HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 36/69

AZ EFTA FELÜGYELETI HATÓSÁG HATÁROZATA

227/06/COL

(2006. július 19.)

a Farice hf.-nek nyújtott állami támogatásról (Izland)

AZ EFTA FELÜGYELETI HATÓSÁG (1),

TEKINTETTEL az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra (2) és különösen annak 61–63. cikkére és 26. jegyzőkönyvére,

TEKINTETTEL az EFTA-államok közötti, az EFTA Felügyeleti Hatóság és az EFTA-Bíróság létrehozásáról szóló megállapodásra (3) és különösen annak 24. cikkére,

TEKINTETTEL a felügyeleti és bírósági megállapodás 3. jegyzőkönyve I. része 1. cikkének (2) bekezdésére, valamint a II. része 4. cikkének (4) bekezdésére, 6. cikkére, 7. cikkének (3) bekezdésére és 10. cikkére,

TEKINTETTEL az EGT-megállapodás 61. és 62. cikkének alkalmazására és értelmezésére vonatkozó hatósági iránymutatásokra (4), és különösen az állami garanciákra vonatkozó 17. fejezetre, valamint az állami hatóságok tőkerészesedésére vonatkozó 19. fejezetre,

TEKINTETTEL a Farice hf.-nek nyújtott állami támogatással kapcsolatban a hivatalos vizsgálati eljárás elindításáról szóló 125/05/COL hatósági határozatra, amely az érdekelt feleket az erre vonatkozó észrevételeik megtételére hívja fel (5),

mivel:

I. TÉNYEK

1. ELJÁRÁS

A Pénzügyminisztérium 2004. február 26-i levelét Izland Európai Unió Melletti Képviselete 2004. február 27-én kelt levelében továbbította, ami által az izlandi hatóságok a Hatóságnak bejelentették a Farice projekt, vagyis egy izlandi tenger alatti kábelprojekt számára nyújtott állami garanciát. A levelet 2004. március 1-jén vették kézhez és iktatták (257593. számú esemény).

Az izlandi Misszió kiegészítő információkat nyújtott be 2004. május 14-én kelt levelében, amelyben az izlandi Pénzügyminisztérium 2004. május 13-i levelét továbbította. A Hatóság a levelet 2004. május 14-én vette át és érkeztette (281472. számú esemény).

Többszöri levélváltást követően (6), 2006. május 26-i levelében a Hatóság tájékoztatta az izlandi hatóságokat arról, hogy a Farice hf.-nek nyújtott állami támogatásra vonatkozóan a felügyeleti és bírósági megállapodás 3. jegyzőkönyve I. része 1. cikkének (2) bekezdésében meghatározott hivatalos vizsgálati eljárás elindításáról határozott (319257. számú esemény).

A Hatóság hivatalos vizsgálati eljárás elindításáról szóló 125/05/COL határozatát közzétették az Európai Unió Hivatalos Lapjában és annak EGT-kiegészésében (7). A Hatóság felhívta az érdekelt feleket, hogy tegyék meg az ügyre vonatkozó észrevételeiket. A Hatóság nem vett át észrevételeket érdekelt felektől.

Az izlandi hatóságok 2005. június 28-i levelükben nyújtották be a 125/05/COL határozatra vonatkozó észrevételeiket (324236. számú esemény).

Amint az a hivatalos vizsgálati eljárás megnyitásáról szóló határozatban említésre került, egy külön versenyjogi eljárás keretein belül, a Hatóság a Farice hf.-nek címzett 2003. január 31-i levelében kifejezte néhány versenyre vonatkozó aggályát. A Hatóság a Farice projekttel kapcsolatban olyan információkat is bekért, amelyek a projekt versenyre való hatásának értékeléséhez fontosak. A Hatóság 2004. május 6-án kelt levelében hivatalosan adatokat kért be a Farice hf.-től (8). A Farice hf. válaszát a Hatóság 2004. október 21-én vette át. A külön versenyjogi eljárást a Hatóság 2006. június 2-án kelt levelében zárta le (1072261. számú esemény).

2. AZ INTÉZKEDÉSEK LEÍRÁSA

2.1. A FARICE PROJEKT LEÍRÁSA

A Farice projekt egy, az Izlandot és a Feröer-szigeteket Skóciával összekötő tenger alatti távközlési kábel kiépítésére és kezelésére vonatkozik.

1994. óta Izlandra és a Feröer-szigetekre a CANTAT-3 tenger alatti távközlési kábel biztosított nemzetközi összeköttetést. A CANTAT-3 kábel konzorciumban jött létre. A CANTAT-3-hoz való hozzáférést konzorciumi tagság (9) segítségével lehetett biztosítani, felmondhatatlan használati jogokon, valamint a Teleglobe konzorciumi tagtól történő kapacitás bérlésén keresztül. A CANTAT-3-nak Kanadával, Izlanddal, a Feröer-szigetekkel, Dániával, az Egyesült Királysággal és Németországgal vannak összeköttetési pontjai. A CANTAT-3-mal versengő transzatlanti kábelrendszerek kiépítésekor a CANTAT-3 alapítói más, gazdaságosabb összeköttetésekhez is hozzájutottak. Az izlandi és a feröer-szigeteki feleknek azonban továbbra is a CANTAT-3 kapcsolatra kellett hagyatkozniuk. Az új összeköttetés kialakítása során a feleknek figyelembe kellett venniük egy ilyen szempontot is. Ezenfelül a CANTAT-3 kábelnek voltak bizonyos műszaki korlátai, mivel ez egy régebbi generációs kábel, aminek a kapacitása korlátozott és nem mindig megbízható. Az izlandi hatóságok egy áttekintést nyújtottak be a CANTAT-3 általi összeköttetés 1995–2003. között történt többszöri megszakadásáról. 1994. óta egyetlen más nemzetközi száloptikai projekt sem érte el ezt a két országot, annak ellenére, hogy a nemzetközi és régióközi távközlési útvonalak általános kapacitása nőtt. Az izlandi hatóságok tájékoztatása szerint a két ország földrajzilag elszigetelt helyzete és a piac korlátozott mérete ezt megakadályozta.

A másodlagos távközlési összeköttetésként szolgáló műholdas kapcsolat költségei várhatóan nőni fognak, és mindenesetre a műholdas kapcsolat nem tekinthető megfelelőnek a késleltetésre érzékeny internetforgalom továbbításához. A megnövekedett távközlési forgalom lebonyolítására egy másik lehetőséget kellett kifejleszteni.

A Farice projekt az (akkoriban) csaknem 100 %-os állami tulajdonban lévő izlandi távközlési szolgáltató, a Landssími Íslands hf. (a továbbiakban: Síminn (10)) és a Feröer-szigetek inkumbens távközlési szolgáltatója, a Føroya Tele kezdeményezéséből alakult ki, amely szolgáltatók egy Rejkjavíkot, Tórshavnt és Edinburgh-öt összekötő tenger alatti kábel lefektetésén gondolkodtak. 2002-ben azonban világossá vált, hogy a Farice projekt tisztán üzleti alapon nem lesz képes beindulni (11). Egy 2002 márciusában végzett megvalósíthatósági tanulmány azt a következtetést vonta le, hogy a projekt finanszírozását hagyományos projektfinanszírozás segítségével nem lehet megoldani. A projekt megvalósításának biztosítása érdekében a projekt mögött széles körű szövetség létrehozására törekedtek. Ez két döntést eredményezett:

Először, az izlandi és a feröeri-szigeteki távközlési hatóságokat is bevonták a projekt előkészítésébe. Nevezetesen a legnagyobb szponzorok, a Síminn és a Føroya Tele világossá tették, hogy nem érdekeltek abban, hogy a szükséges hitelgaranciákat az egész távközlési iparág nevében ők nyújtsák (12). Az izlandi államnak ezért részt kellett vennie és aktívan hozzá kellett járulnia a projekthez.

Másodszor, fontosnak tartották, hogy az Og Vodafone, az izlandi távközlési piac fontos szereplője, aktívan részt vegyen a projektben. Úgy döntöttek, hogy a Farice hf. létrehozása mellett, az új átviteli rendszer kiépítésének és üzemeltetésének céljából létre kell hozni az Eignarhaldsfélagið Farice ehf. holdingtársaságot (a továbbiakban: „E-Farice”) (13). Ez a társaság, miközben a Farice valamennyi izlandi részvényének tulajdonosa lenne, ki kellene, hogy vásárolja az Og Vodafone CANTAT-3 kapacitását. Hasonló ajánlatot tettek a Síminn-nek, ami az izlandi hatóságok által benyújtott IBM jelentés (14) szerint azt eredményezte, hogy Izland valamennyi nemzetközi összeköttetését az E-Farice kezeli. Következésképpen amint azt a bejelentésben közölték, a CANTAT-3 kapacitását az E-Farice-nek kellett üzemeltetnie és eladnia (15).

2002-ben létrehoztak egy új részvénytársaságot, a Farice hf.-et, azzal a céllal, hogy az előkészítsen, kiépítsen és üzemeltessen egy új tenger alatti távközlési kábelrendszert, Izland, a Feröer-szigetek és az Egyesült Királyság között távközlési és internetes forgalom lebonyolítására. Az izlandi hatóságok által szolgáltatott információk alapján e társaság részvényesei a Síminn (47,33 %), az Og Vodafone (1,33 %), az izlandi kormány (27,33 %), három másik izlandi szolgáltató – amely együttesen 3,99 % részesedéssel rendelkezett – Føroya Tele (17,33 %), valamint két másik, egyenként 1,33 % tulajdonrésszel rendelkező feröer-szigeteki távközlési szolgáltató volt (16). Az új Farice kábel izlandi kapcsolódó átviteli kapacitást (backhaul) (17) (Seyðisfjörðurtól Reykjavíkig), egy tenger alatti részt (Seyðisfjörðurtól a Dunneti-öbölig), feröer-szigeteki kapcsolódó átviteli kapacitást (Funningsfjörðurtól Tórshavnig), valamint egyesült királysági kapcsolódó átviteli kapacitást (Dunneti-öböltől Edingurgh-ig) foglal magában. Nem írtak ki pályázatot a kábel kezelőjének eldöntésére, ami a Farice hf. lett. Az üzleti terv szerint a Farice projekt teljes becsült beruházási költsége 48,9 millió EUR volt.

A 2002. szeptember 12-i részvényesi megállapodás arról rendelkezett, hogy a Farice árpolitikájának a költségorientáció, átláthatóság és megkülönböztetéstől való mentesség elvén kell alapulnia.

Az izlandi hatóságok továbbá rámutattak, hogy a Farice kábel használata a külföldi és belföldi szolgáltatók számára egyenlő feltételek és árak mellett, egyaránt rendelkezésre áll. A részvényesi megállapodás új részvényesek előtt is nyitva áll. Azt azonban előírja, hogy a meglévő részvényeseknek mindenkor fel kell ajánlani a társaságban a tulajdonosi arányuk fenntartásának lehetőségét, ha a részvénytőkét megemelik (a részvényesi megállapodás 7. szakasza).

