(14)

Ezen iránymutatás alkalmazásában a következő fogalommeghatározások alkalmazandók: 1. „környezetvédelem”: bármilyen olyan intézkedés, amelynek célja a kedvezményezett tevékenységei által a fizikai környezetben vagy természeti erőforrásokban okozott kár helyreállítása vagy megelőzése, az ilyen kár kockázatának csökkentése, vagy a természeti erőforrások hatékonyabb felhasználásának előmozdítása, ideértve az energiatakarékossági intézkedéseket és a megújuló energiaforrások használatát; 2. „energiahatékonyság”: az a megtakarított energiamennyiség, amelyet valamely energiahatékonyság-javító intézkedés végrehajtása előtt és után mért és/vagy becsült fogyasztás alapján határoznak meg, biztosítva az energiafogyasztást befolyásoló külső feltételeknek megfelelő normalizálást; 3. „uniós szabvány”: a) olyan kötelező uniós szabvány, amely környezeti mutatókra ír elő a vállalkozások által elérendő szinteket (19), vagy b) a 2010/75/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvben (20) foglalt kötelezettség az elérhető legjobb technikák (best available techniques, BAT) alkalmazására, valamint annak biztosítására, hogy a szennyező anyagok kibocsátása ne haladja meg az elérhető legjobb technika alkalmazása esetén elért szintet. Amennyiben az elérhető legjobb technikához kapcsolódó kibocsátási szintet a 2010/75/EU irányelv értelmében elfogadott végrehajtási aktus tartalmazza, az adott szintet kell ezen iránymutatás alkalmazásában felhasználni. Amennyiben a szintet tartományként adták meg, azt a határértéket kell használni, amelynél először sikerül alkalmazni az elérhető legjobb technikát; 4. „ökoinnováció”: az innováció minden olyan formája, amely a környezetvédelem jelentős fejlesztését eredményezi vagy arra törekszik, ideértve az új termelési eljárásokat, új termékeket, illetve szolgáltatásokat, új irányítási és üzleti módszereket, amelyeknek az alkalmazása, illetve végrehajtása valószínűleg megakadályozza vagy jelentősen csökkenti a környezetet fenyegető veszélyeket, a szennyezést és az erőforrások felhasználásának egyéb negatív hatásait a kapcsolódó tevékenységek életciklusa során. E fogalommeghatározás alkalmazásában az alábbiak nem tekintendők innovációnak: i. a kisebb változtatások vagy fejlesztések; ii. a termelési vagy szolgáltatási képességek növelése olyan gyártási vagy logisztikai rendszerek hozzáadása által, amelyek nagyban hasonlítanak a már használatban lévőkhöz; iii. az üzleti gyakorlatokban, a munkahelyi szervezetben vagy külső kapcsolatokban eszközölt olyan változtatások, amelyek a vállalkozáson belül már alkalmazott szervezési módszereken alapulnak; iv. a vezetési stratégia megváltozása; v. az összeolvadások és felvásárlások; vi. egy eljárás alkalmazásának beszüntetése; vii. az egyszerű tőkepótlás vagy tőkenövelés; viii. a kizárólag a tényezőárak megváltozásához köthető változások, az egyedi igényekhez igazítás, a rendes szezonális és ciklikus változások; ix. az új vagy jelentősen továbbfejlesztett termékekkel folytatott kereskedelem; 5. „megújuló energiaforrások”: a következő megújuló, nem fosszilis energiaforrások: szélenergia, napenergia, aerotermikus, geotermikus, hidrotermikus és árapály-energia, vízerőmű, biomassza, hulladéklerakó-gáz, a szennyvíztisztító telepekről származó gáz és biogázok; 6. „biomassza”: mezőgazdaságból (beleértve a növényi és állati eredetű anyagokat), erdészetből és a kapcsolódó iparágakból – ideértve a halászatot és akvakultúrát – származó termékek, hulladékok és maradványok biológiailag