ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
9

A HR‑nek a 8525 vámtarifaszámra vonatkozó magyarázó megjegyzései a következőket mondják ki: „B. Televíziós kamerák (felvevők), digitális fényképezőgépek és videokamera‑felvevők Ebbe a csoportba tartoznak a kamerák, amelyek képeket alkotnak és azokat elektronikus jellé alakítják, amelyet: 1. videoképként továbbítanak egy kamerán kívüli helyre a felvétel megtekintése vagy közvetítése érdekében (azaz televíziós kamera); vagy 2. a kamerába mint állóképet vagy mozgóképet rögzítenek (azaz digitális kamerák és videokamera‑felvevők). Az idetartozó kamerák többsége fizikailag hasonló lehet a 9006 vtsz. alá tartozó közönséges fényképezőgépekhez vagy a 9007 vtsz. alá tartozó filmfelvevőkhöz. Mind a 8525 vtsz. alá, mind a 90. Árucsoportba tartozó kamerák általában optikai lencséket tartalmaznak a képnek a fényérzékeny közegre történő fókuszálása érdekében és olyan szabályozó szerkezetet is, amelynek segítségével változtatható a gépbe belépő fény mennyisége. A 90. Árucsoportba tartozó fényképezőgépek és filmfelvevők azonban a képet a 37. Árucsoportba tartozó fényképészeti filmre rögzítik, míg az e vtsz. alá tartozó kamerák a képet analóg vagy digitális adattá alakítják. Az e vtsz. alá tartozó kamerák a képalkotáshoz a képet fényérzékeny eszközre fókuszálják, mint pl. komplementer fémoxid félvezető (CMOS) vagy töltéscsatoló (CCD). A fényérzékeny eszköz a kép elektromos megjelenítését analóg vagy digitális formában rögzített képpé történő további feldolgozásra küldi. A televíziós kamerákat a lencse és a blendenyílás beállítását, valamint a kamera vízszintes és függőleges mozgását távirányítással működtető beépített szerkezettel is felszerelhetik (pl. televíziós kamera stúdiók részére vagy riportok készítésére, ipari vagy tudományos célra, zárt láncú televíziós rendszerekben (ellenőrzés) vagy a közlekedés ellenőrzésére használt kamerák). Ezek a kamerák nem rendelkeznek semmiféle beépített képrögzítési lehetőséggel. Az ilyen kamerák némelyike automatikus adatfeldolgozó géppel is használható (pl. webkamerák). […] A digitális kamerák és a videó kamera felvevők esetében a képeket egy belső tároló eszközre vagy adathordozóra rögzítik (pl. mágneses szalag, optikai adathordozó, félvezető adathordozó vagy a 8523 vtsz. alá tartozó más adathordozó). Tartalmazhatnak egy analóg/digitális átalakítót (ADC) is, valamint egy kimeneti egységet, amelynek segítségével a képeket automatikus adatfeldolgozó gép, nyomtató, televíziós készülék vagy más megjelenítő egységéhez küldhetik. Egyes digitális kamerákat és videokamera‑felvevőket bemeneti egységekkel is ellátják, így azok ilyen külső eszközöktől származó analóg vagy digitális kép fájlokat is tudnak belsőleg rögzíteni. Az ebbe a csoportba tartozó kamerákat általában optikai keresővel, vagy folyadékkristályos kijelzővel (LCD) vagy mindkettővel látják el. Sok LCD‑vel felszerelt kamera esetében a kijelző képkeresőként, és a más forrásból származó képek megjelenítésére vagy a már eltárolt képek visszanézésekor, megjelenítésekor képernyőként használható.”
35

