HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 324/21

AZ EFTA FELÜGYELETI HATÓSÁG 261/12/COL HATÁROZATA

(2012. július 4.)

az önkormányzati adózási intézkedésekről, ingatlanértékesítésről, valamint a Verne részére történő villamosenergia-értékesítésről (Izland)

AZ EFTA FELÜGYELETI HATÓSÁG (A TOVÁBBIAKBAN: A HATÓSÁG),

TEKINTETTEL az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra (a továbbiakban: az EGT-megállapodás) és különösen annak 61. cikke (3) bekezdésének c) pontjára,

TEKINTETTEL az EFTA-államok közötti, Felügyeleti Hatóság és Bíróság létrehozásáról szóló megállapodásra (a továbbiakban: Felügyeleti és Bírósági Megállapodás) és különösen annak 24. cikkére,

TEKINTETTEL a Felügyeleti és Bírósági Megállapodás 3. jegyzőkönyvére (a továbbiakban: 3. jegyzőkönyv), különösen az I. rész 1. cikkének (2) bekezdésére, valamint a II. rész 4. cikkének (4) bekezdésére, 6. cikkére, 7. cikkének (5) bekezdésére és 8. cikkére,

MIUTÁN az említett rendelkezéseknek megfelelően felhívta az érdekelt feleket észrevételeik megtételére (1),

mivel:

I. TÉNYEK

1. ELJÁRÁS

(1) Az izlandi hatóságok a 3. jegyzőkönyv I. része 1. cikkének (3) bekezdésével összhangban, a bejelentést megelőző tárgyalásokat követően 2010. szeptember 1-jei levelükben (dokumentumszám: 568140), amelyet a Hatóság ugyanazon a napon vett kézhez és iktatott, bejelentették a Hatóságnak, hogy Reykjanesbær önkormányzata (a továbbiakban: az önkormányzat vagy Reykjanesbær) területén egy adatközpont megépítéséhez állami támogatást nyújtanak. A bejelentés az 57/2010. törvény és a 2009. október 23-án parafált megállapodás (a továbbiakban: a beruházási megállapodás) alapján, a Verne Holdings ehf. (a továbbiakban: Verne) társaság által létesítendő adatközpont (a továbbiakban: az adatközpont) építésével kapcsolatban nyújtott, adóktól és díjaktól való eltérésekre vonatkozott.

(2) Több levélváltást követően (2) a Hatóság 2010. november 3-i levelében (dokumentumszám: 573997) arról tájékoztatta az izlandi hatóságokat, hogy a Verne adatközponttal kapcsolatos támogatás vonatkozásában a 3. jegyzőkönyv I. része 1. cikkének (2) bekezdésében megállapított hivatalos vizsgálati eljárás megindításáról határozott.

(3) Az eljárás megindításáról szóló 418/10/COL hatósági határozatot közzétették az Európai Unió Hivatalos Lapjában és annak EGT-kiegészítésében (a továbbiakban: az eljárás megindításáról szóló határozat) (3). A Hatóság felhívta az érdekelt feleket a határozattal kapcsolatos észrevételeik megtételére. Az érdekelt felektől nem érkeztek észrevételek.

(4) A Hatóság 2010. november 23-i, 2011. január 4-i, január 18-i és február 2-i levelében (dokumentumszámok: 578499, 582634, 583705 és 585546) az izlandi hatóságok kérésének eleget téve hozzájárult a határozattal kapcsolatos észrevételek benyújtási határidejének meghosszabbításához.

(5) Az izlandi hatóságok 2011. február 28-i levelükben (dokumentumszám: 589033) nyújtották be észrevételeiket. A Hatóság az izlandi hatóságoktól 2011. április 12-én további információkat kapott (dokumentumszám: 594276).

(6) A Hatóság és az izlandi hatóságok az ügyet a 2011. május 27-én Brüsszelben tartott ülésen vitatták meg, amelyet a Hatóság 2011. június 1-jei elektronikus levele követett (dokumentumszám: 599862). Ezt követően az izlandi hatóságok a 2011. június 21-i (dokumentumszám: 601641) és a június 27-i (dokumentumszám: 602133) két levelükben nyújtottak be információkat.

(7) Ezenkívül a Nemzeti Villamosenergia-ellátó Vállalat (Landsvirkjun) a Hatósághoz 2011. június 23-án beérkezett, 2011. június 20-i levelében (dokumentumszám: 601937) és a Hatósághoz 2012. január 16-án beérkezett levelében (dokumentumszám: 621366) további külön információkkal szolgált.

(8) Az izlandi hatóságok 2011. szeptember 28-i levelükben (dokumentumszám: 609826) visszavonták az adatközpont megépítésével kapcsolatos támogatási intézkedések bejelentését. Következésképpen a Hatóság 2011. október 4-i levelében (dokumentumszám: 609991) tudomásul vette a bejelentés visszavonását, és tájékoztatta az izlandi hatóságokat, hogy a 3. jegyzőkönyv II. része 8. cikkének (2) bekezdésével összhangban lezárja az érintett intézkedésekkel kapcsolatos hivatalos vizsgálatot, egyértelművé tette azonban, hogy a tervezett adatközponttal kapcsolatban a Vernével kötött és még mindig hatályban lévő bizonyos megállapodásokban meghatározott intézkedések vizsgálatát folytatni fogja.

(9) Az izlandi hatóságok a Hatóság fent említett, 2011. október 4-i levelére 2011. október 25-én küldött válaszlevelükben (dokumentumszám: 613209) szolgáltattak információkat. Az izlandi hatóságok ezt követően 2012. április 30-i elektronikus levelükben (dokumentumszám: 633398) további információkkal szolgáltak.

(10) Végül az izlandi hatóságok és a Hatóság közötti, 2012. május 2-i brüsszeli találkozón az ügyről folytatott rövid megbeszélést követően az izlandi hatóságok 2012. május 14-i és 24-i elektronikus levelükben (dokumentumszám: 634340 és 635757) az ügyről további részleteket közöltek, valamint 2012. június 1-jei elektronikus levelükben (dokumentumszám: 636529) újabb dokumentumokat nyújtottak be.

2. HÁTTÉR

2.1. A kedvezményezett

(11) A Verne Holdings ehf. egy magánkézben lévő, 2007. júniusban Izlandon bejegyzett társaság. A Verne Holdings ehf. 100 %-os tulajdonában három leányvállalat áll: az Amerikai Egyesült Államokban bejegyzett Verne Global, Inc., az Egyesült Királyságban bejegyzett Verne Global Ltd. és a 2008. márciusban Izlandon bejegyzett Verne Real Estate ehf. (4)

(12) Az izlandi hatóságok tájékoztatása szerint a Verne Holdings ehf. tulajdonosa több kisebbségi részvényes, amelyek közül a két legnagyobb egy globális befektető, a Novator és a Teha Investments S.a.r.l. Ezenkívül az izlandi hatóságok tájékoztatása szerint a Verne Holdings ehf. részvényeinek jelentős részével a vállalat vezetősége rendelkezik.

2.2. A megkötött megállapodások

(13) A később visszavont bejelentés szerint az izlandi hatóságok a regionális fejlődés előmozdítása érdekében a Hatóság regionális fejlesztési támogatásról szóló iránymutatása (a továbbiakban: a regionális támogatásról szóló iránymutatás) alapján az EGT-megállapodás 61. cikke (3) bekezdésének c) pontja szerint regionális támogatásra jogosult régióban létesítendő adatközpont megépítéséhez a Verne számára a beruházási megállapodás alapján a kormányzati és önkormányzati adók esetében eltérés alkalmazásának formájában támogatást kívántak nyújtani.

(14) Az izlandi hatóságok és a Verne között 2008 végén kezdődött tárgyalások (5) (az izlandi pénzügyi válság 2008. októberi kirobbanása után) alapján megszületett a Verne számára különböző adók esetében eltéréseket biztosító megállapodás, a beruházási megállapodás. Az izlandi hatóságok szerint a beruházási megállapodásra vonatkozó egyetértési nyilatkozat végleges tervezete 2009 áprilisában készült el, a nyilatkozatot azonban nem írták alá. A beruházási megállapodást csak később, 2009. október 23-án kötötték meg, amikor azt a Verne ügyvezető igazgatója és az izlandi ipari minisztérium egyik tisztviselője parafálta (6). A beruházási megállapodás hatálybalépésének feltételeként az izlandi parlament engedélyét, a Verne igazgatótanácsának jóváhagyását és a Hatóság jóváhagyását kötötték ki. 2009. december 12-én az izlandi hatóságok és a Verne közötti beruházási megállapodás engedélyezésére irányuló törvénytervezetet terjesztettek az izlandi parlament elé. 2010. június 7-én az izlandi parlament elfogadta az 57/2010. törvényt (a továbbiakban: a Verne-törvény), amely engedélyezi az Ipari Minisztérium számára, hogy az izlandi hatóságok nevében beruházási megállapodást kössön a Vernével, amelynek célja többek között, hogy a Verne az adatközpont építésével kapcsolatban különböző adó- és illetékfizetési kedvezményekben részesüljön. (7)

(15) 2011. szeptember 28-án az izlandi hatóságok tájékoztatták a Hatóságot a beruházási megállapodás hatályon kívül helyezéséről.

(16) Az izlandi hatóságok 2011. október 25-i levele (8) szerint azonban „[a]z egyetlen már hatályba lépett előnyt az jelenti, hogy az engedélyezési és díjmegállapodás feltételei alapján Reykjanesbær önkormányzata elengedte az önkormányzati adókat.” (9) A megállapodás aláírására 2009. november 4-én került sor. Az izlandi hatóságok állítása szerint az intézkedések azonban 2009 elején hatályba léptek. (10) Az e megállapodásban szereplő alábbi önkormányzati adó- és illetékfizetési kedvezmények tehát a szóban forgó esetben állami támogatás értékelésétől függnek: — önkormányzati ingatlanadó és — önkormányzati útépítési adó.

(17) Ezenkívül a Verne által 2008-ban és 2009-ben aláírt következő megállapodások, amelyek hatályba léptek és nem helyeztek hatályon kívül, e határozatban az állami támogatás értékelésétől függnek: — „az ingatlan-adásvételi megállapodás” (az államkincstárral) — „a területbérleti megállapodás” és „a kiegészítő bérleti megállapodás” (az államkincstárral) — „a villamosenergia-ellátásról szóló szerződés” (a Landsvirkjunnal).

(18) A vizsgált megállapodások és intézkedések részletes leírása az alábbi 3. szakaszban található.

(19) Ezenkívül a Verne 2008. február 26-án a Farice-szal sávszélességről szóló szolgáltatási megállapodást kötött. Az izlandi hatóságok tájékoztatása szerint ezt a megállapodást hatályon kívül helyezték.

2.3. A projekt, a telephely és az egykori katonai terület rövid leírása

(20) A Verne eredetileg az Izland délnyugati részén található Reykjanesbær területén hét év alatt három szakaszban kívánt felépíteni egy magas megbízhatóságú, nagy teljesítménysűrűségű nagykereskedelmi adatközpontot: az adatközpontot (11).

(21) A Verne eredeti tervei szerint a projekt teljes beruházási költsége a 2010. évi becslések szerint elérte a 726 millió USD-t. (12)

(22) E terveit a vállalat a későbbiekben az izlandi gazdasági körülményekben bekövetkezett változások miatt feladta, a 2009. október 23-i beruházási megállapodást 2011. szeptember 23-án megszüntették, és az izlandi hatóságok 2011. október 25-én szolgáltatott információi szerint a Verne „a beruházási rendszerek általános támogatásának jegyében az izlandi hatóságokkal módosított beruházási tervet dolgozott ki”. (13) Az izlandi hatóságok információi szerint a beruházás módosított beruházási tervben szereplő összege az előzetes előkészületi beruházáson felül meghaladhatja a 675 millió USD-t. Az első ügyfelekről beszámoló média szerint az első szakaszt már 2012 februárjában üzembe helyezték és hivatalosan elindították (14).

(23) Az eredeti beruházási terv részeként a Verne 2008. február 26-án a szóban forgó telephelyen, a reykjanesbæri Valhallarbraut területén öt épületet vásárolt. Ezek összes alapterülete elérte a 31 000 m2-t, amelyből két nagy raktárépület 11 064, illetve 16 606 m2-t tett ki. Ezek részletes leírása az alábbi 3.2. szakaszban található. (15) A Verne eredetileg három kisebb épület lebontását tervezte (16).

(24) A Verne a 9,6 hektáros telephelyre vonatkozóan 2008. május 9-én 99 évre szóló külön területbérleti megállapodást írt alá az izlandi államkincstárral (17).

(25) A telephely pontos címe: Valhallarbraut 868, Reykjanesbær, amely a keflavíki nemzetközi repülőtér közelében fekszik (18), és egy egykori amerikai katonai támaszpont részét képezi. 1951-ben az izlandi állam védelmi megállapodást kötött az amerikai kormánnyal, amelynek értelmében az izlandi állam a katonai támaszpont céljaira többek között egy nemzetközi repülőtér létrehozására alkalmas területet bocsátott az amerikai haditengerészet rendelkezésére. 2006-ban az amerikai haditengerészet kivonult Izlandról, és a területet a rajta fekvő épületekkel együtt átadta az izlandi államnak. Az izlandi parlament által 2006 decemberében elfogadott 176/2006. törvény rendelkezett a terület rendezéséről, és meghatározta a következőket: a repülőtér területének határai (A. övezet) (19); egy védelmi célokat szolgáló biztonsági terület (B. övezet); és végül egy polgári célokra szolgáló terület (C. övezet). A C. övezet területe összesen 59,7 km2.

(26) A C. övezetben található ingatlanok állami kezelése és a terület jövedelmező polgári célokra történő mihamarabbi hasznosításának érdekében 2006. október 24-én létrejött a teljes egészében az izlandi állam tulajdonában álló szervezet, a Keflavík Repülőtér-fejlesztési Társaság, a KADECO (Þróunarfélag Keflavíkur ehf.). (20) A KADECO szervezeti felépítése szerint korlátolt felelősségű társaság, bizonyos jogszabályok, többek között a közbeszerzésről szóló törvény értelmében azonban a KADECO és az államkincstár között 2006. december 8-án létrejött szolgáltatási megállapodás (a továbbiakban: a szolgáltatási megállapodás) szerint állami szervnek tekinthető (21). A KADECO kizárólagos feladata a meghatározott területen (C. övezet) található ingatlanok fejlesztése, kezelése, valamint értékesítése, illetve bérbeadása.

