HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 319/30

AZ EFTA FELÜGYELETI HATÓSÁG

2004. június 30-i

148/04/COL határozata a környezetvédelmi adóra vonatkozó intézkedésekről

(NORVÉGIA)

(2004/C 319/08)

AZ EFTA FELÜGYELETI HATÓSÁG,

TEKINTETTEL az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra (1) és különösen annak 61–63. cikkeire,

TEKINTETTEL az EFTA tagállamok által a Felügyeleti Hatóság és egy Bíróság létrehozásáról megkötött megállapodásra (2) és különösen annak 24. cikkére és a 3. jegyzőkönyvére (3),

TEKINTETTEL az Állami Támogatás Területén Érvényes Eljárási és Lényegi Szabályokra (4) és különösen annak 15. cikkére (5),

TEKINTETTEL a Hatóságnak a hivatalos vizsgálati eljárás megindítására vonatkozó határozatára (6),

FELSZÓLÍTVA az érdekelt feleket arra, hogy a Hatóság Állami Támogatási Iránymutatásának (7) 5. fejezetében meghatározott rendelkezések szerint nyújtsák be az észrevételeiket (8) és tekintettel a felek észrevételeire,

MIVEL:

I. TÉNYEK

A. ELJÁRÁS

B. A VONATKOZÓ TÁMOGATÁSI INTÉZKEDÉSEK LEÍRÁSA

1. Az elektromos energia fogyasztásra kivetett adó alóli mentességek

a) A villamos energia után fizetendő adó alóli mentesség a feldolgozó- és bányaipar és az üvegházi termelők számára

b) Bizonyos régiók felhasználónak mentessége az elektromos energia fogyasztás után fizetendő alól (települések)

2. A CO2-adórendszer szerinti eltérések

3. Az SO2-adó részleges eltörlése

C. A HATÓSÁGNAK A NYITÓ HATÁROZATBAN KIFEJEZETT KÉTSÉGEI

1. Az elektromos energia fogyasztásra kivetett adó alóli mentességek

a) Mentesség egyes iparágak számára az elektromos energiára kivetett adó alól

b) Mentesség bizonyos régiók (települések) felhasználói számára az elektromos energiára kivetett adó alól

2. A CO2-adórendszertől való eltérések

a) Az ipari folyamatokban nyersanyagként vagy redukáló hatóanyagként használt szén és koksz adómentessége

b) A cement és leca előállítása során energiatermelési célokra felhasznált szén és koksz adómentessége

c) A papír- és cellulóziparban felhasznált ásványolajokra kivetett CO2-adó csökkentett kulcsa

3. Az SO2-adó részleges eltörlése

4. „Új támogatássá” való minősítés

D. A NORVÉG KORMÁNY ÉSZREVÉTELEI A NYITÓ HATÁROZATRÓL

1. Az elektromosenergia-fogyasztásra kivetett adó alóli mentességek

a) Mentesség egyes iparágak számára az elektromos energiára kivetett adó alól

b) Mentesség bizonyos régiók felhasználói számára az elektromos energiára kivetett adó alól

2. A CO2-adórendszer szerinti eltérések

a) Az ipari folyamatokban nyersanyagként vagy redukáló hatóanyagként használt szén és koksz adómentessége

b) A cement és leca előállítása során energiatermelési célokra felhasznált szén és koksz adómentessége

c) A papír- és cellulóziparban felhasznált ásványolajokra kivetett CO2-adó csökkentett kulcsa

3. Az SO2-adó részleges eltörlése

4. „Új támogatássá” való minősítés

E. HARMADIK FELEK ÉSZREVÉTELEI A NYITÓ HATÁROZATRÓL

1. Az elektromosenergia-fogyasztásra kivetett adó alóli mentességek

2. A CO2-adórendszertől való eltérések

a) Az ipari folyamatokban nyersanyagként vagy redukáló hatóanyagként használt szén és koksz adómentessége

b) A cement és leca előállítása során energiatermelési célokra felhasznált szén és koksz adómentessége

c) A papír- és cellulóziparban felhasznált ásványolajokra kivetett CO2-adó csökkentett kulcsa