E tekintetben különösen meg kell jegyezni – amint arra a főtanácsnok indítványának 40. pontjában rámutatott –, hogy bár a 2011/7 irányelv (20) preambulumbekezdésének angol és francia nyelvű változatai úgy tűnnek, hogy az átalányösszegű kártérítéshez való jogot kizárólag a belső behajtási költségre terjedően tartják fenn (fixed sum to cover internal recovery costs), szemben a „más” behajtási költségekre vonatkozó kártérítéssel (other recovery costs they incur), a belső költségek és a „más” költségek között ilyen formális különbség nem jelenik meg ugyanezen preambulumbekezdés más nyelvi változataiban, mint az olasz (diritto al pagamento di un importo forfettario per coprire i costi interni […] esigere anche il risarcimento delle restanti spese di recupero sostenute), vagy a holland (het recht op betaling van een vast bedrag ter dekking van interne invorderingskosten […] recht hebben op terugbetaling van de overige invorderingskosten die ontstaan) nyelvű változatokban.
30

A kérdést előterjesztő bíróság ezért szükségesnek tartja a 2011/95 irányelv kiegészítő védelmi jogállás elismerésének kizárására vonatkozó 17. cikke (1) bekezdése b) pontja értelmének tisztázását, különösen a 2004/83 irányelv menekült jogállás kizárására vonatkozó 12. cikke (2) bekezdése b) és c) pontjának (jelenleg a 2011/95 irányelv 12. cikke (2) bekezdésének b) és c) pontja) a Bíróság által a 2010. november 9‑iB és D ítéletben (C‑57/09 és C‑101/09, EU:C:2010:661, 87. pont) adott értelmezésére tekintettel, amely szerint az érintett tagállam illetékes hatósága csak azt követően alkalmazhatja e rendelkezést, hogy minden egyes esetben értékelte a tudomására jutott konkrét tényeket annak meghatározása érdekében, hogy van‑e nyomós ok annak feltételezésére, hogy az érdekelt személy – aki egyebekben megfelel a menekült jogállás megszerzésére vonatkozó szempontoknak – által elkövetett cselekmények az említett rendelkezésben foglalt két kizáró ok valamelyikének hatálya alá tartoznak.
14

A Starman az említett határozat hatályon kívül helyezésére irányuló keresetet nyújtott be a Tallinna Halduskohushoz (tallini közigazgatási bíróság, Észtország). E társaság a határozattal szemben azt állítja, hogy a VÕS 281. cikkének (3) bekezdése és a 2011/83 irányelv 21. cikke nem tiltja, hogy a már szerződött fogyasztók számára is emelt díjas rövid hívószámot kínáljon a kereskedő, ha ebből nem származik jövedelme, és ha ezzel párhuzamosan érthető és könnyen hozzáférhető módon alapdíjas vonalas telefonszámot is kínál a fogyasztóknak. E feltételek mellett az említett fogyasztó szabadon kiválaszthatja, hogy a két felkínált hívószám közül melyiket kívánja használni. A Starman álláspontja szerint ez a határozat kiterjeszti ezen irányelv hatályát, mivel lényegében megtiltja a rövid hívószámok használatát, és így az említett irányelv által előírtakat meghaladó kötelezettségeket állapít meg és túlmutat az irányelv által követett fogyasztóvédelmi célon.
5