(27) A 176/2006. törvény 5. cikke szerint a törvényben meghatározott, adókra és díjakra vonatkozó szabályok az A. és a C. övezet valamennyi területére vonatkoznak, amennyiben azokat polgári célú hasznosítása adásvételi vagy bérleti megállapodás alapján történik.

3. AZ ÉRTÉKELÉS ALATT ÁLLÓ INTÉZKEDÉSEK

3.1. Bevezetés

(28) Az izlandi hatóságok által eredetileg bejelentett, véleményük szerint állami támogatással járó intézkedések a következők voltak: 1. társasági jövedelemadó mértéke; 2. értékcsökkenési szabályok; 3. ipari és piaci díjak; 4. illetékbélyegeken fizetendő adók; 5. övezeti díj; 6. behozatali vámok; 7. fizetési halasztás az import és a villamos energia utáni héa megfizetésére; 8. a villamosenergia-termelésre vonatkozó biztonsági ellenőrzési díj; 9. nettóérték-adó garancia; 10. önkormányzati ingatlanadó. Ezeket az intézkedéseket a beruházási megállapodás és a Verne-törvény határozta meg. Ezenkívül a beruházási megállapodásban és a Verne-törvényben a következő, egyszeri önkormányzati adótól való eltérés szerepelt, 11. önkormányzati útépítési adó.

(29) Az önkormányzat és a Verne között az önkormányzati és az önkormányzati útépítési adóról egyaránt folytak tárgyalások, amelyet a felek 2009. november 4-én: — az engedélyezési és díjmegállapodásban rögzítettek.

(30) Ezenkívül az izlandi hatóságok a jogbiztonság érdekében a következő, véleményük szerint állami támogatással nem járó megállapodásokat jelentették be: — az ingatlan-adásvételi megállapodás; — a területbérleti megállapodás; — a villamosenergia-ellátásról szóló szerződés.

(31) A hivatalos vizsgálati eljárás megindításáról szóló 418/10/COL határozatban az alábbi, később megszüntetett megállapodás szerepelt: — a sávszélességről a Farice-szal 2008. február 26-án kötött megállapodás.

3.2. Az ingatlan-adásvételi megállapodás

(32) Az ingatlan-adásvételi megállapodást, amely szerint a Verne az izlandi államkincstártól öt épületet vásárol, a felek 2008. február 26-án írták alá. A vételár 14,5 millió USD volt, amely a 2008. február 26-án fizetett, 25 000 USD összegű előlegből és a 2008. március 26-án esedékes fennmaradó összegből állt.

(33) A Valhallarbraut területén található, Verne által megvásárolt, 1951 és 1958 között épült öt épület a következő: 1. 868. sz. épület NATO-raktár/kiszolgáló épület 11 064 m2 2. 869. sz. épület „haditengerészeti központ” raktár 16 606 m2 3. 872. sz. épület raktár/hűtőraktár 1 009 m2 4. 866. sz. épület raktár 782 m2 5. 864. sz. épület áramfejlesztő telep 1 547 m2

(34) A tulajdonjog átruházását a felek 2008. május 9-én írták alá. Az izlandi hatóságoktól származó információk szerint a Verne 2008 és 2009 között felújította az eredetileg tervezett, több épületből álló telephely részét képező két nagy raktárat (a 868. és a 869. sz. épület) (lásd: 2. kép). (22)

(35) Az ingatlan-adásvételi megállapodás D. melléklete egy, a Verne által adott megbízás alapján 2007. december 29-én készült környezetvédelmi jelentés (23). A jelentésben a Verne által 2008. február 26-án vásárolt öt épületen túl a területen fekvő két másik épület is szerepel: egy 1979-ben épült kisebb kapcsoló alállomás (867. sz. épület), illetve egy 1985-ben épült tároló sátor/készletraktár (889. sz. épület) (24). Ezek az épületek nem szerepelnek az ingatlan-adásvételi megállapodásban, és a jelek szerint azokat lebontották, illetve eltávolították.

3.3. A területbérleti megállapodás és a kiegészítő bérleti megállapodás

(36) A Verne és az izlandi államkincstár között 2008. május 9-én egy külön területbérleti megállapodás aláírására került sor. E megállapodás szerint a Verne 9,6 hektár területet bérelt a területen lévő valamennyi berendezéssel, felszereléssel és értéknövelést jelentő beépítéssel együtt. Az izlandi ingatlan-nyilvántartásban 214 247-es nyilvántartási számon szereplő, Valhallarbraut 868, Reykjanesbær címen bejegyzett terület a fentiekben leírtak szerint (lásd: 4. kép) a volt keflavíki légitámaszpont határain belül, a keflavíki nemzetközi repülőtér közelében fekszik. A Verne által megvásárolt mind az öt épület ezen a telephelyen található. A bérbeadás időpontjában a telephely kihasználtsága nem volt teljes körű (lásd: 2. és 3. kép).

(37) A bérleti megállapodás 99 évre szól. A telephely teljes bérleti díja korrekciós záradék nélkül négyzetméterenként évi 0,8 USD (80 amerikai cent) volt. Az izlandi hatóságok a hivatalos vizsgálati eljárás alatt arról tájékoztatták a Hatóságot, hogy a területbérleti megállapodás feltételeit 2009. június 30-án módosították, amikor az önkormányzat és a Verne a bérleti díj módosításáról és annak halasztott fizetéséről szóló megállapodást (a továbbiakban: a kiegészítő megállapodás) írt alá. A Hatóság ezért ebben az esetben a kiegészítő megállapodással módosított területbérleti megállapodást értékeli.

(38) A kiegészítő bérleti megállapodás 2010. április 1-jéig bérleti díj alóli mentességet ír elő. Az újratárgyalt éves bérleti díj négyzetméterenként 60 ISK, amelyet az izlandi építésiköltség-indexszel indexálnak.

3.4. Az engedélyezési és díjmegállapodás

(39) 2009. november 4-én a Verne és az önkormányzat megállapodást (a továbbiakban: az engedélyezési és díjmegállapodás) írt alá többek között a következőkkel kapcsolatos törvényi szabályozás alóli mentességekről: — önkormányzati ingatlanadó és — önkormányzati útépítési adó.

(40) Az engedélyezési és díjmegállapodás az eltérésekre vonatkozóan nem ír elő időkorlátot.

(41) Az izlandi hatóságoktól származó információk szerint az engedélyezési és díjmegállapodás 2009 elején lépett hatályba annak ellenére, hogy aláírására 2009. november 4-ig nem került sor. (25)

9.1.1. Az e határozat hatálya alá tartozó, az önkormányzati adókra vonatkozó izlandi jogszabályok

(42) Az izlandi jogszabályok szerint minden ingatlanra (földterületre és épületre, többek között ipari ingatlanokra) évente önkormányzati ingatlanadót (fasteignaskattur) (26) vetnek ki, amelynek alapja az ingatlan előző év december 31-i, az ingatlan-nyilvántartásról és -értékelésről szóló 6/2001. törvény szerinti értéke.

(43) Az önkormányzati bevételi forrásokról szóló 4/1995. törvény 4. cikkének (2) bekezdése előírja, hogy az adót az ingatlan tulajdonosa fizeti meg, kivéve a bérelt földterület esetében, amikor az adó a használót (a bérlőt) terheli.

(44) A 4/1995. törvény 3. cikke szerint az adó alapja az ingatlannak az izlandi hivatalos statisztikai adatok központja, az izlandi földhivatal (Þjóðskrá Íslands) által az ingatlan-nyilvántartásról és -értékelésről szóló 6/2001. törvény alapján megállapított értéke, az adó egyes önkormányzatok által évente meghatározott mértéke pedig nullától az ingatlan hivatalos értékének legfeljebb 1,65 %-áig terjedhet. Az izlandi hatóságoktól származó információk szerint a Reykjanesbær területén alkalmazandó adó mértéke 1,65 %. Minden meglévő épületre (és földterületre) önkormányzati ingatlanadót vetnek ki. Új épületekre és bővítésekre az adót a 6/2001. törvény alapján történő értékbecslést követően vetik ki.

(45) Az útépítési adóról (gatnagerðargjald) szóló 153/2006. törvény 3. cikke előírja, hogy az útépítési adó olyan egyszeri adó, amelyet az izlandi önkormányzatoknak minden városi térségben ki kell vetniük az ingatlanokra. A 153/2006. törvény szerint az önkormányzatok kötelesek kivetni az adót, és az Izlandi Statisztikai Hivatal által meghatározott hivatalos, négyzetméterenkénti építési költség legfeljebb 15 %-ában meghatározott adómértéket állapíthatnak meg. Az adó alapja a várostervezés vagy a kiadott építési engedélyben az érintett területen engedélyezett építkezés.

10. A törvényi szabályozástól való eltérés a Verne esetében

(46) A Verne Valhallarbraut területén fekvő ingatlana tekintetében az engedélyezési és díjmegállapodás az alábbi esetekben a törvényi szabályozástól való eltérésekről rendelkezik: a) a Verne tulajdonában álló vagy általa bérelt valamennyi épület, helyiség és létesítmény után a Vernének (a Reykjanesbær önkormányzata által jelenleg általában alkalmazott) legfeljebb 1,65 % mértékű ingatlanadót kell fizetnie abban az esetben is, ha a jövőben az adókulcs növekedne (27), b) az ingatlan-adásvételi megállapodás alapján a Verne által vásárolt ingatlanra kivetett önkormányzati ingatlanadó alapját 1 030 600 000 ISK-ban határozta meg a városvezetés, amely a Verne által vásárolt két nagy raktárépület hivatalos 2008. évi értékének felel meg, és nem veszi figyelembe sem a további három (864., 866. és 872. sz.) épület, sem a bérelt 9,6 ha terület értékét (28), c) az önkormányzati ingatlandó-alap izlandi építésiköltség-index alapján történő kiigazítása nem az adásvétel időpontjában, hanem abban a hónapban történik, amikor a Verne megkezdi a fogyasztói műveleteket/az épületet üzembe helyezik (29), d) a telephelyen a jövőben épülő épületekre kivetett adó alapja i. nem tartalmazza a külső héjazat építési költségeit és ii. négyzetméterenként 85 500 ISK-val alacsonyabb lesz; ezt az adóalapot az izlandi építésiköltség-index alapján attól a hónaptól kezdve indexálják, amikor a Verne megkezdi a fogyasztói műveleteket/az épületet üzembe helyezik (az épület kihasználtsági fokával arányosan), és nem a törvényi szabályozás szerinti adót alkalmazzák, (30) e) az ingatlanadó kivetése kizárólag 2011. január 1-jével, nem pedig az épület vásárlásának/a földterület bérlésének időpontjával kezdődik, valamint az engedélyezési és díjmegállapodás hatálybalépésének időpontjában az önkormányzatnak már kifizetett vagy kifizetendő adókkal kapcsolatban a Verne a jövőben fizetendő ingatlanadó ellenében 44 660 298 ISK összegű hitelt kap (31), f) a Verne a meglévő épületekre kivetett önkormányzati útépítési adó és az ehhez az adóhoz hasonló minden jelenlegi és jövőbeni díj alól mentesül, amennyiben a társaság a telephelyen saját költségére utat épít, g) a Verne minden új épületre kivetett útépítési adóból külön 75 %-os adókedvezményt kap, amennyiben a társaság a telephelyen saját költségére utat épít (32).

3.5. A villamosenergia-ellátásról szóló szerződés

(47) A villamosenergia-ellátásról szóló szerződést a Verne és a Landsvirkjun (a 100 %-ban állami tulajdonban álló nemzeti villamosenergia-ellátó vállalat) 2009. október 22-én írta alá. A Landsvirkjun az ipari miniszter engedélye alapján nagykereskedelmi tevékenységet folytat, amelynek során izlandi szolgáltatók és nagy energiaintenzitású iparágak számára villamos energiát biztosít. Az adatközpont villamosenergia-igényének ellátásához szükséges energiát a Landsvirkjun fogja szállítani. A Landsvirkjun kötelezettséget vállal arra, hogy a Verne számára rendszeresen biztosítja a szükséges, körülbelül legfeljebb […] mennyiségű villamos energiát. A villamosenergia-ellátásról szóló szerződés 20 évre szól, és további 10 évvel meghosszabbítható.

(48) A megállapodás szerinti villamosenergia-árak a következők (az árak az átviteli díjakat nem tartalmazzák): Az első […]: MW-onkénti ár Időszak […] USD (33) 2013. december 31-ig […] USD 2014. január 1-jétől2016. december 31-ig […] USD 2017. január 1-jétől2018. december 31-ig […] USD 2019. január 1-jétől a szerződés lejártáig […] felüli mennyiség esetében: MW-onkénti ár Mennyiség […] USD […] MW […] USD […] MW […] USD […] MW […] USD […] MW […] USD […] MW […] USD […] MW felett Az árak évenkénti kiigazításának mértéke: […]

(49) A villamosenergia-ellátásról szóló szerződés 6. cikke a Verne-re nézve egy úgynevezett „vidd vagy fizess kötelezettséget” (take or pay obligation) tartalmaz. Ez azzal jár, hogy a társaságnak naptári évenként legalább egy bizonyos mennyiségű villamos energiát (a szerződésben meghatározott villamos energia 90 %-át) attól függetlenül ki kell fizetnie, hogy a tényleges éves fogyasztás eléri-e az éves mennyiséget. A szerződésben meghatározott villamos energia mennyiségét a villamosenergia-ellátásról szóló szerződés A. melléklete tartalmazza, amely a(z) […] években […]-tól/-től emelkedik.

