în partea A a anexei I la prezentul regulament.

Fructele și legumele care nu care fac obiectul unui standard de comercializare specific trebuie să se conformeze standardului general de comercializare. Cu toate acestea, atunci când deținătorul este în măsură să demonstreze că produsele sunt conforme cu oricare din standardele aplicabile adoptate de Comisia Economică pentru Europa a Națiunilor Unite (CEE-ONU), produsul este considerat ca fiind conform cu standardul general de comercializare.

(2) Standardele de comercializare specifice prevăzute la articolul 113 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 sunt stabilite în partea B a anexei I la prezentul regulament, pentru următoarele produse:

(a) mere;

(b) citrice;

(c) fructe kiwi;

(d) lăptucă, cicoarea creață de grădină și cicoarea de grădină cu frunze întregi;

(e) piersici și nectarine;

(f) pere;

(g) căpșuni;

(h) ardei grași;

(i) struguri de masă;

(j) tomate.

(3) În sensul articolului 113a alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, se înțelege prin „deținător” orice persoană fizică sau juridică care deține, fizic, produsele în cauză.

▼B

Articolul 3

Excepții și derogări de la aplicarea standardelor de comercializare

Prin derogare de la articolul 113a alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, următoarele produse nu fac obiectul obligației de respectare a standardelor de comercializare:

(a) dacă sunt etichetate vizibil cu mențiunea „destinație industrială”, „destinat consumului animal” sau orice altă mențiune similară, produsele: (i) cu destinație industrială sau (ii) destinate consumului animal sau unei alte utilizări nealimentare;

◄

(b) produsele transferate de producător de pe exploatația sa către consumatori, pentru uzul personal al acestora; și

(c) conform unei decizii a Comisiei adoptate la solicitarea unui stat membru ce utilizează procedura prevăzută la articolul 46 din Regulamentul (CE) nr. 2200/96 pentru produsele dintr-o regiune dată ce sunt vândute prin comerț cu amănuntul în regiunea respectivă, pentru consumul local tradițional bine încetățenit; și

▼M8

(d) produse care au fost supuse unui proces de curățare sau tăiere devenind „gata pentru consum” sau „gata pentru gătit”.

▼B

Prin derogare de la articolul 113a alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, următoarele produse nu fac obiectul obligației de respectare a standardelor de comercializare în cadrul unei anumite zone de producție:

◄

(a) produsele vândute sau livrate de cultivator către unitățile de preparare și ambalare sau către ariile de depozitare, ori transportate de la exploatația sa către unitățile respective; și

(b) produsele transportate de la ariile de depozitare către unitățile de preparare și ambalare.

▼M8

(3) Prin derogare de la articolul 113a alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, statele membre pot scuti de la respectarea cerințelor în materie de standarde specifice de comercializare produsele destinate prelucrării, altele decât cele menționate la alineatul (1) litera (a) punctul (i), care sunt prezentate spre vânzare cu amănuntul consumatorilor, pentru uzul personal al acestora, și care sunt etichetate cu mențiunea „produs destinat prelucrării” sau cu orice altă mențiune similară.

▼M8

(3a) Prin derogare de la articolul 113a alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, în ceea ce privește standarde specifice de comercializare, fructele și legumele proaspete care nu fac parte din categoria „Extra” pot prezenta, în etapele ulterioare expedierii, o ușoară lipsă de prospețime și turgescență și o ușoară alterare datorate dezvoltării și caracterului perisabil al acestora.

(3b) Prin derogare de la articolul 113a alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, următoarele produse nu fac obiectul obligației de respectare a standardelor generale de comercializare:

▼M15

(a) ciuperci necultivate încadrate la codul NC 0709 59;

▼M8

(b) capere care intră sub incidența codului NC 0709 90 40;

(c) migdale amare care intră sub incidența codului NC 0802 11 10;

(d) migdale decojite care intră sub incidența codului NC 0802 12;

(e) alune decojite care intră sub incidența codului NC 0802 22;

(f) nuci comune decojite care intră sub incidența codului NC 0802 32;

(g) semințe de pin care intră sub incidența codului NC 0802 90 50 și

(h) șofran care intră sub incidența codului NC 0910 20.

▼B

(4) Este necesară furnizarea, către autoritatea competentă a statului membru, a dovezii conform căreia produsele care fac obiectul dispozițiilor prevăzute la alineatul (1) litera (a) și alineatul (2) respectă condițiile stabilite, în special cele pentru utilizarea dorită a acestora.

Articolul 4

Informații specifice

▼M8

(1) Informațiile specifice solicitate în temeiul prezentului capitol sunt prezentate în mod lizibil și evident pe una dintre părțile ambalajului, fie imprimate direct pe colet astfel încât să nu poată fi șterse, fie pe o etichetă care este parte integrantă din ambalaj sau este bine atașată acestuia.

▼B

(2) Pentru bunurile transportate în cantități mari și încărcate direct în mijloacele de transport, informațiile specifice enumerate la alineatul (1) sunt prezentate în documentele ce însoțesc bunurile sau sunt expuse într-un loc vizibil din interiorul mijlocului de transport.

▼M8

(3) În cazul contractelor la distanță în sensul articolului 2 alineatul (1) din Directiva 97/7/CE a Parlamentului European și a Consiliului ( 27 ), conformitatea cu standardele de comercializare impune ca informațiile specifice să fie disponibile înainte de încheierea cumpărării produsului.

(4) Facturile și documentele însoțitoare, cu excepția chitanțelor destinate consumatorilor, indică numele și țara de origine a produselor și, după caz, categoria, soiul sau tipul comercial, în cazul în care acestea sunt cerute de un standard specific de comercializare sau faptul că produsul este destinat prelucrării.

▼M8

Articolul 5

Informații specifice în stadiul de comercializare cu amănuntul

În stadiul comercializării cu amănuntul, informațiile specifice solicitate în temeiul prezentului capitol sunt lizibile și evidente. Produsele pot fi prezentate spre vânzare cu condiția ca comerciantul cu amănuntul să afișeze în imediata apropiere a produselor și într-un mod vizibil și lizibil informațiile specifice privind țara de origine a produselor și, după caz, categoria și soiul sau tipul comercial, astfel încât cumpărătorii să nu fie induși în eroare.

Pentru produsele preambalate prevăzute de Directiva 2000/13/CE a Parlamentului European și a Consiliului ( 28 ), în plus față de informațiile prevăzute în standardele de comercializare, se indică greutatea netă. Totuși, pentru produsele comercializate la bucată, cerința de a indica greutatea netă nu se aplică dacă numărul articolelor poate fi observat clar și ușor numărat prin ambalaj sau dacă numărul este indicat pe etichetă.

Articolul 6

Amestecuri

(1) Comercializarea coletelor având o greutate netă mai mică sau egală cu 5 kg, care conțin amestecuri de fructe și legume din soiuri diferite, este permisă dacă:

(a) produsele sunt calitativ omogene și fiecare produs în cauză este conform cu standardul specific de comercializare relevant sau, în absența unui standard specific de comercializare pentru un anumit produs, cu standardul general de comercializare;

(b) ambalajul este etichetat în mod corespunzător, în conformitate cu dispozițiile prezentului capitol și

(c) amestecul nu este de natură să inducă în eroare cumpărătorul.

(2) Cerințele de la alineatul (1) litera (a) nu se aplică produselor din cadrul unui amestec care nu fac parte din sectorul fructelor și legumelor astfel cum este definit la articolul 1 din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007.

(3) Dacă fructele și legumele din cadrul unui amestec provin din mai multe state membre sau țări terțe, numele întregi ale țărilor de origine pot fi înlocuite cu una din mențiunile următoare, după caz:

(a) „amestec de fructe și legume originare din CE”;

(b) „amestec de fructe și legume originare din afara CE”;

(c) „amestec de fructe și legume originare din CE și din afara CE”.

▼B







CAPITOLUL II

Controale de conformitate cu standardele de comercializare







Secțiunea 1

Dispoziții generale

▼M8

Articolul 7

Domeniul de aplicare

Prezentul capitol stabilește normele aplicabile controalelor de conformitate care reprezintă controalele efectuate asupra fructelor și legumelor pe parcursul tuturor etapelor de comercializare în temeiul prezentului capitol, în vederea verificării conformității acestora cu standardele de comercializare și alte dispoziții ale prezentului titlu și ale articolelor 113 și 113a din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007.