Az oltalom kiterjesztését a védjegyekkel ellátható termékek és szolgáltatások nemzetközi osztályozására vonatkozó, felülvizsgált és módosított, 1957. június 15‑i Nizzai Megállapodás szerinti 10., 18. és 25. osztályba tartozó áruk vonatkozásában kérték, az egyes osztályok tekintetében az alábbi leírással: – 10. osztály: „Sebészeti, orvosi, fogorvosi és állatorvosi készülékek és műszerek; művégtagok, ‑szemek és ‑fogak; ortopédiai cikkek; sebészeti varratanyagok; sebészeti varratanyagok operatív célra; ortopédcipők és ilyenek rehabilitációhoz, lábtornához és terápiához, valamint egyéb gyógyászati célra és alkatrészeik, beleértve ortopédcipők, ilyen cipők lábbetéttel vagy ortopéd lábtámasszal, valamint cipőbetéttel; ilyen lábtámaszok, valamint láb‑ és cipőbetétek és részeik, merev, termoplasztikus betétek formájában is, cipőelemek és cipőelemek ortopédcipő‑készítéshez, különösen illesztőelemek, ékek, párnák, talpbetétek, belső talpak, habpárnák, hablabdák, valamint lábformázó talpak, teljesen plasztikus ortopéd talpbetétes betét formájában természetes parafából, hőtartó parafából, műanyagból, latexből vagy habosított műanyagokból, elasztikus kompozit masszából is, parafa‑latex keverékből vagy műanyag‑parafa keverékekből; ortopéd láb‑ és cipőbetétek; ortopéd támaszok láb és cipők számára; ortopédcipők, különösen ortopédszandálok és papucsok; ortopéd talpbetétek; betétek, műanyagból, latexből vagy habosított műanyagokból is, elasztikus kompozit masszából is, parafa‑latex keverékből vagy műanyag‑parafa keverékekből”; – 18. osztály: „Bőr és bőrutánzatok, ezen anyagokból készült olyan termékek, amelyek a 18. osztályba tartoznak; állatbőrök, irhák; utazóládák és utazótáskák; esernyők, napernyők és sétapálcák; ostorok/korbácsok, lószerszám és nyergesáru; buksza, aprópénztartó erszény; kézitáskák; irattartók; övtáskák; öltönyök szállítására alkalmas utazótáskák; kulcstartók (bőráru); piperetáska; neszesszerek, piperetáskák; utazótáskák; hátizsákok”; – 25. osztály: „Ruházati cikkek, kalapáruk, cipők, beleértve kényelmi cipők, valamint munka(védelmi)‑, szabadidő‑, anatómiai és sportcipők; beleértve szandálok, tornaszandálok, keresztpántos papucsok, fapapucsok, talpbetéttel is, különösen anatómiailag kialakított bemélyedő talppal, lábtámasszal, valamint láb‑ és cipőbetéttel, védőbetéttel; ilyen lábbelik alkatrészei és tartozékai, mégpedig cipőfelsőrészek; cipősarkak; talpak lábbelikhez; talpbetétek; belső cipőbetétek; cipőtalpak; talpbetétek is; lábtámaszok; talp‑ és cipőbetétek; különösen talpbetéttel vagy anatómiailag kialakított lúdtalpbetéttel, natúr parafából, hőkezelt parafából, műanyagból, latexből vagy habosított műanyagokból; elasztikus kompozit masszából is: parafa‑latex keverékek vagy műanyag‑parafa keverékek; belső cipőbetétek; talpbetétek; lábbelik; mégpedig cipők és szandálok; magas szárú cipők/bakancsok; cipők; szandálok; papucsok, valamint alkatrészek és szerelvények, minden fent említett áruhoz, amennyiben ebbe az osztályba tartoznak; övek; vállkendők; nyaksál”.
17