4. AZ ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁNAK INDOKOLÁSA

(50) A Hatóság által az eljárás megindításáról szóló határozatban a későbbiekben megszüntetett beruházási megállapodás, valamint az engedélyezési és díjmegállapodás tekintetében a szóban forgó támogatási intézkedések beruházási támogatássá minősítésével, valamint szükségességével és ösztönző hatásával, azaz az azzal a kérdéssel kapcsolatosan kifejtett kételyeken túlmenően, hogy a támogatás ténylegesen hozzájárul-e a kedvezményezett magatartásának olyan irányú megváltoztatásához, hogy az a támogatással érintett régióban hozzon létre beruházást, a Hatóság az eljárás megindításáról szóló határozatban felkérte az izlandi hatóságokat, hogy „nyújtsák be számára a szükséges információkat és indokolást, amelynek alapján a Hatóság értékelni tudja, hogy a(z) [hivatkozott] […] megállapodások állami támogatással járnak-e”. (34) A hivatkozott megállapodások a következők (35): 1. a területbérleti megállapodás, 2. az ingatlan-adásvételi megállapodás, és 3. a villamosenergia-ellátásról szóló szerződés.

(51) A Hatóságnak kétségei támadtak azzal kapcsolatban, hogy e megállapodások alapján a Verne részesül-e olyan támogatásban, amely nem tekinthető összeegyeztethetőnek az EGT-megállapodás állami támogatási szabályaival.

5. AZ IZLANDI HATÓSÁGOK ÉSZREVÉTELEINEK ÖSSZEFOGLALÁSA

(52) A továbbiakban a Hatóság összegzi az értékelt intézkedésekkel összefüggésben az izlandi hatóságoktól kapott észrevételeket. (36)

5.1. A területbérleti megállapodásra, a kiegészítő bérleti megállapodásra, az ingatlan-adásvételi megállapodásra és a villamosenergia-ellátásról szóló szerződésre vonatkozó észrevételek

(53) Az izlandi hatóságok úgy vélik, hogy a megállapodások szokásos piaci feltételek szerinti kereskedelmi feltételekre vonatkoznak, és nem járnak állami támogatással.

(54) Először is a területbérleti megállapodással kapcsolatban az izlandi hatóságok kifejtették, hogy az eljárás megindításáról szóló határozatban említett, a kizárólagosságra vonatkozó rendelkezés (37) nem Izland egész területére, hanem csak a keflavíki térségre vonatkozik. Az izlandi hatóságok hozzáteszik továbbá, hogy a rendelkezést az izlandi induló beruházások ösztönzéséről szóló 99/2010. törvény alapján kidolgozott általános támogatási program operatív rendelkezéseinek figyelembevételével kell értelmezni. Az izlandi hatóságok a Hatóság számára a hivatalos vizsgálat során benyújtott kiegészítő megállapodás alapján felszámított bérleti díjjal kapcsolatban azzal érvelnek, hogy a földterület bérleti díja a piaci árakat tükrözi, és arra hivatkoznak, hogy az önkormányzatok általában évente a földterület hivatalos értékének 1–2 %-át számítják fel, miközben a szóban forgó esetben a bérleti díj 2011-ben 3 % feletti.

(55) Másodszor, az ingatlan-adásvételi szerződés vonatkozásában az izlandi hatóságok azzal érveltek, hogy az ingatlant nyilvánosan meghirdették, és az eladási ár a piaci árakat tükrözte, amely figyelembe vette az épületek állapotát és az ingatlanpiacon az amerikai haditengerészet térségből történő kivonulása után megjelent többletkínálatot. Az izlandi hatóságok az egyik épületre vonatkozóan egy 2007. április 23-i szakértői értékelést, valamint egy ugyanilyen keltezésű, harmadik féltől érkezett ajánlatot is benyújtottak. A szakértői értékelésben szereplő összeg közel kétszerese az ajánlat összegének, amely az értesülések szerint elutasításra került. Ezenkívül a hivatalos vizsgálati eljárás vége felé a Hatóság a szóban forgó területre vonatkozóan megjelent valamennyi hirdetés másolatát megkapta. Annak igazolására, hogy az ingatlanra vonatkozó megállapodások piaci feltételek szerint születtek, az izlandi hatóságok benyújtották a KADECO (Keflavík Repülőtér-fejlesztési Társaság) vezérigazgatójának levelét, a szakértői értékelést, a későbbiekben a Verne számára értékesített épületek egyikére vonatkozó ajánlatot és az ingatlanok fényképét. Az izlandi hatóságok úgy vélik, hogy ennek megfelelően az ingatlan-adásvétel esetében alkalmazott kiválasztási és odaítélési eljárások (közbeszerzési eljárások) összhangban állnak a szóban forgó típusú megállapodással kapcsolatban Izlandon alkalmazott szokásos szabályozási és kereskedelmi gyakorlattal. Az izlandi hatóságok véleménye szerint tehát nincs szó államhoz kapcsolódó forrásokból származó, államnak betudható támogatásról, amelyet ebben a konkrét esetben figyelembe kellene venni.

(56) A Verne és a Landsvirkjun közötti, villamosenergia-ellátásról szóló szerződés, valamint az e szerződés és a felek között 2008-ban létrejött, a(z) ([…] szóló) előző szerződéssel való kapcsolata tekintetében, amelynek a helyébe a villamosenergia-ellátásról szóló, értékelés alatt álló szerződés lépett, az izlandi hatóságok kifejtették, hogy az eredeti szerződés újratárgyalását az indokolta, hogy a Verne a gazdasági válság és az annak nyomán kialakult késedelmek miatt nem tudta teljesíteni a Landsvirkjunnal szembeni kötelezettségeit. A szerződés második változata lehetővé tette, hogy amennyiben az külső körülmények indokolják, a Verne csökkentse a Landsvirkjunnal szembeni összes kötelezettségét, mely esetben azonban a Vernének a további kapacitáshoz való hozzáférés elvesztését jelentő szankcióval kell számolnia. Az izlandi hatóságok véleménye szerint a szerződést szokásos piaci feltételekkel kötötték meg.

5.2. Beruházási támogatás, illetve működési támogatás

(57) Az izlandi hatóságok véleménye szerint a Hatóság az alumíniumkohók ügyében (38) képviselt álláspontra jutott, miszerint a szóban forgó támogatás akkor lenne beruházási támogatásnak tekinthető, ha a támogatás meghatározott projektek végrehajtásához kapcsolható, a támogatást a régiót érintő beruházás alapján nyújtják, számszerűsíthető, és ismert a régióban befektetett összeg százalékában kifejezett felső határ.

(58) Ezenkívül az izlandi hatóságok megjegyzik, hogy a Hatóság arra hivatkozott, hogy az üzleti adózásról szóló iránymutatása (39) 4. cikkének (3) és (4) bekezdésében meghatározott átláthatósági követelmények teljesültek; más szóval a nyújtott előny számszerűsíthető, és arányos azokkal a korlátozásokkal, amelyek ellensúlyozására irányult.

(59) Ezenkívül az izlandi hatóságok úgy vélték, hogy amennyiben az eredetileg tervezett teljes beruházási költség esetlegesen nem éri el a tervezett 726 millió USD-t, mind a támogatás teljes összegének felső határa, mind az állami támogatás teljes összege arányosan csökken. Az izlandi hatóságok szerint a bevezetett mechanizmus célja annak garantálása, hogy az alkalmazandó támogatásintenzitás biztosítható-e abban az esetben, ha a beruházási költség a becsléseknél alacsonyabb, és ha igen, mi ennek a módja.

5.3. A felfüggesztési rendelkezés

(60) Az izlandi hatóságok az eljárás megindításáról szóló határozathoz fűzött észrevételeikben kijelentették, hogy az egyetlen már hatályba lépett előny az, hogy az engedélyezési és díjmegállapodás feltételei alapján az önkormányzat elengedte az önkormányzati adókat. Az izlandi hatóságok szerint a Verne ezzel kapcsolatban kötelezettséget vállalt arra, hogy a fennmaradó összegeket visszafizeti az önkormányzatnak. Az izlandi hatóságok kötelezettséget vállalnak annak ellenőrzésére, hogy ez megtörténjen, és kellő időben jelentik a Hatóságnak a vonatkozó (a kamatokat is tartalmazó) összeg hiánytalan megfizetését. Az izlandi hatóságok azonban azt javasolják, hogy a tervezett visszafizetést halasszák el mindaddig, amíg a Hatóság ez ügyben meghozza végleges határozatát.

5.4. Az eredetileg tervezett támogatás szükségessége és ösztönző hatása – az izlandi hatóságoknak a bejelentés visszavonása előtti érvelése szerint

5.4.1. A Verne eredeti beruházási döntésének háttere

(61) Az izlandi hatóságok kijelentik, hogy 2007-ben összehangolt kormányzati politika indult annak érdekében, hogy külföldi befektetőket vonzzanak az izlandi adatközponttal kapcsolatos üzletágba. Az üzleti vállalkozások izlandi letelepedésének legfontosabb indokaként Izland Európa és Észak-Amerika közötti földrajzi fekvését, a nettó jövedelem 15 %-ára korlátozódó adóstruktúráját, hatalmas megújuló környezetbarát erőforrásait és hűvös éghajlatát emelték ki.

(62) Az izlandi hatóságok állításuk szerint a 2006 szeptemberében kiürített egykori katonai támaszpontot a regionális fejlődésre gyakorolt lehetséges hatása miatt hathatós támogatásban részesítették. Az izlandi hatóságok a Vernével folytatott tárgyalásaik során szorgalmazták, hogy a társaság az adatközpont létrehozására irányuló projekt helyszínéül ezt a telephelyet használja. Ebben a tekintetben azt remélték, hogy a telephely fejlesztése előtt álló valamennyi természetes akadályt felülmúlja, hogy a telephelyen már van néhány felújítható épület, valamint közel van a nemzetközi repülőtér.

(63) Az izlandi hatóságok véleménye szerint az eredetileg tervezett adatközpont a Reykjanes-félsziget térségében igen kedvező hatást gyakorolt volna a foglalkoztatásra. A Verne eredeti tervében előrejelzett foglalkoztatási szint a teljes körű működés időszakában elérte volna a 180–220 főt egy olyan térségben, ahol 2009. október 30-án a munkaerő létszáma 12 613 főt tett ki, a munkanélküliségi ráta pedig nem sokkal maradt el a 13 %-tól. Az izlandi hatóságok állítása szerint továbbá az újonnan alkalmazottak jelentős arányban szakképzett munkavállalók lennének. Az izlandi hatóságok kijelentették továbbá, hogy az eredetileg tervezett projekt az informatikai iparágak Izlandra vonzásával jelentősen hozzájárulna a térség és általában Izland ipari diverzifikációjához.

(64) Az izlandi hatóságok véleménye szerint továbbá, amikor a Verne 2007-ben meghozta eredeti döntését, hogy Izlandon ruház be, az izlandi megújuló energiaforrásokhoz kapcsolódó nyilvánvaló érdeken túl döntést az az általános benyomása indokolta, hogy Izland vállalkozási és politikai szempontból stabil környezetet kínál. A stabilitás az izlandi hatóságok szerint mind a befektetők, mind az ügyfelek esetében előfeltétele annak, hogy ilyen jellegű hosszú távú kötelezettségeket vállaljanak a nagykereskedelmi adatközpont iparágban. Az izlandi hatóságok véleménye szerint a nagykereskedelmi adatközpontok ügyfelei általában 10–20 évre szóló bérleti szerződést írnak alá, az adatközpontok befektetői pedig üzleti terveik megvalósításához legalább 15 éves befektetési időtávra tekintenek előre. A 2008-as gazdasági összeomlást követően az izlandi üzleti környezet bizonytalanná vált.

5.4.2. A kormányzati költségvetési politikára nehezedő elkerülhetetlen nyomás

(65) Az izlandi hatóságok úgy vélik, hogy 2008 végén, amikor a gazdasági összeomlás elérte Izlandot, a gazdasági egyensúly megállíthatatlanul felbomlott. Ilyen körülmények között a kormánynak számos adót meg kellett emelnie. A társasági jövedelemadó mértékét például 2010 januárjában 15 %-ról 18 %-ra emelte. (40) Az izlandi hatóságok kijelentették továbbá, hogy az Izlandot sújtó recesszióból való teljes kilábalás nem lesz egyenletes, mértéke és időtartama pedig bizonytalan. Ezért bizonyossággal nem jelenthető ki előre, hogy az adózásban nem lesznek további változások.

(66) Az izlandi hatóságok továbbá úgy vélték, hogy tekintettel a gazdasági válságot követő bizonytalan üzleti környezetre, nem lett volna reális azt várni a Vernétől, hogy tervezett beruházását úgy folytassa, mintha a helyzet változatlan lett volna. Mivel élettartama során az adatközpont kapacitásának növekedése a meglévő adatközponti szolgáltatások bővüléséhez kapcsolódik, ésszerűtlen lenne arra számítani, hogy a Verne folytatja azt a jelenlegi izlandi beruházását, amelyet egészen más gazdasági körülmények között indított el.

5.4.3. A befektetői bizalomra gyakorolt hatás

(67) Az izlandi hatóságok véleménye szerint a pénzügyi válság eseményei Izlandon olyan vis maior helyzetet teremtettek, amely radikálisan megváltoztatta a befektetők és az ügyfelek Izlanddal kapcsolatos elképzeléseit. Összefoglalva: ez a helyzet azt eredményezte, hogy Izland a külföldi befektetések szempontjából – legalábbis rövid és középtávon – nem tartozik a vonzó helyek közé.

(68) Az izlandi hatóságok úgy vélték, hogy a súlyos gazdasági válság jelentős befolyást gyakorolt az adatközpont ügyfeleire és befektetőire. Példaként említik a CDS-felárakat, amelyekkel 2008 nagy részében 200 bázispont körül kereskedtek, és amelyek a pénzügyi válság közeledtével jóval 1 000 bázispont fölé emelkedtek. Az izlandi hatóságok megjegyzik, hogy ilyen körülmények között a Verne és befektetői úgy érezték, hogy annak igazolására, hogy ügyfeleik és befektetőik számára fenntartható egy bizonyos stabilitást mutató gazdasági környezet, nincs más választásuk, mint hogy kötelezettségvállalást kérjenek az izlandi kormánytól. Az izlandi hatóságok értesülése szerint a potenciális nagyfelhasználók, például az IBM és a Morgan Stanley felhívták a Verne figyelmét arra, hogy amennyiben az üzleti környezet nem stabilizálható, nem lesz más választásuk, mint elhalasztani az izlandi befektetésre vonatkozó döntésüket. A Verne ezért felismerte, hogy az ügyfelek kötelezettségvállalásainak és a jövőbeni befektetői tőkének biztosítása érdekében rendkívüli intézkedésekre van szükség.

