ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(32)

Végezetül, az önkormányzat szerint helyénvaló volt a Haslemoen AS számára megadni mindkét árengedményt, amelyekben az önkormányzat is részesült, amikor az államtól megvásárolta a katonai bázist. Míg az önkormányzat e tekintetben megérti a Hatóság eljárást megindító határozatában kifejezett kételyét, rámutatott arra, hogy bár a belső tábor 44 épületének csak egy részét értékesítették, a Våler önkormányzata és a Haslemoen AS közötti adásvételi szerződés arra a feltételezésre épül, hogy a vásárló Våler önkormányzatával együtt fejleszti és működteti a belső tábor egészét és a kívül eső területeket, egyetlen egységként. A Haslemoen által fizetett 4 millió NOK ezt a feltételezést tükrözi. Ez indokolja azt is, hogy a végleges ár meghatározásához alkalmazni kell a 30 %-os árengedményt – a belső tábor egyetlen egységként történő értékesítéséért – és a további 20 %-os árengedményt az egész katonai bázisért. Az utóbbi árengedmény nem értelmezhető olyan „mennyiségi árengedményként”, amely nem lenne alkalmazandó, amennyiben a vásárló nem az egész tábort vásárolná meg. Az önkormányzat hangsúlyozta, hogy az eladást oly módon szándékozta kezelni, hogy az ne okozzon problémákat az EGT állami támogatási szabályokat illetően.
4.

Mivel a konferenciarendszer már nem felel meg a Szerződés 81. cikkének (3) bekezdésében (jelenleg az EUMSZ. 101. cikkének (3) bekezdése) foglalt kritériumoknak, az 1419/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezte a Szerződés 85. és 86. (jelenleg 81. és 82.) cikkének a tengeri szállításra történő alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló 4056/86/EGK tanácsi rendeletet (8) is; ez a rendelet ugyanis a vonalhajózási konferenciáknak csoportmentességet nyújtott, amely lehetővé tette a vonalhajózási konferenciákhoz tartozó vonalhajózási társaságok számára, hogy rögzítsék az árakat és a szállítás egyéb feltételeit. Az 1419/2006/EK tanácsi rendeletnek az EGT-megállapodásba foglalása tehát azt eredményezte, hogy konferenciarendszer 2008. október 18-i hatállyal már nem élvez csoportmentességet az EGT-megállapodás 53. cikkének (1) bekezdésében megállapított tilalom alól. Ezt követően azon vonalhajózási társaságoknak, amelyek az Európai Gazdasági Térség egy vagy több kikötőjében és/vagy kikötőjéből kiindulva nyújtanak szolgáltatásokat, be kell szüntetniük a vonalhajózási konferencia keretében végzett minden olyan tevékenységet, amely ellentétes az EGT-megállapodás 53. cikkével. Így kell tenniük akkor is, ha más joggyakorlatok nyíltan vagy hallgatólagosan megengedik a vonalhajózási konferenciák vagy egyeztetési megállapodások általi árrögzítést. Ezenfelül a konferenciatagoknak biztosítaniuk kell, hogy a konferenciarendszer keretében aláírt valamennyi megállapodás 2008. október 18-tól kezdve megfeleljen az EGT-megállapodás 53. cikkének.
2.

A határozat címzettje a Color Line AS komptársaság, mert közvetlenül részt vett az EGT-megállapodás 53. és 54. cikkének megsértésében. A határozatnak a Color Group AS vállalkozás is címzettje, mert 1998. október 1-jétől2005. december 20-ig a Color Line AS vállalkozás anyavállalata volt. A Hatóság bírságot vetett ki az 1999. január 1-je és 2005. december 20-a közötti időszakra a Color Line AS vállalkozás és a Color Group AS vállalkozás egyetemleges felelőssége miatt.
(2)