Ugyanezen törvénykönyv 158b. cikke előírja: „(1) 2010. augusztus 1‑jétől létrehozásra és megszervezésre kerül a nemzeti adóhatóságon belül a Közösségen belüli gazdasági szereplők nyilvántartása, amelyben minden olyan adóalany és nem adóalany jogi személy rögzítésre kerül, amely Közösségen belüli ügyleteket végez, úgymint: a) a 132. cikk (1) bekezdése a) pontjának megfelelően Romániában végzett Közösségen belüli, a 143. cikk (2) bekezdésének a) és d) pontja értelmében adómentes termékértékesítések; b) további termékértékesítések az 132a. cikk, (5) bekezdésében előírt háromszögügyletek keretében, amelyeket az áruk érkezése szerinti tagállamban végeztek, és amelyeket Romániában T kóddal jelölt Közösségen belüli értékesítésként jelentettek be; c) Közösségen belüli szolgáltatásnyújtások – nevezetesen a 133. cikk (2) bekezdése rendelkezéseinek hatálya alá tartozó szolgáltatások –, amelyeket Romániában letelepedett adóalanyok végeznek nem Romániában, hanem a Közösségben letelepedett jogalanyok számára, és amely szolgáltatások eltérnek azoktól, amelyek héamentesek abban a tagállamban, amelyekben adóalanyoknak minősülnek; d) adózott termékek Közösségen belüli, Romániában végzett beszerzése a 132a. cikknek megfelelően; e) Közösségen belüli szolgáltatások – nevezetesen a 133. cikk (2) bekezdése rendelkezéseinek hatálya alá tartozó szolgáltatások – beszerzései, amelyeket Romániában letelepedett jogalanyok számára végeznek, azon jogi személyeket is beleértve, amelyek a 153. cikk vagy a 153a. cikk értelmében nem rendelkeznek héa‑azonosítószámmal, nem Romániában, hanem a Közösségben letelepedett jogalanyok, és amely szolgáltatások címzettjei adófizetésre kötelesek a 150. cikk (2) bekezdése értelmében. […] (3) A 153. cikk és a 153a. cikk értelmében héa‑azonosítószámmal rendelkező személyeknek kérniük kell a Közösségen belüli gazdasági szereplők nyilvántartásába való felvételüket, ha egy vagy több, az (1) bekezdésben foglalt Közösségen belüli ügyletet kívánnak végezni, mindezt pedig ezen ügyletek teljesítését megelőzően. […] (10) Az illetékes adóhatóság hivatalból törli a Közösségen belüli gazdasági szereplők nyilvántartásából: a) a szereplő, a törvény értelmében inaktívnak minősített személyek jegyzékében szereplő adóalanyokat és nem adóalany jogi személyeket […]”
3

A 44/2001 rendelet (11) és (12) preambulumbekezdése kimondja: „(11) A joghatósági szabályoknak nagymértékben kiszámíthatóknak kell lenniük, és azt az elvet kell követniük, hogy a joghatóságot általában az alperes lakóhelye alapozza meg, és a joghatóságnak ezen az alapon mindenkor megállapíthatónak kell lennie, kivéve egyes pontosan meghatározott eseteket, amelyekben a per tárgya vagy a felek szerződéses szabadsága eltérő joghatósági okot kíván meg. A jogi személyek székhelyét a közös szabályok átláthatóságának fokozása és a joghatósági okok összeütközése [helyesen: összeütközésének] elkerülése végett önállóan kell meghatározni. (12) Az alperes lakóhelyén kívül a bíróság és a per közötti szoros kapcsolaton alapuló vagylagos joghatósági okokat is meg kell állapítani az igazságszolgáltatás megbízható működésének előmozdítása érdekében.”
59

Azt a megállapítást, hogy az érintett szervezet szellemisége ezen elemének elfogadása a jelen ügyben nem minősül lényeges szakmai követelménynek, alátámasztja az IR által a tárgyaláson megerősített, és a főtanácsnok által indítványa 67. pontjában felidézett körülmény is, hogy a JQ által betöltött munkakörrel azonos, vezetői feladatokat is magukban foglaló orvosi munkaköröket az IR olyan munkavállalói is betöltenek, akik nem katolikusok, ennélfogva a jóhiszemű és az IR szellemiségéhez hű tevékenykedéssel kapcsolatos ugyanezen követelmények nem vonatkoznak rájuk.
2

