ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.

A első kérdésre adandó igenlő válasz esetén, az egyrészt az át nem lépő, kedvezőbb helyzetű régi köztisztviselők, másrészt az átlépés ellenére továbbra is hátrányosan kezelt régi tisztviselők között, az új köztisztviselők megkülönböztetéstől mentes rendszerének bevezetése alkalmával illetménybeli helyzetük tekintetében továbbra is fenntartott megkülönböztetés igazolható-e abban az esetben is az Alapjogi Charta 52. cikkének (1) bekezdése, illetve az irányelv 6. cikke szerint az igazgatás gazdaságosságára és a szerzett előnyök védelmére, illetve a bizalomvédelem elvére alapozott átmeneti jelenségként, ha a) a nemzeti jogalkotónak az előrelépés szabályozásához nincs szüksége a szociális partnerek hozzájárulására, és csupán a bizalomvédelem elvének alapjogi határain belül kell maradnia, amely nem írja elő azt, hogy az át nem lépő, kedvezőbb helyzetű régi köztisztviselők esetében teljes legyen a szerzett előnyök védelme a korábbi rendszer teljes megtartása értelmében; b) a nemzeti jogalkotó ebben az összefüggésben rendelkezhetett volna úgy is, hogy azáltal hoz létre egyenlő helyzetet a régi köztisztviselők között, hogy a korábban hátrányosan kezelt, régi köztisztviselők korábbi előrelépési szabályainak megtartása mellett beszámítja a 18. életév betöltését megelőző időszakokat is; c) a várhatóan nagy számban előterjesztett kérelmek miatt ugyan jelentős lenne az ehhez kapcsolódó igazgatási ráfordítás, de költségét tekintve megközelítőleg sem érné el a hátrányosabb helyzetű köztisztviselőktől a kedvezőbb helyzetben lévő köztisztviselőkhöz képest elvont, és a jövőben elvonandó juttatások teljes összegét; d) a régi köztisztviselőket érintő eltérő bánásmód fennállásának átmeneti időszaka több évtizedig tartana, és (a közszolgálati jogviszonyban az új köztisztviselők tekintetében főszabály szerint érvényesülő, „felvételi tilalom” következtében) nagyon hosszú ideig is érintené valamennyi köztisztviselő túlnyomó többségét; e) a rendszer visszaható hatályú bevezetésére kerülne sor, amely a köztisztviselők terhére beavatkozna a köztisztviselők számára kedvezőbb, az uniós jog alkalmazása elsőbbségének figyelembevétele mellett a 2004. január 1. és 2010. augusztus 30. közötti időszakban mindenképpen létrehozandó jogi helyzetbe, amelynek alkalmazását a köztisztviselő magára nézve már a jogszabály-módosítás kiadása előtt kérte? Az első vagy a második kérdésre adandó nemleges, vagy a harmadik kérdésre adandó igenlő válasz esetén:
3.

Igenlő válasz esetén az Alapjogi Charta 52. cikkének (1) bekezdése, illetve az irányelv 6. cikkének (1) bekezdése, illetve (2) bekezdése szerinti, szóban forgó eltérő bánásmód a) igazolt-e annak érdekében, hogy ugyanolyan feltételeket biztosítsanak azoknak a személyeknek, akiknek születési időpontja az iskolakezdés évében az iskolai év kezdete utáni időpontra esik, illetve azoknak a személyeknek, akik négy évnél hosszabb képzést biztosító középiskolába járnak, és ezért tanulmányaik befejezése érdekében 18. életévük betöltését követően is iskolába kell járniuk, mint azoknak a személyeknek, akik már 18. életévük betöltését megelőzően befejezik középiskolában vagy felsőoktatási intézményben folytatott tanulmányaikat, akkor is, ha a 18. életév betöltését követő iskolalátogatási időszakok beszámíthatósága nem korlátozódik az említett esetekre; b) igazolt-e annak érdekében, hogy kizárják a nyugdíjvárományból azokat az időszakokat, amelyekben rendszerint nem folytatnak kereső tevékenységet és ennek megfelelően nem fizetnek járulékot; hasonlóan igazolt-e azon körülményre való tekintet nélkül, hogy a 18. életév betöltését követő, középiskolában vagy felsőoktatási intézményben folytatott tanulmányok idejére először is nem kell járulékokat fizetni, és a hasonló iskolaidők későbbi beszámítása esetében egyébként is különös nyugdíjjárulék fizetendő; c) igazolt-e azért, mert a 18. életév betöltését megelőző szolgálati időnek a köztisztviselői nyugdíj szolgálati idejébe való beszámításának kizárása az irányelv 6. cikkének (2) bekezdése szerinti, „a foglalkoztatási szociális biztonsági rendszerbe történő belépés korhatárhoz kötésének” minősül?
4.