▼B

Articolul 8

Organisme competente

(1) Fiecare stat membru desemnează:

(a) o singură autoritate competentă responsabilă de coordonarea și de contactele în domeniile ce rezultă din prezentul capitol, denumită în continuare „autoritatea de coordonare”, și

▼M8

(b) un organism (organisme) de control responsabil(e) de aplicarea articolului 113a alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, denumit(e) în continuare „organismele de control”.

▼M8

Autoritățile de coordonare și organismele de control la care se face referire în primul paragraf pot fi publice sau private. Cu toate acestea, în ambele cazuri, acestea se află sub responsabilitatea statelor membre.

▼B

(2) Statele membre comunică Comisiei:

(a) denumirea și adresele poștale și electronice ale autorității de coordonare pe care au desemnat-o în conformitate cu alineatul (1),

(b) denumirea și adresele poștale și electronice ale organismelor de control pe care le-au desemnat în conformitate cu alineatul (1), și

(c) definirea exactă a domeniilor de competență corespunzătoare ale organismelor de control numite.

(3) Autoritatea de coordonare poate fi organismul sau unul dintre organismele de control sau un alt organism desemnat în conformitate cu alineatul (1).

(4) Comisia pune la dispoziția publicului lista de autorități de coordonare desemnate de statele membre în modul pe care îl consideră adecvat.

Articolul 9

Baza de date cu privire la comercianți

(1) Statele membre stabilesc o bază de date cu privire la comercianți în sectorul fructelor și legumelor, care regrupează, în condițiile stabilite de prezentul articol, comercianții care participă la comercializarea fructelor și legumelor proaspete pentru care s-au stabilit standarde prin aplicarea articolului 2 din Regulamentul (CE) nr. 1182/2007.

▼M8

Statele membre pot folosi în acest scop orice altă bază sau baze de date constituite deja în alte scopuri.

„Comerciant” înseamnă orice persoană fizică sau juridică:

(a) care deține fructe sau legume făcând obiectul standardelor de comercializare în scopul: (i) expunerii sau punerii în vânzare; (ii) vânzării sau (iii) comercializării în orice alt mod sau

(b) care desfășoară efectiv oricare din activitățile menționate la litera (a) punctele (i), (ii) și (iii) în ceea ce privește fructele sau legumele făcând obiectul standardelor de comercializare.

Activitățile menționate în paragraful al treilea litera (a) punctele (i), (ii) și (iii) cuprind:

(a) vânzarea la distanță, inclusiv pe internet;

(b) activitățile desfășurate de o persoană fizică sau juridică în nume propriu sau în numele unei terțe persoane și

(c) activitățile desfășurate pe teritoriul Comunității și/sau în cadrul exporturilor către țări terțe și/sau în cadrul importurilor din țări terțe.

▼B

(2) Statele membre determină condițiile în care următorii comercianți sunt sau nu sunt incluși în baza de date:

(a) comercianții a căror activitate constă, în temeiul articolului 3, în respectarea obligației de conformitate cu standardele de comercializare; și

▼M8

(b) persoanele fizice sau juridice ale căror activități în sectorul fructelor și legumelor sunt limitate fie la transportul mărfurilor, fie la vânzarea cu amănuntul.

(3) Atunci când baza de date este compusă din mai multe elemente distincte, autoritatea de coordonare asigură omogenitatea bazei, a elementelor sale, precum și a actualizării acestora. Aceste actualizări sunt efectuate în special pe baza informațiilor adunate în timpul controalelor de conformitate.

(4) Această bază de date conține, pentru fiecare comerciant, numărul de înregistrare, numele, adresa, informațiile necesare clasificării sale într-una dintre categoriile de risc menționate la articolul 10 alineatul (2), în special localizarea sa în lanțul comercial, informații care indică importanța întreprinderii, informații care reies din constatări făcute în timpul controalelor precedente realizate în privința respectivului comerciant, precum și orice altă informație considerată necesară pentru control, cum ar fi informații privind existența unui sistem de asigurare a calității sau a unui sistem de autocontrol în vederea asigurării conformității cu standardele de comercializare. Aceste actualizări sunt efectuate, în special, pe baza informațiilor adunate în timpul controalelor de conformitate.

▼B

(5) Comercianții sunt obligați să furnizeze informațiile considerate necesare de către statele membre pentru constituirea si actualizarea bazei de date. Statele membre determină condițiile în care comercianții care nu sunt stabiliți pe teritoriul lor, dar care operează în acesta, trebuie să figureze în baza lor de date.

▼M8







Secțiunea 2

Controale de conformitate efectuate de statele membre

Articolul 10

Controale de conformitate

(1) Statele membre se asigură că, în vederea asigurării conformității cu standardele de comercializare și alte dispoziții ale prezentului titlu și ale articolelor 113 și 113a din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, controalele de conformitate sunt efectuate în mod selectiv, pe baza unei analize a riscului și cu o frecvență corespunzătoare.

Criteriile de evaluare a riscurilor cuprind existența unui certificat de conformitate prevăzut la articolul 12a, eliberat de o autoritate competentă dintr-o țară terță, ale cărei controale de conformitate au fost aprobate conform dispozițiilor articolului 13. Existența unui astfel de certificat este considerată drept un factor de reducere a riscului de neconformitate.

Criteriile de evaluare a riscurilor pot, de asemenea, include:

(a) natura produsului, perioada de producție, prețul produsului, condițiile climatice, operațiunile de ambalare și manipulare, condițiile de depozitare, țara de origine, mijloacele de transport sau volumul lotului;

(b) dimensiunea comercianților, localizarea acestora în lanțul comercial, volumul sau valoarea produselor comercializate, gama de produse, zona de livrare sau tipul de operațiuni desfășurate cum ar fi depozitarea, sortarea, ambalarea sau vânzarea;

(c) constatări făcute în timpul controalelor precedente, inclusiv numărul și tipul defectelor constatate, calitatea în mod curent a produselor comercializate și nivelul echipamentelor tehnice utilizate;

(d) fiabilitatea sistemelor de asigurare a calității sau a sistemelor de autocontrol ale comercianților privind asigurarea conformității cu standardele de comercializare;

(e) locul de desfășurare a controlului, în special dacă este vorba de punctul de primă intrare în Comunitate sau de locul unde produsele sunt ambalate sau încărcate;

(f) orice alte informații care ar putea indica un risc de neconformitate.

(2) Analiza riscului este efectuată pe baza informațiilor conținute în baza de date cu privire la comercianți menționată la articolul 9 și cuprinde o clasificare a comercianților în funcție de categoriile de risc.

Statele membre stabilesc în prealabil:

(a) criteriile de evaluare a riscurilor de neconformitate a loturilor;

(b) pe baza unei analize a riscului pentru fiecare categorie de risc, proporțiile minime de comercianți sau loturi și/sau cantități care vor fi supuse unor controale de conformitate;

Statele membre pot decide ca, pe baza analizei riscului, să nu efectueze controale selective ale produselor care nu fac obiectul standardelor specifice de comercializare.

(3) Atunci când, în urma controalelor, se constată nereguli semnificative, statele membre vor mări frecvența controalelor privind comercianții, produsele, originea acestora sau alți parametri.

(4) Comercianții sunt obligați să comunice organismelor de control informațiile pe care acestea din urmă le consideră necesare pentru organizarea și executarea controalelor de conformitate.

Articolul 11

Comercianți autorizați

(1) Comercianții care se încadrează în categoria riscului cel mai scăzut și care prezintă garanții speciale privind conformitatea cu standardele de comercializare pot fi autorizați de statele membre să utilizeze modelul prevăzut în anexa II la etichetarea tuturor coletelor expediate și/sau să semneze certificatul de conformitate prevăzut la articolul 12a.

(2) Autorizarea se acordă pentru o perioadă de cel puțin un an.