Bár a költségalapúság bizonyos formáját általában a legtöbb EGT-államban előírják, az árellenőrzési intézkedések tekintetében valamennyi EGT-államban vannak eltérések. A választott költségmegállapítási eszközök nagy változatosságán túl az eszközök végrehajtására szolgáló eszközök is eltérnek. Ez növeli az EGT-ben alkalmazott nagykereskedelmi végződtetési díjak közötti ollót, amit a nemzeti sajátosságok csak részben magyaráznak. Ezt az EGT-megállapodás 1. jegyzőkönyvével a megállapodáshoz igazított (5), a megállapodás XI. mellékletének 5ci. pontjában említett jogi aktussal (2002/627/EK bizottsági határozat (6)) létrehozott európai szabályozók csoportja (a továbbiakban: ERG) is felismerte, a helyhez kötött hívásvégződtetési díjak szimmetriájáról és a mobil hívásvégződtetési díjak szimmetriájáról szóló közös állásfoglalásában. A nemzeti szabályozó hatóságok is számos esetben engedélyeztek magasabb végződtetési díjakat a kisebb helyhez kötött vagy mobiltelefon-üzemeltetők számára azzal az indokkal, hogy ezek az üzemeltetők újonnan léptek a piacra, és nem élvezik a méretgazdaságosság előnyeit, és/vagy rájuk eltérő költségfeltételek vonatkoznak. Az aszimmetriák a nemzeti határokon belül és azokon túlnyúlóan is fennállnak, bár lassanként mérséklődnek. Az ERG közös állásfoglalásában leszögezte, hogy a végződtetési díjaknak normális körülmények között szimmetrikusnak kellene lenniük és az aszimmetriát meg kell tudni indokolni.
(15)

Korlátozott azon órák százalékos aránya, amelyben árkülönbségek vannak a skandináv régió területein belül: Árzóna Izolált órák %-os aránya NO 1 - Oslo 1,4 % NO 2 – Kristiansand 16,4 % NO 3 - Trondheim 6,2 % NO 4 - Tromsø 6,6 % NO 5 - Bergen 4,1 % 2010.3.15.–2011.3.11. Az árzónák legtöbbször egymáshoz kapcsolódnak: Az árzónacsoportok Az egymáshoz kapcsolódó órák %-os aránya NO 1 – NO 2 77,7 % NO 1 – NO 3 48,0 % NO 1 – NO 5 94,9 % NO 2 – NO 5 76,6 % NO 3 – NO 4 89,9 % NO 1 – NO 2 – NO 5 75,7 % NO 3 – NO 4 - Sweden 76,3 % 2010.3.15.–2011.3.11. A norvég árzónák általában Svédországgal kapcsolódnak össze.
HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 84/30

Az EFTA Felügyeleti Hatóság közleménye a 2005/15/EK bizottsági határozat 2. cikkének (1) és (2) bekezdésével összhangban

2012/C 84/05

2012. január 24-én az EFTA Felügyeleti Hatósághoz a 2004/17/EK irányelv 30. cikkének (5) bekezdése szerinti kérelem érkezett. A kérelem beérkezését követő első munkanap 2012. január 25.

Az Akershus Energi Vannkraft AS, az E-CO Energi AS, az EB Kraftproduksjon AS és az Østfold Energi AS által közösen benyújtott kérelem a vízenergia-termeléssel és nagykereskedelmi értékesítésével kapcsolatos tevékenységekre vonatkozik Norvégiában. A fent említett 30. cikk úgy rendelkezik, hogy a 2004/17/EK irányelv nem alkalmazandó, amennyiben a szóban forgó tevékenység közvetlen módon ki van téve a versenynek olyan piacokon, amelyekre a belépés nem korlátozott. E feltételek értékelését kizárólag a 2004/17/EK irányelv alapján lehet elvégezni, a versenyszabályok alkalmazásának sérelme nélkül.

Az EFTA Felügyeleti Hatóságnak a fent említett munkanaptól számítva három hónap áll rendelkezésére, hogy határozzon a kérelemmel kapcsolatban. A határidő tehát 2012. április 25-én jár le.