A Farice tenger alatti átviteli kábelt hivatalosan 2004 februárjában adták át.

2.2. AZ IZLANDI ÁLLAMI TÁMOGATÁS ISMERTETÉSE

a) A hitelgarancia

A bejelentés tárgya az állam által nyújtott garancia egy, a Farice részére nyújtott 9,4 millió EUR értékű hitelre (a továbbiakban: A határidős kölcsön). Ez a hitel egy szélesebb, hosszú távú hitelcsomag részét képezi, amely maximális összege 34,5 millió EUR.

Az izlandi hatóságok által szolgáltatott információk szerint, kiváltképpen amint az a Farice hf., az Íslandsbanki hf., más pénzügyi intézmények és más kezesek között 2004. február 27-én kötött megállapodásból kitűnik (a továbbiakban: hitelszerződés), a maximum 34,5 millió EUR összegről szóló aláírt hitelcsomagot a következőképpen lehet felbontani:

Hitel Millió EUR Hitelező Kamatláb (18) Kamatperiódus Törlesztés Kezes Részletek száma Törlesztés kezdete A 9,4 The Nordic Investment Bank Euribor + évi 0,18 % 6 hónap 8 félévenkénti törlesztés 2011. szept. Izlandi kormány B 4,7 The Nordic Investment Bank Euribor + évi 0,80 % 6 hónap 5 félévenkénti törlesztés 2009. szept. Landssími Íslands hf (Síminn) 4,7 Íslandsbanki hf C 4,7 Føroya banki Euribor + évi 1,00 % 3 hónap 10 negyedévenkénti törlesztés 2009. szept. Telefon verkið P/F D 11,0 Íslandsbanki hf Euribor + évi 1,50 % 1 hónap 48 havi törlesztés 2005. szept. Nincs

Az A határidős kölcsönre vonatkozó állami garancia egy beszedési garancia, azaz a Farice hf. teljes mértékben felel a hitel visszafizetéséért, és a hitelezőnek a társaságtól történő beszedés minden lehetséges módját ki kell merítenie, mielőtt az állami garancia végrehajthatóvá válna. A Farice hf.-re (az Izlandi Nemzeti Adósság Kezelő által megállapított) évi 0,5 % felárat róttak ki, amit a hitelszerződés megkötésekor és az állami garancia kibocsátásakor egy összegben kifizettek. Az egyösszegű befizetés 438 839 EUR-t tett ki, azaz a hitelösszeg 4,7 %-át. Ezenfelül 120 000 ISK garanciadíjat számoltak fel.

Korábban, 2003 júliusában egy 16 millió EUR értékű áthidaló kölcsönnel kapcsolatban beszedési garanciát írtak alá. A beszedési garancia 6,4 millió EUR-ra vonatkozott, azaz a kölcsön 40 %-ára. Az áthidaló kölcsönt a 34,5 millió EUR összegű hosszú távú hitelcsomag kibocsátásakor visszafizették, és az áthidaló kölcsönre vonatkozó beszedési garancia ugyanazon a napon megszűnt. A Farice hf. 0,50 %-os garancia illetéket és 120 000 ISK garanciadíjat fizetett ezért a garanciáért.

b) Az izlandi kormány tőkéjének emelése

2003. január elején az állam részesedése a Farice hf.-ben az eredeti 27,33 %-ról 46,5 %-ra nőtt. Az izlandi hatóságok 2004 júniusában adott válaszának magyarázata szerint,

„miközben az üzleti terv kialakult, a társaság finanszírozási igényei világosabbá váltak, és döntés született a társaság részvénytőkéjének megemeléséről. Izlandról és a Feröer-szigetekről valamennyi szolgáltatót meghívták a tőkeemelés során részvények vásárlására. Mivel a Síminn világossá tette, hogy a részvénytőke 33,33 %-ánál többet nem hajlandó nyújtani, de a Telefonverkið az elengedhetetlen részvénytőkét (19,93 %-ot) a feröer-szigeteki telephelyről biztosította, az izlandi kormánynak kellett a szükséges részvénytőke 46,53 %-át nyújtania, mivel Izlandon más szolgáltatók nem rendelkeztek a szükséges pénzügyi kapacitással a részvénytőke 1,2 %-ánál nagyobb részének megvásárlására.”

Az izlandi hatóságok nyilatkozata szerint a Farice hf. teljes részvénytőkéjét 327 000 EUR-ról több mint 14 millió EUR-ra növelték. A különböző részvényesek részvénytőkéhez való hozzájárulásának részletei az alábbi táblázatban megtekinthetőek (19):

A Farice hf. részvénytőkéje (összegek ezer devizában)

Előkészítési szakasz 03-jan. 03-jún. ISK EUR (20) Részesedés ISK EUR Részesedés ISK EUR Részesedés Eignarhaldsfélagið Farice ehf. 947 944 11 242 79,90 % 947 944 11 242 79,90 % Government of Iceland 8 200 90 27,33 % 552 067 6 547 46,53 % 491 737 5 831 41,45 % Síminn 14 200 155 47,33 % 395 477 4 690 33,33 % 352 259 4 177 29,69 % Og Vodafone 400 4 1,33 % 400 5 0,03 % 103 949 1 232 8,76 % Lína.Net 400 4 1,33 % 400 5 0,03 % 400 5 0,03 % Fjarski ehf. 400 4 1,33 % 400 5 0,03 % 400 5 0,03 % RH-net 400 4 1,33 % 400 5 0,03 % 400 5 0,03 % Telefonverkið 5 200 57 17,33 % 236 486 2 804 19,93 % 236 486 2 804 19,93 % Kall 400 4 1,33 % 400 5 0,03 % 400 5 0,03 % SPF spf. 400 4 1,33 % 400 5 0,03 % 400 5 0,03 % Összesen 30 000 327 100,00 % 1 186 430 14 070 100,00 % 1 186 430 14 070 100,00 %

3. A HIVATALOS VIZSGÁLATI ELJÁRÁS MEGNYITÁSA

A Hatóság a hivatalos vizsgálati eljárás elindításáról szóló 125/05/COL határozatban arra az előzetes következtetésre jutott, hogy az állami garancia és a Farice hf. tőkeemelése az izlandi állam által az EGT-megállapodás 61. cikkének (1) bekezdése értelmében állami támogatásnak minősül.

A Hatóságnak kétségei voltak arra vonatkozóan, hogy az izlandi állam támogatási intézkedései az EGT-megállapodás működésével összeegyeztethetőnek nyilváníthatóak-e. A hivatalos vizsgálati eljárás elindításáról szóló határozatában a Hatóság felvetette kétségeit arra vonatkozóan, hogy a támogatási intézkedések – az EGT-megállapodás szabályaival való összeegyeztethetőségük szempontjából – arányosak a célkitűzéseikkel, és a közös érdekkel ellentétes mértékben nem torzítják a versenyt. Ezek a kételyek különösen azzal a kérdéssel függtek össze, hogy a hálózathoz megkülönböztetéstől mentes módon hozzá lehetne-e férni. Továbbá, mivel az eredeti elgondolás szerint a CANTAT-3 kapacitását szintén az E-Farice hf.-en keresztül vezették volna, aggályok merültek fel, hogy az Izlanddal való összeköttetés terén a verseny megszűnne, mivel csak egy szolgáltató maradna a piacon.

4. AZ IZLANDI HATÓSÁGOK ÉSZREVÉTELEI

Az izlandi hatóságok a 125/05/COL határozattal kapcsolatos 2005. június 28-án kelt észrevételeikben újból leszögezik azt a véleményüket, hogy a Farice projekt nem foglal magában állami támogatást. Az izlandi hatóságok szerint a hitelgarancia és a kormány tőkeemelése összhangban van az állami támogatási rendelkezésekkel. Ezenfelül a Farice projekt az állami támogatási szabályok értelmében infrastruktúrát képez. Amint azonban azt egy korábbi, 2005. január 21-én kelt levél megállapítja, az izlandi hatóságok azon a véleményen vannak, hogy az esetleges állami támogatás az EGT-megállapodás 61. cikke (3) bekezdésének b) és c) pontjával összeegyeztethető lenne.

Az izlandi hatóságok az alapján igazolják a kérdéses intézkedések szükségességét, hogy a távközlési összeköttetés és a szélessávú hozzáférés az EU társadalmának és gazdaságának modernizálásához szükséges lépés, a lisszaboni menetrend lényeges összetevője, valamint az e-Európa cselekvési terv kidolgozásának előfeltétele.

Izland a földrajzi elhelyezkedése következtében különösen függ a gazdaságos és megbízható távközlési összeköttetéshez való hozzáférés lehetőségétől. A jelenleg fennálló összeköttetés a CANTAT-3 műszaki korlátai miatt nem megfelelő és nem megbízható, és így nem elfogadható a távközléstől függő izlandi és feröer-szigeteki gazdaságok számára.

Ilyen körülmények mellett az állam részvétele a projekt életképessé tételének szükségességéből eredt. Az állam részvétele nélkül a projekt vagy késett volna, vagy egyáltalán nem valósult volna meg.

Az izlandi hatóságok azon a véleményen vannak, hogy Izlandon a távközlési szolgáltatások megbízható nyújtására vonatkozó garancia felülmúlja azokat a hátrányokat, amit a verseny más versenytársakat érintő némi torzulása okoz.

A Farice létrehozását megelőzően az izlandi szolgáltatóknak bemutató értekezletet tartottak, ahol a „kisebb” szolgáltatók közül csak három egyezett bele, hogy vásároljon a társaság részvényeiből. Az izlandi hatóságok véleménye szerint az alapító felek megtalálására jelentős erőfeszítéseket tettek, és nem határozták meg a részvénytőke-hozzájárulások alsó határértékét. Ezért az izlandi hatóságok azzal érvelnek, hogy a projekt sajátos körülményeihez mérten széles körű volt a részvétel.

Az izlandi hatóságok hangsúlyozzák, hogy a részvényesi megállapodás 7. szakasza tartalmazza a Farice hf.-et alapító társaságok elővásárlási jogát. Ez a jog egyenértékű a nyilvános részvénytársaságokról szóló 2/1995. számú izlandi törvény 34. cikkével, amely szerint a részvényeseknek jogukban áll az új részvényeket a részesedésükkel közvetlenül arányosan jegyezni. Ez a jog átruházható, továbbá minden egyes részvényes bármikor dönthet ezen elővásárlási jog mellőzéséről. Ezenfelül a részvényesi megállapodás 7. szakaszának (2) bekezdése rendelkezik arról, hogy a részvényesek törekedni fognak annak biztosítására, hogy az elővásárlási jogok ellenére új felek részt vehessenek a tőkeemelésben.