(3) Comercianții care beneficiază de această posibilitate:

(a) dispun de personal de control care a beneficiat de o formare profesională agreată de statele membre;

(b) dispun de echipamente adecvate pentru pregătirea și ambalarea produselor;

(c) se angajează să efectueze un control de conformitate a mărfurilor pe care le expediază și să țină un registru conținând evidența tuturor controalelor efectuate.

(4) În cazul în care un comerciant autorizat nu mai îndeplinește condițiile necesare pentru autorizare, aceasta va fi retrasă de către statul membru.

(5) Fără a aduce atingere dispozițiilor alineatului (1), comercianții autorizați pot continua să utilizeze, până la epuizarea stocurilor, modelele de formulare în conformitate cu dispozițiile prezentului regulament la data de 30 iunie 2009.

Autorizațiile acordate comercianților înainte de 1 iulie 2009 rămân valabile pe parcursul perioadei pentru care au fost acordate.

Articolul 12

Acceptarea declarațiilor de către autoritatea vamală

(1) Autoritatea vamală poate accepta declarațiile de export și/sau declarațiile de punere în liberă circulație pentru produsele care fac obiectul standardelor specifice de comercializare doar dacă:

(a) produsele sunt însoțite de un certificat de conformitate, sau

(b) organismul de control competent a informat autoritatea vamală cu privire la eliberarea unui certificat de conformitate pentru loturile în cauză, sau

(c) organismul de control competent a informat autoritatea vamală cu privire la faptul că nu a eliberat un certificat de conformitate pentru loturile în cauză deoarece controlul acestora nu este necesar luând în considerare rezultatele analizei riscurilor menționate la articolul 10 alineatul (1).

Dispozițiile de mai sus nu aduc atingere altor controale de conformitate pe care statele membre le pot efectua conform articolului 10.

(2) De asemenea, alineatul (1) se aplică produselor care fac obiectul standardului general de comercializare prevăzut în anexa I și produselor prevăzute la articolul 3 alineatul (1) litera (a) dacă statul membru în cauză consideră că acest lucru este necesar, luând în considerare rezultatele analizei riscurilor menționate la articolul 10 alineatul (1).

Articolul 12a

Certificate de conformitate

(1) Certificatele pot fi eliberate de o autoritate competentă în vederea confirmării faptului că produsele în cauză sunt conforme cu standardul relevant de comercializare. Modelul de certificat destinat autorităților competente din cadrul Comunității este prezentat în anexa III.

Țările terțe menționate la articolul 13 alineatul (4) pot utiliza în locul acestuia propriul lor certificat doar în cazul în care Comisia consideră că informațiile pe care le conține sunt cel puțin echivalente celor care figurează în certificatul comunitar. Comisia pune la dispoziție, prin mijloacele pe care le consideră adecvate, modele ale acestor certificate ale țărilor terțe.

(2) Aceste certificate pot fi eliberate fie în format de hârtie cu semnătură originală, fie în format electronic cu semnătură electronică.

(3) Fiecare certificat poartă ștampila autorității competente și semnătura persoanei sau persoanelor autorizate în acest scop.

(4) Certificatul se eliberează în cel puțin una din limbile oficiale ale Comunității.

(5) Fiecare certificat are un număr de serie, pe baza căruia poate fi identificat, iar autoritatea competentă păstrează o copie a tuturor certificatelor emise.

(6) Fără a aduce atingere dispozițiilor alineatului (1) primul paragraf, statele membre pot continua să utilizeze, până la epuizarea stocurilor, certificatele de conformitate care răspund exigențelor prezentului regulament la data de 30 iunie 2009.

▼B







Secțiunea 3

Controale efectuate de țări terțe

Articolul 13

Aprobarea operațiunilor de control realizate de către țările terțe înaintea importului în Comunitate

▼M8

(1) La cererea unei țări terțe, Comisia poate aproba, urmând procedura prevăzută la articolul 195 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, controalele de conformitate cu standarde specifice de comercializare efectuate de această țară terță înaintea importului în Comunitate.

▼B

(2) Aprobarea menționată la alineatul (1) poate fi acordată țărilor terțe care o solicită și pe teritoriul cărora sunt respectate standardele de comercializare comunitare sau cel puțin standarde echivalente, în cazul produselor exportate către Comunitate.

Acordarea aprobării implică prezența autorității oficiale în țările terțe sub responsabilitatea căruia se realizează operațiunile de control prevăzute la alineatul (1). Această autoritate este responsabilă de contactele cu Comunitatea. Aprobarea acordată specifică, de asemenea, organismele de control însărcinate cu realizarea controalelor corespunzătoare, denumite în continuare „organismele de control din țara terță”.

Aprobarea nu se poate referi decât la produse originare din țările terțe respective și poate fi limitată la anumite produse.

(3) Organismele de control din țara terță sunt fie organisme oficiale, fie organisme recunoscute oficial de către autoritatea prevăzută la alineatul (2) care oferă garanții suficiente și care dispune de personalul, echipamentele și instalațiile necesare realizării controalelor, după metodele prevăzute la articolul 20 alineatul (1) sau după metode echivalente.

▼M8

(4) Anexa IV include lista de țări ale căror controale de conformitate au fost aprobate în temeiul prezentului articol, precum și produsele respective.

Comisia pune la dispoziție, prin mijloacele pe care le consideră adecvate, coordonatele autorităților oficiale și ale organismele de control în cauză.

▼M8 —————

▼M8

Articolul 15

Suspendarea aprobării

Comisia poate suspenda aprobarea în cazul în care se constată că, într-un număr semnificativ de loturi și/sau cantități, produsele nu corespund cu informațiile din certificatele de conformitate emise de organismele de control din țara terță.

▼M8 —————

▼B







Secțiunea 5

Metode de control

Articolul 20

Metode de control

(1) Controalele de conformitate prevăzute de prezentul capitol, cu excepția celor realizate în stadiul vânzării cu amănuntul către consumatorul final, se efectuează, în afara dispozițiilor contrare prevăzute de prezentul regulament, în conformitate cu metodele prevăzute în anexa VI.

Statele membre stabilesc modalitățile specifice de control de conformitate în stadiul vânzării cu amănuntul către consumatorul final.

▼M8

(2) În cazul în care controlul evidențiază conformitatea mărfurilor cu standardele de comercializare, organismul de control poate să elibereze certificatul de conformitate prevăzut în anexa III.

▼B

(3) În caz de neconformitate cu standardele, organismul de control emite o constatare de neconformitate la adresa comerciantului sau a reprezentanților acestuia. Mărfurile ce au făcut obiectul unei constatări de neconformitate nu pot fi deplasate fără autorizația organismului de control care a emis constatarea în cauză. Această autorizație se poate subordona respectării condițiilor stabilite de către organismul de control menționat anterior.

Comercianții pot decide să reasigure conformitatea pentru toate sau pentru o parte din mărfuri. Mărfurile pentru care conformitatea a fost reasigurată nu pot fi comercializate înainte ca organismul de control competent să se asigure prin toate mijloacele adecvate că reasigurarea conformității a fost efectuată. Acesta nu eliberează, după caz, certificatul de conformitate prevăzut în anexa III pentru lotul sau pentru o parte din lot decât după ce reasigurarea conformității a fost efectuată.

▼M8

În cazul în care un organism de control acceptă cererea unui comerciant de a pune mărfurile în conformitate într-un alt stat membru decât cel în care s-a efectuat controlul care a stabilit neconformitatea lor, comerciantul notifică existența lotului neconform organismului de control competent din statul membru de destinație. Statul membru care face constatarea de neconformitate trimite o copie a raportului corespunzător celorlalte state membre în cauză, inclusiv statului membru de destinație a lotului neconform.

▼B

În cazul în care mărfurile nu pot fi puse în conformitate, nici destinate hrănirii animalelor, nici transformării industriale, nici oricărei alte utilizări nealimentare, organismul de control poate, dacă acest lucru este necesar, să ceară comercianților să ia măsurile corespunzătoare pentru a se asigura că produsele în cauză nu sunt comercializate.

Comercianții furnizează toate informațiile considerate necesare de către statele membre în sensul aplicării prezentului alineat.