lebontható frakciója, valamint a biogáz és az ipari és települési hulladék biológiailag lebontható frakciója; 7. „bioüzemanyagok”: biomasszából készített folyékony vagy gázhalmazállapotú járműüzemanyagok; 8. „folyékony bio-energiahordozók”: biomasszából előállított, a szállítástól eltérő célokra energiaforrásként használt folyékony üzemanyagok, ideértve a villamos energiát, a fűtést és a hűtést is; 9. „fenntartható bioüzemanyag”: a megújuló energiaforrásból előállított energia támogatásáról, valamint a 2001/77/EK és a 2003/30/EK irányelv módosításáról és azt követő hatályon kívül helyezéséről szóló 2009/28/EK irányelv 17. cikkében és bármely módosításában (21) meghatározott fenntarthatósági kritériumoknak megfelelő üzemanyag; 10. „együttműködési mechanizmus”: a 2009/28/EK irányelv 6., 7. és 8. cikkében meghatározott feltételek szerinti mechanizmus; 11. „megújuló energia”: csak megújuló energiaforrásokat felhasználó üzemek általi energiatermelés, valamint hagyományos energiaforrásokat is alkalmazó vegyes üzemekben az energiaérték szempontjából megújuló energiaforrásokból nyert energiarész, ideértve a tárolórendszerek feltöltésére használt megújuló villamos energiát, a tárolórendszerek eredményeként nyert villamos energia kivételével; 12. „kapcsolt energiatermelés” vagy kapcsolt hő- és villamosenergia-termelés: egyetlen folyamat során egyszerre termelt hőenergia és villamos és/vagy mozgási energia; 13. „nagy hatásfokú kapcsolt energiatermelés”: olyan kapcsolt energiatermelés, amely megfelel a 2012/27/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (22) 2. cikkének (34) bekezdésében a nagy hatásfokú kapcsolt energiatermelés tekintetében megállapított meghatározásnak; 14. „energiahatékony távfűtés és távhűtés”: olyan távfűtés és távhűtés, amely megfelel a 2012/27/EU irányelv 2. cikkének (41) és (42) bekezdésében az energiahatékony távfűtés és hűtés tekintetében megállapított meghatározásnak. A fogalommeghatározás kiterjed a fűtő- és hűtőerőművekre, valamint a fűtés és a hűtés erőművekből a fogyasztókhoz való eljuttatására szolgáló hálózatra (és a kapcsolódó létesítményekre); 15. „környezetvédelmi adó”: olyan adó, amelynek tárgya olyan tevékenység, amely egyértelműen káros hatással van a környezetre, illetve amelynek célja bizonyos tevékenységek, áruk vagy szolgáltatások megadóztatása a környezetvédelmi költségeknek az árba történő beépítése és/vagy annak érdekében, hogy a termelőket és fogyasztókat olyan tevékenységek felé irányítsák, amelyek jobban tekintettel vannak a környezetre; 16. „uniós minimum-adómérték”: az uniós jog által előírt minimum-adóérték; az uniós minimum-adómérték az energiatermékek és a villamos energia esetében az a minimum-adómérték, amelyet a 2003/96/EK irányelv I. melléklete rögzít; 17. „kis- és középvállalkozások” (a továbbiakban: kkv-k): a mikro-, kis- és középvállalkozások meghatározásáról szóló, 2003. május 6-i bizottsági ajánlásban (23) meghatározott feltételeket teljesítő vállalkozások; 18. „nagyvállalkozások”: a kis- és középvállalkozások fogalommeghatározásába nem tartozó vállalkozások; 19. „egyedi támogatás”: program alapján vagy ad hoc alapon nyújtott támogatás; 20. „támogatási intenzitás”: a támogatás bruttó összege a projekt elszámolható költségeinek százalékában kifejezve; valamennyi használt számadatot az adók vagy egyéb illetékek levonása előtt kell figyelembe venni; abban az esetben, ha a támogatást egy, a vissza nem térítendő támogatáson kívüli formában ítélik oda, a támogatás összegének