A 93/42 irányelvnek a „Fogalommeghatározások, hatály” című 1. cikke (1) és (2) bekezdésében a következőket mondja ki: „(1) Ezt az irányelvet az orvostechnikai eszközökre és azok tartozékaira kell alkalmazni. Ezen irányelv alkalmazásában maguk a tartozékok is orvostechnikai eszközöknek minősülnek. A továbbiakban mind az orvostechnikai eszközök, mind a tartozékok megnevezése: eszköz. (2) Ezen irányelv alkalmazásában a következő meghatározásokat kell alkalmazni: a) »orvostechnikai eszköz«: minden olyan műszer, berendezés, készülék, anyag és egyéb cikk, akár önmagában, akár együttesen használják, ideértve a megfelelő alkalmazáshoz szükséges szoftvert is, amelyet a gyártó emberekkel kapcsolatos felhasználásra tervezett, a következő célra: – betegség diagnosztizálása, megelőzése, figyelemmel kísérése, kezelése vagy enyhítése, – sérülés vagy fogyatékosság diagnosztizálása, figyelemmel kísérése, kezelése, enyhítése vagy ellensúlyozása, – anatómiai vagy élettani folyamat vizsgálata, helyettesítése vagy módosítása, – fogamzásszabályozás, amely elsődleges kívánt hatását az emberi testben vagy testen nem farmakológiai, immunológiai eszközökkel vagy anyagcsere útján éri el, de működésében ilyen módszerekkel segíthető; […] f) »gyártó«: az a természetes vagy jogi személy, akinek, illetve amelynek a felelősségi körébe tartozik az eszköz tervezése, gyártása, csomagolása és felcímkézése a saját neve alatt történő forgalomba hozatalt megelőzően, függetlenül attól, hogy ezeket a műveleteket az említett személy maga vagy nevében egy harmadik személy végzi. Az ezen irányelvben a gyártók számára előírt kötelezettségeket azokra a természetes vagy jogi személyekre is alkalmazni kell, akik, illetve amelyek összeszerelnek, csomagolnak, feldolgoznak, teljesen felújítanak és/vagy felcímkéznek egy vagy több készterméket, és/vagy meghatározzák az eszköz rendeltetését a saját név alatt történő forgalomba hozatal céljából. Ez az albekezdés nem vonatkozik azokra a személyekre, akik ugyan az első albekezdés értelmében nem minősülnek gyártónak, de már forgalomba hozott eszközöket szerelnek össze vagy alakítanak át rendeltetési céljuknak megfelelően, egyéni páciensek részére; […]”
5

E rendeletnek „A támogatási programok benyújtása” című 5. cikke értelmében: „(1) A II. mellékletben említett valamennyi termelő tagállam első alkalommal 2008. június 30‑ig benyújtja a Bizottságnak az ötéves támogatási program tervezetét, amely e fejezettel összhangban levő intézkedéseket tartalmaz. A támogatási programokban foglalt támogatási intézkedéseket a tagállamok által legmegfelelőbbnek tartott földrajzi szinten kell összeállítani. A támogatási program – a Bizottságnak történő benyújtását megelőzően – az illetékes hatóságokkal és a megfelelő területi szervezetekkel folytatott konzultáció tárgyát képezi. Minden tagállam egyetlen támogatási programtervezetet nyújt be, amely tartalmazhat regionális sajátosságokat. (2) A támogatási program három hónappal a Bizottságnak való benyújtását követően válik alkalmazandóvá. Ugyanakkor, ha a benyújtott támogatási program nem felel meg az e fejezetben meghatározott feltételeknek, a Bizottság arról értesíti a tagállamot. Ilyen esetben a tagállam felülvizsgált támogatási programot nyújt be a Bizottságnak. A felülvizsgált támogatási program két hónappal a benyújtását követően válik alkalmazandóvá, kivéve ha az összeegyeztethetetlenség továbbra is fennáll, amely esetben ez az albekezdés alkalmazandó. […]”
18

E vámhatározattal szemben a Kreyenhop & Kluge panaszt nyújtott be. A panasztételi eljárás alatt a Bizottság 2014. július 11‑én elfogadta a 767/2014 végrehajtási rendeletet, amelynek értelmében a jelen esetben vitatott tésztákkal összehasonlítható instant tésztákat nem levesként vagy az előállítására szolgáló készítményként (KN 2104 vámtarifaszám) sorolták be, hanem a KN 1902 vámtarifaszám alá tartozó tésztáként. Ez utóbbi vámtarifaszám alatt e rendelet ezeket az instant tésztaételeket úgy minősíti, mint „szárítottak”, amelyek a KN 19023010 vámtarifaalszám alá tartoznak. A német vámhatóság és a Bizottság között e kérdést illetően folytatott tárgyalásokat követően a Bizottság 2015. március 4‑én kiadta a KN magyarázó megjegyzéseinek egy újabb változatát. Ezekből az következik, hogy e 19023010 vámtarifaalszám értelmében a zsiradékban sült tésztákat is „szárítottnak” kell tekinteni.
6