▼M8 —————

▼M8







Secțiunea 6

Comunicări

Articolul 20a

Comunicări

(1) Statul membru pe teritoriul căruia este găsit un lot provenind din alt stat membru, care nu este conform cu standardele de comercializare datorită unor defecte sau deteriorări care ar fi putut fi detectate la momentul ambalării, notifică fără întârziere Comisia și statele membre care ar putea fi afectate.

(2) Statul membru pe teritoriul căruia a fost refuzată punerea în liberă circulație a unui lot de produse provenind dintr-o țară terță datorită neconformității cu standardele de comercializare notifică fără întârziere Comisia, statele membre care ar putea fi afectate precum și țările terțe în cauză precizate în anexa IV.

(3) Statele membre comunică Comisiei dispozițiile care reglementează regimurile de inspecții și de analiză a riscului din cadrul acestor state. Statele membre informează Comisia cu privire la orice modificare ulterioară a acestor regimuri.

(4) Statele membre comunică Comisiei și celorlalte state membre un rezumat al rezultatelor în urma inspecțiilor efectuate în toate etapele de comercializare dintr-un anumit an până la data de 30 iunie a anului următor.

(5) Comunicările sunt efectuate prin mijloacele indicate de Comisie.

▼B







TITLUL III

ORGANIZAȚIILE DE PRODUCĂTORI







CAPITOLUL I

Cerințe și recunoaștere







Secțiunea 1

Definiții

Articolul 21

Definiții

(1) În sensul prezentului titlu:

(a) „producător” desemnează un agricultor astfel cum se prevede la articolul 3 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1182/2007;

(b) „filială” desemnează o întreprindere în cadrul căreia una sau mai multe organizații de producători sau asociațiile acestora dețin acțiuni și care contribuie la obiectivele organizației de producători sau ale asociației de organizații de producători;

(c) „organizație de producători transnațională” desemnează orice organizație în cadrul căreia cel puțin o exploatație a producătorilor se află într-un stat membru diferit de cel în care este stabilit sediul social al organizației de producători;

(d) „asociație transnațională de organizații de producători” desemnează orice asociație de organizații de producători în cadrul căreia cel puțin una dintre organizațiile asociate are sediul într-un stat membru diferit de cel în care este stabilit sediul social al asociației;

(e) „Obiectivul «Convergență»”: obiectivul acțiunii pentru statele membre și pentru regiunile cele mai puțin dezvoltate în conformitate cu legislația comunitară care reglementează Fondul European de Dezvoltare Regională, Fondul Social European și Fondul de Coeziune pentru perioada 1 ianuarie 2007-31 decembrie 2013;

(f) „măsură” desemnează una dintre mențiunile următoare: (i) acțiuni care au drept obiectiv planificarea producției, inclusiv achiziția de active imobilizate, (ii) acțiuni care au drept obiectiv menținerea calității producției, inclusiv achiziționarea de active imobilizate, (iii) acțiuni care au drept obiectiv îmbunătățirea comercializării, inclusiv achiziționarea de active imobilizate, precum și activitățile de promovare și de comunicare, altele decât activitățile de promovare și de comunicare prevăzute la punctul (vi), (iv) cercetare și producție experimentală, inclusiv achiziționarea de active imobilizate, (v) acțiuni de formare profesională, diferite de formarea profesională prevăzută la punctul (vi), precum și acțiuni care au drept obiectiv promovarea accesului la servicii de consultanță, (vi) oricare dintre cele șase instrumente de prevenire și de gestionare a situațiilor de criză enumerate la articolul 9 alineatul (2) literele (a)-(f) primul paragraf din Regulamentul (CE) nr. 1182/2007, (vii) acțiunile de protecție a mediului prevăzute la articolul 9 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1182/2007, inclusiv achiziționarea de active imobilizate, (viii) alte acțiuni, inclusiv achiziționarea de active imobilizate, altele decât cele prevăzute la punctele (i), (ii), (iii), (iv) și (vii) care contribuie la realizarea unuia sau mai multora dintre obiective prevăzute la articolul 9 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1182/2007.

(g) „acțiune” desemnează o activitate sau instrument specifice care vizează realizarea unui anumit obiectiv operațional care contribuie la realizarea unuia sau mai multor obiective prevăzute la articolul 9 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1182/2007;

▼M23

(h) „subprodus” înseamnă un produs care rezultă din pregătirea fructelor sau legumelor și care are o valoare economică pozitivă, dar nu constituie principalul rezultat vizat;

(i) „pregătire” înseamnă activități pregătitoare, precum curățarea, tăierea, descojirea, fasonarea și uscarea fructelor și legumelor, fără transformarea acestora în fructe și legume prelucrate;

▼B

(j) „filiera interprofesională” prevăzută la articolul 10 alineatul (3) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 1182/2007 desemnează una sau mai multe dintre activitățile enumerate la articolul 20 litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 1182/2007 aprobate de statul membru și gestionate în comun de către o organizație de producători sau o asociație de organizații de producători și cel puțin un alt operator care își desfășoară activitatea în lanțul de transformare și/sau de distribuție a produselor alimentare;

(k) „indicator de referință” desemnează un indicator care reflectă o situație sau tendință existentă în faza incipientă a unei perioade de programare, care poate oferi informații utile: (i) în cadrul analizei situației inițiale în vederea stabilirii unei strategii naționale pentru unul sau mai multe programe operaționale durabile, (ii) cu titlu de referință pentru evaluarea rezultatelor și impactului unei strategii naționale sau al unui program operațional, și/sau (iii) pentru interpretarea rezultatelor și impactului unei strategii naționale sau al unui program operațional.

(2) În raport cu propriile structuri juridice și administrativ, statele membre își definesc entitățile juridice corespunzătoare pe teritoriul lor în sensul articolului 3 alineatul (1) și articolul 7 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1182/2007. Dacă este necesar, acestea stabilesc, de asemenea, dispoziții privind definirea în mod clar a părților entităților juridice pentru aplicarea articolelor menționate.







Secțiunea 2

Cerințe aplicable organizațiilor de producători

Articolul 22

Produse vizate

(1) Statele membre procedează la recunoașterea organizațiilor de producători în conformitate cu articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 1182/2007 pentru produsul sau grupul de produse specificat în solicitarea de recunoaștere, sub rezerva oricărei decizii adoptate în temeiul articolului 4 alineatul (1) litera (c) din regulamentul menționat.

(2) Statele membre recunosc numai organizațiile de producători pentru produsele destinate exclusiv transformării, care sunt în măsură să garanteze, printr-un sistem de contracte de livrare sau în alt mod, livrarea acestor produse în vederea transformării.

Articolul 23

Numărul minim de membri

Prin definirea numărului minim de membri ai unei organizații de producători în conformitate cu articolul 4 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 1182/2007, statele membre pot dispune ca, în cazurile în care un solicitant care depune o cerere de recunoaștere este compus, total sau parțial, din membri care, la rândul lor, sunt entități juridice sau părți de entități juridice definite în mod clar constituite din producători, numărul minim de producători să poată fi calculat pe baza numărului de producători asociați fiecărei entități juridice sau fiecărei părți de entitate juridică definită în mod clar.

Articolul 24

Perioada minimă de aderare

(1) Durata minimă de aderare a unui producător nu poate fi mai mică de un an.

(2) Renunțarea la calitatea de membru se comunică în scris organizației de producători. Statele membre stabilesc perioadele de preaviz, cu o durată maximă de șase luni, precum și datele la care renunțarea intră în vigoare.

Articolul 25

Structuri și activități ale organizației de producători

Statele membre se asigură că organizațiile de producători dispun de personalul, infrastructura și dotările necesare pentru îndeplinirea cerințelor stabilite la articolul 3 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1182/2007 și pentru asigurarea funcțiilor esențiale, în special în ceea ce privește:

(a) cunoașterea producției membrilor,

(b) colectarea, sortarea, depozitarea și ambalarea producției membrilor,

(c) gestionarea comercială și bugetară, și

(d) contabilitatea centralizată și un sistem de facturare.

Articolul 26

Valoarea sau volumul producției comercializabile

În sensul articolului 4 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 1182/2007, valoarea sau volumul producției comercializabile se calculează în mod similar celui de calculare a valorii producției comercializate prevăzute la articolele 52 și 53 din prezentul regulament.