3. Az SO2-adó részleges eltörlése

4. „Új támogatássá” való minősítés

II. ÉRTÉKELÉS

A. A HATÁROZAT ALKALMAZÁSI KÖRE

B. AZ EGT-MEGÁLLAPODÁS 61. CIKKÉNEK (1) BEKEZDÉSE SZERINTI ÁLLAMI TÁMOGATÁS

1. Az elektromos energia fogyasztásra kivetett adó alóli mentességek

a) Mentesség egyes iparágak számára az elektromos energiára kivetett adó alól

Erre vonatkozóan fel kell idézni azt, hogy az Adria Bécs ítéletben a Bíróság fenntartotta azt, hogy:

„…a főként áruk előállításával foglalkozó vállalatok számára történő előnyök biztosításának indoka nem található meg az adórendszer jellegében vagy általános rendszerében…” (44)

b) Mentesség bizonyos régiók (települések) felhasználói számára az elektromos energiára kivetett adó alól

2. A CO2-adórendszer szerinti eltérések

a) Az ipari folyamatokban nyersanyagként vagy redukáló hatóanyagként használt szén és koksz adómentessége

b) A cement és leca előállítása során energiatermelési célokra felhasznált szén és koksz adómentessége

c) A papír- és cellulóziparban felhasznált ásványolajokra kivetett CO2-adó csökkentett kulcsa

3. A szén és koksz felhasználásra és az olajfinomítók kibocsátására kivetett SO2-adó eltörlése

a) A szén és koksz felhasználásra kivetett SO2-adó eltörlése

b) A olajfinomítók kibocsátására kivetett SO2-adó eltörlése

C. AZ ÖSSZEEGYEZTETHETŐSÉG FELMÉRÉSE

A Környezetvédelmi Iránymutatás 46.1. pontja meghatározza azt, hogy amikor egy EFTA tagállam környezetvédelmi okokból egy tevékenységi ágban vagy termékekre vonatkozóan bevezet egy új adót, amelyre vonatkozóan nem létezik európai közösségi adó harmonizáció vagy az adó meghaladja a közösségi jogban meghatározott adót, akkor egy tíz éves időszakra vonatkozó mentességek lehetnek indokoltak:

a) ha ezek az adómentességek vagy az adott EFTA tagállam és a kedvezményezett vállalatok közötti megállapodásoktól függnek, amelyek által a vállalatok környezetvédelmi célok megvalósítását vállalják, vagy

b) ha az adócsökkentés után a vállalatok által fizetett összeg nagyobb marad, mint a közösségi minimum összeg (amennyiben van közösségi adó – első bekezdés) vagy a nemzeti adók jelentős részarányát képezi (ha az adó nem felel meg egy harmonizált közösségi adóval – második bekezdés).

1. Az elektromosenergia-fogyasztásra kivetett adó alóli mentességek

a) Az elektromosenergia-fogyasztásra kivetett adó alóli mentesség a feldolgozó- és bányászati iparágak számára

b) Mentesség bizonyos régiók felhasználói számára az elektromos energiára kivetett adó alól

2. A CO2-adórendszertől való eltérések

a) A cement és leca előállítása során energiatermelési célokra felhasznált szén és koksz adómentessége

b) A papír- és cellulóziparban felhasznált ásványolajokra kivetett CO2-adó csökkentett kulcsa

Az ásványi olajokra kivetett CO2-adó a fosszilis tüzelőanyagok csökkenő felhasználásához vezet és ezt környezetvédelmi szempontból észrevehető pozitív hatásúnak kell tekinteni. A Hatóság megjegyzi azt, hogy a norvég hatóságok által benyújtott információ szerint a papír- és cellulózipar 1999-ben 60 000 tonnával csökkentette a CO2-kibocsátását. Ezen kívül a norvég kormány jelentése szerint „Norvégia harmadik nemzeti közleménye a Éghajlat-változási keretmegállapodás szerint (2002. június (61))”:

„… az ipari energiafelhasználásból származó CO2-kibocsátás a javuló energiahatékonyság és az energia összetétel változásai miatt jelentősen csökkent…. Az ipari ágazatokban az elektromos- és bioenergia energiaforrásként nagymértékben helyettesítette az ásványi olajokat. Ez különösen hangsúlyos a cellulóz- és papíriparban, amely növekvő mértékben használ fakéreg- és egyéb biológiai hulladék termékeket fűtőanyagként.”