A részvényesi megállapodás piaci alapú, megkülönböztetéstől mentes, átlátható árképzésről rendelkezik. A társaság árpolitikája a költségorientáció, átláthatóság és megkülönböztetéstől mentesség elvein fog alapulni. Az izlandi hatóságok a Farice projektet egy olyan helyzethez hasonlítják, mint amellyel az N307/2004 bizottsági határozat foglalkozik: tömeges piaci szélessávú szolgáltatások nyújtása az üzleti vállalkozások és polgárok számára Skócia távoli és vidéki részein, egy egyesült királysági szélessávú infrastrukturális projekt keretein belül. A hatóságok tájékoztatása szerint az Észak-Atlanti régióban a hasonló szolgáltatásokhoz képest valószínűleg a Farice rendszerben a legmagasabb a kapacitás ára. Ez az egyik oka annak, hogy a 2005-ben értékesített volumen a Farice-on jelenleg üzembe állított kapacitás kevesebb mint 5 %-ának felel meg.

A nyílt hozzáférés kérdésével kapcsolatban az izlandi hatóságok hangsúlyozzák, hogy az infrastruktúrához való hozzáférés nyílt, átlátható és megkülönböztetéstől mentes.

Végül az izlandi hatóságok úgy vélik, hogy amennyiben állami támogatás jelenlétét állapítanák meg, a támogatás teljes összege korlátozott lenne. Különösen a hitelgarancia vonatkozásában egy ilyen korlátozott összeg az EGT-megállapodás 61. cikke (3) bekezdésének c) pontjára tekintettel nem tekinthető a közös érdekkel ellentétesnek. Ami pedig az izlandi állam részesedésének növekedését illeti, az izlandi hatóságok azzal érvelnek, hogy „2002 szeptemberében a Farice hf. létrehozásának eredeti célja kizárólag a tenger alatti távközlési kábelrendszer kiépítésének és üzemeltetésének előkészítése volt. Ekkor még nem született végleges döntés az egész projekt pénzügyi igényéről, sem a végleges részesedésről […]. Egyetlen társaság sem volt olyan helyzetben, hogy a kábel tényleges kiépítését és üzemeltetését felvállalja […]. Ezért az első tőkeemelés 2003 januárjában nem a társaság »rendes tőkeemelése« volt, hanem valójában sokkal inkább hasonlított egy új társaság új célból történő létrehozásához.” Az a tény, hogy a részvények többségét minden szakaszban magánszolgáltatók tartották kézben, és az izlandi állammal egyidőben jelentősen hozzájárultak a társasághoz, azt mutatja, hogy bármilyen esetleges állami támogatás nagyon korlátozott lenne.

A versenyt illető aggályok tekintetében (lásd a 125/05/COL határozat II. szakaszának 3.2. pontját) az izlandi hatóságok megállapítják, hogy jelenleg sem a Farice hf.-nek, sem az E-Farice ehf.-nek nincs semmilyen terve további CANTAT-3 kapacitás megvásárlására vagy bérlésére, valamint a Teleglobe-bal akkoriban folytatott tárgyalások nem vezettek semmilyen megállapodáshoz. Az is bebizonyosodott, hogy a Farice magas árai miatt az ügyfelek egyre több CANTAT-3 kapacitást használnak, ami így képes versenyezni a Farice hf.-fel.

II. ÉRTÉKELÉS

1. ÁLLAMI TÁMOGATÁS JELENLÉTE AZ EGT-MEGÁLLAPODÁS 61. CIKKÉNEK (1) BEKEZDÉSE ÉRTELMÉBEN

Az EGT-megállapodás 61. cikke (1) bekezdésének szövege a következő:

„Ha e megállapodás másként nem rendelkezik, összeegyeztethetetlen az e megállapodásban foglaltak érvényesülésével az EK-tagállamok vagy az EFTA-államok által vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget, amennyiben ez érinti a Szerződő Felek közötti kereskedelmet.”

1.1. AZ IZLANDI ÁLLAM ÁLTAL NYÚJTOTT HITELGARANCIA

Általában véve egy állami garancia lehetővé teszi a kedvezményezett számára, hogy jobb pénzügyi feltételek mellett jusson hitelhez, mint a piacon rendelkezésre álló rendes körülmények között. Ezért az állam által nyújtott garanciák az EGT-megállapodás 61. cikke (1) bekezdésének hatálya alá tartozhatnak.

A Hatóság állami garanciákra vonatkozó, állami támogatásokról szóló iránymutatásai (a továbbiakban: az iránymutatások) 17.4. fejezete (2) bekezdésének rendelkezéseiben azonban a Hatóság meghatározta azt a helyzetet, amelyben valamely egyedi állami garancia nem minősül az EGT-megállapodás 61. cikkének (1) bekezdése alapján állami támogatásnak. Ennek érdekében a garanciának a következő valamennyi feltételnek meg kell felelnie:

a) A hitelfelvevőnek nem lehetnek pénzügyi nehézségei;

b) a hitelfelvevő elviekben képes lenne az állam bármilyen beavatkozása nélkül a pénzügyi piacokon piaci feltételek mellett hitelhez jutni;

c) a garancia egy meghatározott pénzügyi ügylethez kötődik, rögzített maximális összegre szól, a kint lévő kölcsönnek nem fedezi több mint a 80 %-át és nem nyíltvégű;

d) a garancia piaci árát megfizetik (amely ár tükrözi többek között a garancia összegét és időtartamát, a hitelfelvevő által adott biztosítékot, a hitelfelvevő pénzügyi pozícióját, a tevékenységi ágazatot és annak kilátásait, a nemfizetési valószínűség arányát, valamint más gazdasági feltételeket).

A Hatóság ezért először azt fogja értékelni, hogy az A határidős kölcsönre a Farice hf. javára nyújtott állami garancia megfelel-e az iránymutatásokban meghatározott négy feltételnek, ami kizárná az állami támogatás jelenlétét. Csak ha ebben a tekintetben negatív ténymegállapítás történik, akkor végezne a Hatóság értékelést az EGT-megállapodás 61. cikke (1) bekezdésének egyedi feltételei alapján.

1.1.1. A támogatás jelenlétét kizáró feltételek – az állami támogatásokról szóló iránymutatások 17.4. fejezetének (2) bekezdése

Az izlandi hatóságok által benyújtott információk alapján a projekt tisztán üzleti alapon nem volt képes beindulni, és az állam részvételét igényelte. Bár a Farice hf.-nek a szó szoros értelmében nem voltak pénzügyi nehézségei (első feltétel), piaci feltételek mellett csak egy 11 millió EUR kölcsönt tudott felvenni (D kölcsön). Az a tény, hogy a bankok nem csupán az A határidős kölcsönhöz igényeltek garanciát az államtól, hanem a még mindig a saját államuk tulajdonában lévő, két korábbi állami távközlési monopóliumtól is (a Síminn-től a B határidős kölcsönhöz és a Telefonverkið P/F-től a C határidős kölcsönhöz), azt mutatja, hogy a Farice nem volt olyan helyzetben, hogy piaci feltételek mellett, az állam bármilyen beavatkozása nélkül hitelhez jusson. A második feltétel ezért nem teljesül.

Ami a harmadik feltételt illeti, a Hatóság a hivatalos vizsgálat megnyitásáról szóló határozatban azt az előzetes nézetet vallotta, hogy az állami támogatás a garantált A határidős kölcsön 100 %-át fedezi. Az átfogó hitelcsomag négy (vagy öt (21)) eltérő hitelfeltételekkel és más-más garanciákkal bíró, különböző hitelezőktől származó, különböző hitelösszegből áll. Az izlandi hatóságok azzal érvelnek, hogy csupán egyetlen hitelről van szó, 34,5 millió EUR, és ezért az A határidős kölcsönre vonatkozó állami garancia nem fedezi a hitel 80 %-ánál nagyobb részét. Amint azonban a hitelszerződésből látszik, a négy kölcsönt ugyanarra a fedezetre bocsátották ki, ugyanakkor azokat különböző bankok folyósítják, akik csak a saját hitelösszegükre vállalnak felelősséget. Egyik bank sem adná fel a biztosíték rá eső részét (22) – a Farice hf. fizetésképtelensége esetén – bármely másik kölcsön fedezete érdekében. A különböző kölcsönökhöz nem csupán különböző kamatlábak kapcsolódnak, hanem más-más a visszafizetési időszakuk, eltér a részleteik száma és különbözőek a kezesek is.

Ezenfelül érdemes megjegyezni, hogy a 80 %-os szabálynak azt kell biztosítania, hogy a hitelező még így is ösztönözve legyen annak a kockázatnak a mérlegelésére, amit hajlandó vállalni. Ilyen háttér mellett nem tűnik helyesnek figyelembe venni – a Nordic Investment Bank üzleti döntésével kapcsolatban és azon hitelalap megállapítása érdekében, amelyikre a 80 %-os szabály vonatkozik –, hogy más kölcsönöket az Íslandsbanki és a Føroya Banki folyósít. A Nordic Investment Bank nem vállalt semmilyen felelősséget ezekért a hitelekért.

Ezért a Hatóság úgy véli, hogy a teljes hitelösszeg minden egyes része, mint olyan, önálló kölcsönt képez. A kölcsönök egyetlen közös dokumentumba való összevonása nem tűnik jelentőségteljesnek. Ennél az oknál fogva a Hatóság úgy véli, hogy az állami garancia a maximális 9,4 millió EUR összegig a garantált A határidős kölcsön 100 %-át fedezi. A harmadik feltétel ezért nem teljesül.

Tekintettel a negyedik feltételre, a Hatóság megjegyzi, hogy az izlandi Állami Garanciaalap évi 0,5 %-os garanciadíjat számított fel az A határidős kölcsönnel kapcsolatban. 438 839 EUR összegben a felárat egyösszegben befizették. Továbbá 120 000 ISK garanciadíjat is felszámítottak.

Az iránymutatások 17.4. fejezetének (2) bekezdésében maghatározott negyedik feltétel csak akkor teljesülne, ha feltételeznénk, hogy az Állami Garanciaalap figyelembe vette a felár értékelésénél a garantált kölcsön konkrét jellemzőit, különösen a visszafizetési feltételeket (23), valamint az értékelésnél követte az úgynevezett piaci befektető elvét. Annak ellenére azonban, hogy az izlandi hatóságokat felkérték annak bizonyítására, hogy a garancia felára tükrözi a piaci kamatlábat, nem igazolták ezt a szempontot, hanem főleg az Állami Garanciaalapról szóló törvény vonatkozó rendelkezéseinek ismétlésére szorítkoztak. A Hatóság megjegyzi, hogy miközben figyelembe veszi, hogy a kérdéses garancia egy alacsonyabb kockázatú beszedési garancia, a Farice-ra kiszabott felár az ilyen jellegű, a Nemzeti Adósságkezelő Ügynökség által rögzített díjak skálájának legalsó sávjában helyezkedik el (0,5 %-tól 4 %-ig (24)), amit az izlandi hatóságok nem indokoltak meg, a hivatalos vizsgálati eljárás megnyitásáról szóló határozatban a Hatóság által tett észrevétel ellenére (25).