Articolul 27

Furnizarea de mijloace tehnice

În conformitate cu articolul 4 alineatul (1) litera (e) din Regulamentul (CE) nr. 1182/2007, o organizație de producători, recunoscută pentru un produs care necesită furnizarea de mijloace tehnice, este considerată că își îndeplinește atribuțiile dacă ea sau membrii acesteia dispun, prin intermediul filialelor sau prin externalizare, de un nivel corespunzător de mijloace tehnice.

Articolul 28

Activitățile principale ale organizației de producători

(1) Activitatea principală a unei organizații de producători constă în concentrarea ofertei și introducerea pe piață a produselor membrilor pentru care este recunoscută.

(2) Valoarea producției comercializate a membrilor organizației de producători și a membrilor altor organizații de producători pe care aceasta o vinde, nu poate fi mai mică decât valoarea altei producții comercializate pe care aceasta o pune în vânzare.

Acest raționament de calcul are la bază exclusiv produsele pentru care organizația de producători este recunoscută.

(3) În cazul în care se aplică articolul 52 alineatul (7), alineatul (2) din prezentul articol se aplică mutatis mutandis filialelor în cauză începând cu data de 1 ianuarie 2012.

Articolul 29

Externalizarea

Externalizarea unei activități desfășurate de către o organizație de producători implică faptul că organizația de producători încheie un acord comercial cu o altă entitate, inclusiv unul dintre membrii acesteia sau o filială, în vederea exercitării activității în cauză. Totuși, organizației de producători îi revine responsabilitatea de a asigura desfășurarea activității respective, precum și controlul global al gestionării și monitorizarea acordului comercial pentru exercitarea activității în cauză.

Alineatul (1) se aplică mutatis mutandis în cazul în care o asociație de organizații de producători externalizează o activitate.

Articolul 30

Organizații de producători transnaționale

(1) Sediul social al organizației de producători transnaționale se stabilește în statul membru în care organizația dispune de instalații de exploatare importante, de un număr important de membri și/sau în care realizează o parte importantă a valorii producției comercializate.

(2) Statul membru în care se stabilește sediul social al organizației de producători transnaționale răspunde de:

(a) recunoașterea organizației de producători transnaționale,

(b) aprobarea programului operațional al organizației de producători transnaționale,

(c) stabilirea colaborării administrative necesare cu celelalte state membre în care sunt situați membrii cu privire la respectarea condițiilor de recunoaștere, precum și la regimul de control și sancțiuni. Celelalte state membre au obligația de a asigura asistența necesară statului membru în care este stabilit sediul social și

(d) la cererea altor state membre, punerea la dispoziție a documentației necesare, inclusiv a legislației în vigoare disponibile în statul membru/statele membre în care sunt situați membrii, tradusă într-o limbă oficială a statelor membre solicitante.

Articolul 31

Fuziuni ale organizațiilor de producători

(1) În cazul în care organizațiile de producători care au fuzionat desfășurau anterior fuziunii programe operaționale distincte, acestea continuă programele în paralel și separat până la data de 1 ianuarie a anului următor fuziunii. În acest caz, organizațiile de producători în cauză solicită fuzionarea programelor operaționale prin intermediul unui amendament, în conformitate cu dispozițiile articolului 66. În caz contrar, organizațiile de producători în cauză solicită imediat fuzionarea programelor operaționale prin intermediul unui amendament, în conformitate cu dispozițiile articolului 67.

(2) Prin derogare de la dispozițiile alineatului (1), statele membre pot autoriza organizațiile de producători care solicită acest lucru, și pentru motive bine întemeiate, să continue implementarea în paralel a programelor operaționale distincte până la încheierea naturală a acestora.

Articolul 32

Membrii neproducători

(1) Statele membre pot stabili dacă și în ce condiții poate fi acceptată ca membră a unei organizații de producători o persoană fizică sau juridică care nu este producător.

(2) Prin stabilirea condițiilor prevăzute la alineatul (1), statele membre asigură în special, conformitatea cu dispozițiile articolului 3 alineatul (1) litera (a) și alineatul (4) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 1182/2007.

(3) Persoanele fizice sau juridice prevăzute la alineatul (1):

(a) nu sunt luate în considerare pentru criteriile de recunoaștere,

(b) nu beneficiază în mod direct de măsurile finanțate de Comunitate.

Statele membre pot limita sau interzice dreptul acestora la vot pentru deciziile privind fondurile operaționale, în conformitate cu condițiile stabilite la alineatul (2).

Articolul 33

Controlul democratic al organizațiilor de producători

Statele membre iau toate măsurile pe care le consideră necesare în vederea evitării oricărui abuz de putere sau de influență al unuia sau mai multor producători privind gestionarea și funcționarea organizațiilor de producători, care includ drepturile de vot.

▼M10

Statele membre pot adopta măsuri de limitare sau de interzicere a competențelor unei entități juridice de a modifica, a aproba sau a respinge deciziile unei organizații de producători în cazul în care aceasta din urmă este o parte clar definită a respectivei entități juridice.

▼B







Secțiunea 3

Asociațiile de organizații de producători

Articolul 34

Recunoașterea asociațiilor de organizații de producători

(1) Statele membre pot doar să recunoască asociațiile de organizații de producători în conformitate cu articolul 5 din Regulamentul (CE) nr. 1182/2007 pentru activitățile privind produsul sau produsele specificate în cererea de recunoaștere.

(2) O asociație de organizații de producători poate fi recunoscută în temeiul articolului 5 din Regulamentul (CE) nr. 1182/2007 și poate exercita oricare dintre activitățile unei organizații de producători, chiar și în cazul în care comercializarea produselor în cauză continuă să fie desfășurată de membrii acesteia.

Articolul 35

Principalele activități ale asociațiilor de organizații de producători

Dispozițiile articolului 28 alineatele (2) și (3) se aplică mutatis mutandis asociațiilor de organizații de producători.

Articolul 36

Membrii asociațiilor de organizații de producători care nu sunt organizații de producători

(1) Statele membre pot stabili dacă și în ce condiții poate fi acceptată ca membră a unei asociații de organizații de producători o persoană fizică sau juridică care nu este o organizație de producători recunoscută.

(2) Membrii unei asociații de organizații de producători recunoscute care nu sunt organizații de producători recunoscute:

(a) nu sunt luați în considerare pentru criteriile de recunoaștere,

▼M10 —————

▼B

(c) nu beneficiază în mod direct de măsurile finanțate de Comunitate.

▼M10

Statele membre pot autoriza, limita sau interzice dreptul de vot al acestora pentru deciziile privind programele operaționale.

▼B

Articolul 37

Asociația transnațională de organizații de producători

(1) Sediul social al asociației transnaționale de organizații de producători se stabilește într-un stat membru în care asociația dispune de un număr important de organizații asociate și/sau în care organizațiile asociate realizează o parte importantă din valoarea producției comercializate.

(2) Statul membru în care se stabilește sediul social al asociației transnaționale de organizații de producători răspunde de:

(a) recunoașterea asociației;

(b) aprobarea, dacă este cazul, a programului operațional al asociației;

(c) stabilirea colaborării administrative necesare cu celelalte state membre în care sunt situate organizațiile asociate cu privire la respectarea condițiilor de recunoaștere, precum și la regimul de control și sancțiuni. Celelalte state membre au obligația de a asigura asistența necesară statului membru în care este stabilit sediul social; și

(d) la cererea altor state membre, punerea la dispoziție a documentației necesare, inclusiv a legislației în vigoare disponibile în statul membru/statele membre în care sunt situați membrii, tradusă într-una dintre limbile oficiale ale statelor membre solicitante.







Secțiunea 4

Grupuri de producători

Articolul 38

Prezentarea planurilor de recunoaștere

(1) O entitate juridică sau o parte definită în mod clar a unei entități juridice prezintă planul de recunoaștere prevăzut la articolul 7 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1182/2007 autorităților competente din statul membru în care entitatea juridică își are sediul social.