D. „ÚJ TÁMOGATÁSSÁ” VALÓ MINŐSÍTÉS 2002. JANUÁR 1-JÉTŐL

a) A megfelelő intézkedések elfogadásának kötelező hatása

b) A kötelező érvény következményei

E. VISSZAFIZETÉS

a) Törvényi elvárások

b) A visszafizetendő összeg

F. ZÁRÓ KÖVETKEZTETÉSEK

ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

1. Az EGT-megállapodás 61. cikkének (1) bekezdése értelmében a következő norvég intézkedések képeznek állami támogatást: a) a feldolgozó- és bányászati iparágaknak az elektromos energiára kivetett adó alóli mentessége; b) a Finnmarkban és Észak Troms hét településén (Karlsøy, Kvænangen, Kåfjord, Lyngen, Nordreisa, Skjervøy og Storfjord) lévő vállalatok számára az elektromos energiára kivetett adó alóli mentesség; c) a cement- és lecaiparban energiatermelési célra felhasznált szénre és kokszra kivetett CO2-adó alóli mentesség; d) a papír- és cellulóziparban felhasznált ásványi olajokra kivetett CO2-adó csökkentett kulcsa.

2. A nyersanyagként vagy redukáló hatóanyagként felhasznált szénre és kokszra kivetett CO2-adó alóli mentesség az EGT-megállapodás 61. cikkének (1) bekezdése értelmében nem képez állami támogatást.

3. A szénre és kokszra kivetett SO2-adó eltörlése, és az olajfinomítók kibocsátásara kivetett SO2-adó 2002. január 1-jétől történt eltörlése az EGT-megállapodás 61. cikkének (1) bekezdése értelmében nem képez állami támogatást.

4. Az e határozat 1. pontjában említett intézkedések 2002. január 1-jétől új támogatást képeznek.

5. Az e határozat 1. d) pontjában említett intézkedés 2004. december 31-ig összeegyeztethető az EGT-megállapodás működésével.

6. Az e határozat 1. a), b) és c) pontjaiban említett intézkedések nem összeegyeztethetők az EGT-megállapodás működésével.

7. Az e határozat 1. c) pontjában említett összeegyeztethetetlen támogatás esetében nem szükséges visszafizetni az adót.

8. Az e határozat 1. a) és b) pontjaiban említett összeegyeztethetetlen támogatást a kedvezményezetteknek 2003. február 6-tól kezdődően vissza kell fizetniük. A visszafizetést haladéktalanul végre kell hajtani a nemzeti jog eljárásai szerint, feltéve hogy azok lehetővé teszik a határozat azonnali és hatályos végrehajtását. A visszafizetett összegnek meg kell egyeznie a nemzeti adó egy jelentős részével, de legalább az Energiaadó Irányelvben (2003/96/EK tanácsi irányelv) meghatározott 0,5 EUR/MWh minimális kulccsal. A visszafizetendő adónak tartalmaznia kell a kamatot, attól az időponttól kezdve, amikor az adó a kedvezményezettek rendelkezésére állt egészen a visszafizetésig. A kamatot a regionális támogatás egyenértékének kiszámítására használt referenciakulcs alapján kell kiszámítani, és évente kell kamatos kamatot alkalmazni.

9. A norvég kormány e határozat kézhezvételétől számított két hónapon belül köteles értesíteni a Hatóságot az e határozat betartása céljából hozott intézkedésekről.

10. Ennek a határozatnak a Norvég Királyság a címzettje.

11. E határozat angol nyelvű változata hiteles.

Kelt Brüsszelben, 2004. június 30-án. az EFTA Felügyeleti Hatósága részére Hannes HAFSTEIN elnök Einar M. BULL a kollégium tagja

(1) A továbbiakban „az EGT-megállapodás”.

(2) A továbbiakban a „Felügyeleti és Bíróság Megállapodás”.

