T223/06. P. sz, ügy 
Európai Parlament 
kontra 
Ole Eistrup 
„Fellebbezés - Ügyvéd által bélyegzőlenyomattal aláírt keresetlevél -
A kereset elfogadhatatlansága" 
Az Elsőfokú Bíróság ítélete (fellebbezési tanács), 2007. május 23 II - 1584 
Az ítélet összefoglalása 
Eljárás - Keresetlevél - Alaki követelmények 
(A Bíróság alapokmánya, 21. cikk, második bekezdés; az Elsőfokú Bíróság eljárási szabályzata, 
43. cikk, 1. §, első bekezdés és 44. cikk, 6. §; az Elsőfokú Bíróság hivatalvezetőjének szóló 
szolgálati utasítások, 6. cikk, (1), (3), (4) és (5) bekezdés) 
II - 1581 
ÖSSZEFOGLALÓ — T-223/06. P. SZ. ÜGY 
A közösségi bírósági eljárásjog jelenlegi 
állapotában az ügyvéd által a keresetlevél 
eredeti példányán saját kezűleg elhelyezett 
aláírás az egyedüli mód, amely lehetővé teszi, 
hogy megbizonyosodjunk arról, hogy ezen 
eljárási irat elkészítéséért és tartalmáért a 
felperes közösségi bíróságok előtti képvisele­
tére feljogosított személy vállalja a fe­
lelősséget. Az Elsőfokú Bíróság eljárási 
szabályzata 43. cikke 1. §-ának első bekez­
dése értelmében vett saját kezű aláírás 
követelménye a jogbiztonság érdekében arra 
irányul, hogy biztosítsa a keresetlevél hitel­
ességét, és kizárja annak kockázatát, hogy a 
keresetlevél valójában nem az elkészítésére 
feljogosított személytől származzon. Ezért e 
követelményt lényeges eljárási szabálynak 
kell tekinteni és szigorúan kell alkalmazni, 
oly módon, hogy annak megsértése a kereset 
elfogadhatatlanságát vonja maga után, és ezt 
a hiányt a Bíróság alapokmánya 21. cikkének 
második bekezdése, az Elsőfokú Bíróság 
eljárási szabályzata 44. cikkének 6. §-a és a 
hivatalvezetőnek szóló szolgálati utasítások 
6. cikkének (1), (4) és (5) bekezdése értelmé­
ben nem lehet orvosolni. 
Ebből következően a keresetlevélen a felperes 
által meghatalmazott ügyvéd aláírásáról 
készített bélyegző lenyomatának elhelyezése 
a kereset elfogadhatatlanságát eredményezi, 
mivel az „aláírásnak" ez a közvetett és 
mechanikus módja önmagában nem teszi 
lehetővé annak megállapítását, hogy szükség­
szerűen az ügyvéd írta alá a kérdéses eljárási 
iratot. Az ilyen lényeges hibát nem orvosol­
hatja sem az ügyvéd utólagosan adott 
magyarázata, amely semmi kétséget nem hagy afelől, hogy a kereset aláírója maga az 
ügyvéd volt, sem a felperes erre vonatkozó 
megerősítő nyilatkozata, sem pedig a kereset 
alperesnek történő kézbesítése vagy a kere­
setlevél saját kezű aláírással ellátott változa­
tának utólagos megérkezése az Elsőfokú 
Bírósághoz. Arra sem lehet hivatkozni a 
hiánypótlás elfogadtatása érdekében, hogy 
az alperes nem bizonyította, hogy a véde­
lemhez való joga sérülne a kereset elfogad­
hatónak nyilvánítása esetén, mivel valamely 
lényeges eljárási szabály megsértése a kereset 
elfogadhatatlanságát vonja maga után, anél­
kül hogy szükség lenne e sérelem hatásainak 
vizsgálatára, és különösen annak ellenőrzé­
sére, vajon a saját kezű aláírás hiánya 
okozott-e sérelmet az ellenérdekű félnek. 
Ilyen esetben - nem a saját kezű aláírás 
hiányában szenvedő keresetlevél elfogadha­
tóvá tétele érdekében, hanem az érintettel 
szemben az eljárási határidő nyugvása céljá­
ból, amely lehetővé tenné, hogy a szabály­
szerűen aláírt keresetlevél utólagos 
benyújtása ne legyen késedelmes - a ment­
hető tévedés fogalmára sem lehet sikerrel 
hivatkozni. Ugyanis annak hiányában, hogy 
az ügyvédet különleges körülmény akadá­
lyozná a keresetlevél saját kézzel történő 
aláírásában, ez utóbbi nem tanúsít az átlago­
san tájékozott személytől elvárható gondos-
II - 1582 
PARLAMENT KONTRA EISTRUP 
ságot az aláírásáról készített bélyegző lenyo­
matának a keresetlevélen való elhelyezésével, 
amikor gondos és körültekintő szakember­
ként a vonatkozó előírások - különösen a 
hivatalvezetőnek szóló szolgálati utasítások 6. cikke (3) bekezdése - tanulmányozásának 
arra kellett volna vezetnie őt, hogy saját 
kezűleg írja alá a keresetlevelet. 
(vö. 48., 50-54., 58-60., 64-66. pont) 
II - 1583