(69) Az ösztönző hatással kapcsolatban az izlandi hatóságok úgy vélik, hogy egy olyan kisméretű magántőke-befektetési vállalkozástól, mint a Verne, azt várni, hogy részletes dokumentációt készítsen a körülményekben bekövetkező nyilvánvaló, azonnali és radikális változásról, nehezen egyeztethetők össze a kisméretű befektetési vállalkozások gyakorlati döntéshozatalának módjával. Az izlandi hatóságok megjegyzik továbbá, hogy a Verne maroknyi felső vezetéssel és alkalmazottal működő kisvállalkozás és befektetői csoport, akiket személyes kapcsolatok fűznek a Verne izlandi beruházását megelőző adatközpont-projektekhez. Ezenkívül a támogatás iránti igényre vonatkozó határozattal kapcsolatos igazgatósági ülések jegyzőkönyveinek és más hivatalos dokumentumoknak a hiánya nem jelenti azt, hogy a Verne vagy befektetői ne vették volna komolyan a támogatás iránti igényt, vagy ne lettek volna meggyőződve arról, hogy a támogatásra szükség volt.

(70) Az izlandi hatóságok úgy vélik, hogy az ösztönző hatással kapcsolatos ítélkezési gyakorlatban semmi sem utal arra, hogy a „tartalom elsődlegessége a formával szemben” elve ne élvezzen elsőbbséget. Az izlandi hatóságok a Hatóság által az eljárás megindításáról szóló határozatban hivatkozott Kronoply-ügyben (41) vagy a Freistaat Sachsen-ügyben (42) semmi olyat nem találnak, amely ennek ellenkezőjére utalna.

(71) Az izlandi hatóságok az eljárás megindításáról szóló határozathoz fűzött észrevételeikben kifejtették, hogy a Hatóság jelentős mértékben figyelmen kívül hagyja, hogy a Verne egy induló vállalkozásban játszott tőkebefektetői szerepe nem eredményezi azt, hogy üzleti tervezését illetően formalista megközelítést alkalmaz. Az izlandi hatóságok megjegyzik továbbá, hogy a nemzetközi ügyfeleknek szánt adatközponti szolgáltatások nyújtása terén jelenleg a Vernének nincsenek közvetlen versenytársai.

5.5. Szelektivitás és a versenyhelyzet torzulásai

(72) Az izlandi hatóságok véleménye szerint a Hatóságnak az eljárás megindításáról szóló határozatban kifejtett, a támogatás szelektivitásával kapcsolatos álláspontja nem egyezik az ő helyzetmegítélésükkel.

(73) Először is az izlandi hatóságok szerint a szelektivitást a tények nem igazolják, mivel: — a piacgazdasági befektető elve a Hatóság által azonosított számos állami támogatási intézkedés esetében megvalósult; — az ösztönzésről szóló jogszabály szerint (43) a Vernére kiterjedő intézkedési paletta előnyeit minden lehetséges újonnan belépő piaci szereplő élvezheti; — a Reykjanesbær térségben található ingatlan-adásvétel nyomán kialakuló üzleti és cégérték megőrzése érdekében a Vernének biztosított „kizárólagosság” mind feltételei, mind időtartama szempontjából igen korlátozott, és teljes egészében egy szokásos kereskedelmi megállapodásnak felel meg.

(74) Másodszor az izlandi hatóságok kifejtik, hogy minden Izlandon működő adatközponti szolgáltató szinte kizárólag magánvállalkozások és kormányzati szervek helyi igényeit elégíti ki (ez mindent egybevetve eltér a Verne által megcélzott piactól vagy piaci szegmenstől). Az izlandi hatóságok véleménye szerint az is nyilvánvaló, hogy a Vernén kívül más, tapasztalt nemzetközi adatközpont-üzemeltetők annak ellenére semmilyen érezhető érdeklődést nem tanúsítottak egy izlandi beruházás iránt, hogy az izlandi állam erőfeszítéseket tett annak népszerűsítésére, hogy Izland ideális hely az adatközpontok számára. Csupán egyetlen másik, a tisztán helyi piaci szegmensen túlmenő piaci szegmensre összpontosító adatközpont-üzemeltető, a kisebb kiskereskedelmi ügyfelekre összpontosító Thor Adatközpont indított kereskedelmi tevékenységet Izlandon. A Thor Adatközpont annak az induló beruházásnak, amelyre a Vernének szüksége volt ahhoz, hogy elindítsa nagykereskedelmi adatközpont-üzemeltetési vállalkozását, csupán egy kis töredékét igényelte.

(75) Az izlandi hatóságok kifejtik továbbá, hogy az adatközpont érintett piacra gyakorolt hatása minimális. Az izlandi hatóságok kifejtik, hogy Izland jelenleg a globális adatközpont-piacon lényegében 0 %-os részesedéssel rendelkezik. Az izlandi hatóságok véleménye szerint nem ésszerű annak a következtetésnek a levonása, hogy a beruházási megállapodással bevezetni kívánt támogatási intézkedések torzítani fogják a versenyt.

II. ÉRTÉKELÉS

1. A HIVATALOS VIZSGÁLAT LEZÁRÁSA BIZONYOS INTÉZKEDÉSEK TEKINTETÉBEN

(76) A 3. jegyzőkönyv II. része 8. cikke (1) bekezdésének értelmében a bejelentés kellő időben, a Hatóság intézkedésre vonatkozó határozatának meghozatala előtt visszavonható. 2011. szeptember 28-án az izlandi hatóságok tájékoztatták a Hatóságot a beruházási megállapodás hatályon kívül helyezéséről, és visszavonták a bejelentést.

(77) A 3. jegyzőkönyv II. része 8. cikke (2) bekezdésének megfelelően azokban az esetekben, amikor a Hatóság elindította a hivatalos vizsgálati eljárást, a bejelentés visszavonása esetén a Hatóságnak le kell zárnia az eljárást. A 3. jegyzőkönyv I. része 1. cikkének (2) bekezdése szerinti hivatalos vizsgálati eljárás a beruházási megállapodásban szereplő következő adó- és díjkedvezmények vonatkozásában ezért további vizsgálat nélkül lezárult: 1. társasági jövedelemadó mértéke; 2. értékcsökkenési szabályok; 3. ipari és piaci díjak; 4. illetékbélyegeken fizetendő adók; 5. övezeti díj; 6. behozatali vámok; 7. fizetési halasztás az import és a villamos energia utáni héa megfizetésére; 8. a villamosenergia-termelésre vonatkozó biztonsági ellenőrzési díj; 9. nettóérték-adó garancia.

(78) Az izlandi hatóságok bejelentették továbbá, hogy a sávszélesség-bérleti szolgáltatásról szóló, 2008. február 26-án aláírt Farice-megállapodást felbontották. A sávszélesség-bérleti szolgáltatásról szóló, 2008. február 26-i Farice-megállapodás hivatalos vizsgálata ezért lezárult.

2. AZ ÁLLAMI TÁMOGATÁS FENNÁLLÁSA

(79) Az EGT-megállapodás 61. cikkének (1) bekezdése a következőképpen rendelkezik: „Ha e megállapodás másként nem rendelkezik, összeegyeztethetetlen az e megállapodásban foglaltak érvényesülésével az EK-tagállamok vagy az EFTA-államok által vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget, amennyiben ez érinti a szerződő felek közötti kereskedelmet.”

(80) Ez azt jelenti, hogy az EGT-megállapodás 61. cikke (1) bekezdésének értelmében egy intézkedés abban az esetben minősül állami támogatásnak, ha a következő feltételek együttesen teljesülnek: az intézkedést i. az állam biztosítja vagy állami forrásokból származik; ii. a kedvezményezett számára gazdasági előnyt jelent; iii. szelektív; iv. hatással van a szerződő felek közötti kereskedelemre és alkalmas a verseny torzítására. (44)

(81) A Hatóság az e határozat hatálya alá tartozó valamennyi intézkedés esetében külön-külön értékeli az állami támogatás fennállását.

2.1. Az engedélyezési és díjmegállapodás

2.1.1. Állami források megléte

(82) Ahhoz, hogy az előny állami támogatásnak minősüljön, azt az államnak kell biztosítania vagy állami forrásból kell biztosítani. Az állami támogatási szabályok alkalmazásában az „állam” kifejezés a regionális és helyi szerveket is magában foglalja. (45) Az adóbevétel-kiesés ugyanakkora, mint az állami források adójellegű költségvetési kiadások formájában történő felhasználása. Ezenkívül állami támogatást törvényi, rendeleti vagy közigazgatási jellegű adórendelkezéseken keresztül ugyanúgy lehet nyújtani, mint adóhatósági gyakorlaton keresztül. (46) Az adó, a díjak vagy illetékek összegének teljes vagy részleges csökkentése bevételkiesést jelent, ezért ugyanakkora, mint az állami források adójellegű költségvetési kiadások formájában történő felhasználása.

(83) A szóban forgó esetben az állam az önkormányzat és a Verne közötti megállapodással (engedélyezési és díjmegállapodás) avatkozott be. Ez a megállapodás az önkormányzati adó esetében a következő eltéréseket tartalmazza (részletes leírásuk a fenti I. szakasz 3.4. pontjában található): a) az ingatlanadó esetében évi legfeljebb 1,65 %-os garantált adómérték; b) az ingatlanadó esetében a földterület és a meglévő épületek éves hivatalosan megállapított értéke helyett 1 030 600 000 ISK összegű rögzített adóalap; c) az ingatlanadó esetében az adóalap halasztott indexálása; d) 2011. január 1-je előtt nem vetnek ki ingatlanadót; e) az ingatlanadó esetében a jövőben épülő épületekre vonatkozóan a hivatalosan megállapított érték helyett rögzített adóalap; f) a meglévő épületek útépítési adó alóli mentessége; g) az új épületekre kivetett 25 %-os útépítési adó.

(84) Az állam számára a fent felsorolt intézkedések mindegyike bevételkieséssel jár. A Hatóság különösen az útépítési adó esetében megjegyzi, hogy az izlandi jogszabályok szerint ez inkább adónak, semmint szolgáltatásokra kivetett díjnak minősül, amint az az alábbiakban, annak értékelése során részletesen kifejtésre kerül, hogy nyújtottak-e előnyt. Az, hogy a Verne a bérelt terület határain belül utakat fog építeni, nem változtat azon, hogy az útépítési adó alóli mentesség útépítési adók formájában megjelenő bevételkieséssel jár.

2.1.2. Szelektivitás

(85) A támogatási intézkedésnek ahhoz, hogy az állami támogatási szabályok vonatkozzanak rá, szelektívnek kell lennie annyiban, hogy „bizonyos vállalkozásokat vagy bizonyos áruk termelését” előnyben részesíti. A Verne az EGT-megállapodás állami támogatásra vonatkozó szabályai értelmében vállalkozásnak számít. Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a versenyjog területén vállalkozás minden, gazdasági tevékenységet végző jogalany, függetlenül a jogállásától és finanszírozásának módjától. (47) Az önkormányzat 2009. november 4-én csak a Vernével írta alá az engedélyezési és díjmegállapodást. Az ebben a megállapodásban foglalt intézkedések ezért kizárólag a Vernére vonatkoznak, és az engedélyezési és díjmegállapodás a Vernét előnyben részesíti. Így a szelektivitásra vonatkozó feltétel teljesül.

2.1.3. Gazdasági előny

(86) A Hatóság emlékeztet arra, hogy a támogatás fogalommeghatározása általánosabb, mint a szubvenció fogalommeghatározása, mert az nemcsak pozitív előnyöket foglal magában, mint maguk a szubvenciók, hanem állami intézkedéseket is, amelyek különböző formákban enyhítik azokat a terheket, amelyeket rendszerint a vállalkozásnak a költségvetéséből kell fedeznie, és amelyek így anélkül, hogy a szó legszorosabb értelmében szubvenciók lennének, hasonló jellegűek és ugyanolyan hatásúak. (48) Az állandó ítélkezési gyakorlatnak megfelelően az az intézkedés, amellyel a hatóságok adómentességet biztosítanak bizonyos vállalkozások számára, ami bár nem jár állami források átadásával, ezeket az adómentességben részesített vállalkozásokat a többi adófizetőnél kedvezőbb pénzügyi helyzetbe hozza, állam által biztosított támogatásnak vagy állami forrásokból biztosított támogatásnak minősül. (49)

(87) Ez az előny a vállalkozás adóterheinek különböző csökkentésével, többek között az adóalap csökkentésével vagy az adó összegének teljes vagy részleges csökkentésével vagy az adótartozás halasztásával, törlésével vagy akár különleges átütemezésével nyújtható. (50)

(88) Annak megállapításához, hogy az engedélyezési és díjmegállapodás szerinti egyedi intézkedések biztosítanak-e gazdasági előnyt a Verne számára, és ha igen, milyen mértékben, ezen intézkedések további vizsgálatára van szükség.

2.1.3.1. 1,65 %-os rögzített adókulcs – ingatlanadó

(89) A Verne garanciát kap arra, hogy a 4/1995. törvény szerint kivetett ingatlanadó helyett a rá kivetett ingatlanadó mértéke évi 1,65 % (amelyet jelenleg általában az önkormányzat vet ki) abban az esetben is, ha az adó mértéke a jövőben emelkedne (51). A jelenleg alkalmazott adómérték meghatározatlan időtartamra vonatkozó, felső határértékként történő rögzítésével a rendelkezés az ingatlanadó vonatkozásában bizonyos fokú tervezési biztonságot garantál a Verne számára, amelyben más gazdasági szereplők nem részesülnek. Ez a jövőbeni jogszabályi vagy közigazgatási változásokkal szembeni garancia az EGT-megállapodás 61. cikkének (1) bekezdése értelmében önmagában állami támogatásnak minősül.