(3) Meg kell jegyezni, hogy a Felügyeleti és Bíróság Megállapodás 3. jegyzőkönyve az EFTA tagállamok között a Felügyeleti Hatóság és egy Bíróság létrehozásáról szóló 2001. december 10-i 3. jegyzőkönyvét módosító megállapodását követően 2003. augusztus 28-án hatályba lépett. Ezek a módosítások az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999/EK tanácsi rendeletet belefoglalták a 3. jegyzőkönyvbe.

(4) Az EGT-megállapodás 61. és 62 cikkeinek és a Felügyeleti és Bíróság Megállapodás 3. jegyzőkönyve 1. cikkének alkalmazásáról és értelmezéséről szóló iránymutatást az EFTA Felügyeleti Hatóság 1994. január 19-én fogadta el és adta ki és a Hivatalos Lap 1994.9.3-i L 231. számában és a Hivatalos Lap 1994.9.3-i 32. EGT-kiegészítésében került kihirdetésre, amit legutóbb a Hatóság 2004. március 31-i, még nem kihirdetett 62/04/COL határozata módosított; a továbbiakban a „Hatósági Állami Támogatási Iránymutatás”.

(5) A 2001. május 23-i 152/01/COL hatósági határozat (HL L 237., 2001.9.6., 16. o.) által a Környezetvédelmi Támogatásról szóló Hatósági Állami Támogatási Iránymutatás által elfogadott és az EGT-kiegészítésben (HL 6., 2002.1.24.) kihirdetett, a Környezetvédelmi Támogatásról szóló Állami Támogatási Iránymutatás 15. fejezete; a továbbiakban a „Környezetvédelmi Iránymutatás”.

(6) A környezetvédelmi adóra vonatkozó intézkedésekről (Norvégia) szóló, 2002. július 26-i 149/02/COL EFTA felügyeleti hatósági határozat, HL L 31., 2003.2.6., 36. o.) és HL 8., 2003.2.6., 2. o. EGT-kiegészítése.

(7) Különösen az Iránymutatás 5.3.2. pontja.

(8) Az EFTA államokat, az EU tagállamokat és az érdekelt feleket a nyitó határozatokról tájékoztató és az azokat az erre vonatkozó észrevételeiknek az értesítés kihirdetését (HL C 105., 2003.5.1., 38. o. és a HL 22., 2003.5.1. EGT-kiegészítése) követő két héten belül történő benyújtására felhívó értesítés.

(9) Lásd a 6. lábjegyzetet.

(10) Lásd a 7. lábjegyzetet.

(11) A vonatozó rendelkezés a D statisztikai besorolásra hivatkozik, amely a NACE D 15–37. fejezeteinek felel meg.

(12) A vonatozó rendelkezés a C statisztikai besorolásra hivatkozik, amely a NACE C 10–14. fejezeteinek felel meg.

(13) Nincs hivatkozás semmilyen statisztikai besorolásra, mindamellett az ágazat valószínűleg a NACE A-ba tartozik.

(14) Az 1992. december 23-i 1203. sz. rendelet, „Forskrift om avgiftsmessig avgrensning og praktisering av fritak og lettelser i avgift på elektrisk kraft for industrien m.v.”.

(15) Vö. a 2000. december 21-i 1344. sz. rendelet által módosított 1992. december 23-i 1203. sz. rendelettel, „Forskrift om avgiftsmessig avgrensning og praktisering av fritak og lettelser i avgift på elektrisk kraft for industrien m.v.”.

(16) A 2001. december 11-i 1451. sz. rendelet, „Forskrift om særavgifter”.

(17) A Norvégia esetében alkalmazandó átváltási arány 2002. január 3-tól a következő volt: 8,0105 NOK = 1 EUR, 2003. január 3-tól pedig a következő volt: 7,2360 NOK = 1 EUR. (http://www.eftasurv.int/fieldsofwork/fieldstateaid/dbaFile791.html).

(18) Light Expanded Clay Aggregate – porózusagyag-adalék.