a támogatástartalmat kell tekinteni, a több részletben kifizetett támogatást az odaítélés időpontjában való értékén kell kiszámítani; a leszámítolás céljára és egy kedvezményes hitel esetében a támogatás összegének kiszámítására használt kamatlábnak a támogatás odaítélésekor érvényes referenciakamatlábat kell tekinteni, a támogatási intenzitást kedvezményezettenként kell kiszámítani; 21. „működési előnyök”: az elszámolható költségek kiszámításának szempontjából különösen az olyan költségmegtakarítások és kiegészítő termelés, amely közvetlenül kapcsolódik a környezetvédelmi többletberuházáshoz, valamint – adott esetben – az olyan előnyök, amelyek más támogatási intézkedésekből származnak, függetlenül attól, hogy az állami támogatás vagy sem (ideértve az ugyanazon elszámolható költségekhez megítélt működési támogatást, a szabályozott árakkal történő kötelező átvételt és egyéb támogatási intézkedéseket); 22. „működési költségek”: az elszámolható költségek kiszámításának szempontjából különösen az olyan termelési többletköltségek, mint például a karbantartási költségek, amelyek a környezetvédelmi többletberuházásból erednek; 23. „tárgyi eszközök”: az elszámolható költségek kiszámításának szempontjából a környezetvédelmi célok eléréséhez elengedhetetlenül szükséges földterületekbe történő beruházások, a szennyezés és a zavaró tényezők csökkentésének vagy megszüntetésének céljával épületekbe, üzemekbe és berendezésekbe történő, valamint olyan beruházások, amelyek a környezetvédelmi szempontokhoz igazodó termelési módszerekre irányulnak; 24. „immateriális javak”: az elszámolható költségek kiszámításának szempontjából, működési engedélyek vagy szabadalmazott és nem szabadalmazott know-how beszerzése révén a technológiaátadás tekintetében keletkező kiadások, amennyiben e kiadások teljesítik a következő feltételeket: a) azoknak értékcsökkenéssel leírhatónak kell lenniük; b) a megvásárlásuknak piaci alapon kell történnie, egy olyan vállalkozástól, amelyben az eszköz beszerzője nem rendelkezik közvetlen vagy közvetett befolyással; c) az eszközt fel kell tüntetni a vállalkozás eszközei között, és a támogatás kedvezményezettjének vállalkozásánál kell maradnia legalább ötévi használatra; ez a feltétel nem alkalmazandó, amennyiben az immateriális eszköz műszakilag elavult; ha az eszközt az említett öt év alatt értékesítik, az eladásból származó jövedelmet le kell vonni az elszámolható költségekből, és a támogatás egy részét vagy teljes összegét adott esetben vissza kell fizetni; 25. „a költségek internalizálása”: a környezetvédelemmel összefüggő kiadásoknak a szennyező vállalkozások termelési költségei közé való beszámítása; 26. „szennyező”: az a személy, aki közvetve vagy közvetlenül károsítja a környezetet, illetve ilyen károsítást eredményező feltételeket teremt (24); 27. „szennyezés”: a szennyező által okozott, a környezetet közvetlenül vagy közvetve károsító szennyezés, illetve a fizikai környezet vagy természeti erőforrások károsításához vezető feltételek megteremtése; 28. „a szennyező fizet elv”: az az elv, amelynek értelmében a környezetszennyezés kezelésére hozott intézkedések költségeinek a szennyezés okozóját kell terhelnie; 29. „szennyezett terület”: olyan terület, amelyen a veszélyes anyagok ember által okozott előfordulása olyan szintű, amely jelentős kockázatot jelent az emberi egészségre vagy a környezetre, figyelembe véve a terület jelenlegi és jövőbeni hasznosítását; 30. „ad hoc támogatás”: nem támogatási program keretében