(2) Statele membre stabilesc:

(a) criteriile minime pe care trebuie să le îndeplinească entitatea juridică sau partea definită în mod clar a unei entități juridice pentru a putea prezenta un plan de recunoaștere,

(b) normele de elaborare, conținutul și punerea în aplicare a planurilor de recunoaștere,

(c) perioada în cursul căruia unei organizații de producători i se interzice să adere la un grup de producători după renunțarea la calitatea de membru a unei organizații de producători în ceea ce privește produsele pentru care organizația de producători a fost recunoscută, și

(d) procedurile administrative în vederea aprobării, controlului și realizării planurilor de recunoaștere.

Articolul 39

Conținutul planurilor de recunoaștere

Proiectul unui plan de recunoaștere cuprinde cel puțin elementele următoare:

(a) o descriere a situației inițiale, în ceea ce privește, în special, numărul de producători membri, cu detalierea exactă a aderenților, producției, inclusiv a valorii producției comercializate, a comercializării și infrastructurii, inclusiv a infrastructurii deținute de membri individuali ai grupului de producători în cazul în care aceasta este destinată utilizării chiar de către grupul de producători;

(b) data propusă pentru începerea punerii în aplicare a planului și durata estimată a acestuia, care nu trebuie să depășească cinci ani; precum și

(c) activitățile care trebuie desfășurate pentru obținerea recunoașterii.

Articolul 40

Aprobarea planurilor de recunoaștere

(1) Autoritatea națională competentă ia o decizie privind proiectul de plan de recunoaștere în termen de trei luni de la primirea planului însoțit de toate documentele justificative.

(2) După efectuarea controalelor prevăzute la articolul 113, autoritatea națională competentă, după caz:

(a) acceptă planul și acordă recunoașterea prealabilă;

(b) solicită modificarea planului;

(c) respinge planul.

În anumite cazuri acceptul poate fi dat, dacă este cazul, numai pentru un plan care include modificările solicitate în conformitate cu dispozițiile de la litera (b).

Autoritatea comunică decizia adoptată entității juridice sau părții definite în mod clar a unei entități juridice.

Articolul 41

Implementarea planului de recunoaștere

(1) Planul de recunoaștere se implementează pe perioade anuale, începând cu data de 1 ianuarie. Statele membre pot permite grupurilor de producători să efectueze o defalcare a acestor perioade anuale în perioade semestriale.

Planul de recunoaștere începe, în conformitate cu propunerea formulată în temeiul articolului 39 litera (b):

(a) la 1 ianuarie după data acceptării acestuia de către autoritatea națională competentă, sau

(b) imediat după data acceptării acestuia.

(2) Statele membre stabilesc condițiile în care grupurile de producători pot solicita modificări ale planurilor în timpul implementării acestora. Aceste solicitări trebuie însoțite de toate documentele justificative necesare.

(3) Pentru orice modificare a planului, autoritatea națională competentă ia o decizie în termen de trei luni de la primirea cererii de modificare, după examinarea justificărilor prezentate. Se consideră respinsă orice cerere de modificare pentru care nu s-a luat o decizie în intervalul de timp menționat.

Articolul 42

Cereri de recunoaștere în calitate de organizație de producători

În conformitate cu dispozițiile articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 1182/2007, un grup de producători care implementează un plan de recunoaștere poate transmite, în orice moment, o cerere de recunoaștere. Astfel de cereri trebuie prezentate, în orice caz, înainte de finalizarea perioadei tranzitorii prevăzute la articolul 7 din Regulamentul (CE) nr. 1182/2007.

Începând cu data introducerii unei astfel de cereri, grupul în cauză poate prezenta un proiect de program operațional în temeiul articolului 64.

Articolul 43

Principalele activități ale grupurilor de producători

Dispozițiile articolului 28 se aplică mutatis mutandis grupurilor de producători.

Articolul 44

Valoarea producției comercializate

(1) Dispozițiile articolului 52 se aplică mutatis mutandis grupurilor de producători.

(2) În cazul diminuării valorii producției comercializate din motive justificate în mod corespunzător de către un stat membru, care nu depind de responsabilitatea și de controlul grupului de producători, valoarea producției comercializate nu poate fi mai mică de 65 % din valoarea declarată în cererea sau cererile de ajutor precedente, verificate de statul membru, care acoperă perioada anuală cea mai recentă, iar în absența acestor cereri, din valoarea declarată inițial în planul de recunoaștere aprobat.

▼M15

(3) Valoarea producției comercializate este cea calculată în conformitate cu legislația aplicabilă în ceea ce privește perioada pentru care se solicită ajutorul.

▼B

Articolul 45

Finanțarea planurilor de recunoaștere

(1) Ratele ajutorului prevăzute la articolul 7 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 1182/2007 se reduc la jumătate în raport cu producția comercializată care depășește valoarea de 1 000 000 EUR.

(2) Ajutorul prevăzut la articolul 7 alineatul (3) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1182/2007 face obiectul, pentru fiecare grup de producători, al unui plafon de 100 000 EUR pentru fiecare perioadă anuală.

(3) În cazul în care o perioadă de implementare nu corespunde unui an calendaristic complet, plafoanele prevăzute la alineatul (2) se reduc în mod corespunzător.

(4) Ajutorul prevăzut la articolul 7 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1182/2007 este plătit:

(a) în tranșe anuale sau semestriale la sfârșitul fiecărei perioade anuale sau semestriale de realizare a planului de recunoaștere sau

(b) în tranșe care acoperă o parte dintr-o perioadă anuală, în cazul în care planul demarează în cursul unei perioade anuale sau în cazul în care se procedează la acordarea recunoașterii în temeiul articolului 4 din Regulamentul (CE) nr. 1182/2007 înainte de finalizarea unei perioade anuale.

Pentru calcularea cuantumului tranșelor, statele membre pot considera producție comercializată producția obținută într-o perioadă diferită de cea pentru care este plătită tranșa, dacă acest lucru se justifică din motive de control. Decalajul dintre perioade trebuie să fie mai mic decât durata lor.

(5) Cursul de schimb care se aplică sumelor prevăzute la alineatele (1) și (2) este ultimul curs de schimb publicat de Banca Centrală Europeană înainte de prima zi a perioadei pentru care se acordă ajutorul respectiv.

Articolul 46

Ajutorul pentru investiții pentru care s-a prezentat o cerere de recunoaștere

În ceea ce privește investițiile legate de punerea în aplicare a planurilor de recunoaștere prevăzute la articolul 39 litera (c) din prezentul regulament pentru care se acordă un ajutor în temeiul articolului 7 alineatul (3) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 1182/2007:

(a) sunt excluse investițiile care pot crea condiții de denaturare a concurenței în celelalte activități economice ale organizației și

(b) investițiile în beneficiul direct sau indirect al unor astfel de măsuri sunt finanțate proporțional cu gradul lor de utilizare de către sectoarele sau produsele pentru care se acordă recunoașterea prealabilă.

Articolul 47

Cererea de ajutor

(1) Un grup de producători depune o singură cerere pentru ajutorul prevăzut la articolul 7 alineatul (3) literele (a) și (b) din Regulamentul (CE) nr. 1182/2007 în termen de trei luni de la sfârșitul fiecărei perioade anuale sau semestriale prevăzute la articolul 45 alineatul (4) din prezentul regulament. Cererea include o declarație a valorii producției comercializate pentru perioada pentru care se solicită ajutorul.

(2) Cererile de ajutor care acoperă perioade semestriale pot fi depuse numai dacă planul de recunoaștere este defalcat în perioade semestriale, în conformitate cu articolul 41 alineatul (1). Orice cerere de ajutor trebuie însoțită de declarația scrisă a grupului de producători din care se deduce că acesta:

(a) respectă și va respecta dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 1182/2007 și ale prezentului regulament; și

(b) nu a beneficiat, nu beneficiază și nu va beneficia, direct sau indirect, de o dublă finanțare comunitară sau națională pentru acțiunile implementate în temeiul planului său de recunoaștere pentru care se acordă finanțare comunitară în conformitate cu dispozițiile prezentului regulament.

(3) Statele membre stabilesc termenul limită de plată a ajutorului, termen care, în niciun caz, nu poate depăși șase luni de la primirea cererii.