2.1.3.2. 1 030 600 000 ISK összegű rögzített adóalap – ingatlanadó

(90) Az engedélyezési és díjmegállapodás szerinti önkormányzati ingatlanadó rögzített adóalapja az izlandi építésiköltség-indexszel kiigazított 1 030 600 000 ISK összeg (52). A 4/1995. törvény szerint minden társaság a földterület és az épületek hivatalos értékelése alapján számított, évente meghatározott ingatlanadót fizet. Az engedélyezési és díjmegállapodás megkötésekor a Verne által bérelt földterület és a Verne tulajdonában álló épületek hivatalosan megállapított értéke a következő volt (2008-ban, amely a törvényi szabályozás szerint a 2009-ben kivetett ingatlanadó alapját képezi): 868. sz. épület 452 050 000 ISK 869. sz. épület 578 550 000 ISK 872. sz. épület 52 700 000 ISK 866. sz. épület 23 650 000 ISK 864. sz. épület 70 900 000 ISK 9,6 ha földterület 181 200 000 ISK Összérték 1 359 050 000 ISK

(91) Ennek alapján az engedélyezési és díjmegállapodás szerint a Vernére vonatkozó adóalapot alacsonyabban állapították meg, mint amennyi a törvényi szabályozás alapján lett volna. (1 359 050 000 ISK helyett 1 030 600 000 ISK). A csökkentett adóalap a Vernét olyan terhek megfizetése alól mentesíti, amelyeket a társaságnak egyébként viselnie kellene, ezáltal a Vernét előnyhöz juttatja.

2.1.3.3. Az adóalap halasztott indexálása – ingatlanadó

(92) Azzal, hogy az építésiköltség-indexet abban az időpontban rögzítik, amikor a Verne megkezdi működését, a társaság olyan terhek megfizetése alól mentesül, amelyeket a rendes törvényi szabályozás alapján meg kellene fizetnie, mivel az ingatlantulajdonosok és a földterület-bérlők a törvényi szabályozás alapján az ingatlan vásárlásának, illetve bérlésének időpontjában megállapított, évente újraértékelt érték alapján fizetnek ingatlanadót. Ezeket a költségeket egyébként az azok alól mentesülő társaságnak kellene viselnie, ezért a költségviselés alóli mentesülés a Vernét előnyhöz juttatja.

2.1.3.4. Az ingatlanadó 2011. január 1-jei hatállyal történő kivetése

(93) A 4/1995. törvény szerint Izlandon minden olyan épületet önkormányzati ingatlanadó terhel, amelynek értékét az előző évben hivatalosan megállapították. A Verne által 2008-ban vásárolt épületek értékét a vásárlás időpontjában hivatalosan megállapították. Az engedélyezési és díjmegállapodás alapján a vásárlás időpontjától 2011. január 1-jéig tartó adómentes időszak (53) tehát olyan terhektől mentesíti a Vernét, amelyeket egyébként a társaságnak viselnie kellene, ezért a Vernét előnyhöz juttatja. Az intézkedés ezért az EGT-megállapodás 61. cikkének (1) bekezdése értelmében állami támogatásnak minősül.

2.1.3.5. A jövőben épülő épületekre vonatkozó rögzített adóalap – ingatlanadó

(94) Adóalapként a 4/1995. törvény szerinti hivatalosan megállapított érték helyett a telephelyen a jövőben épített épületekre kivetett adó alapja i. nem tartalmazza a külső héjazat építési költségeit és ii. négyzetméterenként 85 500 ISK-val alacsonyabb lesz; ezt az adóalapot az épület kihasználtsági fokával arányosan az izlandi építésiköltség-index alapján indexálják (attól a hónaptól kezdve, amikor a Verne megkezdi a fogyasztói műveleteket/az épületet üzembe helyezik). (54) Amennyiben a Verne épületeket épít (vagy már épített), ez olyan terhektől mentesíti a Vernét, amelyeket a társaságnak egyébként viselnie kellene, ezért a Vernét előnyhöz juttatja.

2.1.3.6. A meglévő épületek útépítési adó alóli mentessége

(95) Az útépítési adóról (gatnagerðargjald) szóló 153/2006. törvény 3. cikke előírja, hogy az útépítési adó olyan egyszeri díj, amelyet az izlandi önkormányzatoknak minden városi térségben ki kell vetniük az ingatlanokra. A törvény szerint az önkormányzatok kötelesek kivetni az adót, és az Izlandi Statisztikai Hivatal által meghatározott hivatalos, négyzetméterenkénti építési költség legfeljebb 15 %-ában meghatározott adómértéket állapíthatnak meg. Az adó alapja a várostervezés vagy a kiadott építési engedély szerinti, az érintett területen engedélyezett építkezés. Az 5. cikk lehetőséget biztosít adómentesség vagy adócsökkentés előírására, amelyet önkormányzati rendeletben kell kikötni. A 6. cikk továbbá különleges körülmények esetén eseti mentességről vagy csökkentésről rendelkezik.

(96) Az engedélyezési és díjmegállapodás 1.1. cikke alapján a Verne a meglévő épületekre nem fizet útépítési adót.

(97) A Hatóságnak az eljárás megindításáról szóló határozatában foglaltak szerint a 153/2006. törvény szerinti díj jellegéből adódóan adónak, nem pedig szolgáltatási díjnak minősül. Az útépítési adó e jellegét a törvény 1. cikke kifejezetten megállapítja. (55)

(98) A 153/2006. törvény előírja továbbá, hogy az izlandi önkormányzatok az Állami Közlöny B. szakaszában közzétett önkormányzati rendeletben kötelesek meghatározni az útépítési adó mértékét. A reykjanesbæri útépítési adóról szóló, 2008. január 20-i rendelet szerint (56) Reykjanesbær ipartelepein az alkalmazandó adó mértéke a 153/2006. törvény 3. cikke alapján megállapított adóalap 7,5 %-a. A 153/2006. törvény szerint az adót a földterület bérlésének, az épület felújításának vagy átalakításának időpontjában, vagy az épület felhasználási céljának a megváltozása, illetve régebbi épületek kibővítése esetén kell megfizetni. Ennek megfelelően a Vernének a törvényi szabályozás alapján azok után a meglévő épületek után is meg kellett volna fizetnie az adót, amelyek korábban katonai épületek voltak és a múltban nem tartoztak az útadó hatálya alá. A Hatóság emlékeztet arra, hogy a 176/2006. törvény 5. cikke szerint az egykori haditengerészeti terület határain belüli valamennyi ingatlanra a rendes adószabályok vonatkoznak, amennyiben azokat az ingatlanokat polgári célra használják. (57)

(99) Az engedélyezési és díjmegállapodás 1.1. cikkében előírt mentesség a Vernét olyan terhek megfizetése alól mentesíti, amelyeket a társaságnak egyébként viselnie kellene, ezáltal a Vernét előnyhöz juttatja.

2.1.3.7. Az új épületekre kivetett 25 %-os útépítési adó

(100) Az engedélyezési és díjmegállapodás alapján (58) a Verne „az ingatlanok alapterülete […], valamint a projekt nagyságrendje és Reykjanesbær bevételeire gyakorolt jelentős hatása miatt” a 153/2006. törvény szerint fizetendő adónak mindössze 25 %-át fizeti. A megállapodás előírja, hogy a Verne a jövőben a telephely határain belül saját költségére utat épít „és az ilyen munkát általában útépítési díj ellenében végzi”. Az önkormányzat ellenben gondoskodik a telephelyhez vezető utakkal való összeköttetésről.

(101) Az engedélyezési és díjmegállapodás alapján 75 %-kal csökkentett útépítési adó alacsonyabb, mint amennyi a törvényi szabályozás alapján lett volna. A csökkentett adó a Vernét olyan terhek megfizetése alól mentesíti, amelyeket a társaságnak egyébként viselnie kellene, ezáltal a Vernét előnyhöz juttatja.

2.1.4. A kereskedelemre gyakorolt hatás és a verseny torzulása

(102) Az EGT-megállapodás 61. cikkének (1) bekezdésében az arra a támogatásra előírt feltétel tekintetében, „amely torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget, amennyiben ez érinti a szerződő felek közötti kereskedelmet”, az ítélkezési gyakorlatból következően nincs szükség annak megállapítására, hogy a támogatás ténylegesen érinti a szerződő felek közötti kereskedelmet, és hogy a verseny torzítása ténylegesen megvalósult, hanem csak azt kell vizsgálni, hogy a támogatás alkalmas-e az ilyen kereskedelem befolyásolására, és a verseny torzítására. (59) Ezenkívül azt, ha az állam által nyújtott támogatás egy vállalkozás helyzetét az EGT-n belüli kereskedelemben a versenytárs többi vállalkozással szemben erősíti, úgy kell tekinteni, hogy az ilyen támogatás érinti ezt a kereskedelmet. Ezzel ellentétben magának a kedvezményezett vállalkozásnak az említett kereskedelemben nem szükséges részt vennie. (60)

(103) A Verne a nagykereskedelmi adatközpont-piacon, többek között más EGT-országok számára is kíván szolgáltatásokat nyújtani. A nagykereskedelmi adatközponti szolgáltatások az EGT-n belül és a világpiacon egyaránt széles körben elterjedtek. Ennek alapján a Hatóság megállapítja, hogy az engedélyezési és díjmegállapodás alkalmas a verseny torzítására, valamint az EGT-megállapodás szerződő felei közötti kereskedelem befolyásolására.

2.1.5. Az engedélyezési és díjmegállapodásban az állami támogatás fennállására vonatkozó következtetés

(104) A fentiekben meghatározott, önkormányzati adóktól (ingatlanadó és útépítési adó) való eltérések, azaz: a) az éves ingatlanadó esetében legfeljebb 1,65 %-os garantált adómérték; b) az önkormányzati adó esetében a földterület és a meglévő épületek évente hivatalosan megállapított értéke helyett 1 030 600 000 ISK összegű rögzített adóalap; c) az ingatlanadó esetében az adóalap halasztott indexálása; d) 2011. január 1-je előtt nem vetnek ki ingatlanadót; e) az ingatlanadó esetében a jövőben épülő épületekre vonatkozóan a hivatalosan megállapított érték helyett rögzített adóalap; f) a meglévő épületek útépítési adó alóli mentessége és g) az új épületekre kivetett 25 %-os útépítési adó a Verne számára szelektív előnnyel jár, állami források bevonására kerül sor, valamint jelen van a kereskedelemre gyakorolt hatás és a verseny torzulása. Az intézkedések ezért az EGT-megállapodás 61. cikkének (1) bekezdése értelmében állami támogatásnak minősülnek.

2.1.6. Az engedélyezési és díjmegállapodásban foglalt állami támogatás számszerűsítése

(105) Az állami támogatás összege egyfelől az engedélyezési és díjmegállapodás szerint fizetendő adók, másfelől azon adók különbözete, amelyeket a Vernének a törvényi szabályozás alkalmazása esetén kellett volna fizetnie.

2.2. Az ingatlan-adásvételi megállapodás, a területbérleti megállapodás és a kiegészítő bérleti megállapodás

2.2.1. Állami források, szelektivitás és a kereskedelemre gyakorolt hatás

(106) Először is mindhárom megállapodás – azaz az ingatlan-adásvételi megállapodás, a területbérleti megállapodás és a kiegészítő bérleti megállapodás – a Verne és az izlandi államkincstár között jött létre. (61)

(107) Másodszor: a Hatóság annak kimutatása után, hogy az ingatlan-adásvételi megállapodást, a területbérleti megállapodást és a kiegészítő bérleti megállapodást közvetlenül az állam kötötte, és így állami források bevonására került sor, megállapítja, hogy a három megállapodásban szereplő intézkedések lehetséges kedvezményezettje, a Verne vállalkozásnak minősül, mivel a piacon nagykereskedelmi adattárolási szolgáltatásokat kínáló gazdasági tevékenységet folytat.

(108) Harmadszor: mivel az ügyletek lehetséges kedvezményezettje egy meghatározott vállalkozás (azaz a Verne), azokat szelektív intézkedésnek kell tekinteni.

(109) Negyedszer: az intézkedések torzítják vagy torzíthatják a versenyt, és érintik az EGT-megállapodás szerződő felei közötti kereskedelmet, mivel a Verne egy olyan globális nagykereskedelmi adatközpontot kíván üzemeltetni, amelyben a szolgáltatás EGT-n belüli és világpiaci ügyfelek rendelkezésére áll.

2.2.2. Előny fennállása – a piaci befektető elve

(110) A Hatóságnak annak értékeléséhez, hogy a három megállapodásban szereplő intézkedések állami támogatást jelentenek-e, meg kell állapítania, hogy az épületek értékesítése és a földterület bérlete előnyt jelentett-e a Verne számára.

(111) Amennyiben az ingatlan-adásvételi megállapodást, a területbérleti megállapodást és a kiegészítő bérleti megállapodást a piacgazdasági befektető elvével összhangban hajtották volna végre, azaz az állam az épületeket piaci értéken értékesítette volna, valamint a területbérleti megállapodás és a kiegészítő bérleti megállapodás rendelkezései megfeleltek volna a piaci feltételeknek, nem állna fenn állami támogatás.

(112) Abban az esetben, ha hatóságok egy vállalkozásnak vagy gazdasági tevékenységet folytató magánszemélynek földterületet vagy épületeket értékesítenek, hangsúlyozni kell, hogy a Bíróság álláspontja szerint az ilyen értékesítés állami támogatási elemeket tartalmazhat, különösen abban az esetben, ha ez nem piaci értéken történik, azaz ha az értékesítés nem azon az áron valósul meg, amelyet egy rendes versenyfeltételek között tevékenykedő magánpiaci befektető meghatározhatott volna. (62)

2.2.2.1. Az ingatlan-adásvételi megállapodás

(113) Az izlandi államkincstár 2008. február 26-án öt épületet adott el a Vernének. A Hatóság ebben az esetben a támogatás fennállásának értékelésére a hatóságok általi földterület- és épületértékesítés állami támogatási elemeiről szóló iránymutatást (a továbbiakban: az iránymutatás) alkalmazza. Az iránymutatás a piacgazdaságban tevékenykedő magánszektorbeli szereplői próbán, a magánbefektetői próbán alapul. Feltételmentes ajánlattételi eljárást vagy ahhoz hasonló eljárást követtek?