Az EFTA Felügyeleti Hatóság véleménye szerint azonban fontos információk hiányoztak a fent említett kérelemben. A 2012. február 17-i levélben ezért felkérték mind a kérelmezőket, mind a norvég kormányt, hogy a 2004/17/EK irányelv 30. cikkének (5) bekezdésével összhangban 2012. március 23-ig nyújtsanak be kiegészítő információkat. Tekintettel a kiegészítő információkra vonatkozó kérelemre és figyelembe véve azt, hogy a Norvég Versenyhivatal 2011. március 16-i véleményében megállapította a 30. cikk (1) bekezdésének alkalmazhatóságát, amelyet a kérelemmel együtt megküldtek a Hatóság számára, az EFTA Felügyeleti Hatóság számára engedélyezett határidő a 30. cikk (6) bekezdésének harmadik mondatával összhangban egy hónappal meghosszabbítható.

A végleges határidő tehát 2012. május 25-én jár le.
37.

A forgalmazó teljes éves kötelezettsége alapján számított minimális beszerzési kötelezettség vizsgálatára tekintettel, halmozott versenykorlátozó hatás esetén akkor is indokolt lehet a csoportmentesség kedvezményének visszavonása, ha a szállító által kiszabott minimális beszerzési kötelezettség az általános vertikális csoportmentességi rendelet 1. cikkének d) pontjában meghatározott 80 %-os küszöbérték alatt van. A feleknek – a vonatkozó ténybeli körülményekre tekintettel – fontolóra kell venniük, hogy a forgalmazó azon kötelezettsége, hogy az összes gépjármű beszerzésének egy adott százalékát a szállító által szállított márka tegye ki, megakadályozza-e a forgalmazót abban, hogy egy vagy több további versenytárs márkát is forgalmazzon. Ebben az összefüggésben még az éves összbeszerzés 80 %-ánál alacsonyabb beszerzési minimumkötelezettség is egyedülimárka-kikötést jelent, ha ezáltal a versenytárs gyártótól saját választása szerinti új márkát értékesíteni kívánó forgalmazó arra kényszerül, hogy a jelenlegi értékesített márkából olyan nagyszámú gépjárművet vásároljon, ami gazdaságilag ellehetetleníti a forgalmazót (22). A beszerzési minimumkötelezettség akkor is egyedülimárka-kikötést jelent, ha arra kényszeríti a versenytárs szállítót, hogy a tervezett értékesítési volument egy adott területen több forgalmazó között ossza meg, aminek következtében megduplázódik a beruházási költsége, és töredezetté válik a piaci jelenléte.
(20)

Annak ellenére, hogy a Landsbanki (ahogy a másik két nagybank is) minden esetben a jogszabályban előírtnál valamivel jobb tőkemegfelelési mutatót tett közzé, a különleges vizsgálóbizottság megállapította, hogy a tőkemegfelelési mutatók nem tükrözték pontosan a bankok pénzügyi erejét. Ennek oka a banki saját részvények kockázati kitettsége volt, amely azok elsődleges fedezetként történő bevonásából, illetve a részvényekre alapuló, tőzsdén kívüli határidős ügyletekből származott. A társaság által önállóan finanszírozott részvénytőke, amelyet a különleges vizsgálóbizottság rossz tőkeellátottságként értékelt, a bankok szavatoló tőkéjének több mint 25 %-át tette ki (vagy az alapvető tőkeelem, azaz a jegyzett tőke immateriális javakkal csökkentett összegének több mint 50 %-át). Ehhez járultak a bankokat érintő azon problémák, amelyeket az egymás részvényeinek birtoklásával vállalt kockázatok okoztak. 2008 közepére a banki saját részvények közvetlen finanszírozása, valamint a másik két bank részvényeinek keresztfinanszírozása megközelítőleg 400 milliárd ISK-t tett ki, amely az alapvető tőkeelem mintegy 70 %-ának felelt meg. A különleges vizsgálóbizottság szerint a jegyzett tőkének a rendszerből felvett hitelekkel történő finanszírozása olyan mértékű volt, hogy az veszélyeztette a rendszer stabilitását. A bankok saját részvényeik jelentős hányadát fedezetként vonták be az általuk nyújtott hitelek mögé, így a részvényárfolyamok gyengülésével hitelportfóliójuk minősége is romlott. Ez befolyásolta a bankok teljesítményét, és még lejjebb nyomta részvényeik árfolyamát, amelyre válaszul – a különleges vizsgálóbizottságnak a rendelkezésére álló információkon alapuló feltételezése szerint – a bankok megkíséreltek rendellenes keresletet támasztani saját részvényeik iránt.
(10)