A megfelelő piaci kamatlábra vonatkozó további utalások levezethetőek az iránymutatások 17.3. fejezetének (2) bekezdése alapján, amely a támogatás összegét, azaz az egyedi garanciának megfelelő készpénzgaranciát a piaci kamatláb és – bármilyen felár levonása után – az állami garanciának köszönhetően kieszközölt kamatláb közötti különbségként jelöli meg. Ez azon az egyetértésen alapszik, hogy ha a hitelfelvevőnek egy olyan kedvező kamatlábból előnye származik, amihez állami beavatkozás nélkül nem juthatott volna hozzá, a támogatási elem az az összeg, ami a piaci kamatlábbal való összevetés és a felár levonása után marad. Ha a felár nem szünteti meg teljes mértékben ezt az előnyt, az állami támogatás továbbra is a kedvezményezett javát szolgálja, és így torzítja a piacot. Ilyen körülmények között a garanciából származó előnyt a felár nem szüntette meg, és támogatásnak kell minősíteni (26).

A rendelkezésére álló információk alapján (a Hatóság nem rendelkezik a Farice hf. hitelminősítésével kapcsolatos információkkal) a Hatóság megkísérli a garancia hozzávetőleges értékének és a hozzá fűződő támogatásintenzitásnak a megállapítását, az A határidős kölcsön és a D határidős kölcsön összevetése alapján.

A hivatalos vizsgálati eljárás megnyitásáról szóló határozatban a Hatóság kételyeit fejezte ki arra vonatkozóan, hogy az A határidős kölcsön kamatlábát össze kell-e hasonlítani a B vagy a D határidős kölcsönnel. A Hatóság úgy véli, hogy az A határidős kölcsön kamatlábát össze lehet hasonlítani a D határidős kölcsönnel (27), amelyik az egyetlen, az állam vagy valamely állami tulajdonban lévő vállalat által nem támogatott kölcsön. A két kölcsön kamatlába között a különbség 1,32 százalékpont. A 0,50 %-os felár levonása után a különbség 0,82 százalékpont marad (28). Ez mintegy 720 000 EUR támogatási összeget eredményezne (29). Figyelembe kell azonban venni, hogy a D határidős kölcsön visszafizetési időtartama (lejárta) rövidebb, mint az A határidős kölcsöné. Míg az A határidős kölcsön csak 2015-ben lesz visszafizetve, vagyis 11 évvel a hitelszerződés megkötése után, a D határidős kölcsönt 2009-ig fizetik vissza (lásd az e határozat I.2.2. pontja alatti táblázatot). Ha a D határidős kölcsönnek ugyanolyan hosszú lejárata lett volna, mint az A határidős kölcsönnek (vagyis 2015-ig), vélhetően az Íslandsbanki hf. az Euribor + 1,50 % kamatlábnál magasabb kamatlábat kért volna. Az Eurobond 2004-es hozamarány-görbéit (30) felhasználva az 5 éves és a 11 éves kötvények lejárata közötti különbség a hozamarányokban mintegy 0,8 százalékpontos különbséget mutat. Annak érdekében, hogy ne értékeljük alul a garancia és a vonatkozó támogatásintenzitás által nyújtott előnyt, ezt a különbséget figyelembe kell venni, ami a D határidős kölcsön esetében Euribor + 2,3 %-os kamatlábhoz vezet (1,5 % az eredeti kamatláb, plusz a kiegészítő 0,8 %), ezáltal a támogatásintenzitást 1,62 %-ra (31), vagyis körülbelül 1,4 millió EUR-ra (32) növelve. Ezt az adatot inkább szemléltetésnek szántuk, mint pontos számításnak a támogatás összegéről. Nem lehet biztosra venni, hogy egy üzleti hitelező a garancia nélküli kölcsönért 2,12 százalékponttal (33) többet számolt volna fel, mint az A határidős kölcsönért számított kamatláb, még ha a lejárat ugyanaz is lett volna. A kívánt kamatláb a hitelező kockázatértékelésétől függene, ami nem feltétlenül vezetne a fentiek szerint kiszámított felárhoz.

Így az EGT-megállapodás 61. cikkének (1) bekezdése alapján valamely egyedi állami garancia állami támogatásként való minősítésének értékelésére szolgáló iránymutatásokban meghatározott négy halmozott feltételből három nem teljesül. Bár a hitelfelvevőnek, a Farice hf.-nek, a szó szoros értelmében nem voltak pénzügyi nehézségei, nem volt képes a pénzügyi piacokon, piaci feltételek mellett, állami beavatkozás nélkül hitelhez jutni, hanem ehhez a kinnlévő A határidős kölcsön 100 %-ára vonatkozó állami garanciára volt szüksége. Továbbá a Farice hf. nem fizetett olyan piaci árat a garanciáért, ami tükrözné a garancia összegét és időtartamát, a hitelfelvevő által nyújtott biztosítékot, valamint különösképpen a tevékenységi ágazatot és a kilátásokat.

Ezen okoknál fogva a Hatóság nem vonhatja le azt a következtetést, hogy a Farice hf. javára, az A határidős kölcsönre nyújtott állami garancia kizárja az állami támogatás jelenlétét.

1.1.2. Az EGT-megállapodás 61. cikkének (1) bekezdésében szereplő feltételek

Ahhoz, hogy valamely intézkedést az EGT-megállapodás 61. cikkének (1) bekezdése értelmében állami támogatásnak lehessen tekinteni, a következő halmozott feltételeknek kell megfelelnie: a támogatás szelektív előnyt jelent egyes vállalkozások számára, állami forrásból ítélik oda, torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget, valamint érinti az EGT-megállapodás Szerződő Felei közötti kereskedelmet.

Az az intézkedés, amelyik előnyt jelent egyes egyedi kedvezményezetteknek, és nem általános intézkedés, támogatást képez.

Az izlandi hatóságok azzal érveltek, hogy a Farice projekt támogatása nem képez állami támogatást, mert a tenger alatti kábel infrastruktúrának minősül, és a javára történő támogatás ezért „általános” és nem szelektív intézkedés. Amint azt az Európai Bizottság „A szolgáltatási minőség javítása a tengeri kikötőkben: Központi szempont az európai forgalomhoz” című közleményében (COM (2001) 35 végleges) (34) megállapította, a szelektivitás kritériuma fontos összehasonlító tényező annak eldöntésére, hogy valamely konkrét finanszírozási intézkedés állami támogatást képez-e.

A Bizottság gyakorlatában az infrastruktúra kiépítését vagy kezelését szolgáló állami finanszírozás nem tekintendő támogatásnak, ha az infrastruktúrát közvetlenül az állam kezeli (ami e projekt esetben nem áll fenn), vagy ha nyilvános pályázatot írnak ki a kezelésére, és ha az infrastruktúrához való hozzáférés megkülönböztetéstől mentes alapon nyitva áll valamennyi lehetséges felhasználó előtt (35).

A hivatalos vizsgálati eljárás megnyitásáról szóló határozat kiemelte, hogy miközben a projekt során a széles körű részvételre törekedtek, sem a társaság kiépítésének, sem a kezelésének megszervezése nem történt nyilvános pályázat útján. Itt inkább a kormányzat reagált a részvételével egy magánkezdeményezésre, amit a két inkumbens távközlési szolgáltató indított el (36). Ezenfelül, ami a megkülönböztetéstől mentes hozzáférést illeti, míg a társaságban való részvétel a részvényesi megállapodás alapján nincs korlátozva, az alapító részvényesek elővásárlási jogokat tartottak fenn maguknak, ami vélhetőleg jobb helyzetbe hozza őket, mint az új részvényeseket.

Ettől függetlenül, a Bizottság gyakorlatával összhangban egy intézkedés nem képez általános intézkedést, ha az infrastruktúrát kezelő szervezet gazdasági tevékenységet folytat, mivel ez lehetséges előnyt jelent a kedvezményezettnek (37) a versenytárs szolgáltatókkal szemben. Ebben a vonatkozásban elég megjegyezni, hogy az állami támogatás kedvez a Farice hf.-nek, aki kezeli a kábelt, és a felhasználói jogokat díjazás ellenében adja el az érdekelt feleknek. Az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának ítélkezési gyakorlata szerint az infrastruktúra kezelése gazdasági tevékenységet jelent az EGT-megállapodás 61. cikkének (1) bekezdése értelmében (38). A Farice hf. egy infrastruktúra állami garanciával és kormányzati részvétellel biztosított kiépítéséből tud nyereséget realizálni, egy olyan helyzetben, ahol magánfelek nem lettek volna hajlandóak a projekt teljes finanszírozásáról gondoskodni, miközben más szolgáltatóknak esetleg a projekt 100 %-át kellene saját maguknak finanszírozniuk.

Ezenfelül, a társaságban való részesedés elsősorban távközlési szolgáltatóknak kedvez. A Farice kábelen keresztüli összeköttetést jelenleg csak nagy egységekben értékesítik olyan üzleti szolgáltatóknak, akik az értéklánc következő szintjén lévő piacon a szolgáltatást viszonteladják a végfelhasználóknak. Ezek az üzleti szolgáltatók tették meg azt a kezdeményezést, amire az állam reagált. Így ez a szolgáltatástípus a kereskedelmi szolgáltatókat célozza meg, és nem a nagyközönséget. A Hatóság ezért úgy véli, hogy a projektre úgy kell tekinteni, mint az állami támogatások ellenőrzésének hatálya alá tartozó, vállalkozásoknak szentelt létesítményre, és nem mint általános infrastruktúrára (39).

Annak meghatározása céljából, hogy valamely állami intézkedés képez-e támogatást, azt szükséges megállapítani, hogy a kedvezményezett vállalkozás részesül-e olyan gazdasági előnyben, amiben rendes piaci feltételek mellett nem részesülne.

Amint az az iránymutatások 17.2.1. fejezetének 1. bekezdésében megállapításra került, egy állami garancia lehetővé teszi a hitelfelvevő számára, hogy jobb pénzügyi feltételek mellett vegyen fel kölcsönt, mint amelyek a pénzügyi piacokon rendes körülmények között a rendelkezésére állnak. Jellemző az állami garancia által nyújtott előnyre, hogy a hitelfelvevő az állami garancia nélkül nem találna olyan pénzügyi intézményt, amelyik hajlandó lenne akármilyen feltételek mellett a számára hitelezni.

A fentiek szerint (e határozat II.1.1.1. szakasza), maga az a tény, hogy a bankok nem csupán az A határidős kölcsönhöz kértek garanciát az államtól, hanem a két korábbi állami távközlési monopóliumtól is (a B határidős kölcsönhöz a Síminn-től és a C határidős kölcsönhöz a Telefonverkið P/F-től), amelyek még mindig a saját államuk tulajdonában állnak, azt mutatja, hogy a Farice nem volt olyan helyzetben, hogy piaci feltételek mellett, az állam beavatkozása nélkül hitelhez jusson.