(19) A környezetszennyezés integrált megelőzéséről és csökkentéséről szóló 96/61/EK tanácsi irányelv (IPPC irányelv) végrehajtásához kapcsolódóan (HL L 257., 1996.10.10., 26. o., a 2003/87/EK irányelvvel (HL L 275., 2003.10.25., 32. o.) módosított irányelv), amint azt a 27/97 Közös Bizottsági Határozattal (HL L 242., 1997.9.4., 76. o. és a 37. EGT-kiegészítés, 1997.9.4., 100. o.) az EGT-megállapodásba átvették. A törvényt 2007. október 30-ig az irányelv rendelkezései szerint kell végrehajtatni.

(20) A megállapodás szerint a mellékletben felsorolt vállalatok nevében (az érintett ágazatok: olajfinomítók, vegyi/kerámia anyagok, cement, vasötvözetek és alumínium) a PIL kijelentette azt, hogy ezek a vállalatok kifejlesztik azt a technológiát és felépítik azokat a tisztítótelepeket, amelyek évente minimum 5 000 tonnával csökkenthetik a norvégiai SO2-kibocsátást. Továbbá a PIL konkrét javaslatokat tesz arra vonatkozóan, hogy hogyan lehet végrehajtani egy kibocsátás-csökkentést és javaslatot tesz arra, hogy hogyan érhető el a teljes 7000 tonnás csökkentés. A PIL létrehozott egy úgynevezett „Feldolgozóipari Környezetvédelmi Alapot” (az „Alap”), a vállalatok SO2-kibocsátásának csökkentéséhez történő hozzájárulás céljára. A részt vevő vállalatok és az Alap 2001. december 18-án megkötöttek egy „Végrehajtási megállapodást”, amely szerint az egyes vállalatok kötelesek folyamatosan befizetéseket folyósítani az Alap részére, amely az egyes vállalatok SO2-kibocsátása valamint az Alap által rögzített kulcsok alapján kerül kiszámításra. Minden, az Alapból támogatásra jogosult kezdeményezést 2009 vége előtt végre kell hajtani. A Végrehajtási Megállapodás 2002. január 1-jén lépett hatályba és 2009. december 31-én jár le.

(21) Az állami támogatásként nyújtott regionális adómentességekről, lásd: E-6/98 ügy, Norvég kormány kontra EFTA Felügyelő Hatóság [1999] Az EFTA Bíróság jelentése, 74. o.

(22) Az Egyesült Királyságban az éghajlat-változási illeték alóli mentesség kettős alkalmazásáról szóló 2002. április 3-i bizottsági határozat (Állami támogatás C 18/2001 és C 19/2001), HL L 229., 2002.8.27., 15. o.

(23) COM (1997) 30 végleges, HL C 139., 1997.5.6., 14. o.

(24) Időközben 2003. október 27-én elfogadták az energiatermékek és a villamos energia közösségi adóztatási keretének átszervezéséről szóló 2003/96/EK tanácsi irányelvet (az „Energia-adó irányelv”) (HL L 283., 2003.10.31., 51. o.), az EGT-megállapodásba nem vették át.

(25) A norvég hatóságok szerint ez a szilíciumfém és a vasszilícium előállításának esete volt.

(26) A ásványolajok jövedékiadó-mértékének közelítéséről szóló, 1992. október 19-i 92/82/EGK tanácsi irányelv (HL L 316., 1992.10.31., 19. o.).

(27) A fűtőolajra kivetett alapadót 2000-ben vezették be az fűtési célra használt elektromos energiáról az olajra történő átváltás akadályozása céljából. Ezt az adót ugyanarra az adóalapra vetették ki, mint az ásványi olajokra kivetett CO2-adó. A papír- és cellulózipar az adó bevezetésétől kezdve teljes mértékben mentesült a fűtőolajra kivetett alapadó alól.

(28) A C-134/99 sz. Adria Bécs Csővezeték ügy [2001] ECR I-8365., 49. bekezdés.

(29) Lásd a korábbi 19. lábjegyzetet.

(30) Az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységei Közösségen belüli kereskedelmi rendszerének létrehozásáról és a 96/61/EK tanácsi irányelv módosításáról szóló, 2003. október 13-i 2003/87/EK európai parlamenti és a tanácsi irányelv (HL L 275., 2003.10.25., 32. o,), EGT-megállapodásba nem vették át.