A Landsbanki és a Kaupthing nem lakossági fiókjaiból történő betétkivonás üteme drasztikusan nőtt, ugyanakkor a lakossági fiókokból is hatalmas mennyiségű készpénzt vettek ki. Október első hétvégéjén egyértelművé vált, hogy a három nagybank másik tagja, a Landsbanki is súlyos nehézségekkel küzd. 2008. október 7-én a Glitnir Bank és a Landsbanki az izlandi pénzügyi felügyelet, az FME ellenőrzése alá került. Egy ideig abban bíztak, hogy a Kaupthing Bank elkerülheti ezt a sorsot, így 2008. október 6-án az izlandi központi bank, a CBI 500 millió EUR összegű hitelt nyújtott a Kaupthing részére, annak dán leányvállalata, a FIH Erhvervsbank által szolgáltatott biztosíték mellett. A Kaupthing Bank hitelszerződései és hitelviszonyt megtestesítő értékpapírjai azonban általában tartalmaztak egy olyan kikötést, amely szerint a bank nagyobb leányvállalatának nemteljesítése a Kaupthing Bank részéről is nemteljesítésnek minősül, amely esetben a bank hitelei esedékessé válhatnak. 2008. október 8-án a brit hatóságok megállapították a Kaupthing brit leányvállalata, a Kaupthing Singer & Friedlander (KSF) fizetésképtelenségét. A következő napon az FME a válságtörvényben kapott felhatalmazás alapján átvette a bank feletti ellenőrzést.
(202)

A fentiek szerint a Glitnir bukásának egyik oka a rossz tőkeellátottság volt. Az Íslandsbanki szerkezetátalakítási terve szerint a bank a teljes szerkezetátalakítási időszakban túlteljesíti az FME által előírt 16 %-os tőkemegfelelési mutatót. A mutató egyébként is lényegesen magasabb a Bázel III 10,5 %-os követelményénél. A tőkemegfelelési mutató a magas irányadó érték felett maradt abban a stresszhelyzetben is, amelynek leírását az Íslandsbanki a szerkezetátalakítási tervhez mellékelt idei ICAAP-jelentéssel együtt nyújtotta be. A szerkezetátalakítási terv szerint az Íslandsbanki osztalékfizetéssel fokozatosan csökkenti tőkemegfelelési mutatóját a jövedelmezőség növelése érdekében. (84) A Hatóság körültekintőnek és megnyugtatónak ítéli meg azt, hogy még az Íslandsbanki által bemutatott stresszhelyzetben is, amelyről elmondható, hogy ésszerű paraméterekre épül, a bank […] milliárd ISK feletti tőketöbblettel rendelkezne, amely a fent bemutatott működési környezetben az Íslandsbankinak számottevő lehetőséget biztosít a váratlan kedvezőtlen hatású események kezelésében.
56.

Mélyrehatóbb értékelést igényelhet az az eset is, amikor egy EFTA-állam versenyeztetési eljárás nélkül bíz meg egy közszolgáltatót általános gazdasági érdekű szolgáltatások nyújtásának feladatával egy olyan nem védett piacon, amelyen az általános gazdasági érdekű szolgáltatások hiányában már most is vagy várhatóan a közeljövőben nyújtanak nagyon hasonló szolgáltatásokat A kereskedelem fejlődésére gyakorolt kedvezőtlen hatások még hangsúlyosabbak lehetnek, ha az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokat a tényleges vagy lehetséges szolgáltatók költségeinél alacsonyabb díjon kínálják és ezzel lezárják a piacot. A Hatóság – teljes mértékben tiszteletben tartva, hogy az EFTA-államok jelentős mérlegelési mozgástérrel rendelkeznek az általános gazdasági érdekű szolgáltatás meghatározását illetően – módosításokat kérhet például a támogatás odaítélését illetően, amennyiben ésszerűen levezethető, hogy az általános gazdasági érdekű szolgáltatás a felhasználó szempontjából azonos feltételek mellett kevésbé torzító módon és az állam számára alacsonyabb költséggel is nyújtható.
(25)