Articolul 48

Eligibilitate

Statele membre evaluează eligibilitatea grupurilor de producători pentru acordarea ajutorului în conformitate cu dispozițiile prezentului regulament pentru a stabili dacă acordarea unui ajutor este justificată, ținând cont de condițiile și de data acordării unui eventual ajutor public anterior către organizațiile sau grupurile de producători din care provin membrii grupului de producători în cauză, precum și de eventualele mutări ale unor membri între organizațiile de producători și grupurile de producători.

Articolul 49

Contribuția comunitară

(1) Contribuția comunitară la finanțarea ajutorului prevăzut la articolul 7 alineatul (3) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 1182/2007 este de:

▼M10

(a) 75 % în regiunile care pot beneficia de obiectivul „Convergență”; și

(b) 50 % în celelalte regiuni.

▼M10

Restul ajutorului se achită de către statul membru sub forma unei plăți forfetare. În cererea de ajutor nu este necesar să se includă dovezi privind utilizarea ajutorului.

▼B

(2) Contribuția comunitară la finanțarea ajutorului prevăzut la articolul 7 alineatul (3) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 1182/2007, exprimată ca ajutor pentru investiții sau în echivalent de ajutor pentru investiții, nu depășește, în raport cu un procent din costurile de investiții eligibile:

(a) 50 % în regiunile care pot beneficia de obiectivul „Convergență”, și

(b) 30 % în celelalte regiuni.

Statele membre respective se obligă să contribuie la finanțare cu cel puțin 5 % din costurile de investiții eligibile.

Contribuția beneficiarilor ajutorului la finanțarea costurilor de investiții eligibile este de cel puțin:

(a) 25 % în regiunile care pot beneficia de obiectivul „Convergență”, și

(b) 45 % în celelalte regiuni.

Articolul 50

Fuziuni

(1) Pot beneficia sau continuă să beneficieze de ajutorul prevăzut la articolul 7 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1182/2007 grupurile de producători recunoscute în prealabil, rezultate din fuziunea dintre două sau mai multe grupuri de producători recunoscute în prealabil.

(2) Pentru calcularea cuantumului ajutorului prevăzut la alineatul (1), grupul de producători care rezultă din fuziune se substituie grupurilor care au fuzionat.

(3) În cazul în care două sau mai multe grupuri de producători fuzionează, entitatea care rezultă din fuziune își asumă drepturile și obligațiile grupului de producători căruia i s-a acordat primul recunoașterea preliminară.

(4) În cazul în care un grup de producători recunoscut în prealabil fuzionează cu o organizație de producători recunoscută, entitatea care rezultă din fuziune nu beneficiază de recunoașterea acordată în prealabil în calitate de grup de producători și de ajutoarele prevăzute la articolul 7 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1182/2007. Entitatea rezultată este considerată în continuare organizație de producători recunoscută, cu condiția să respecte cerințele în vigoare. Dacă este necesar, organizația de producători solicită o modificare a programului său operațional și, în acest sens, dispozițiile articolului 31 se aplică mutatis mutandis.

Cu toate acestea, activitățile desfășurate de grupurile de producători înaintea unei astfel de fuziuni continuă să fie eligibile în conformitate cu condițiile stabilite în planul de recunoaștere.

Articolul 51

Consecințele recunoașterii

(1) Acordarea ajutorului prevăzut la articolul 7 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1182/2007 încetează odată cu acordarea recunoașterii.

(2) În cazul prezentării unui program operațional în conformitate cu prezentul regulament, statul membru respectiv ia măsuri pentru a evita dubla finanțare a acțiunilor stabilite în planul de recunoaștere.

(3) Investițiile care beneficiază de ajutoare sau costurile prevăzute la articolul 7 alineatul (3) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 1182/2007 pot fi incluse în programele operaționale cu condiția ca acestea să fie în conformitate cu dispozițiile prezentului regulament.

(4) Statele membre stabilesc perioada, începând cu implementarea planului de recunoaștere, în cursul căreia grupul de producători trebuie recunoscut ca organizație de producători. Această perioadă nu poate depăși patru luni.







CAPITOLUL II

Fonduri operaționale și programe operaționale







Secțiunea 1

Valoarea producției comercializate

Articolul 52

Baza de calcul

(1) În scopul prezentului capitol, valoarea producției comercializate pentru o organizație de producători se calculează pe baza producției membrilor organizațiilor de producători, pentru care este recunoscută organizația de producători.

(2) Valoarea producției comercializate include producția membrilor care intră în organizația de producători sau renunță la calitatea de membru al acesteia. Statele membre stabilesc condițiile necesare pentru evitarea dublei contabilizări.

▼M23

(2a) Valoarea producției comercializate nu include valoarea fructelor și legumelor prelucrate sau a oricărui alt produs care nu este un produs din sectorul fructelor și legumelor.

Totuși, valoarea producției comercializate de fructe și legume destinate prelucrării care au fost transformate într-unul dintre fructele și legumele prelucrate enumerate în partea X a anexei I la Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 sau în orice alt produs agricol menționat în prezentul articol și descris pe larg în anexa VIa la prezentul regulament, de o organizație de producători, de o asociație de organizații de producători sau membri ai acestora, care sunt producători sau cooperative de producători, sau de filiale, menționate la alineatul (7) din prezentul articol, fie în mod direct, fie prin externalizare, se calculează ca o rată forfetară procentuală aplicată valorii facturate a respectivelor produse prelucrate.

Rata forfetară este de:

(a) 53 % pentru sucurile de fructe;

(b) 73 % pentru sucurile concentrate;

(c) 77 % pentru concentratul de tomate;

(d) 62 % pentru fructele și legumele congelate;

(e) 48 % pentru conservele de fructe și legume;

(f) 70 % pentru conservele de ciuperci din genul Agaricus;

(g) 81 % pentru fructele conservate provizoriu în saramură;

(h) 81 % pentru fructele uscate;

(i) 27 % pentru alte fructe și legume prelucrate;

(j) 12 % pentru plantele aromatice prelucrate;

(k) 41 % pentru boiaua de ardei.

▼B

(3) Statele membre pot permite organizațiilor de producători să includă valoarea subproduselor în valoarea producției comercializate.

(4) Valoarea producției comercializate include valoarea produselor retrase de pe piață și eliminate după cum se prevede la articolul 10 alineatul (4) literele (a) și (b) din Regulamentul (CE) nr. 1182/2007, evaluată la prețul mediu al produselor respective comercializate în anul anterior de organizația de producători.

▼M10

(5) Numai producția membrilor organizației de producători comercializată de organizația de producători este inclusă în valoarea producției comercializate. Producția membrilor organizației de producători comercializată de altă organizație de producători desemnată de propria organizație în conformitate cu articolul 125a alineatul (2) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului ( 29 ) este inclusă în valoarea producției comercializate de cea de-a doua organizație de producători.

▼M23

(6) Producția comercializată de fructe și legume se facturează în faza de „franco organizația de producători”, dacă este cazul, ca produs pregătit și ambalat enumerat în partea IX a anexei I la Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, fără:

(a) TVA;

(b) costurile de transport intern, în cazul unei distanțe semnificative între punctele centralizate de colectare sau de ambalare ale organizației de producători și punctul de distribuție al organizației de producători.

În scopul aplicării dispoziției de la primul paragraf litera (b), statele membre trebuie să prevadă aplicarea de reduceri la valoarea facturată pentru produsele facturate în diverse etape ale livrării sau transportului.

▼B

(7) De asemenea, valoarea producției comercializate poate fi calculată în stadiul de ieșire din filială, pe aceeași bază prevăzută la alineatul (6), cu condiția ca cel puțin 90 % din capitalul filialei să aparțină:

(a) organizațiilor de producători sau asociației de organizații de producători, sau

(b) sub rezerva autorizației statului membru, a cooperativelor membre ale organizațiilor de producători sau a asociațiilor de organizații de producători, iar în acest caz, contribuie la realizarea obiectivelor enumerate la articolul 3 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 1182/2007.

(8) În cazul în care producția se confruntă cu o diminuare cauzată de un fenomen meteorologic, o boală a animalelor sau plantelor sau de infestarea cu paraziți, orice despăgubire acordată în acest sens în temeiul măsurilor de asigurare a culturilor vizate de secțiunea 6 din capitolul III, sau al măsurilor echivalente gestionate de organizația de producători, datorită acestor cauze poate fi inclusă în valoarea producției comercializate.