A Bizottságot 2008. április 22‑én tájékoztatták a Renesas Technology Corp. és leányvállalatai (a továbbiakban: Renesas) által létrehozott kartell fennállásáról a kártyacsipek ágazatában, amely társaságok azt kérték, hogy mentesüljenek a bírság alól a kartellügyek esetében a bírságok alóli mentességről és a bírságok csökkentéséről szóló bizottsági közlemény (HL 2006. C 298., 17. o.; a továbbiakban: engedékenységi közlemény) alapján. A Bizottság, miután több ezen ágazatban működő társaság helyiségeiben be nem jelentett helyszíni vizsgálatokat foganatosított, és miután felvilágosítást kért tőlük, 2011. március 28‑án eljárást indított az 1/2003 rendelet 11. cikkének (6) bekezdése alapján először a Koninklijke Philips NV és a Philips France SAS (a továbbiakban együtt: Philips), másodszor a Renesas, valamint harmadszor a Samsung Electronics Co. Ltd és a Samsung Semiconductor Europe GmbH (a továbbiakban együtt: Samsung) ellen.
8

Az említett irányelv „A hatékony jogorvoslathoz való jog” címet viselő 46. cikke a következőket írja elő: „(1) A tagállamok biztosítják a kérelmezők részére a bíróság előtti hatékony jogorvoslathoz való jogot az alábbiakkal szemben: a) a nemzetközi védelem iránti kérelem ügyében hozott határozat tárgyában, beleértve, ha a határozat i. a menekült jogállás és/vagy kiegészítő védelmi jogállás tekintetében megalapozatlannak ítéli a kérelmet; […] (3) Az (1) bekezdésnek való megfelelés érdekében a tagállamok biztosítják, hogy a hatékony jogorvoslat mind a tények, mind a jogi szempontok teljes körű és ex nunc megvizsgálását tartalmazza – ideértve adott esetben a nemzetközi védelem iránti igényeknek a 2011/95/EU irányelv (a harmadik országbeli állampolgárok és hontalan személyek nemzetközi védelemre jogosultként való elismerésére, az egységes menekült‑ vagy kiegészítő védelmet biztosító jogállásra, valamint a nyújtott védelem tartalmára vonatkozó szabályokról szóló, 2011. december 13‑i 2011/95/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv [HL 2011. L 337., 9. o.]) szerinti vizsgálatát is –, legalább az elsőfokú bíróság előtti fellebbezési eljárásokban. […] (5) A (6) bekezdés sérelme nélkül a tagállamok lehetővé teszik a kérelmező számára, hogy a területén maradjon mindaddig, amíg le nem jár a kérelmező hatékony jogorvoslathoz való jogának gyakorlására adott határidő, és amennyiben a kérelmező a határidőn belül élt ezen jogával, a jogorvoslati kérelem elbírálásáig. (6) Egy olyan határozat esetében, amely: a) egy kérelmet a 32. cikk (2) bekezdésével összhangban nyilvánvalóan megalapozatlannak vagy a 31. cikk (8) bekezdésével összhangban elvégzett vizsgálatot követően megalapozatlannak minősít, kivéve azon eseteket, mikor e határozatok a 31. cikk (8) bekezdésének h) pontjában említett körülményeken alapulnak; b) egy kérelmet a 33. cikk (2) bekezdésének a), b) vagy d) pontjával összhangban megalapozatlannak minősít; c) az eljárásnak a 28. cikk szerinti megszüntetését követően elutasítja a kérelmező ügyének újbóli megnyitását; vagy d) nem vizsgálja meg vagy nem teljeskörűen vizsgálja meg a kérelmet a 39. cikkel összhangban, a bíróság – az érintett kérelmező kérésére vagy hivatalból – döntést hozhat arról, hogy a kérelmező a tagállam területén maradhat‑e, ha a határozat célja a kérelmezőnek a tagállam területén maradáshoz való jogának megszüntetése és amennyiben ilyen esetekben a nemzeti jogszabályok nem írják elő, hogy a kérelmezőnek jogában áll a tagállamban maradni a jogorvoslati kérelem elbírálásáig. […]”
4