Ezenfelül valamely kockázatnak az állam által történő viselését rendes esetben a megfelelő felárral meg kell fizetni. A fentiekben bemutatásra került (e határozat II.1.1.1. szakasza), hogy a Farice hf. részére felszámított felár a skála legalsó sávjában helyezkedik el, és ezért esetleg nem képvisel elégséges díjazást. Az izlandi hatóságok az észrevételeikben nem szolgáltattak olyan információkat azokról az aggályokról, amelyek a hivatalos vizsgálati eljárás megnyitásáról szóló határozatban ezzel a szemponttal kapcsolatban felvetésre kerültek, amely információk alapján a Hatóság értékelni tudná a felár elégségességét. Ezt kiváltképpen arra való tekintettel kell szemlélni, hogy a felár nem szüntette meg teljes mértékben az előnyt, amihez a Farice hf. jutott, amikor a bankoktól alacsonyabb kamatozással vette fel az A határidős kölcsönt. Az iránymutatások 17.2.1. fejezetének 2. bekezdéséből kitűnik, hogy amikor az állam lemond az elégséges felárról, a vállalkozás előnyben részesül.

Így a Hatóság úgy véli, hogy a Farice hf. olyan gazdasági előnyben részesült, amihez rendes piaci feltételek mellett nem jutott volna.

Ahhoz, hogy az EGT-megállapodás 61. cikkének (1) bekezdése értelmében állami támogatásnak lehessen tekinteni, a gazdasági előnyt az államnak vagy állami forrásból kell nyújtani. Az izlandi állam a Farice javára a 9,4 millió EUR hitelre garanciát nyújtott, vagyis az állami garancia állami forrásokat érint.

Ezenfelül az iránymutatások 17.2.1. fejezetének 2. bekezdése leszögezi, hogy amikor az állam lemond az elégséges felárról, az állami forrásból történő elvonást jelent. Amint az a fentiekben bemutatásra került, a Farice hf. részére felszámított felár a skála legalsó sávjában található, és esetleg nem jelent elégséges díjazást, kiváltképpen a kieszközölt alacsonyabb kamatlábra való tekintettel. Mivel az izlandi állam magasabb felár kifizetését is előírhatta volna, és következésképpen így lemondott a magasabb bevételről, állami források érintettek.

Az állam szintén nem magánpiaci befektetőként járt el, ami kizárta volna az EGT-megállapodás 61. cikke (1) bekezdésének alkalmazását. A fenti két kritérium tárgyalása bebizonyította, hogy a projekt üzleti alapon nem indult be. Az állam részvétele a projektben, többek között az A határidős kölcsön garantálása kapcsán, szükségessé vált egy olyan helyzetben, ahol a magánpiaci befektetők – amennyiben megadták volna a garanciát – magasabb felárat kértek volna. Ez azt mutatja, hogy az izlandi állam, amikor magára vállalta a garanciát, nem a magánpiaci befektető elve szerint járt el.

Ahhoz, hogy az EGT-megállapodás 61. cikkének (1) bekezdése alkalmazható legyen, az intézkedésnek torzítania kell a versenyt, és érintenie kell a Szerződő Felek közötti kereskedelmet. Azok a vállalkozások, amelyek az állam által nyújtott, a rendes költségterheiket csökkentő gazdasági előnyben részesülnek, jobb versenyhelyzetbe kerülnek, mint azok a vállalkozások, amelyek nem részesülnek ilyen előnyben.

Az állam beavatkozása a projekt finanszírozásának biztosításába megerősíti a Farice hf. helyzetét azokkal a versenytársakkal szemben, akik nem részesülnek ilyen garanciában, és akiknek a beruházást kizárólag piaci alapon kellene megvalósítaniuk, mint például akik egy másik internetkapcsolatot biztosító kábellel szolgálnak (CANTAT-3 hálózat). A CANTAT-3 hálózatot üzemeltető konzorciumba tartozik többek között az izlandi távközlési szolgáltató Landssími Íslands hf., a Teleglobe és a Deutsche Telekom. A CANTAT-3-nak Kanadával, Izlanddal, a Feröer-szigetekkel, Dániával, az Egyesült Királysággal és Németországgal vannak összeköttetési pontjai.

Ezenfelül a garanciát olyan projekthez nyújtják, amit multinacionális üzleti szolgáltatók valósítanak meg, valamint olyan tevékenységet képez, ami érinti a Szerződő Felek közötti kereskedelmet.

Ennélfogva az intézkedés torzítja a versenyt, és érinti a Szerződő Felek közötti kereskedelmet.

A fent említett okoknál fogva, a Hatóság azt a következtetést vonja le, hogy az A határidős kölcsönhöz a Farice hf. javára nyújtott állami garancia az EGT-megállapodás 61. cikkének (1) bekezdése értelmében állami támogatást képez.

1.2. AZ ÁLLAM RÉSZESEDÉSÉNEK NÖVELÉSE A FARICE HF.-BEN

A társaság 2002 szeptemberében történt létrehozása és a 2004 elején történt bejelentés között az állam részesedése a Farice hf.-ben az eredeti 27,33 %-os részesedésről 46,5 %-ra nőtt. Az izlandi hatóságok által, 2004. júniusi válaszukban adott magyarázat szerint a Síminn világossá tette, hogy a részvénytőke 33,33 %-ánál nem szándékozik többet nyújtani (40).

Az állami támogatás céljából meg kell állapítani, hogy a Farice hf. állam által vállalt tőkeemelése összeegyeztethető-e a piacgazdasági befektető elvével. Az iránymutatások 19. fejezete határozza meg a Hatóság általános megközelítését a hatóságok részvényszerzésére tekintettel.

Az iránymutatások 19.6. fejezetének b) pontja szerint nem keletkezik állami támogatás, ha egy rendes piacgazdasági feltételek mellett működő magánbefektető számára is elfogadható körülmények között juttatnak friss tőkét valamely vállalkozásnak. Ez akkor is vonatkozhat, amikor valamely társaságban az állami részesedést növelik, amennyiben a tőkeinjekció arányos a hatóságok tulajdonában lévő részvények számával, és együtt jár egy magánrészvényes tőkeinjekciójával. A magánbefektető részesedése valós gazdasági jelentősséggel kell, hogy bírjon.

Másfelől állami támogatás keletkezik abban az esetben, ha a friss tőke juttatása olyan körülmények között történik, ami nem lenne elfogadható egy rendes piacgazdasági körülmények között működő magánbefektető számára. Az iránymutatások 19.6. fejezetének c) pontja alapján többek között akkor is ez a helyzet, amikor a magán- és állami részvényesek között megosztott tőkével rendelkező társaságokban a tőkejuttatás miatt az állami részesedés jelentősen magasabb szintet ér el, mint az eredeti szint, és a magánrészvényesek aránylagos kiváltása nagyrészt a társaság gyenge várható nyereségének köszönhető.

Az izlandi hatóságok azzal érvelnek, hogy az izlandi állam tőkeemelésére nem szabad úgy tekinteni, mint friss tőkeinjekcióra, hanem inkább mint a társaság eredeti létrehozására. Az izlandi hatóságok leszögezik, hogy a Farice hf. 2002 szeptemberében, 30 millió ISK részvénytőkével nem volt olyan helyzetben, hogy felvállalja egy tenger alatti távközlési kábelrendszer kiépítésének vagy üzemeltetésének a projektjét. Egy új társaság létrehozása helyett – amint ez ismertetésre került – az első tőkeemelés 2003 januárjában történt, ami az izlandi hatóságok nézete szerint nem a társaság „rendes tőkeemelése” volt, hanem valójában sokkal inkább hasonlított egy új társaság új célból történő létrehozásához. A Hatóság kiemeli, hogy az állami támogatásokról szóló iránymutatások a részvénytőke-emelést attól függetlenül, hogy mikor történik, a friss tőkeinjekció alkategóriájának tekinti. Mivel az iránymutatások tükrözik a magánpiaci befektető magatartásának általános elvét, a tőkeemelést saját érdeme szerint kell elemezni. Még ha a kormány már az előkészítő szakaszban a magasabb részesedést vállalta is volna magára, ez is az izlandi állam tőkerészesedésének az állami támogatásokra vonatkozó rendelkezések alapján történő elemzését tette volna szükségessé. Ezen értékelés szempontjából így csak az a fontos, hogy a tőkeemelés tükrözi-e a magánpiaci befektető elvét.

A Hatóság nem tagadja, hogy reálisan a magánszolgáltatók részesedésének növelése ugyanakkor történt, mint az állam tőkeemelése. A Hatóság véleménye szerint azonban a magánszolgáltatók részesedésének növelése nem volt arányban az állam tőkeemelésével.

Amint az a fenti táblázatból kitűnik (lásd e határozat I.2.2. szakaszának b) pontját), a Farice hf. tőkéje 2003 januárjában 327 000 EUR-ról 14 070 000 EUR-ra nőtt. Az izlandi állam részesedése 27,33 %-ról (90 000 EUR) 46,53 %-ra (6 547 000) nőtt, vagyis majdnem 20 százalékponttal. Miközben az izlandi hatóságok helyesen állapították meg, hogy a Síminn részesedése 155 000 EUR-ról 4 690 000 EUR-ra nőtt, arányaiban a Síminn részesedése 47,33 %-ról 33,33 %-ra (14 százalékponttal) esett vissza. A Telefonverkið kivételével valamennyi további résztvevő részesedése szintén csökkent (1,33 %-ról 0,33 %-ra), ami azt mutatja, hogy a kereskedelmi szolgáltatókat arányaiban kiváltották a projektből.

Ez valószínűleg a társaság gyenge nyereségességi kilátásainak eredménye. 2004. szeptemberi levelükben az izlandi hatóságok elismerték, hogy:

„A Síminn úgy vélte, hogy a kapacitás növelése a várható kereslet kielégítése érdekében, valamint alternatív útvonal biztosítása vészhelyzetekre pénzügyileg kockázatos vállalkozás, ami a beruházás kis mértékű megtérülését eredményezi (különösen egy privatizációra váró részvénytársaság esetében). A kormányzat közbelépett a szükséges kapacitásbővítés elősegítése érdekében, kiváltképpen tekintettel arra a rendelkezésre álló rövid időre, ami alatt a kapacitást meghaladhatja a kereslet.”

Az izlandi hatóságok továbbá megállapítják, hogy a piac vonakodása a projekttől megnyilvánult az előkészítő szakaszban, amikor a Síminn és a Telefonverkið felfogadta az IBM Consulting-ot, hogy tanácsot adjon nekik a projekt gazdasági életképességéről és finanszírozási lehetőségeiről. A megállapítások erősen arra utaltak, hogy a finanszírozást hagyományos módon nem lehet megoldani (41).

Mindebből úgy tűnik, hogy a magánbefektetők kezdeti kötelezettségvállalásának hiánya az ok, amiért 2003 elején a kormány jegyezte a szükséges tőkeemelést, ami az állam részesedését a Farice hf.-ben megnövelte (42).