Amint azt már a 363/11/COL határozat is említette, az Askar Capital Investment Bank hf. már 2007-ben jelentős veszteségeket könyvelt el az amerikai jelzálogkölcsönökkel fedezett strukturált hiteltermékekbe való befektetései miatt (sub-prime). A bank 2010 júniusában még ennél is nagyobb nehézségekkel találta magát szemben, amikor is az izlandi legfelsőbb bíróság ítéletében kimondta, hogy a devizaalapú hitelek illegálisak. A bank 2010. július 14-én csődöt jelentett, és a Pénzügyi Felügyeleti Hatóság (a továbbiakban: FME) még aznap átvette. A Hatóságnak ezt követően megküldött információ szerint a bank jelenleg felszámolás alatt áll és megszüntette valamennyi gazdasági tevékenységét.
Megnevezés (és/vagy a kedvezményezett neve)

:
(37)

Amennyiben nyersolajat (vagy földgázt) fedeznek fel, az engedélyeseknek, amennyiben úgy döntenek, hogy kitermelnek az adott mezőn, e területre vonatkozó fejlesztési és működési tervet kell be nyújtaniuk jóváhagyásra a norvég kőolaj- és energiaügyi minisztériumnak. Norvégia kontinentális talapzatán az alábbi, elsősorban kőolaj-kitermelésre szolgáló mezőkre (31) vonatkozóan nyújtottak be és hagytak jóvá fejlesztési és működési tervet az elmúlt öt év folyamán: Tárgyév Leírás (A mező neve és az engedély) Engedélyt megkapták 2008 Morvin, PL134B Statoil Petroleum Eni Norge Total E&P Norge 2009 Goliat, PL229 Eni Norge Statoil Petroleum 2011 Knarr, PL373S BG Norge Idemitsu Petroleum Norge Wintershall Norge RWE Dea Norge 2011 Ekofisk Sør, Eldfisk II, PL ConocoPhillips Total E&P Norge Eni Norge Statoil Petroleum Petoro AS 2011 Vigdis nordøst, PL089 Statoil Petroleum Petoro AS ExxonMobil E&P Norway Idemitsu Petroleum Norge Total E&P Norge RWE Dea Norge 2011 Stjerne, part of Oseberg Sør PL079, PL104 Statoil Petroleum Petoro AS Total E&P Norge ConocoPhillips 2011 Hyme, PL348 Statoil Petroleum GDF Suez E&P Norge Core Energy E.ON E&P Norge Faroe Petroleum Norge VNG Norge 2011 Brynhild, PL148 Lundin Norway Talisman Energy Norway 2012 Jette, PL027C, PL169C, PL504 Det norske oljeselskap Petoro AS 2012 Skuld, PL128 Statoil Petroleum Petoro AS Eni Norge 2012 Edvard Grieg, PL338 Lundin Norway Wintershall Norge OMV Norge 2012 Bøyla, PL340 Marathon Oil Norge ConocoPhillips Lundin Norway 2012 Svalin, PL169 Statoil Petroleum Petoro AS ExxonMobil E&P Norway
(7)

A válságra adott válaszában és a válsággal kapcsolatos iránymutatások alapján a Hatóság átfogó célja a pénzügyi stabilitás fenntartása, valamint az állami támogatás, illetve a bankok és az EGT-államok közötti verseny torzulásának minimális szinten tartása. A pénzügyi stabilitás fenntartása egyrészt azt jelenti, hogy meg kell előzni, hogy a például valamely hitelintézet összeomlása által kiváltott negatív hatások átgyűrűzzenek a bankrendszer többi részébe, másrészt pedig azt is, hogy biztosítani kell a bankrendszer által a reálgazdaságnak nyújtott hitelezés megfelelő szintjét. A pénzügyi stabilitás továbbra is központi jelentőséggel bír a Hatóság számára az ezen iránymutatás alapján a pénzügyi szektornak nyújtott állami támogatások értékelésénél. Ennek során a Hatóság figyelembe veszi, hogy az EGT egyes részeiben a válság egy akut és rendszerszintű stresszhelyzetből mélyrehatóbb gazdasági nehézségek jellemezte helyzetté alakult át, és ez az EGT-piac egységére nézve is fokozott kockázatokat rejt.
(47)