(31) Az irányelvet később az energiatermékek és a villamos energia közösségi adóztatási keretének átszervezéséről szóló, 2003. október 27-i 2003/96/EK tanács irányelvként fogadták el (HL L 283., 2003.10.31., 51. o.).

(32) Hivatkozás történt az 1. sz. St.prp-re (2002-2003).

(33) Lásd a korábbi 31. lábjegyzetet.

(34) Megállapodás az Európai Szén- és Acélközösség és a Norvég Királyság között (HL L 348., 1974.12.27., 17. o.). Ez a kétoldalú Szabadkereskedelmi Megállapodás hatályban marad az ESZAK-Szerződés lejárta után is. Az e Megállapodásba foglalt jogokat és kötelezettségeket az EK tagállamok 2002. július 19-i Kormányképviselői Konferenciáján hozott határozat eredményeként az ESZAK-ról az Európai Közösségre ruházták át. Az ESZAK-Szerződés 2002 júliusában történő lejártával az ESZAK acélszektorának nyújtott állami támogatás közösségi kezelését belefoglalták került az EK-szerződés jogi keretébe.

(35) Az acélágazatra vonatkozóan lásd az EGT-megállapodás 26. jegyzőkönyvét az EGT-megállapodás 14. jegyzőkönyvének 5. cikkével együtt. A többi termékre vonatkozóan lásd az EGT-megállapodás 14. jegyzőkönyvének 1. cikkét és a 2. cikkének (1) bekezdését, valamint a kétoldalú Szabadkereskedelmi Megállapodás 1. cikkét és a mellékletét, amely az 1. cikkben említett termékeket sorolja fel.

(36) Lásd a Hatóságnak a közvetlen vállalati adóztatásra vonatkozó állami támogatási szabályok alkalmazásáról szóló Állami Támogatási Iránymutatása 17B. fejezete (1) bekezdésének 17B.3.1. pontját.

(37) Lásd a Hatóság Állami Támogatási Iránymutatása 17B. fejezete (4) bekezdésének 17B.3.1. pontját és az Olaszország kontra Bizottság [1974] ECR 709, 173/73 sz. ügy, 15. cikk.

(38) Lásd a Hatóság Állami Támogatási Iránymutatása 17B. fejezete (4) bekezdésének 17B.3.1. pontját.

(39) Lásd Darmon főtanácsnok véleményét a C-72 és 73/91 ügyekben, Firma Sloman Neptun Schiffahrts [1993] ECR I-887, 50. cikk.

(40) A fent idézett 173/73 sz. ügy, 15. cikk.

(41) A korábban idézett C-143/99 sz. ügy, 55. cikk. Lásd szintén a Belgium kontra Bizottság [1999] ECR I-3671 C-75/97 sz. ügy 31. cikkét., ahol a Bíróság fenntartotta azt, hogy „az egyes ágazatok számára megnövelt csökkentések korlátozása tette ezeket a csökkentési intézkedéseket szelektívvé úgy, hogy ezek az intézkedések kielégítették a specifikusság feltételét.”

(42) A korábban idézett C-143/99sz. ügy 48. paragrafusa; és a korábban idézett C-75/97. sz. ügy 32. cikke.

(43) Lásd az N 449/2001 sz. állami támogatást – Németország, Az ökológiai adók 2002. március 31. utáni fenntartása; C 42/03 sz. (ex NN 3/B/2001 és NN 4/B/2001) állami támogatás – Svédország, Energia Adórendszer; NN 75/2002. sz. állami támogatás – Finnország, Differenciált energia adókulcsok az elektromos energia esetében.

(44) A korábban idézett C-143/99 sz. ügy 49. cikke.

(45) A C 33/2003 (ex NN 34/2003) sz. állami támogatás – Ausztria, visszatérítés a gázra és elektromos energiára kivetett energia adókból 2002-ben és 2003-ban; az N 449/2001 sz. állami támogatás – Németország, az ökológiai adóreform 2002. március 31-ét követő fenntartása; az NN 3/A/2001 és NN 4/A/2001 sz. állami támogatás – Svédország, A CO2 adórendszer meghosszabbítása; A C 18/2001 (N 123/2000) sz. állami támogatás – Egyesült Királyság, a éghajlat-változási illeték.