(114) Az iránymutatás 2.1. pontja szerint a vevő számára nyújtott állami támogatás fennállása automatikusan kizárható, ha az értékesítés „megfelelően közzétett, nyílt és feltételmentes, árveréshez hasonlítható ajánlattételi eljárást követ, amelynek során az ajánlatkérő a legjobb vagy az egyetlen ajánlatot fogadja el”. A Hatóság által a hivatalos vizsgálati eljárás keretében összegyűjtött információk szerint úgy tűnik, hogy az állam vagy annak nevében a KADECO nem szervezett ajánlattételi eljárást. Ennek alapján tehát az állami támogatás fennállása nem zárható ki automatikusan. A Hatóság azonban a továbbiakban értékeli, hogy alkalmaztak-e akár az iránymutatással teljes összhangban nem álló, a feltételmentes ajánlattételi eljáráshoz hasonló eljárást.

(115) Az izlandi hatóságok az eljárás megindításáról szóló határozathoz fűzött észrevételeikben (63) azzal érveltek, hogy az épületeket az akkori, azaz a 2008. februári piaci értéken értékesítették. Ezen állítás alátámasztására az izlandi hatóságok az iránymutatásra való hivatkozás nélkül többek között kijelentették, hogy „a KADECO által abban az időben kezelt minden kormányzati ingatlant több hónappal a Verne részére történő értékesítés előtt nyilvánosan meghirdettek” (64); hogy az „ingatlant nyilvánosan meghirdették, és a 869. sz. épületre két ajánlat érkezett; a Verne Holdings ehf. [..] ajánlata és [egy másik ajánlattevő] ajánlata”. (65)

(116) A Hatóság annak megállapítására, hogy sor került-e egy feltételmentes ajánlattételi eljáráshoz hasonló eljárásra, minden rendelkezésre álló információt értékelt.

(117) Az Izlandi Nemzeti Számvevőszék (Ríkisendurskoðun) az izlandi parlament, az Alþingi égisze alatt működő független szerv. Fő feladata a központi kormányzati szervek pénzügyi kimutatásainak ellenőrzése, valamint az államháztartás igazgatásának és az állami alapok felhasználásának nyomon követése, és e területeken javulás előmozdítása. (66)

(118) 2007 novemberétől 2008 márciusáig az Izlandi Nemzeti Számvevőszék a KADECO tevékenységeire vonatkozóan úgynevezett teljesítményellenőrzést végzett (67). A vizsgálatot azok a nyilvános vitában elhangzó állítások indokolták, amelyek szerint a keflavíki repülőtéri volt védelmi területen található eszközök értékesítésekor az államérdek védelme nem valósult meg. A Verne által megvásárolt épületek ezen a területen találhatók. Ezeket az épületeket azonban az ellenőrzés idején még nem értékesítették. Az ellenőrzés hangsúlyozta, hogy a KADECO-t a jogszabályok alapján a keflavíki repülőtér volt védelmi területén található létesítményeknek az izlandi állam nevében történő kezelésére, valamint a terület jövőbeni fejlesztésének intézésére jelölték ki. A társaság ezért teljes jogosultsággal rendelkezett arra, hogy az Állami Kereskedelmi Központ (Ríkiskaup) (68) bevonása nélkül foglalkozzon az állami vagyon értékesítésével, és a KADECO-t semmi nem kötelezte arra, hogy azokra ajánlattételi felhívást írjon ki. Ezenkívül az ellenőrzés megállapítja, hogy a létesítmények értékesítése során az államérdek védelme megvalósult.

(119) A teljesítményellenőrzésről szóló jelentést 2008. március 26-án tették közzé, és az az Izlandi Nemzeti Számvevőszék honlapján nyilvánosan hozzáférhető. (69) A jelentés részletesen leírja az ellenőrzés idején már értékesített, illetve értékesítés alatt álló épületek értékesítési folyamatát, amely időpontig a területen lévő összes ingatlan háromnegyede már értékesítésre került. A jelentés szerint a területen található kijelölt épületekre vonatkozó első nyilvános hirdetéseket 2007 márciusában tették közzé, amikor 24 konkrét épületet kínáltak eladásra. (70) 2007 áprilisában különböző izlandi újságokban további nyolc épületet kínáltak eladásra. (71) A jelentés megállapítja, hogy noha 2007 áprilisától kezdve a nyomtatott sajtóban az épületeket kifejezetten nem hirdették meg, rendszeres hirdetések jelentek meg, amelyek hivatkoznak a KADECO-ra és honlapjára, illetve a terület hasznosítására vonatkozó ötletek benyújtására szólítottak fel.

(120) Az Izlandi Nemzeti Számvevőszék jelentésében hangsúlyozta, hogy szerencsésebb lett volna, ha több épületet is meghirdetnek.

(121) A Verne számára 2008. február 26-án értékesített öt épületből csupán egyet, nevezetesen a 869. sz. épületet hirdették meg. (72) Ez az épület a 2007 áprilisában meghirdetett nyolc épület egyike volt. Az izlandi hatóságok kifejtették, hogy erre az épületre 2007. április 23-án az Atlantic Film Studios tette az egyetlen ajánlatot. A Hatóság megkapta az ajánlat másolatát. Az Atlantic Film Studios négyzetméterenként 35 000 ISK-t ajánlott, amely a 869. sz. épület akkori becslések szerinti 13 000 m2 alapterülete alapján 455 000 000 ISK összegű ajánlatot jelentett. Ezenkívül az Atlantic Film Studios felajánlotta, hogy a 869. sz. épület határain kívüli aszfaltozott területért 15 000 000 ISK-t fizet. Az izlandi hatóságok tájékoztatása szerint ezt az ajánlatot elutasították. (73)

(122) A fentiek alapján a Hatóság nem állapíthatja meg, hogy ebben az esetben egy feltételmentes ajánlattételi eljáráshoz hasonló eljárást folytattak le. Ennek alapján tehát az állami támogatás nem zárható ki automatikusan.

(123) Az iránymutatás 2.2. szakasza a támogatás kizárására alternatív eljárásként az úgynevezett független szakértői értékelést írja elő. Bár az izlandi hatóságok nem érveltek azzal, hogy az előírt módszer alapján kizárták a támogatást, a Hatóság értékelni fogja, hogy ez így volt-e.

(124) 2007. április 23-án a Fateignastofa Suðurnesja elnevezésű helyi ingatlanügynökség a szóban forgó (869. sz.) épület piaci értékét a becsült 13 382 m2 alapterület alapján 980 000 000 ISK-ra, azaz négyzetméterenként mintegy 73 000 ISK-ra értékelte. Mivel a Verne ezt az épületet, valamint további négy épületet 2008 februárjában összesen 14,5 millió USD (957 000 000 ISK) összegért vásárolt meg, jogos kérdésként merül fel, hogy az épületekért tényleg piaci értéket fizetett-e.

(125) Az előzőekben említettek szerint az izlandi hatóságok az eljárás megindításáról szóló határozathoz fűzött észrevételeikben kifejtették, hogy az épületeket piaci áron értékesítették, és e kijelentésük alátámasztására többek között a 869. sz. épület fent említett független szakértői értékelésére hivatkoztak. Az izlandi hatóságok a Hatóság számára benyújtották a 2007. április 23-i értékmegállapítás szakértő által aláírt másolatát. A jelentés rövid, kevesebb, mint egy oldal, és a 13 383 m2 alapterületű, acélvázas, jó állapotban lévő és jól megközelíthető 869. sz. épületre vonatkozik. (74) A szakértő a piaci feltételek figyelembevételével a rendelkezésre álló dokumentáció, az épület szemrevételezése és a térségben található hasonló ingatlanok felmérése alapján a piaci árat 980 000 000 ISK-ban állapítja meg. A szakértő hivatkozik az épület közeli keflavíki nemzetközi repülőtérrel kapcsolatos esetleges hasznosítására, valamint az ingatlan mint nagy belmagassággal rendelkező épület többirányú hasznosítási lehetőségére.

(126) A Hatóság megjegyzi, hogy az izlandi hatóságok az eljárás megindításáról szóló határozathoz fűzött észrevételeikben kifejtették, hogy a szakértői értékelés „célja az volt, hogy tükrözze az újonnan épített hasonló ingatlanok értékét”. (75) Ez azonban nem derül ki a szakértői értékelés szövegéből, amely a 869. sz. épület állapotára egyértelműen hivatkozik, de új épületekre vonatkozó hivatkozást nem tartalmaz. Ezenkívül az Izlandi Nemzeti Számvevőszék fent említett jelentése nem támasztja alá azt az értelmezést, hogy a szakértői értékelés az új épületek értékét tükrözi.

(127) Mivel a szakértői értékelés a Vernének értékesített öt épület közül csak egyre vonatkozik és mivel 10 hónappal az épületek Vernének történő értékesítése előtt készült, bizonytalannak tűnik, hogy ez az értékelés ténylegesen általánosan elfogadott piaci mutatókon és értékelési standardokon alapult-e, ezért a szóban forgó esetben az iránymutatás értelmében a Vernének értékesített mind az öt épület tekintetében nem tekinthető független szakértői értékelésnek.

(128) Felmerül tehát a kérdés, hogy a szóban forgó esetben hogyan határozható meg az épületek piaci ára. A Hatóság iránymutatása szerint az állam rendelkezésére álló, az állami támogatás automatikus kizárására irányuló eljárás hiányában a Hatóság a szóban forgó esetben a piaci érték meghatározása során az iránymutatás alapját képező módszeres és logikus megközelítést alkalmazza.

(129) A Verne által megvásárolt öt épület alapterülete összesen 31 008 m2 volt. (76) Az akkor összesen 957 000 000 ISK összeget kitevő vételár alapján a négyzetméterenkénti ár mintegy 31 000 ISK, amely négyzetméterenként körülbelül 4 000 ISK-val alacsonyabb annál az árnál, amelyet az Atlantic Film Studios 10 hónappal korábban a 869. sz. épületért ajánlott, és amely ajánlatot az izlandi hatóságok tájékoztatása szerint visszautasítottak. (77) A Hatóság véleménye szerint ez már arra utal, hogy az épületeket a piaci ár alatt értékesítették a Vernének.

(130) A fentiekben említettek szerint a Hatóság nem támaszkodhat kizárólag az elvégzett szakértői értékelésre. A Hatóság véleménye szerint az értékelés azonban jelzi, hogy a vételár a piaci ár alatt lehetett, aminek vizsgálatához az izlandi hatóságok által benyújtott, a Vernének történő tényleges értékesítés előtt 10 hónappal adott egyetlen ajánlatot is figyelembe kell venni.

(131) Annak értékelése, hogy piaci árat fizettek-e, a Hatóság iránymutatásában előírt automatikus vélelmezés hiányában jellegénél fogva visszamenőleges. (78) A Hatóság feladata, hogy ilyen esetekben a rendelkezésre álló információk alapján az ingatlan értékének meghatározására a legmegbízhatóbb módszert alkalmazza.

(132) A Hatóság véleménye szerint e tekintetben megbízható információ az Izlandi Nemzeti Számvevőszék fent említett jelentésében található, még akkor is, ha nem zárható ki, hogy az állam által kötött és a jelentésben tárgyalt más adásvételi szerződések állami támogatást vonnak maguk után. A Hatóság véleménye szerint a jelentés hasznos információt nyújt a Vernének történő értékesítést megelőző és az értékesítés időpontjában fennálló helyzetről, és hasznos lehet az érintett térségben érvényes piaci érték megállapításának folyamatában.

(133) A jelentés kifejti, hogy a Vernének értékesített egyik épület (a 869. sz.) értékelését végző ingatlanszakértő az állam által a térségben eladásra kínált épületek jelentős részét értékelte. A szakértő nem értékelt azonban minden épületet. A jelentés információkat tartalmaz továbbá a szakértő feltételezéseiről, és egyértelművé teszi, hogy az értékelések a térség piaci árai alapján, az építési költségek figyelembevételével történtek. A jelentés szerint azonban az épületek értékelése nem egyenként, hanem inkább kor, állapot és hasznosítási lehetőségek szerinti csoportosítás alapján történt. Ezt követően különböző csoportokat értékeltek. A szakértői értékelés figyelembe vette az elektromos rendszer szükséges (az amerikai szabványról az európai szabványra való) átállításával kapcsolatos feladatokat, az ingatlan fekvését és az infrastruktúrától való távolságát. Nem vette ellenben figyelembe sem az amerikai haditengerészeti terület polgári célra történő átvételekor a térségben az ingatlanok terén kialakuló óriási többletkínálatot, sem az egyes esetekben nyilvánvalóan előírt továbbértékesítési és hasznosítási korlátozásokat. A jelentés szerint a Vernének történő értékesítés előtt más társaságoknak is adtak már el épületeket a területen; az első szakaszban (2007 első felében) a szakértői értékelésben megállapított ár 57 %-án adtak el épületeket (22 épület, ezek mindegyikét egyazon társaságnak értékesítették). Később, 2007 őszén különböző társaságoknak, illetve szervezeteknek értékesítettek épületeket a szakértői értékelésben megállapított ár 72–87 %-án. Ezeket az ingatlanokat kisebb egységekben értékesítették. Végül a jelentés kifejti, hogy egy társaság két iskolaépületet vásárolt a szakértői értékelésben megállapított ár 30 %-áért. Bár a Hatóság a szóban forgó esetben nem tudja megállapítani, hogy a hivatkozott ügyletekben fennállt-e állami támogatás, ez az információ azt igazolja, hogy a térségben és az adott esetben a piaci ár meghatározásához nem biztos, hogy az elvégzett szakértői értékelések jelentik a legjobb, illetve az egyetlen megfelelő módot.