A Sjóvá, lévén a három legnagyobb izlandi biztosítótársaság egyike, rendszerszintű jelentőséggel bír Izland pénzügyi rendszere tekintetében. A Sjóvá összeomlása következtében Izland lakosságának nagy része elvesztette volna biztosítási fedezetét és követeléseit egy olyan helyzetben, amikor az izlandi társadalom egyébként is jelentős szociális nehézségekkel küzdött. Ezenfelül az összeomlás még inkább aláásta volna a pénzügyi rendszer intézményeibe vetett bizalmat, és a biztosítási ágazatot is megfertőzte volna a pénzügyi válság tüneteivel. Az izlandi lakosság pénzügyi ágazatba vetett bizalma már 2009 elején rohamos hanyatlásnak indult, mivel nemcsak a Sjóvát, hanem a másik két nagy biztosítótársaság tulajdonosait is átvették anyavállalataik hitelezői. A Sjóvá csődje nyomán ezért a pénzügyi piacok válsága nagy valószínűséggel átterjedt volna a banki ágazatról a biztosítási ágazatra is.
(22)

Az állami és városi költségvetési hozzájárulásokon túl Izland kormánya és Reykjavík város kötelezettséget vállalt a Harpa üzemeltetéséhez biztosított rövid lejáratú hitelre, amíg a projekt költségeit fedező hosszú távú finanszírozás be nem fejeződik. 2013-tól a hitel teljes összege 794 millió ISK volt, 5 %-os kamattal és 200 bázispont prémiummal. A hitel visszafizetési határideje 2013. február 15. volt. 2013. március 6-án a város, az állam és a Harpa Koncertterem és Konferenciaközpont ehf. megállapodást írt alá arról, hogy az áthidaló hitelt a Harpa jegyzett tőkéjévé alakítják át, mivel a cégnek eddig semmifajta tőkét nem nyújtottak be. Ugyanebben a megállapodásban az állam és a város kötelezettséget vállalt a Harpának nyújtandó ideiglenes éves kifizetésekre 160 millió ISK értékben a 2013–2016-os évekre, hogy elsődlegesen a Harpára kivetett ingatlanadókat fedezzék, mivel azok a vártnál jóval magasabbnak bizonyultak (12). Másodszor, a Harpával kapcsolatos, előre nem látott más költségek is felmerültek.
(24)

A norvég hatóságok szerint a NEAS abban az időszakban annak lehetett tanúja, hogy széles körű regionális konszolidáció ment végbe a villamosenergia-vállalatok között, valamint nemzeti/nemzetközi üzemeltetők léptek be a helyi piacokra. A NEAS-nak meg kellett erősítenie saját tőkéjét, hogy részesedést szerezhessen más villamosenergia-vállalatokban, különösen a Nordkraft AS-ben. A NEAS szándéknyilatkozatokat írt alá a Hålogaland Kraft AS és a Vesterålskraft AS vállalatokkal is, hogy egy regionális termelővállalatot és egy regionális energiaszállító vállalatot alapítsanak. Ezeket a változásokat 2001. január 1-ével tervezték életbe léptetni. Annak érdekében, hogy a NEAS képes legyen ezen tranzakciók véghezvitelére saját és kölcsöntőke kombinációjával, azt várták, hogy Narvik önkormányzata, amely a NEAS kizárólagos tulajdonosa, további tőkét fektet be a NEAS-ba.
(38)