Az izlandi állam Farice-ban való részesedésének növekedését kiegészítette továbbá a 9,4 millió EUR, A határidős kölcsön fedezetéül szolgáló állami garancia nyújtása, amelyet e határozatban, a fentiekben értékeltünk. Az iránymutatások 19.6. fejezetének d) pontja szerint akkor vélelmezik az állami támogatás meglétét, ha a hatóságok beavatkozása részesedés megszerzésének a formáját ölti, más olyan beavatkozási fajtákkal kombinálva, amelyeket a felügyeleti és bírósági megállapodás 3. jegyzőkönyve I. része 1. cikke (3) bekezdésének megfelelően be kell jelenteni.

A tőkeemelés olyan helyzetben, amelyben egyetlen magánbefektető sem növelte azonos arányban a rá eső részvénytőkét, így előnyt jelentett egyetlen társaságnak, a Farice hf.-nek, és csökkentette az állami forrásokat.

Az állami beavatkozás a projekt finanszírozásának biztosításával a Farice hf. helyzetét olyan versenytársakkal szemben erősíti meg, akik nem húznak hasznot az állam ilyen jellegű részvételéből (például a CANTAT-3 hálózat), egy olyan helyzetben, amikor magánszolgáltatók nem hajlandóak további finanszírozást előteremteni. A CANTAT-3 hálózatot üzemeltető konzorciumba tartozik többek között az izlandi távközlési szolgáltató Landssími Íslands hf., a Teleglobe és a Deutsche Telekom. A CANTAT-3-nak Kanadával, Izlanddal, a Feröer-szigetekkel, Dániával, az Egyesült Királysággal és Németországgal vannak összeköttetési pontjai.

Ezenfelül a részesedés növelése olyan projektre vonatkozik, amelyet multinacionális üzleti szolgáltatók valósítanak meg, valamint olyan tevékenységet képez, ami érinti a Szerződő Felek közötti kereskedelmet.

Ennélfogva az intézkedés torzítja a versenyt, és érinti a Szerződő Felek közötti kereskedelmet.

1.3. KÖVETKEZTETÉS

A fent említett okoknál fogva, a Hatóság azt a következtetést vonja le, hogy az A határidős kölcsönhöz nyújtott állami garancia és a tőkeemelés az EGT-megállapodás 61. cikkének (1) bekezdése értelmében állami támogatást képez.

2. ELJÁRÁSI ELŐÍRÁSOK

A felügyeleti és bírósági megállapodás 3. jegyzőkönyve, I. része 1. cikkének (3) bekezdése szerint „az EFTA Felügyeleti Hatóságot időben kell értesíteni a támogatások nyújtása, illetve azok módosítása felől annak érdekében, hogy a Hatóságnak lehetősége legyen megjegyzéseinek benyújtására.” A felügyeleti és bírósági megállapodás 3. jegyzőkönye II. részének 3. cikkével együttesen értelmezett 2. cikk (1) bekezdése szerint „az érintett EFTA-államnak az új támogatás nyújtására vonatkozó tervét a Hatóságnak időben be kell jelentenie, valamint azt nem hajthatja végre, mielőtt a Hatóság meghozta a támogatást engedélyező határozatát, vagy e határozatot meghozottnak lehet tekinteni.”

A Farice hf.-et 2002-ben hozták létre és az építési munkák már 2003 júniusában elkezdődtek. A kábelt hivatalosan 2004 februárjában adták át (43). A tőkeemelés 2003 januárjában történt és az izlandi hatóságok beszedési garanciája 2004. február 27-én kelt, vagyis még azelőtt, hogy a Hatóságnak lehetősége lett volna nézeteinek kifejtésére az intézkedések 2004. február 27-i bejelentését követően. Tehát az izlandi hatóságok az intézkedéseket azelőtt végrehajtották, hogy a Hatóság végleges határozatát meghozta volna róluk.

A Hatóság ezért megjegyzi, hogy az izlandi hatóságok nem tartották tiszteletben a felügyeleti és bírósági megállapodás 3. jegyzőkönyve II. részének 3. cikkében meghatározott felfüggesztési kötelezettséget.

3. ÖSSZEEGYEZTETHETŐSÉG

A Hatóság nézete szerint a támogatási intézkedések nem felelnek meg az EGT-megállapodás 59. cikkének (2) bekezdésében (44) és a 61. cikkének (2) bekezdésében vagy (3) bekezdése a) és d) pontjában kikötött egyetlen kivételnek sem.

Amint azt a hivatalos vizsgálati eljárás megnyitásáról szóló határozatban megállapította, a Hatóság nézete szerint az állami támogatást az EGT-megállapodás 61. cikke (3) bekezdésének b) pontja alapján nem lehet indokolni. Kétségkívül a megbízható nemzetközi összeköttetés megléte bizonyos körülmények között általános érdekűnek tekinthető. Bár a projekt transznacionális, ez nem elégséges annak elfogadásához, hogy a projekt az EGT-megállapodás 61. cikke (3) bekezdésének b) pontja alatti kivétel alá esik. A kérdéses támogatás önmagában olyan ágazati támogatás formájában jelentkezik, ami egy egyedi társaság (Farice hf.) javát szolgálja, és amit üzleti szolgáltatók egy csoportjának a magánkezdeményezése hozott létre, szemben az európai gazdaságot érintő széles körű pozitív eredmények megvalósításával vagy a társadalom számára fontos kedvező hatások megteremtésével. A projekt nem szolgálja az Európai Gazdasági Térség egészének a javát (45), valamint e téren valamennyi közösségi cselekvés összes keretén kívül esik (46).

Értékelni kell, hogy a támogatás az EGT-megállapodás 61. cikke (3) bekezdésének c) pontja alapján indokolható-e. E rendelkezés alapján, „az egyes gazdasági tevékenységek vagy gazdasági területek fejlődését előmozdító támogatás, amennyiben az ilyen támogatás nem befolyásolja hátrányosan a kereskedelmi feltételeket a közös érdekkel ellentétes mértékben”, összeegyeztethetőnek nyilvánítható.

A Hatóság úgy véli, hogy az összeegyeztethetőségi értékelést közvetlenül az EGT-megállapodás 61. cikke (3) bekezdésének c) pontjára kell alapozni. Ahhoz, hogy az állami támogatási intézkedést e rendelkezés alapján összeegyeztetőnek lehessen tekinteni, a kitűzött célkitűzéshez szükségesnek és azzal arányosnak kell lennie.

3.1. A TÁMOGATÁSI INTÉZKEDÉSEK SZÜKSÉGESSÉGE

A Hatóság megjegyzi, hogy a projekt egy megbízható átviteli módszer által szándékozik Izland internetkapcsolatát biztosítani, amihez a korábbi CANTAT-3 összeköttetés biztonsági tartalékként szolgál. Földrajzi elhelyezkedése miatt Izland különösen függ egy gazdaságos és megbízható távközlési összeköttetéshez való hozzáféréstől. Amint az e határozat I.2. szakaszából is látszik, az alternatívák – a meglévő CANTAT-3 kábel vagy műholdak formájában – nem bizonyultak tartós választási lehetőségnek, a műszaki korlátaik, a konzorcium más részvényeseitől való függőségük (CANTAT-3 (47)) vagy növekvő költségeik (műholdak) miatt. Az új tenger alatti kábel, ami várhatóan Izland irányában az elsődleges átviteli kapcsolattá fog válni, nagyobb kapacitással rendelkezik, megbízhatóbb és – a CANTAT-3-mal, mint biztonsági tartalékkábellel közösen – képes biztonsággal távközlési szolgáltatásokat nyújtani Izland felé. A Bizottság a politikájában és állami támogatásokra vonatkozó határozataiban (48) is elismerte a szélessávú internet rendelkezésre állását (49), mint jogos célkitűzést, valamint elismeri, hogy ez egy olyan szolgáltatás, ami természeténél fogva sok ágazat és tevékenység termelékenységét és növekedését képes pozitívan befolyásolni.

Ahogy az az előzményekből is látszik (kiváltképpen a 2002. márciusi megvalósíthatósági tanulmányból), a Farice projekt nem volt képes tisztán magánkezdeményezésként kibontakozni. Mind az állami garancia nyújtása, mind a tőkeemelés, a projekt gazdaságilag életképessé tételéhez szükséges nagyobb állami részvétel eredménye. Az állam részvétele nélkül a projekt késett volna, vagy egyáltalán nem valósult volna meg. Ezeknél az okoknál fogva a Hatóság úgy véli, hogy az állami támogatás szükséges volt az EGT-megállapodás 61. cikke (3) bekezdésének c) pontja értelmében.

3.2. A TÁMOGATÁSI INTÉZKEDÉSEK ARÁNYOSSÁGA

Ahhoz, hogy a támogatási intézkedések az EGT-megállapodás 61. cikke (3) bekezdésének c) pontjával összeegyeztethetőek legyenek, a célkitűzéssel is arányosnak kell lenniük, valamint a közös érdekkel ellentétes mértékben nem torzíthatják a versenyt. Az előnyöket, melyeket Izlandon megbízható távközlési szolgáltatások garantálása jelent, össze kell vetni a verseny torzulásával a hasonló projektek megvalósításakor állami finanszírozáshoz hozzáférni nem tudó versenytársak esetében.

A Farice hf.-nek nem nyílt pályázaton ítélték oda a kábel kiépítését, sem annak kezelését. A Hatóság véleménye szerint a széles körű tájékoztatás a projektről, amiről az izlandi hatóságok beszámolnak, nem helyettesítheti a hivatalos pályázati eljárást, különösen, mivel a részvétel itt izlandi és feröer-szigeteki felekre korlátozódott (50). A Bizottság a gyakorlatában a szélessávú projektek jóváhagyása érdekében a nyílt pályáztatást pozitív, de nem feltétlenül kötelező elemnek tekinti (51). Ezekben a határozatokban különösen azt hangsúlyozta, hogy a kábel független vagyonkezelőjének pályáztatás útján történő kiválasztása az infrastruktúra kezelőjének semlegességét jobban biztosítja, mint az olyan helyzetek, ahol a szolgáltató az infrastruktúra felett ellenőrzést gyakorol, mint például ebben az esetben is.

A Hatóság megjegyzi, hogy a részvényesi megállapodás rendelkezése a piaci alapú, megkülönböztetéstől mentes és átlátható árképzésről pozitívum. Az árképzési politika átláthatónak tűnik, a díjszabást a Farice hf. weboldalán közzétették, és az az árak kiszámításához használt képletet is tartalmazza.

Ezenfelül a részvényesi megállapodás elviekben nyitva áll az új belépők előtt is. A Hatóság a hivatalos vizsgálati eljárás megnyitásáról szóló határozatban felvetett néhány kételyt az új belépőknek az alapító felekhez viszonyított helyzetével kapcsolatban. E kételyek alapja a részvényesi megállapodás 7. szakasza, amely védi az alapítók pozícióját, azáltal, hogy lehetőséget teremt számukra a tulajdonosi arányuk fenntartására. A Hatóság határozatára (52) vonatkozó észrevételeikben az izlandi hatóságok azonban eloszlatták a Hatóság kételyeit, és hangsúlyozták a különbséget a társaság tulajdonlásához való hozzáférés, illetve a távközlési kábelhez való hozzáférés között. Amint azt az előző bekezdés megállapította, a részvényesi megállapodás piaci alapú, megkülönböztetéstől mentes és átlátható árképzésről rendelkezik, és így megfelelő hozzáférést biztosít a távközlési kábelhez.