(134) A Hatóság megjegyzése szerint nincs ok annak feltételezésére, hogy az állam a Vernének értékesített 868., 866., 872. vagy 864. sz. épület értékelésére megbízást adott volna. Az izlandi hatóságok benyújtották volna ezt az információt, ha lett volna ilyen. A Vernének értékesített öt épület esetében így az egyetlen hozzáférhető szakértői értékelés a 869. sz. épületre vonatkozó értékelés. Az Izlandi Nemzeti Számvevőszék jelentése szerint az öt épület közül továbbá ez volt az egyetlen épület, amelyet az izlandi hatóságok tájékoztatása és a fentiekben említettek szerint külön is meghirdettek. A Hatóságnak nincs oka feltételezni, hogy a terület többi épületének tekintetében a szakértői értékelés alapja bármiben eltért az ebben az esetben rendelkezésre álló szakértői értékeléstől.

(135) Tekintettel arra, hogy a szóban forgó esetben a 869. sz. épületre vonatkozó, 2007-ben készített szakértői értékelés – mivel az a Vernének értékesített öt épületből csupán egy épületre vonatkozott és 10 hónappal a Vernével való szerződéskötést megelőzően történt –, általánosságban nem használható közelítő piaci értékként, a Hatóság véleménye szerint ez a megállapított érték közvetlenül nem használható olyan négyzetméterenkénti árként, amelyet egy magánszektorbeli szereplő az épületek tulajdonosaként az öt együttesen értékesített épületért hajlandó lett volna elfogadni. A Hatóság véleménye szerint ez azonban jelezheti, hogy a piaci ár valójában magasabb volt, mint a Verne által ténylegesen fizetett ár.

(136) A Hatóságnak tehát a szóban forgó esetben rendelkezésre álló szakértői értékeléstől eltérő közelítő piaci értékre kell támaszkodnia.

(137) Egy független központi hatóság, az izlandi földhivatal (Þjóðskrá Íslands) évente elvégzi minden izlandi civil ingatlan, földterület és épület értékelését (79). Az érték a piaci értéket tükrözi.

(138) Az izlandi földhivatal által elvégzett értékelés jogalapja az ingatlan-nyilvántartásról és -értékelésről szóló 6/2001. törvény. A törvény 27. cikke szerint az ingatlan piaci értékét az ingatlan nyilvántartás szerinti értékelése tükrözi. Ha a piaci érték nem áll rendelkezésre, az értékelést a bevételek, az építési költségek, az ingatlan közlekedési infrastruktúrához viszonyított fekvése, kora, hasznosítási lehetőségei, hasznai, a talaj típusa, a növényzet, a táj és a szóban forgó ingatlan piaci árát esetlegesen befolyásoló minden más tényező figyelembevételével a hasonló ingatlanok piaci árára vonatkozó, elérhető legjobb információk alapján kell meghatározni.

(139) Az izlandi földhivatal minden évben a februári piaci ár alapján elvégzi minden ingatlan értékelését, és ez az értékelés ugyanazon év december 31-én lép hatályba. Az éves értékelés az egyes ingatlanok jellemzőire vonatkozó információkon és az ingatlanok nyilvántartásban szereplő ingatlan-adásvételi szerződés szerinti piaci árán alapul.

(140) Az országban kötött valamennyi adásvételi szerződésben meghatározott eladási árat és fizetési feltételt az izlandi földhivatal által gondozott ingatlan-nyilvántartási adatbázis tartalmazza. Az értékmegállapítás alapját e nyilvántartásban szereplő adásvételi szerződések képezik. Az izlandi földhivatal az összegyűjtött adatokat az izlandi lakáspiac, valamint az ipari és más kereskedelmi épületek piacának értékelésére használja. Ez a piaci információ nyilvánosan hozzáférhető. (80)

(141) 2010 áprilisától az izlandi földhivatal a kereskedelmi épületekről havonta tesz közzé piaci információkat. (81) Ezek az adatok két földrajzi kategóriába (a főváros térsége és az ország többi része) sorolva a következőkkel kapcsolatban biztosítottak információkat: 2005. januárig visszamenőleg havi összesítésben a kereskedelmi épületekre vonatkozóan kötött adásvételi szerződések száma, az eladási árra vonatkozó információt tartalmazó ügyletek száma, valamint havi összesítésben az értékesített épületek hivatalos összértéke a megkötött összes szerződésben szereplő eladási ár összegéhez viszonyítva. A Verne által vásárolt épületek a fent említett második földrajzi kategóriába tartoznak.

(142) A piaci adatok azt mutatják, hogy a kereskedelmi épületek összesített eladási ára általában a főváros térségén kívül is magasabb volt, mint az adatokkal érintett hónapokban, azaz a 2005 januárjától a mai napig értékesített összes épületre vonatkozóan hivatalosan megállapított összes érték. (82) Ez rendelkezésre álló adatok birtokában azt jelzi, hogy a hivatalosan megállapított érték általában nem magasabb, mint a tényleges piaci ár.

(143) A Hatóság véleménye szerint összehasonlítható szabadpiaci ajánlat alapján meghatározott reális piaci érték hiányában a Verne által vásárolt ingatlan értékének meghatározására az izlandi ingatlanok értékelésére a fentiekben részletesen ismertetett, a 6/2001. törvény szerinti módszer a legmegbízhatóbb. A Hatóság ezt a véleményét a 6/2001. törvény egyértelmű célkitűzésére és a törvény 27. cikkének szövegére alapozza, amely szerint a cél piaci mutatók alapján hivatalos értékelés létrehozása.

(144) Ezenkívül a 6/2001. törvény szerint a szóban forgó épületekről abban az időszakban független hatóság által készített egyetlen értékelés a hivatalos értékmegállapítás volt. (83) Ez nem áll ellentmondásban azzal, hogy – amint az a Hatóság iránymutatásából is kitűnik – az adózási célú értékelés elvileg nem tükrözi szükségszerűen az ingatlan „piaci értékét”.

(145) A Hatóság véleménye szerint a szóban forgó esetben a piaci ár jelzésére rendelkezésre álló legjobb lehetőség az ingatlan izlandi jogszabályok alapján történő értékelésének módszere, és hogy ebben az esetben egy szakértő által végzett utólagos értékmegállapítás nem jelentene megbízhatóbb módszert annak meghatározására, hogy mi volt az ingatlan piaci értéke a megállapodás 2008. február 26-i hatálybalépésekor. (84)

(146) Mindent egybevetve a Hatóság megállapítja, hogy ebben az esetben az Izlandi Földhivatal által végzett értékelés a legjobb becslés a piaci ár meghatározására. A Hatóság megállapítja továbbá, hogy az izlandi hatóságok 2012. május 14-i elektronikus levelükben az értékelés alatt álló 2008-as ügyletekkel kapcsolatban megerősítették, hogy „az izlandi gyakorlat szerint az adózási célú értékmegállapítást általában piaci árként kell elfogadni.” (85) Ez közös alap.

(147) A Hatóság véleményét az is alátámasztja, hogy az érdekelt felek a 6/2001. törvény 31. cikke szerinti hivatalos értékmegállapítást megkérdőjelezhetik, és az izlandi földhivatal megállapítása ellen a törvény 34. cikke alapján egy meghatározott szervhez (Yfirfasteignamatsnefnd) fellebbezést nyújthatnak be. A szóban forgó esetben a Verne nem kérdőjelezte meg az épületek hivatalos értékelését.

(148) Az állandó ítélkezési gyakorlatból következően a Hatóságnak a lehető legpontosabban meg kell határoznia a szóban forgó támogatás valódi értékét, és minden esetben el kell rendelnie az így meghatározott összeg visszafizettetését. (86)

(149) Ebben az esetben az ügylet idején az Izlandi Ingatlan-nyilvántartó (jelenlegi nevén Izlandi Földhivatal) a szóban forgó épületeket a következőképpen értékelte: 868. sz. épület 452 050 000 ISK 869. sz. épület 578 550 000 ISK 872. sz. épület 52 700 000 ISK 866. sz. épület 23 650 000 ISK 864. sz. épület (87) 70 900 000 ISK Az épületek összértéke 1 177 850 000 ISK A teljesség kedvéért megemlíthető, hogy ez nem tartalmazza a földterület értékét, amelyet nem adtak el a Vernének, hanem 99 évre bérbe adták.

(150) Az épületekért fizetett ár 14,5 millió USD-t tett ki, amely az ügylet lebonyolításakor 957 000 000 ISK-nak felelt meg; ez az összeg tehát a Hatóság által a fentiekben meghatározott piaci ár alatt volt.

(151) Ezáltal az állam az ingatlan-adásvételi megállapodás 2008. február 26-i megkötésével az EGT-megállapodás 61. cikkének (1) bekezdése értelmében állami támogatást nyújtott.

(152) Az épületek vonatkozásában a támogatás teljes összege a Hatóság által megállapított piaci érték, azaz 1 177 850 000 ISK és az épületekért fizetett tényleges ár, azaz az akkor 957 000 000 ISK-nak megfelelő 14,5 millió USD közötti különbség: 220 850 000 ISK.

(153) A Hatóság megjegyzi, hogy a támogatás összege jóval meghaladja az iránymutatás 2.2. szakaszának b) pontjában meghatározott, a piaci ártól való 5 %-os eltérést.

(154) Ezenkívül a Hatóság megjegyzi, hogy az iránymutatás 2.2. szakaszának c) pontjában meghatározott különös kötelezettségekre vonatkozó rendelkezések ebben az esetben nem alkalmazandók, mivel az ingatlan-adásvételi megállapodás nem tartalmaz olyan kötelezettségeket, amelyek az iránymutatás értelmében a Vernére gazdasági terhet rónának. (88) Az iránymutatás szerint a vételárból nem vonható le a jogszabályok értelmében minden ingatlantulajdonosra háruló kötelezettségekkel kapcsolatos gazdasági teher. Végül az iránymutatás 2.2. szakaszának d) pontja szerinti elsődleges költségek ebben az esetben nem relevánsak (89), és nem alkalmazhatók a minimális referenciaérték meghatározására.

2.2.2.2. A kiegészítő bérleti megállapodással módosított területbérleti megállapodás

(155) Emlékeztetni kell arra, hogy ha a kiegészítő bérleti megállapodással módosított területbérleti megállapodás intézkedéseit a piacgazdasági befektető elvével – azaz a területbérleti megállapodásban és a kiegészítő bérleti megállapodásban az állam által meghatározott feltételek megfelelnek a piaci feltételeknek – összhangban valósították volna meg, akkor az ügylet nem járna állami támogatással.

(156) Az izlandi államkincstár és a Verne közötti területbérleti megállapodás 2008. május 9-én jött létre. A 2009. június 30-án aláírt kiegészítő bérleti megállapodással a bérleti díj is megváltozott. Ezenkívül az államkincstár 2010. április 1-jéig mentességet biztosított a bérleti díj alól.

(157) Az évente négyzetméterenként fizetendő 0,8 USD kezdeti bérleti díjról 2008 februárjában állapodtak meg. A területbérleti megállapodás nem rendelkezett a bérleti díj kiigazításáról. A bérleti időszakot 99 évben határozták meg. Ez jóval meghaladta azt az időtartamot, amelyet egy piaci szereplő elfogadhatna. A Hatóságnak azonban azt nem kell értékelnie, hogy a bérleti díjat a piaci feltételek alapján határozták-e meg, mivel a bérleti díjat a kiegészítő bérleti megállapodás 2009 júniusában újra megállapította, és az eredetileg megállapított bérleti díj soha nem lépett hatályba. Az utóbbi megállapodás alapján a bérleti időszak változatlan; a bérleti díjat azonban módosították, és izlandi pénznemben rögzítették, összege 60 ISK/ m2 volt. Ezenkívül a megállapodás szerint a bérleti díjat az izlandi építésiköltség-indexszel évente kiigazítják.

(158) Az izlandi hatóságok szerint a kiegészítő bérleti megállapodás szerinti árképzési módszer az izlandi önkormányzatok tulajdonában álló földterületre alkalmazott általános gyakorlatot tükrözi. E gyakorlat alapján az Izlandi Földhivatal 6/2001. törvény szerinti évenkénti hivatalos, a fenti 2.2.2.1. szakaszban is részletesen leírt értékmegállapítása képezi az egyes önkormányzatok döntésétől függően általában 1 vagy 2 %-os éves bérleti díj fizetésének alapját.

(159) Miközben a különböző izlandi önkormányzatok által kötött bérleti megállapodások nem tükrözik a piaci értéket abban az értelemben, hogy egy piaci szereplő szabadpiaci körülmények esetén hajlandó lenne-e arra, hogy földterületét ezen az alapon bérbe adja, az izlandi hatóságok semmilyen érvet nem terjesztettek elő a szóban forgó földterület alternatív piaci árának meghatározására. Mindössze kijelentették, hogy a bérleti díj azt az összeget tükrözi, amelyet az állam általában a térségben felszámol.

(160) Mivel az izlandi ipari területek piacára vonatkozó információk az Izlandi Földhivatal által a lakások és a kereskedelmi épületek piaci árára vonatkozóan a fentiekben leírtak szerint összegyűjtött információkkal ellentétben nehezen hozzáférhetők, a szóban forgó földterület piaci árára vonatkozóan nehéz egy reális referenciaérték meghatározása. A Hatóság ezért a földterület piaci értékére csak megközelítő becslést tud adni. A leginkább hozzáférhető információ újfent a 6/2001. törvény szerint megállapított hivatalos érték. (90)

(161) Az Izlandi Földhivataltól beszerzett információk szerint a kiegészítő bérleti megállapodás 2009. júniusi hatálybalépésekor a Verne által bérelt földterület hivatalos értéke 188 850 000 ISK-t tett ki (91). Az éves bérleti díj 2009-es árakon 5 760 000 ISK volt, ami a földterület hivatalosan megállapított értékének 3,05 %-a, ami az általában alkalmazott százalékos értéknél magasabb. A Hatóság ezért úgy véli, hogy a bérleti díj ebben az esetben a szabadpiacon működő magánpiaci szereplő számára elfogadható lett volna.

(162) Végül a Hatóság által az eljárás megindításáról szóló határozatban említett kizárólagossági záradékkal kapcsolatban az izlandi hatóságok kifejtették, hogy az csak a KADECO által kezelt területet érinti. Ez a nyilvántartásba vett területbérleti megállapodás egyik módosításával is összhangban áll. A Hatóság véleménye szerint korlátozott földrajzi és időbeli hatálya miatt a záradék önmagában nem nyújt gazdasági előnyt a Verne számára.