Ezen irányelv 8. cikkének (1) bekezdése értelmében: „A 10. cikkre is figyelemmel a tagállamok azonnal közölnek a Bizottsággal minden műszakiszabály‑tervezetet, kivéve ha az csak egy nemzetközi vagy európai szabvány teljes szövegét ülteti át, ebben az esetben a megfelelő szabványra történő hivatkozás is elegendő. A Bizottságot egy közleményben a szabály elfogadása szükségességének indokairól is tájékoztatni kell, amennyiben ezek nem derülnek ki már a tervezetből is. […]”
15

A zákon č. 99/1963 Zb., Občiansky súdny poriadok (a polgári perrendtartásról szóló 99/1963. sz. törvény, a továbbiakban: polgári perrendtartás) alapeljárás tényállására alkalmazandó változatának 93. §‑a a következőket írja elő: „(1) A felperes vagy az alperes kérelmeinek támogatása érdekében az a személy avatkozhat be a perbe, akinek jogi érdeke fűződik az eljárás kimeneteléhez […]. (2) A felperes vagy az alperes kérelmeinek támogatása érdekében az a jogi személy is beavatkozhat a perbe, amelynek tevékenysége jogvédelmet is magában foglal valamely különös rendelkezés értelmében. (3) E személy saját kezdeményezésére vagy valamely félnek a bíróság által közölt kérelmére avatkozik be a perbe. A bíróság csak az erre irányuló kérelem esetén dönt a beavatkozás elfogadhatóságáról. (4) A beavatkozót az eljárás keretében ugyanazon jogok illetik, és ugyanazon kötelezettségek terhelik, mint az eljárásban részt vevő felet. Mindazonáltal csak a saját érdekében jár el. Amennyiben a beavatkozó cselekményei az általa támogatott fél cselekményeivel ellentétben állnak, az ilyen ellentétes cselekményeket a bíróság a per egyéb adatait is figyelembe véve bírálja el.”
3

E szabályzat „A keresetlevél kiigazítása” című 86. cikke a következőképpen rendelkezik: „(1) Ha a megsemmisíteni kért jogi aktus helyébe azonos tárgyú másik jogi aktus lép, vagy azt módosítja, a felperes az eljárás szóbeli szakaszának befejezését, illetve a Törvényszék azon határozatát megelőzően, hogy az eljárás szóbeli szakaszának mellőzésével határozzon, ezen új körülmény figyelembevétele érdekében kiigazíthatja a keresetlevelet. (2) A keresetlevél kiigazítását külön iratban és az EUMSZ 263. cikk hatodik bekezdése szerinti azon határidőn belül kell elvégezni, amelyen belül a keresetlevél kiigazítását indokoló jogi aktus megsemmisítése kérhető. […] (4) A kiigazítási beadvány tartalmazza a következőket: a) a kiigazított kereseti kérelmek; b) szükség esetén a kiigazított jogalapok és érvek; c) szükség esetén a kereseti kérelmek kiigazításához kapcsolódó bizonyítékok és a bizonyítékok felajánlása. (5) A kiigazítási beadvánnyal együtt a keresetlevél kiigazítását indokoló jogi aktust is be kell nyújtani. Ha e jogi aktust nem nyújtják be, a hivatalvezető e jogi aktus benyújtására észszerű határidőt állapít meg a felperes számára. Ha a felperes az előírt határidőn belül elmulasztja e hiánypótlást, a Törvényszék határoz arról, hogy e követelmény be nem tartása miatt a keresetlevelet kiigazító beadvány elfogadhatatlan‑e. (6) A Törvényszék által a keresetlevelet kiigazító beadvány elfogadhatóságának tárgyában meghozandó határozat sérelme nélkül az elnök határidőt állapít meg az alperes számára a kiigazítási beadvány megválaszolására. […]”