Articolul 53

Perioada de referință

(1) Plafonul anual al ajutorului prevăzut la articolul 10 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1182/2007 se calculează în fiecare an pe baza valorii producției comercializate în cursul unei perioade de referință de douăsprezece luni care urmează a fi stabilită de statele membre.

(2) Statele membre stabilesc perioada de referință pentru fiecare organizație de producători după cum urmează:

(a) o perioadă de douăsprezece luni, care începe cel mai devreme la data de 1 ianuarie a celui de-al treilea înainte de implementarea programului operațional și se sfârșește cel târziu la data de 1 august a aceluiași an; sau

(b) valoarea medie a trei perioade consecutive de douăsprezece luni, care încep cel mai devreme la data de 1 ianuarie a celui de-al cincilea an înainte de implementarea programului operațional și se sfârșește cel târziu la data de la 1 august a aceluiași an.

(3) Perioada de douăsprezece luni este perioada contabilă a organizației de producători în cauză.

Perioada de referință nu trebuie să varieze în timpul derulării unui program operațional decât în cazuri justificate.

(4) În cazul diminuării valorii unui produs din motive justificate în mod corespunzător, considerate satisfăcătoare de către statul membru, care nu depind de responsabilitatea sau controlul organizației de producători, valoarea producției comercializate prevăzută la alineatul (1) trebuie să fie de cel puțin 65 % din valoarea produsului în cauză în timpul precedentei perioade de referință.

Motivele prevăzute la primul paragraf trebuie să fie justificate corespunzător.

▼M13

(5) Atunci când organizațiile de producători recent recunoscute nu dispun de date istorice suficiente privind producția comercializată în vederea punerii în aplicare a dispozițiilor de la alineatul (2), valoarea producției comercializate poate fi considerată corespunzătoare cu valoarea producției comercializabile furnizate de organizația de producători în scopul obținerii recunoașterii. Aceasta este echivalentă cu valoarea medie a producției comercializate în perioada din cursul celor trei ani în care producătorii care sunt membri ai organizației de producători în momentul înaintării cererii de recunoaștere au produs efectiv.

▼B

(6) Statele membre iau măsurile necesare în vederea culegerii informațiilor privind valoarea producției comercializate a organizațiilor de producători care nu au prezentat programe operaționale.

(7) Prin derogare de la alineatele (1) și (6), valoarea producției comercializate pentru perioada de referință se calculează în temeiul legislației în vigoare în cursul acestei perioade de referință.

▼M23

Totuși, în cazul programelor operaționale aprobate până la 20 ianuarie 2010, valoarea producției comercializate până în 2007 se calculează pe baza legislației aplicabile în perioada de referință, iar valoarea producției comercializate în 2008 și ulterior se calculează pe baza legislației aplicabile în 2008.

În cazul programelor operaționale aprobate după 20 ianuarie 2010, valoarea producției comercializate în 2008 și ulterior se calculează pe baza legislației aplicabile la momentul aprobării programului operațional.

▼B







Secțiunea 2

Fonduri operaționale

Articolul 54

Gestionare

Statele membre iau măsuri astfel încât fondurile operaționale să fie gestionate într-un mod care să permită auditorilor externi să le identifice anual, să controleze și să certifice încasările și cheltuielile.

Articolul 55

Finanțarea fondurilor operaționale

Organizația de producători stabilește contribuțiile financiare la fondul operațional prevăzut la articolul 8 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1182/2007.

Toți producătorii au posibilitatea de a beneficia de fondurile operaționale și toți producătorii au posibilitatea de a participa în mod democratic la luarea deciziilor referitoare la utilizarea fondurilor organizației de producători și a contribuțiilor financiare la fondurile operaționale.

Articolul 56

Comunicarea cuantumului estimat

Organizațiile de producători comunică statelor membre până cel târziu la 15 septembrie cuantumul estimat al contribuției comunitare și contribuția membrilor și a organizației de producători la fondurile operaționale pentru anul următor, împreună cu programele operaționale sau cererile pentru aprobarea modificărilor lor.

Statele membre pot stabili o dată după data de 15 septembrie.

Calcularea cuantumului estimat al fondurilor operaționale se bazează pe programele operaționale și pe valoarea producției comercializate. Aceasta este defalcată între cheltuieli pentru măsurile de prevenire și gestionare a situațiilor de criză și alte măsuri.







Secțiunea 3

Programe operaționale

Articolul 57

Strategie națională

(1) Structura și conținutul ale strategiei naționale per ansamblu prevăzute la articolul 12 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1182/2007 sunt stabilite, începând cu data de 1 ianuarie 2009, în conformitate cu orientările din anexa VII. Înainte de această dată, statele membre stabilesc structura și conținutul per ansamblu ale acesteia. Strategia națională poate fi compusă din elemente regionale.

Strategia națională integrează toate deciziile luate și toate dispozițiile adoptate de statul membru în aplicarea titlului III din Regulamentul (CE) nr. 1182/2007 și a prezentului titlu.

(2) Strategia națională, inclusiv integrarea contextului național prevăzut la articolul 12 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1182/2007, este elaborată înainte de prezentarea proiectelor de programe operaționale în cursul unui anumit an. Cadrul național este integrat după transmiterea acestuia către Comisie și, după caz, după modificarea acestuia, în conformitate cu articolul 12 alineatul (1) paragraful al doilea din Regulamentul (CE) nr. 1182/2007.

(3) O evaluare a situației inițiale face parte din procesul de elaborare a strategiei naționale, evaluare care este efectuată în conformitate cu responsabilitatea statului membru. Aceasta identifică și evaluează necesitățile care trebuie satisfăcute, ierarhizarea necesităților în funcție de priorități, obiectivele care trebuie realizate prin programe operaționale pentru satisfacerea necesităților prioritare respective, rezultatele prevăzute și obiectivele cuantificate care trebuie realizate în raport cu situația inițială, precum și stabilește instrumentele și acțiunile cele mai potrivite pentru realizarea obiectivelor respective.

(4) De asemenea, statele membre asigură monitorizarea și evaluarea strategiei naționale și punerea în aplicare a acesteia prin programe operaționale.

Strategia națională poate fi modificată, în special în lumina monitorizării și evaluării. Astfel de modificări se efectuează înainte de prezentarea proiectului de program operațional în cursul unui anumit an.

(5) Statele membre stabilesc, în cadrul strategiei naționale, procentele maxime ale resurselor care pot fi alocate unei singure măsuri și/sau unui tip de acțiuni și/sau de cheltuieli în vederea garantării unui echilibru corespunzător între diferitele măsuri.

Articolul 58

Cadrul național de acțiuni de protecție a mediului

(1) Pe lângă notificarea prevăzută în conformitate cu articolul 12 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1182/2007, statele membre comunică Comisiei orice modificare a cadrului național care face obiectul procedurii stabilite la articolul 12 alineatul (1) paragraful al doilea din Regulamentul (CE) nr. 1182/2007. Comisia pune cadrul național la dispoziția celorlalte state membre prin mijloacele pe care le consideră corespunzătoare.

(2) Cadrul stabilește o listă neexhaustivă de acțiuni de protecție a mediului și condițiile aplicabile în statul membru în sensul articolului 9 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1182/2007, iar în ceea ce privește fiecare acțiune de protecție a mediului selectată, trebuie să indice:

(a) angajamentul sau angajamentele specifice asumate, precum și

(b) justificarea acțiunii, bazată pe impactul prevăzut asupra mediului în raport cu necesitățile și prioritățile în materie de mediu.

Articolul 59

Norme complementare ale statului membru

Statele membre pot adopta norme care completează Regulamentul (CE) nr. 1182/2007 și prezentul regulament privind eligibilitatea măsurilor, acțiunilor sau cheltuielilor în cadrul programelor operaționale.

Articolul 60

Relația cu programele de dezvoltare rurală

(1) Fără a se aduce prejudicii dispozițiilor de la alineatul (2), nu se acordă niciun ajutor în cadrul programului sau programelor de dezvoltare rurală ale statelor membre aprobat(e) în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1698/2005 acțiunilor care sunt vizate de măsurile stabilite de prezentul regulament.