Az állami garanciára tekintettel kísérletképpen kiszámított támogatás (1,62 % (53), vagyis körülbelül 1,4 millió EUR) a 48,9 millió EUR teljes beruházási költséggel összehasonlítva eléggé kis mértékű, mivel 2,9 %-ot tesz ki. Ami az izlandi állam részesedésének növelését illeti, az állam részvénytőkéje 2003 júniusára már 41 %-ra csökkent, mivel más olyan magánszolgáltatók, mint az Og Vodafone, saját tőke részesedése nőtt. Az izlandi hatóságok rámutattak, hogy a jelenlegi részvényesek újonnan jövők iránti nyitottsága ellenére egyetlen társaság sem mutatott érdeklődést a projekt iránt (54). Annak kiszámítása, hogy az izlandi állam tőkeemelése mennyi állami támogatást von maga után, nem egyszerű. Azonban akár abban a szélsőséges esetben is, ha a teljes tőkeemelést, valamint a teljes A határidős kölcsönt tekintenék állami támogatásnak (55), az izlandi hatóság teljes részvétele mindössze 15,5 millió EUR körül lenne. Ez a Farice projekt beruházási költségeinek körülbelül 32 %-a (56).

Az Európai Bíróság megállapította, hogy az állami támogatási rendelkezések alapján történő összeegyeztethetőségi értékelésnek nem szabad más szerződésbeli rendelkezésekkel ellentétes eredményt hoznia. Következésképpen az állami támogatási rendelkezések alapján történő értékelés szempontjából az is fontos, hogy olyan projekt részesül-e állami támogatásban, amelyik az EGT-megállapodás 53. és/vagy 54. cikkének (57) alkalmazása alapján versenyjogi aggályokat vethet fel. Ebben a tekintetben a Hatóság többek között megjegyezte a hivatalos vizsgálat megnyitásáról szóló határozatban, hogy bár a CANTAT-3 meglévő infrastruktúrája megmarad (58), egyéb kérdések mellett felmerült az aggály, hogy a jövőben a CANTAT-3 teljes Izlanddal való összeköttetését a Farice hf.-ben többségi részvénytulajdonos E-Farice hf.-en (59) keresztül vezetnék. Ezért a Hatóság aggódott, hogy az Izlanddal való összeköttetésnél a verseny megszűnne, mivel csak egy szolgáltató maradna a piacon. Ezeket az aggályokat mostanra eloszlatták.

A Farice projekt elősegíti a versenyt azáltal, hogy új csatornát teremt a nemzetközi összeköttetésben, ahol ezidáig csak a CANTAT-3 kínálata volt.

Továbbá a Farice hf. nemzetközi árakhoz viszonyított magas árai következtében, a Farice alapítóit leszámítva, az izlandi kapacitás nagykereskedelmi vevői többnyire a CANTAT-3 kapacitását használják, amit a Teleglobe alacsonyabb áron kínál. Ez azt mutatja, hogy szemmel láthatólag a Farice a jelenlegi piaci körülmények között nem képes az árakat vagy a kínálatot ellenőrizni az Izland felől/felé vezető nemzetközi összeköttetések piacán. Az izlandi hatóságok becslése szerint jelenleg a Teleglobe a Farice-on keresztül vezetett volumen körülbelül 50 %-át kitevő kapacitást értékesít az izlandi fogyasztóknak. Az árképzési politikája alapján nem tűnik úgy, hogy a Farice hf. a CANTAT-3 árai alá kínálna, illetve, hogy képes lenne ezt a versenytársat a piacról kiszorítani. A Farice hf. alapítóival kapcsolatban nem álló nagykereskedelmi fogyasztók a Farice kábelt meg tudják kerülni, és ezt valóban meg is tették.

Az izlandi hatóságok a hivatalos vizsgálati eljárás elindításáról szóló határozatban megfogalmazott azon aggályokra is reagáltak, miszerint a Farice hf. eredetileg a két rendszer gyűrűbe kapcsolása érdekében további sávszélesség közös vásárlását/bérlését tervezte a CANTAT-3-tól. A rendelkezésre álló kapacitás ilyen jellegű, átfogó felvásárlása valójában kiiktatta volna a Teleglobe-ot, mint a Farice versenytársát. Az izlandi hatóságok kijelentették, hogy a Farice hf. vagy az E-Farice ehf. jelenleg nem tervezi, hogy további CANTAT-3 kapacitást vásároljon vagy béreljen, valamint a Teleglobe-bal (60) évekkel ezelőtt folytatott tárgyalások sem vezettek megállapodáshoz. Ma az a helyzet, hogy Izland felől és felé mind a Farice, mind a CANTAT-3 kapacitása rendelkezésre áll. Ezenfelül más szolgáltatók, mint például a TDC és a T-Systems is biztosítanak a CANTAT-3-on Izland felé kapacitást, bár kisebb arányban.

Ezért a jelenlegi helyzetben nincs alapja, hogy a Hatóságnak versenyjogi szempontból aggályai legyenek, és a vonatkozó versenyjogi eljárást lezárta.

4. KÖVETKEZTETÉS

Az eddigi értékelés alapján a Hatóság úgy véli, hogy a Farice hf. javára nyújtott támogatás összeegyeztethető az EGT-megállapodással. Mindazonáltal a Hatóság sajnálja, hogy az intézkedéseket végrehajtották, mielőtt Izland bejelentette volna a Hatóságnak az állami garanciát, és mielőtt a Hatóság az intézkedések állami támogatásra vonatkozó értékeléséről meghozta volna végleges határozatát,

ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

1. cikk

A Farice hf. javára kölcsönhöz nyújtott állami garancia, valamint a tőkeemelés formájában nyújtott támogatás állami támogatásnak minősül, amely az EGT-megállapodás 61. cikke (3) bekezdésének c) pontja értelmében összeegyeztethető az EGT-megállapodásban foglaltak érvényesülésével.

2. cikk

E határozat címzettje az Izlandi Köztársaság.

3. cikk

Csak az angol nyelvű változat hiteles.

Kelt Brüsszelben, 2006. július 19-én. Az EFTA Felügyeleti Hatóság részéről Bjørn T. GRYDELAND elnök Kristján A. STEFÁNSSON testületi tag

(1) A továbbiakban: a Hatóság.

(2) A továbbiakban: EGT-megállapodás.

(3) A továbbiakban: felügyeleti és bírósági megállapodás.

(4) Az EFTA Felügyeleti Hatóság által 1994. január 19-én elfogadott és közzétett, az EGT-megállapodás 61. és 62. cikkének, valamint a felügyeleti és a bírósági megállapodás 3. jegyzőkönyve 1. cikkének alkalmazására és értelmezésére vonatkozó iránymutatások (HL L 231., EGT-kiegészítés 32. szám, 1994.9.3.). Az iránymutatásokat legutóbb 2006. március 29-én módosították. A továbbiakban: állami támogatásokról szóló iránymutatások.

(5) HL C 277., 2005.11.10., valamint az EU Hivatalos Lapjának EGT-kiegészítése 56. szám, 2005. 11.10., 14. o.

(6) A Hatóság és a hatóságok között történt többszöri levélváltásra vonatkozó részletesebb információkat lásd a hivatalos vizsgálati eljárás elindításáról szóló hatósági határozatban, 125/05/COL határozat, HL C 277., 2005.11.10., 14. o.

(7) HL C 277., 2005.11.10., valamint az EU Hivatalos Lapjának EGT-kiegészítése 56. szám, 2005.11.10., 14. o.

(8) Az EGT-megállapodás 21. jegyzőkönyvének, valamint a felügyeleti és bírósági megállapodás 4. jegyzőkönyve II. fejezete 11. cikkének rendelkezéseivel összhangban.

(9) A konzorciumba tartozott többek között a Landssími Íslands hf., izlandi távközlési szolgáltató, a Teleglobe és a Deutsche Telekom.

(10) Az izlandi állam a Síminn-ben való részesedését 2005. augusztusi hatállyal a Skipti ehf.-nek adta el.

(11) Lásd a bejelentés 1. mellékleteként benyújtott összefoglaló jelentést.

(12) Szintén lásd az izlandi hatóság következő észrevételét: „Bár a biztonságos távolsági távközlési lehetőséget a kijelölt egyetemes szolgáltató köteles biztosítani, mint olyan, a Síminn úgy vélte, hogy a kapacitás növelése a kereslet kielégítése érdekében, valamint a vészhelyzetekre alternatív útvonal biztosítása pénzügyileg kockázatos vállalkozás, ami a beruházás kis mértékű megtérülését eredményezi. A kormányzat ezért a szükséges kapacitásbővítés elősegítése érdekében közbelépett, kiváltképpen tekintettel arra a rendelkezésre álló rövid időre, ami alatt a kapacitást meghaladhatja a kereslet.”

(13) 2003-ban a Farice hf. részvényeinek 80 %-a az E-Farice ehf. tulajdonában, a részvények fennmaradó 20 %-a pedig a Føroya Tele (19,93 %) és más feröeri felek (együttesen 0,6 %) kezében volt.

(14) Az IBM jelentés egy, az izlandi hatóságok által benyújtott jelentés, ami a Farice projekt hátteréről és jelenlegi helyzetéről ad összefoglalót. Ismerteti a projektre vonatkozó elképzelést, az üzleti tervet, a hálózat szerkezetét, valamint az új kábel szükségességét.

(15) Az IBM jelentés hangsúlyozza azt az üzleti lehetőséget, amit a CANTAT-3 összeköttetésnek az E-Farice által történő megvásárlása jelent, biztosítva a lehetőséget arra, hogy a két kábelrendszert olyan módon fűzzék gyűrűbe, hogy a Farice hf. biztonságos összeköttetést tudjon az ügyfeleinek nyújtani. A jelentés részletesebben leírja az E-Farice tárgyalásait a Teleglobe-bal további CANTAT-3 kapacitás bérléséről. Megbeszélések folytak arról, hogy a Farice hf. vagy az E-Farice bérelje-e az Izland és a Feröer-szigetek felé irányuló teljes rendelkezésre álló kapacitást.

(16) Eredeti tőkebevitel, ami később megváltozott. Az E-Farice holdingtársaság tulajdonában áll a Farice hf.-ben részes izlandi társak valamennyi részvénye.