nyújtott támogatás; 31. „energetikai infrastruktúra”: minden olyan fizikai berendezés vagy létesítmény, amely az EGT területén található vagy az EGT-t egy vagy több harmadik országgal kapcsolja össze, és az alábbi kategóriákba tartozik: a) a villamos energia tekintetében: i. átviteli infrastruktúra a 2009/72/EK irányelv (25) 2. cikkének (3) bekezdésében szereplő fogalommeghatározás szerint; ii. elosztási infrastruktúra a 2009/72/EK irányelv 2. cikkének (5) bekezdésében szereplő fogalommeghatározás szerint; iii. villamos energia állandó vagy ideiglenes, felszíni vagy föld alatti létesítményekben vagy geológiai tárolásra alkalmas helyszíneken történő tárolására szolgáló létesítmények, feltéve, hogy ezek közvetlenül legalább 110 kV feszültség átvitelére tervezett nagyfeszültségű vezetékekkel kapcsolódnak össze; iv. az i–iii. pontban meghatározott rendszerek biztonságos, védett és hatékony működéséhez szükséges valamennyi felszerelés és berendezés, beleértve a minden feszültségi szinten alkalmazandó védelmi, a felügyeleti és a szabályozó rendszereket és alállomásokat is; és v. intelligens hálózatok: valamennyi felszerelés, vezeték, kábel vagy berendezés átviteli és alacsony vagy közepes feszültségű elosztási szinten egyaránt, amelynek célja egy villamosenergia-hálózaton belül a valós idejű vagy közel valós idejű, kétirányú digitális adatátvitel, a villamosenergia-termelés, -átvitel, -elosztás és -fogyasztás interaktív és intelligens nyomon követése és kezelése, olyan hálózatot létrehozva ezáltal, amely hatékonyan integrálja a hálózathoz csatlakozó valamennyi felhasználó (termelő, fogyasztó, valamint aki mindkettő egyszerre) magatartását és intézkedéseit annak érdekében, hogy biztosítsa egy gazdaságilag hatékony, fenntartható, alacsony veszteséggel járó, magas színvonalú, ellátási biztonságot nyújtó és biztonságos villamosenergia-rendszer rendelkezésre állását; b) a gáz tekintetében: i. olyan, a földgáz és biogáz átvitelére és elosztására szolgáló csővezetékek, amelyek egy hálózathoz tartoznak, kivéve az upstream földgázelosztás keretében használt nagynyomású vezetékeket; ii. az i. pontban említett nagynyomású gázvezetékekhez csatlakozó földfelszín alatti tároló létesítmények; iii. cseppfolyósított földgázhoz (LNG) vagy sűrített földgázhoz (CNG) használt átvételi, tároló- és újragázosító vagy dekompressziós létesítmények; és iv. a rendszer biztonságos, védett és hatékony működéséhez, illetve a kétirányú kapacitás megvalósításához szükséges felszerelések és berendezések, ideértve a kompresszorállomásokat is; c) az olaj tekintetében: i. kőolajszállításra használt csővezetékek; ii. a kőolajvezetékek üzemeltetéséhez szükséges szivattyútelepek és tárolólétesítmények; és iii. a rendszer megfelelő, biztonságos és hatékony működéséhez szükséges felszerelések és berendezések, beleértve a védelmi, a felügyeleti és a szabályozó rendszereket, illetve az ellenirányú áramlást biztosító eszközöket is; d) a szén-dioxidnak a tárolóhelyre történő eljuttatását lehetővé tévő csővezeték-hálózatok (beleértve a kapcsolódó nyomásfokozó állomásokat is), amelyek a szén-dioxid tartós tárolása céljából megfelelő föld alatti geológiai képződményekbe történő bevezetésére szolgálnak; 32. „finanszírozási hiány”: a beruházás élettartama során előforduló pozitív és negatív, rendszerint a tőkeköltség alapján jelenértékre diszkontált pénzforgalom különbözete; 33. „a szén-dioxid leválasztása és tárolása” vagy „CLT”: azon technológiák, amelyek a fosszilis vagy biomassza-tüzelésű