Ezen okok miatt, ha egy EFTA-állam a 18. pont b) vagy c) alpontjában meghatározott kockázatokat fedezni kívánja, azt a felügyeleti és bírósági megállapodás 3. jegyzőkönyve szerint be kell jelentenie a Hatóságnak. A bejelentésben bizonyítania kell, hogy kapcsolatba lépett az adott EFTA-államban működő fő hitelbiztosítókkal és hitelügynökökkel (16), és lehetőséget nyújtott számukra annak bizonyítására, hogy az országban rendelkezésre áll a szóban forgó kockázatra vonatkozó fedezet. A Hatóság a kockázatokat az „ideiglenesen nem piacképes” kategóriába sorolja, amennyiben az érintett hitelbiztosítók az EFTA-államtól érkezett kérés kézhezvételétől számított 30 napon belül nem nyújtják be az EFTA-állam által fedezni kívánt kockázattípusokra vonatkozó biztosítási feltételekkel és biztosított volumenekkel kapcsolatos információkat az EFTA-államnak vagy a Hatóságnak, illetve ha a benyújtott információk nem bizonyítják, hogy a szóban forgó kockázatokra vonatkozó fedezet rendelkezésre áll a szóban forgó EFTA-államban.
328.

Szabványok a biztosítási ágazatban 4. példa A helyzet: Biztosító társaságok egy csoportja összegyűlik, hogy bizonyos biztonsági eszközök (azaz a veszteségek megakadályozására és csökkentésére kialakított alkatrészek és felszerelések, valamint az ilyen részekből létrehozott rendszerek) beszerelésére vonatkozóan kötelező erővel nem bíró szabványokról állapodjanak meg. A biztosító társaságok által meghatározott, nem kötelező jellegű szabványokat a) egy meghatározott igény kielégítése és a biztosítók támogatása céljából, a kockázat kezelése és a kockázatoknak megfelelő biztosítási díjak kínálása érdekében állapították meg; b) az érintett tagállamokban megvitatták a beszerelést végzőkkel (vagy képviselőikkel), akiknek az észrevételeit a szabvány véglegesítése előtt figyelembe vették; c) az érintett biztosítói szövetség honlapjának egy erre szánt részén közzéteszik, hogy bármely beszerelést végző, vagy más érdekelt fél könnyen hozzájuk férhessen. Elemzés: E szabványok megállapításának folyamata átlátható, és lehetővé teszi az érdekelt felek részvételét. Emellett az eredményhez ésszerű és megkülönböztetésmentes alapon bárki könnyen hozzáférhet. Amennyiben a szabvány nem jár negatív hatással a downstream piacon (például nagyon különleges és indokolatlan előírások révén néhány beszerelést végző cég kizárásával), akkor valószínűleg nem vezet versenykorlátozó eredményekhez. De még ha a szabványok versenykorlátozó eredményűek is, az 53. cikk (3) bekezdésében foglalt követelmények teljesítettnek tűnnek. A szabványok segítséget nyújthatnak a biztosítóknak annak elemzésében, hogy az ilyen beszerelési rendszerek milyen mértékben csökkentik a vonatkozó kockázatokat és előzik meg a veszteségeket, és ezáltal kezelni tudják a kockázatokat és a kockázatoknak megfelelő biztosítási díjakat tudnak kínálni. A downstream piacokra vonatkozó megállapítások figyelembevételével a beszerelést végzők számára is hatékonyabbak lennének, mivel lehetővé tennék számukra, hogy valamennyi biztosító társaság esetében a szabványok ugyanazon „készletének” feleljenek meg, ahelyett, hogy minden biztosító társaság külön-külön megvizsgálná őket. A szabványok megkönnyíthetik a fogyasztók számára a biztosítók közötti váltást is. Emellett kedvezőek lehetnek a kisebb biztosítók számára is, amelyek esetleg nem rendelkeznek erőforrásokkal a külön vizsgálathoz. Ami az 53. cikk (3) bekezdésének többi feltételét illeti, úgy tűnik, hogy a nem kötelező erejű szabványok nem lépnek túl a szóban forgó hatékonyságnövekedés eléréséhez szükséges mértéken, az előnyöket továbbadják a fogyasztóknak (az előnyök némelyike közvetlenül előnyös a fogyasztóknak); valamint a korlátozások nem vezetnek a verseny megszüntetéséhez.