(17) A „kapcsolódó átviteli kapacitás” (backhaul) kifejezés gyakran a távoli telephelyről vagy hálózatból a központi vagy fő telephelyhelyre történő átvitelre utal. A backhaul eredeti meghatározása valamely telefonhívásnak vagy adatoknak a rendes rendeltetési ponton túl és vissza történő továbbítása a nem a rendeltetési helyen tartózkodó, rendelkezésre álló személyzet (telefonközpontosok, ügynökök stb.) vagy hálózati eszközök kihasználása érdekében. A kifejezés jelentése ennél általánosabbá vált. Jellemzően nagy kapacitású vonalra vonatkozik.

(18) Bár a bejelentést kísérő levélben a LIBOR-ra hivatkoznak, mint az egyes hitelrészletek kamatlábának megállapításához szükséges alapra, a hitelszerződés 7.1. záradéka az EURIBOR-t említi. Ezért a Hatóság az EURIBOR-t tekinti a hitel egyes kamatperiódusaira alkalmazandó kamatláb meghatározásához érvényes referencia-kamatlábnak.

(19) Lásd az izlandi hatóságok 2004. június 8-án kelt levelének 7. oldalát.

(20) Mivel az izlandi hatóságok nem ugyanazt az átváltási árfolyamot használták a teljes táblázatban, a Hatóság az euroadatok vonatkozásában módosította az izlandi hatóságok által benyújtott táblázatot. A Hatóság a táblázat euroadatait a weboldalán közzétett átváltási árfolyam alapján számította ki: http://www.eftasurv.int/fieldsofwork/fieldstateaid/dbaFile791.html. Az előkészítési szakaszban a 2002-es 91,58 átváltási árfolyamot használta. A 2003-as adatokhoz a 2003-as 84,32 átváltási árfolyamot használta.

(21) Mivel a B határidős kölcsönt két különböző hitelező nyújtja.

(22) A hitelszerződés biztosítékra vonatkozó dokumentuma szerint 34,5 millió EUR összegre föld és vagyontárgy alapú első helyre sorolt biztosítékot vettek nyilvántartásba

(23) A hitelszerződés rendelkezései lehetővé teszik a kölcsön egészének vagy egy részének előzetes visszafizetését előrefizetési díj nélkül, kivéve az A határidős kölcsön esetében.

(24) Lásd az izlandi hatóságok 2005. január 21-én kelt levelének 9. oldalát.

(25) Lásd a 125/05/COL hatósági határozat 11. oldalát.

(26) Az izlandi hatóságok nem vizsgálják ezt a szempontot, hanem a piaci ár megfelelőségét nézik. Ennek eredményeképpen azt a tényt, hogy az állami garancia jobb hitelfeltételekhez vezetett, mint a piaci feltételek, nem vizsgálták sem a második (lásd fent), sem a negyedik feltétel alapján.

(27) A hitelszerződés 7.4. záradéka szerint csak az A határidős kölcsön kamatrését lehet módosítani a szerződés aláírását követően. Ez a módosítás 2011. március 18-án történhet meg, és a kölcsön lejártáig lesz érvényes. Mivel ez jövőbeli tárgyalásoktól függ, a Hatóság nincs olyan helyzetben, hogy értékelje, a módosított különbözet az EGT-megállapodás 61. cikkének (1) bekezdése értelmében állami támogatást képez-e, illetve lehet-e bármilyen lehetséges támogatást engedélyezni. Az izlandi hatóságok azonban, ha bármely jövőbeli módosítás során alkalmaznák az előző bekezdésben ismertetett számítási paramétereket, meg tudnák állapítani egy támogatási elem jelenlétét, és a támogatási elem megléte esetén be kellene jelenteniük a támogatási intézkedést a Hatóságnak.

(28) Euribor + évi 1,50 % – (Euribor + évi 0,18 %) – 0,50 % = 0,82 %.

(29) A következő számítás alapján: 438 839 EUR /0,5 × 0,82 = 719 695 EUR.

(30) http://epp.eurostat.ec.europa.eu/cache/ITY_PUBLIC/EYC/EN/eyc-EN.htm#historical

(31) Euribor + évi 2,30 % – (Euribor + évi 0,18 %) – 0,50 % = 1,62 %.

(32) 438 839 EUR/0,5 × 1,62 = 1 421 838 EUR.

(33) 2,30 – 0,18 (az A határidős kölcsönre vonatkozó kamatláb).

(34) 2001. február 13-i közlemény, COM (2001) 35 végleges.

(35) N 527/02 bizottsági határozat – Görögország Magánvállalkozás repülőgép-üzemanyag vezeték tervezéséhez, kiépítéséhez, teszteléséhez, valamint beüzemeléséhez történő pénzügyi támogatása az új athéni nemzetközi repülőtér ellátása érdekében.

(36) Lásd a Rotterdam, Antwerpen és a Ruhr-vidék között épülő propilénszállítási csővezeték építéséhez adott támogatásokról szóló C 67-69/2003 bizottsági határozat (48) bekezdését. Az izlandi hatóságok azon érvelése, hogy a 2002/20/EK irányelv csak egy általános engedélyt (és nem egy pályázatot) ír elő érvényes, de az állami támogatásokra nem vonatkozik. Az állami támogatásokra vonatkozó rendelkezések alapján a pályáztatás az egyik elem, ami alapján értékelik, hogy az intézkedés infrastruktúrának minősíthető-e.

(37) Lásd az N 527/02 bizottsági határozatot – Görögország Magánvállalkozás repülőgép-üzemanyag vezeték tervezéséhez, kiépítéséhez, teszteléséhez, valamint beüzemeléséhez történő pénzügyi támogatása az új athéni nemzetközi repülőtér ellátása érdekében. Szintén lásd: a mutterer almi síállomásról szóló N 860/01 bizottsági határozat – Ausztria, amely esetben a síliftek üzemeltetését a sílift üzemeltetője javát szolgáló gazdasági tevékenységnek tekintették, és ezért nem képezett infrastrukturális intézkedést. Lásd a C 67-69/2003 bizottsági határozat (48) bekezdését.

(38) Lásd a T-128/98. sz. Aéroports de Paris kontra Európai Bizottság ügyet (EBHT 2000., II-3929. o.).

(39) Lásd az N 213/2003 bizottsági határozatot – Atlas projekt, szélessávú infrastruktúra-rendszer üzleti parkok számára.

(40) Lásd e határozat I.2.2.b) szakaszát.

(41) Lásd az izlandi hatóságok 2004. június 25-én kelt levelének 3. oldalát.

(42) A Hatóság tisztában van a hivatkozással, amit az izlandi hatóságok a Farice hf. igazgatótanácsa elnökének 2004. január 24-i beszédére tettek. Ez a beszéd azonban csak azt állapítja meg, hogy egy „mérsékelten nyereséges üzletről” van szó, és, hogy magánszolgáltatók is nyújtottak biztosítékokat. Az utóbbi szempontot a Hatóság sohasem tagadta, azt a kérdést azonban, hogy az állam részesedésének növelése arányos volt-e, nem válaszolták meg.

(43) 2004. február 3-i sajtóközlemény.

(44) Az izlandi hatóságok nem nyújtottak be olyan információkat, amelyek lehetővé tennék a Hatóság számára, hogy e rendelkezés alapján értékelést végezzen.

(45) Lásd például a csatorna-alagúti vasútvonalról szóló N 576/98 állami támogatást – Egyesült Királyság, amely esetben a nagysebességű vasúti összeköttetés az egész EU-ra kiterjedő fontossággal bírt, és nem csak egy vagy néhány tagállamnak volt fontos.

(46) E kritériumot illetően lásd például a német légitársaságok javára az értékcsökkenés kapcsán adott adóügyi támogatásról szóló 96/369/EK bizottsági határozatot (HL L 146., 1996.6.20., 42. o.).

(47) Az izlandi hatóságok a 2004. február 27-i bejelentésükben benyújtott összefoglaló jelentésben közölték, hogy a Teleglobe konzorciumi tag nevezetesen pénzügyi nehézségekkel küzdött.

(48) Lásd az e-Európa 2004 cselekvési tervet – a Bizottság közleménye, Információs társadalom mindenkinek, 2002. május 28., COM (2002) 263 végleges; lásd az N 213/2003 bizottsági határozatot – Atlas projekt, szélessávú infrastruktúra rendszer üzleti parkok számára, valamint az N 307/2004 bizottsági határozatot – szélessáv Skóciában, távoli és vidéki területek.

(49) Olyan adatátvitel, amely során egyetlen adathordozó egyszerre több csatornán keresztül képes közvetíteni. A kifejezést a 3 MHz frekvenciájú keskeny sávnál nagyobb frekvenciájú sávszélességek összehasonlítására is használják. A szélessáv több adatot tud nagyobb sebességgel közvetíteni.

(50) Az izlandi hatóságok megállapítják, hogy: „Izlandról és a Feröer-szigetekről széles körű részvényesi részvételre törekedtünk a Farice projektben, valamint valamennyi távközlési szolgáltatót meghívtunk, hogy a társaság megalapításában részt vegyen.”

(51) N 307/2004, N 199/2004 és N 213/2003 bizottsági határozat.

(52) Lásd az izlandi hatóságok 2006. június 28-án kelt levelének 5. oldalát.

(53) Euribor + évi 2,30 % – (Euribor + évi 0,18 %) – 0,50 % = 1,62 %.

(54) Lásd az izlandi hatóságok 2006. június 28-án kelt levelének 5. oldalát.

(55) Lásd a Hatóság állami támogatásokról szóló iránymutatásai 17. fejezetének 17.3. pontját, ami leszögezi, hogy egyes helyzetekben a garancia értéke lehet akkora, mint a garancia által ténylegesen fedezett összeg.

(56) A teljes beruházási költség 35 %-os támogatás intenzitását az Európai Bizottság például vidéki területeken szélessávú projekt megvalósításához az N 188/2006 állami támogatás – Lettország esetében engedélyezte.

(57) Vö. C-225/91. sz. Matra SA kontra Bizottság ügy, (EBHT 1993., 3202. o.) 41. bekezdés, az EFTA-Bíróság ítélete az E-09/04. sz. Izlandi Bankár és Értékpapír-ügynök Szövetség kontra EFTA Felügyeleti Hatóság ügyben, (még nem tették közzé) 82. bekezdés.

(58) A meglévő infrastruktúra együttes létezésére vonatkozóan lásd az N 307/2004 bizottsági határozat 45. bekezdését, ahol konkrétan körvonalazzák, hogy ez a szükségtelen ismétlés kockázatát minimalizálja, valamint korlátozza az olyan szolgáltatókat érő gazdasági hatásokat, akiknek már van kiépített infrastruktúrája. Lásd az N 199/2004 bizottsági határozat 41. bekezdését és az N 213/2003 bizottsági határozat 47. bekezdését is.

(59) 2003-ban a Farice hf. részvényeinek 80 %-a az E-Farice ehf. tulajdonában, a részvények fennmaradó 20 %-a pedig a Føroya Tele (19,93 %) és más feröeri felek (együttesen 0,6 %) kezében volt.

(60) A Teleglobe túljutott a csődtörvény 11. fejezete alapján folytatott korábbi eljáráson, és jelenleg a NASDAQ-on kereskednek a társasággal.