ipari üzemekből – többek között erőművekből – származó szén-dioxid (CO2) megkötésére, megfelelő tároló létesítménybe történő szállítására és a szén-dioxid tartós tárolása céljából megfelelő föld alatti geológiai képződményekbe történő bevezetésére szolgálnak; 34. „a termelési kapacitások megfelelősége”: a termelési kapacitás azon szintje, amelyet a villamos energia egységes piacának megteremtésében kulcsszereplőként elismert szervezetekben – például ENTSO-E – alkalmazott hagyományos statisztikai mutató alapján mindenkor megfelelőnek ítélnek a Szerződő Felek szükségleteinek kielégítésére; 35. „energiatermelő”: kereskedelmi célból villamos energiát előállító vállalkozás; 36. „a termelési kapacitások megfelelőségét biztosító intézkedés”: olyan mechanizmus, amelynek célja annak biztosítása, hogy nemzeti szinten megvalósuljanak a termelési kapacitások megfelelőségének adott szintjei; 37. „kiegyenlítési feladat”: az egyensúlyért felelős félnek a termelés, a fogyasztás és a piaci kereskedelmi ügyletek között egy adott kiegyenlítőenergia-elszámolási időszakban felmerülő eltérésekért viselt felelőssége; 38. „szokványos kiegyenlítési feladatok”: technológiákat átfogó, megkülönböztetésmentes kiegyenlítési feladatok, amelyek egyetlen termelőt sem zárnak ki ezekből a feladatokból; 39. „egyensúlyért felelős fél”: az eltérésekért felelős piaci szereplő vagy annak kiválasztott képviselője; 40. „eltérések”: az egyensúlyért felelős félnél a termelés, a fogyasztás és a kereskedelmi ügyletek között egy adott kiegyenlítőenergia-elszámolási időszakban felmerülő eltérések; 41. „kiegyenlítőenergia-elszámolás”: az egyensúlyért felelős felek eltérései esetében alkalmazandó kiegyenlítés költségeinek behajtását célzó pénzügyi elszámolási mechanizmus; 42. „kiegyenlítőenergia-elszámolási időszak”: az egyensúlyért felelős felek eltéréseinek kiszámítására szolgáló időegységek; 43. „versenyeztetéses ajánlattételi eljárás”: olyan, megkülönböztetéstől mentes ajánlattételi eljárás, amely elegendő számú vállalkozás részvételét biztosítja, és amelynek során a támogatást az ajánlattevő által benyújtott eredeti ajánlat vagy elszámolóár alapján ítélik oda. Továbbá az ajánlattételi eljárás költségvetését vagy volumenét kötelező érvényű korlátnak kell tekinteni, amely következtében nem minden résztvevő kaphat támogatást; 44. „a munkálatok kezdete”: a beruházással kapcsolatos építési munkálatok megkezdése, a berendezések megrendelésére vonatkozó első kötelezettségvállalás vagy a beruházást visszafordíthatatlanná tevő egyéb kötelezettségvállalás közül az, amelyikre előbb kerül sor. Nem tekintendő a munkálatok kezdetének a földvásárlás és az olyan előkészítő munkálatok, mint az engedélyek beszerzése és az előzetes megvalósíthatósági tanulmányok elkészítése. Átvétel esetén a munkálatok kezdete az átvett létesítményhez közvetlenül kapcsolódó eszközök átvételének időpontja; 45. „demonstrációs projekt”: olyan projekt, amely egy technológiát az EGT-ben elsőként mutat be, és jelentős, a technika aktuális állását meghaladó újítást képvisel; 46. „támogatott területek”: az EGT-megállapodás 61. cikke (3) bekezdésének a) és c) pontja alkalmazásában a 2014. július 1. és 2020. december 31. közötti időszakra jóváhagyott regionális támogatási térképen megjelölt területek; 47. „regionális támogatási térkép”: a 2014–2020-as időszakra vonatkozó regionális állami támogatásokról szóló iránymutatásban meghatározott feltételek szerint a Szerződő Fél által kijelölt területek jegyzéke (26).