(46) Az alkalmazott elektromosenergia-adó, pl. teljes egészében az építőiparra vonatkozóan („Bygge- og anleggsvirksomhet”), F statisztikai besorolásba tartozik, a NACE F-el összhangban.

(47) A norvég elektromos energia adó olyan helyzetekhez vezethetett, ahol például az irodai tér 75 %-át adminisztratív célokra használták azt eredményezve, hogy az egész épület elektromosenergia-fogyasztása mentesült az elektromos energiára vonatkozó adó alól.

(48) Az N 416/1999 sz. állami támogatás – Dánia, Elektromos energia reform. Lásd a Bizottságnak az állami támogatási szabályoknak a közvetlen vállalati adózásra vonatkozó intézkedésekre történő alkalmazásáról szóló közleményét (HL C 384., 1998.12.10., 3. o.) és a Hivatal Állami Támogatási Iránymutatása 17B. fejezete (4) bekezdésének vonatkozó 17B.3.1. pontját. (HL L 137., 2000.6.8., 22. o. és a 26. sz. EGT-kiegészítés, 2000.6.8., 12. o.).

(49) Lásd különösen a dán „Lov om afgift af electricitet” törvény 11. szakaszát, amely elérhető a http://147.29.40.90/DELFIN/HTML/A1998/0068929.htm címen.

(50) Lásd a korábbi 22. lábjegyzetet.

(51) Az NN 3A/2001 és NN 4A/2001 sz. állami támogatás – Svédország, a CO2-adórendszer meghosszabbítása. Lásd ennek a határozatnak a 3.5 és 4.3 pontjait.

(52) Az irányelv 2. cikke (4) bekezdésének b) albekezdése.

(53) Az irányelv 22. preambulumbekezdése.

(54) A Hatóság Állami Támogatási Iránymutatásának 15. fejezete, bevezetés, 5. bekezdés.

(55) Az Energiaadó Irányelv szerint az ásványtani folyamatoknak a rendszerből történő kizárása egy környezetvédelmi adórendszer jellegén és logikáján belül esőnek tekinthető (2(4)(b) cikk és a 22. preambulumbekezdés). A rendszer jellegébe és logikájába azonban nem eshet bele néhány, de nem az összes, ásványtani folyamat kizárása az energiaadó-rendszerből, amint az a norvég adórendszerben fennáll.

(56) A C-53/00 Ferring SA kontra Agence centrale des organismes de sécurité sociale (ACOSS) [2001] ECR I-9067 üggyel ellentétben, amelyben a Bíróság úgy találta, hogy a gyógyszereknek a gyógyszertárak számára történő közvetlen értékesítésére kivetett adó, amelyet nem vetettek ki a nagykereskedőkre, egy szelektív adómentesség. Ebben az esetben a kereskedők két csoportja közvetlen versenyben állt egymással, a vizsgált adó pedig közvetlen hatással volt a közöttük fennálló versenyhelyzetre és a francia hatóságok egyik külön célja ilyen hatások létrehozása volt.

(57) Vö. a Tizzano főtanácsnok által a C-53/00, Ferring ügyre vonatkozó fentebb idézett véleményével, 38. bekezdés.

(58) Lásd a korábbi 22.és 51. lábjegyzeteket.

(59) Azaz 0,5 EUR/MWh, lásd a 10. cikket a 2003/96/EK tanácsi irányelv (fentebb idézve) I. mellékletének C. táblázatával együttesen.

(60) A Hatóság Állami Támogatási Iránymutatásának 25. fejezete.

(61) http://odin.dep.no/archive/mdvedlegg/01/17/T1386032.pdf.

(62) HL L 316., 1992.10.31., 19. o.

(63) Az energiatermékek és az elektromos energia adózási keretét átalakító 2003/96/EK tanácsi irányelv, fentebb idézve.