(163) A Hatóság megállapítja, hogy a kiegészítő bérleti megállapodással módosított területbérleti megállapodás a Vernét nem juttatja előnyhöz.

2.3. A villamosenergia-ellátásról szóló szerződés

2.3.1. Állami források

(164) A fentiekben említettek szerint annak megállapítására, hogy egy intézkedés az EGT-megállapodás 61. cikkének (1) bekezdése szerint állami támogatással jár, a Hatóságnak meg kell állapítania, hogy az intézkedés olyan gazdasági előnyt biztosít, amelyben a vállalkozás rendes üzletmenetben nem részesült volna. Ahhoz, hogy az előny állami támogatásnak minősüljön, azt az államnak kell biztosítania vagy állami forrásból kell biztosítani. Az előny közvállalkozáson keresztül is nyújtható, feltéve, hogy fennáll az államnak való betudhatóság (92). Az Európai Bíróság a Stardust Marine-ügyben (93) a következőket állapította meg: „…az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése magában foglal minden olyan pénzügyi eszközt, amelyet a hatóságok ténylegesen felhasználhatnak a vállalkozások támogatására, annak megállapítása nélkül, hogy ezek az eszközök állandóan az állami vagyon részét képezik-e vagy sem. Következésképpen még akkor is, ha a szóban forgó intézkedésnek megfelelő összegek nincsenek állandóan az államkincstár birtokában, az a tény, hogy azok folyamatosan állami ellenőrzés alatt, és így az illetékes nemzeti hatóságok rendelkezésére állnak, elegendőek azok állami forrásnak minősítéséhez. […] Az államnak ugyanis az ilyen vállalkozások feletti meghatározó befolyásának gyakorlása révén teljes mértékben módjában áll, hogy meghatározza a forrásai felhasználásának irányát annak érdekében, hogy finanszírozza adott esetben a más vállalkozásoknak nyújtott sajátos előnyöket. […] egy közvállalkozás helyzete nem hasonlítható össze egy magánvállalkozás helyzetével. Közvállalkozásain keresztül ugyanis az állam a kereskedelmi célokon kívüli célokat is követhet, […].”

(165) A Hatóság hivatkozik a Landsvirkjun által kötött hosszú távú villamosenergia-ellátásról szóló szerződésekre vonatkozó legutóbbi határozataira, a 391/11/COL és a 392/11/COL határozatra, és a villamosenergia-ellátásról szóló, szóban forgó szerződés betudhatósága tekintetében ugyanazt a megközelítést követi.

(166) A fent említett határozatokban kifejtett általános érvelésen kívül a Hatóság megjegyzi, hogy a szóban forgó ügyben a bejelentést megelőző eljárás során az izlandi hatóságok által a Hatóság rendelkezésére bocsátott, az Ipari Minisztérium által készített 2008. október 23-i feljegyzés hivatkozik a Verne és az izlandi hatóságok közötti tárgyalásokra, amelyeken a lehetséges intézkedésekről, többek között a Verne működésének kezdetén biztosított támogatott villamosenergia-árról esett szó. A Landsvirkjun az izlandi hatóságok és a Verne között létrejött, a későbbiekben megszüntetett beruházási megállapodást előkészítő, 2008. december 15-i egyetértési megállapodás első tervezete egyik szerződő feleként szerepelt, ez utóbbi megállapodást a Hatóság a bejelentést megelőző eljárás alatt szintén megkapta. A Landsvirkjun és a Verne közötti, villamosenergia-ellátásról szóló korábbi szerződéssel kapcsolatban az egyetértési megállapodás tervezetében a következő záradék szerepelt (94): „Az első […] villamos energiáért a Verne 20 éves időszakon át olyan árat fizet, amennyiért az első ügyfelet a Verne meg tudja szerezni.”

(167) A fentiek a Hatóság véleménye szerint azt igazolják, hogy a szóban forgó esetben az állam részt vett a Landsvirkjun döntéseiben. Nemcsak arról van szó, hogy a Landsvirkjun az izlandi állam tulajdonában és annak ellenőrzése alatt áll, hanem arról is, hogy az állam minden bizonnyal arra is használta, hogy az adatközpont-iparágat Izlandra vonzza. (95)

(168) Mindent összevetve ezért a Hatóság, figyelembe véve a Landsvirkjun jogállását, azt a nyilvánvaló tényt, hogy a Landsvirkjunt korábban ahhoz használták fel eszközként, hogy külföldi befektetéseket vonzzon, valamint tekintettel az ügy általános körülményeire, megállapítja, hogy a villamosenergia-ellátásról szóló szerződés az államnak betudható, és hogy állami forrásokkal jár, amennyiben és amilyen mértékben előnyhöz juttatja a Vernét.

2.3.2. A villamosenergia-ellátásról szóló szerződés által nyújtott előny

(169) Az Európai Bíróság kijelentette, hogy amennyiben a kormányok pénzügyi tranzakciókban és beruházásokban vesznek részt, akkor annak megállapításához, hogy egy állami intézkedés támogatásnak minősül-e, meg kell állapítani, hogy a kedvezményezett vállalkozás részesül-e olyan gazdasági előnyben, amelyben rendes körülmények között nem részesülne (96). Ennek érdekében a Hatóságnak alkalmaznia kell a piacgazdasági befektetői próbát (97), amely lényegében előírja, hogy állami támogatást kell nyújtani akkor, amikor az állam olyan pénzeszközöket bocsát egy vállalkozás rendelkezésére, amelyeket szokványos esetekben a rendes kereskedelmi feltételeket alkalmazó magánbefektetők nem biztosítanának, figyelmen kívül hagyva a társadalmi, politikai, illetve humánus természetű egyéb szempontokat (98).

(170) A szóban forgó intézkedés – az a villamosenergia-ellátásról szóló szerződés, amelyben az eladó egy állami tulajdonban álló vállalat – így állami támogatási elemmel járhat, ha feltételei olyanok, hogy azok egy magánpiaci befektető számára elfogadhatatlanok lennének, és a villamosenergia-értékesítés várhatóan nem lenne eléggé jövedelmező egy magánszektorbeli szereplő számára. A Hatóság megállapítja, hogy meg kell vizsgálni, hogy egy piacgazdaságban működő magánbefektető amellett döntött volna-e, hogy hosszú távra szóló kétoldalú szerződést köt az értékelés alatt álló megállapodásban rögzített ár és feltételek mellett. (99) Ezen értékelés lefolytatása során azonban a Hatóság nem helyettesítheti az eladó döntését a saját döntésével, ami azt jelenti, hogy a villamos energia eladójának széles döntési jogkörrel kell rendelkeznie. Miközben a Hatóság teljes mértékben elismeri a Landjvirkjunhoz hasonló közvállalkozások jogát ahhoz, hogy a piacon kereskedelmi feltételek mellett működjenek, körültekintően kell mérlegelnie, hogy egy magánpiaci befektető is kötött volna-e hasonló megállapodásokat. (100)

(171) Ezenkívül a Hatóságnak a Landsvirkjun és a Verne közötti szerződésekben szereplő ár és feltételek értékelését a szerződés megkötésének idején rendelkezésre álló információk alapján kell elvégeznie.

(172) A Hatóság megállapítja, hogy a Landsvirkjun 2010-ben úgy döntött, hogy csökkenti a függőségét azáltal, hogy a nagy energiaintenzitású felhasználók esetében a villamos energia árát az alumínium árához igazítja, és ez úgy tűnik, hogy csökkenti a vállalat alumíniumiparral kötött megállapodásokkal kapcsolatos kockázatát, amely iparág a nagy energiaintenzitású izlandi iparágak közül a legnagyobb villamosenergia-fogyasztó. A Hatóság megjegyzi, hogy a szóban forgó szerződés megkötésére azelőtt került sor, mielőtt a Landsvirkjun az új árpolitikát bevezette.

(173) A fentiekben leírtak szerint a Verne az állami ellenőrzés alatt álló Landsvirkjun létesítményeitől vásárolja a villamos energiát. A villamos energiát a Landsvirkjun meglévő létesítményei biztosítják.

(174) A Landsvirkjun kifejtette, hogy a villamosenergia-ellátásra vonatkozó kötelezettségvállalásaiba beépített bizonyos rugalmasságot. A szerződés első ötéves időszakában a Verne számára biztosított mennyiség […]-ig emelkedhet. Amennyiben az első öt évben a növekedés nem éri el a(z) […] mennyiséget, a Verne a szerződés fennmaradó időtartamára […] mennyiséget köteles megfizetni („vidd vagy fizess kötelezettség”).

(175) A Hatóságnak ellenőriznie kell, hogy a már rendelkezésre álló, és a Landvirkjun által a Verne számára biztosított villamos energia ára – és más feltételek – a piaci árat tükrözik-e.

(176) Az izlandi hatóságok véleménye szerint az izlandi villamosenergia-piacnak az összekapcsolt európai villamosenergia-piactól való elszigeteltsége jellemzi az izlandi iparágak villamosenergia-piacát.

(177) A szóban forgó esetben azonban a nagy energiaintenzitású izlandi iparágaknak szállított villamos energia piaci ára nehezen hozzáférhető. Ebben a tekintetben meg kell jegyezni, hogy a szóban forgó nagyságrendű villamosenergia-ellátás általános izlandi piacán nincs alternatív megoldás. Az elszigetelt és korlátozott méretű általános villamosenergia-fogyasztói piac nem képes arra, hogy felvegye a Landsvirkjun termelését. Az egyetlen megoldást, ahogyan a szóban forgó esetben is, az Izlandon letelepedett ipari nagyfogyasztók jelentenék. A piac elszigeteltsége azt is jelenti, hogy az európai ár nem lehet a referenciaérték.

(178) Megfelelő referenciaérték hiányában a Hatóságnak az izlandi hatóságok által azokra az átlagárakra vonatkozóan szolgáltatott információkra kell támaszkodnia, amelyeket más, nagy energiaintenzitású vállalkozásokkal kötött szerződések alapján a Landsvirkjunnak a múltban fizettek.

(179) Az izlandi hatóságok az alábbi információkat nyújtották be a Landsvirkjun által a nagy energiaintenzitású izlandi iparágak felé a múltban felszámolt átlagárakról. A Hatóság értelmezésében a számadatok tartalmazzák az átviteli költségeket. Év USD/MWh 2002 12,8 2003 13,8 2004 17,0 2005 21,6 2007 27,8 2008 30,3 2009 19,0 2010 25,1

(180) A Landsvirkjun részletesen kifejtette a villamosenergia-ellátásról szóló szerződés árképzési mechanizmusát. A villamos energia árát két lépésben határozzák meg. […] izlandi adatközponti tevékenységük elindításakor. Ez az induló villamosenergia-ár a szerződés időtartamának első felében lépésenként ([…]).[…].

(181) A Hatóság emlékeztet arra, hogy a szóban forgó esetben a szerződés szerinti tényleges ár (átviteli költségek nélkül): Az első […]: MW-onkénti ár Időszak […] USD 2013. december 31-ig […] USD 2014. január 1-jétől2016. december 31-ig […] USD 2017. január 1-jétől2018. december 31-ig […] USD 2019. január 1-jétől a szerződés végéig […] felüli mennyiség esetében: MW-onkénti ár Mennyiség […] USD […] MW […] USD […] MW […] USD […] MW […] USD […] 1 MW […] USD […] MW […] USD […] MW felett

(182) Így a villamosenergia-ellátásról szóló szerződésben meghatározott árak a Landsvirkjun minden nagy energiaintenzitású ügyfele esetében […] (az átviteli költségekkel együtt, amelyeket a Verne esetében hozzá kell adni az árhoz) kivéve a(z) […]-ig tartó időszakot, amikor a Verne […] fizet. Ezenkívül a(z) […] közötti mennyiségre vonatkozó ár (lásd: a 392/11/COL határozat).

(183) Ezenkívül a „vidd vagy fizess kötelezettség” a rendelkezésre bocsátott villamos energia jelentős részének állandó eladását biztosítja.

(184) A fent említett okokból a Hatóság megállapítja, hogy a villamosenergia-ellátásról szóló szerződés feltételeinek abba a mérlegelési jogkörbe kell esniük, amely a közvállalkozásokat üzletvitelük során megilleti. Az izlandi hatóságoktól származó információk alapján a Hatóság megállapítja, hogy a villamosenergia-ellátásról szóló szerződés nem juttatja előnyhöz a Vernét.

3. AZ INTÉZKEDÉSEK JOGSZERŰSÉGE

(185) A 3. jegyzőkönyv I. része 1. cikkének (3) bekezdése szerint „az EFTA Felügyeleti Hatóságot az észrevételei megtételéhez szükséges időben tájékoztatni kell minden támogatás nyújtására és módosítására irányuló szándékról (…). Amíg ebben az eljárásban végleges határozat nem születik, az érintett állam a tervezett intézkedéseket nem hajthatja végre.”

(186) Az izlandi hatóságok a fentiekben meghatározott támogatásról annak hatálybalépése előtt nem értesítették a Hatóságot, így az a támogatás nyújtása előtt nem hozhatta meg végleges határozatát. Ezért a támogatás jogellenes.

4. A TÁMOGATÁS ÖSSZEEGYEZTETHETŐSÉGE

(187) Az EGT-megállapodás 61. cikke (1) bekezdésének hatálya alá tartozó támogatási intézkedések többnyire összeegyeztethetetlenek az EGT-megállapodásban foglaltak érvényesülésével, kivéve ha azokkal kapcsolatban a megállapodás 61. cikkének (2) vagy (3) bekezdése alapján eltérés alkalmazható.

(188) A regionális támogatásról szóló iránymutatás alapján az intézkedések a 61. cikk (3) bekezdésének c) pontja szerint összeegyeztethető támogatásnak minősülhetnek, ha céljuk „a leghátrányosabb helyzetű régiók fejlődésének a befektetés és a munkahelyteremtés támogatása útján történő segítése”. A Hatóság megjegyzi, hogy az adatközpont Reykjanesbær területén fog elhelyezkedni, amely az izlandi támogatott területek regionális támogatási térképeiről szóló 378/06/COL hatósági határozat alapján regionális beruházási támogatásra jogosult