(64) Ezzel összefüggésben lásd: C-242/00 sz. ügy, Németország kontra Bizottság [2002] ECR I-5603, 28. cikk

(65) C-242/00 sz. ügy Németország kontra Bizottság, fentebb idézve, 28. cikk. A megfelelő intézkedések elfogadásának kötelező hatása jelenleg a Felügyeleti és Bíróság Megállapodás 3. jegyzőkönyve II. részének 19. cikke (1) bekezdésének második francia bekezdésében van világosan meghatározva.

(66) Ezzel összefüggésben lásd: C-313/90 sz. ügy CIRFS [1993] ECR I-1125, 36. cikk

(67) Vö. pl. a C 42/2003 sz. állami támogatással – Svédország; az E 10/2000 sz. állami támogatással – Németország; és a C 37/2000 sz. állami támogatással – Portugália.

(68) A korábban idézett 313/90 sz. ügy, CIRFS, 35. cikk.

(69) Vö. a Meghallgatási jelentés [1993] ECR-1151 14. cikkével.

(70) Hasonló módon, a fent említett, a svéd környezetvédelmi adókra vonatkozó nyitó határozatban a Bizottságnak az volt a véleménye, hogy a megfelelő intézkedések Svédország által történt elfogadásának önmagában az volt a hatása, hogy az addig létező támogatást új támogatássá minősítette olyan mértékig, hogy a támogatási rendszerek nem összeegyeztethetők az új iránymutatásokkal. Ugyanúgy mint a jelenlegi esetben, a Bizottság a nyitó határozat elfogadását megelőzően nem hajtotta végre a különböző svéd rendszerek semmilyen egyedi felmérését, vö. a C 42/2003 sz. állami támogatással.

(71) A korábban idézett C-242/00 sz. ügy, 28. cikk.

(72) A C-36/00 sz. ügy, Spanyolország kontra Bizottság [2002] ECR I-3243, 24., 25. és 32. cikkek.

(73) Lásd a Felügyeleti és Bíróság Megállapodás 3. jegyzőkönyve II. részének 14. cikkét és a 3. jegyzőkönyv 2003. augusztus 28-i hatályba lépését megelőzően a Hatóság Állami Támogatási Iránymutatása 6. fejezetének 6.2.3. pontját.

(74) Vö. a C-169/95 sz. ügy: Spanyolország kontra Bizottság [1997] ECR I-135, 51. bekezdés; a C-24/95 sz. ügy: Alcan Deutschland [1997] ECR I-1591, 25. bekezdés; és T-55/99 sz. ügy: Confederación Española de Transporte de Mercancías (CETM) [2000] ECR II-3207, 121–131. bekezdések.

(75) Az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999/EK tanácsi rendelet.

(76) Lásd a 6. lábjegyzetet.

(77) Valójában valószínűnek tűnik az, hogy a legtöbb kedvezményezett tudomást szerzett a megfelelő intézkedések Norvégia által történt elfogadásáról és a támogatási rendszerek összeegyeztethetőségére vonatkozóan felmerültek kétségek már 2002 májusában, amikor a nyilvánosság értesült erről a norvég kormány módosított 2002. évi költségvetéséből, 2002 októberében, amikor a kormány közzétette a Hatóság nyitó határozatára vonatkozó észrevételeit az interneten, valamint ezenfelül nyilvánosságra hozta a nyitó határozat lényegi tartalmát a 2003. évi állami költségvetésben, vagy pedig legkésőbb 2002 decemberében, amikor a kormány közzétett egy jelentést az új Környezetvédelmi iránymutatás által az elektromos energiára kivetett adóra gyakorolt következményekről.

(78) Ez összhangban van a Bizottság gyakorlatával (vö. a C33/2003 sz. állami támogatással – Ausztria), jóllehet a Bizottság az Energia Adózási Irányelv elfogadása előtt az általános adókulcs csak 20-25 százalékát tekintette a nemzeti adó jelentős részét kitevő összegnek (Az N 449/2001 sz. állami támogatás – Németország; az NN 3A/2001 és NN 4A/2001 sz. állami támogatások – Svédország.

(79) Lásd a Felügyeleti és Bíróság Megállapodás 3. jegyzőkönyve II. része 14. cikkének (2) bekezdését és az Állami Támogatási Iránymutatás 34. fejezetét.