A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot annak megállapításakor, hogy az EIH nem hivatkozhat a 961/2010/EU tanácsi rendelet 32. cikkének (2) bekezdésére a listára való felvételének vitatása és azon állítása tekintetében, hogy az EIH-ra kiszabott szankciók olyan megelőző hatást szolgáltak, amelyet a Bundesbank nem tudott biztosítani azáltal, hogy a továbbiakban nem hagyja jóvá a „harmadik utat” vagy nem engedélyezi az ilyen ügyleteket: — abban a (tagadott) esetben, ha az EIH jogellenesen járt el, a 32. cikk (2) bekezdése kizárja az EIH listára való felvételét, mert az EIH minden tekintetben a Bundesbank tanácsainak és utasításainak megfelelően járt el, továbbá az EIH nem tudta, és nem is lett volna ésszerű az feltételeznie, hogy a Bundesbank jogellenesen járt el; — az EIH-val szemben elrendelt korlátozó intézkedések aránytalanok voltak, mert léteztek arányosabb intézkedések is, mivel ha a Tanács úgy ítélte volna meg, hogy a német szabályozási rendszer felülvizsgálatot, és esetleg módosítást igényel, javasolhatta volna ezt a felülvizsgálatot a német hatóságoknak, és a német hatóságok a jóhiszemű együttműködés tekintetében fennálló kötelezettségük alapján kötelesek lettek volna együttműködni, amit a Törvényszék tévesen nem vett figyelembe; — a Törvényszék szintén tévesen alkalmazta a jogot, és az aktában szereplő iratokkal összeegyeztethetetlen következtetésre jutott annak megállapításakor, hogy a korlátozó intézkedések arányosak voltak, mivel az EIH esetében a releváns ügyletekre csak az esetek után derült fény. Először is a Budesbank jóváhagyta a „harmadik utat” azelőtt, hogy az EIH ezen jóváhagyásnak megfelelően cselekedett. Másodsorban, ha a „harmadik utas” ügyletek Bundesbank általi jóváhagyásának felülvizsgálata változást eredményezett volna a Bundesbank álláspontjában, annak megelőző hatása lett volna valamennyi jövőbeli ügyletre nézve.
1.

Együttesen vagy külön-külön (de nem az alább hivatkozott rendelkezésekre korlátozva) úgy kell-e érteni és értelmezni az uniós jog közbeszerzési szabályait — az ajánlattevők megsértett jogainak védelme tekintetében a hatékonyság és a gyorsaság elveit meghatározó, 2007/66 irányelv[vel módosított 89/665 irányelv (1)] 1. cikke (1) bekezdésének harmadik albekezdését, az ajánlattevők tekintetében az egyenlő bánásmód elvét és az átláthatóság elvét meghatározó 2004/18 irányelv (2) 2. cikkét, és a 2004/18 irányelv gazdaságilag legelőnyösebb ajánlatot benyújtó ajánlattevővel való szerződéskötés eljárását meghatározó 53. cikke (1) bekezdésének a) pontját —, hogy: a) amennyiben az ajánlattevő tudomására jut, hogy fennáll a lehetősége valamely másik ajánlattevő és az ajánlatkérő ajánlatokat értékelő szakértői közötti jelentős kapcsolatnak, és (vagy) tudomására jut, hogy fennáll a lehetősége annak, hogy ez az ajánlattevő a vitatott közbeszerzési eljárással kapcsolatban korábban elvégzett előkészítő munkák miatt kivételes helyzetben van, és amennyiben e körülményekre tekintettel az ajánlatkérő nem tesz semmit, akkor ez az információ önmagában elegendő azon kérelem megalapozásához, hogy a jogorvoslati szerv minősítse jogellenesnek az eljárásban az átláthatóságot és objektivitást nem biztosító ajánlatkérő cselekvéseit, anélkül hogy a felperesnek e tekintetben konkrét módon bizonyítania kellene, hogy a szakértők elfogultan jártak el? b) a jogorvoslati szerv a felülvizsgálati kérelmet előterjesztő fél fent hivatkozott kérelme megalapozottságának megállapítását követően az ezen okok közbeszerzési eljárás eredményére gyakorolt hatásainak megállapítása során nem köteles tekintettel lenni arra a tényre, miszerint az ajánlattevők által benyújtott ajánlatok értékelése lényegében ugyanolyan lett volna akkor is, ha egyáltalán nem lett volna elfogult szakértő az ajánlatokat értékelők között? c) az ajánlattevőnek csak akkor jut (végül) tudomására a gazdaságilag legelőnyösebb ajánlatra vonatkozó (például a teljességre és az ajánlatkérő szükségleteivel való összeegyeztethetőségre irányuló) azon szempontok tartalma, amelyeket a minőségi szempontoknak megfelelően határoztak meg, és elvont módon szerepeltek azon ajánlattételi feltételek között, amelyek keretében az ajánlattevő lényegében be tudta nyújtani az ajánlatát, amikor e szempontokkal összhangban az ajánlatkérő értékelte az ajánlattevők által benyújtott ajánlatokat, valamint az érdekelt felek rendelkezésére bocsátotta a meghozott döntés alapjául szolgáló átfogó információkat, és ezen ajánlattevő vonatkozásában csak ettől az időponttól irányadó a nemzeti jogban meghatározott jogorvoslati eljárásra vonatkozó jogvesztő határidő?
HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 9/19

A Court of Appeal (Egyesült Királyság) által 2013. október 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Merck Canada Inc., Merck Sharp & Dohme Ltd kontra Sigma Pharmaceuticals PLC

(C-539/13. sz. ügy)

2014/C 9/29

Az eljárás nyelve: angol

A kérdést előterjesztő bíróság

Court of Appeal (Egyesült Királyság)

Az alapeljárás felei

Felperesek: Merck Canada Inc., Merck Sharp & Dohme Ltd

Alperes: Sigma Pharmaceuticals PLC

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

1. A szabadalom vagy kiegészítő oltalmi tanúsítvány jogosultja vagy kedvezményezettje csak abban az esetben hivatkozhat a különleges mechanizmus első bekezdése szerinti jogaira, ha először jelezte erre irányuló szándékát?

2. Az 1. kérdésre adott igenlő válasz esetén: a) Hogyan kell e szándékot jelezni? b) A jogosult vagy a kedvezményezett nem hivatkozhat jogaira a gyógyszerkészítmény ezen jogainak érvényesítésére irányuló szándék kinyilvánítását megelőzően valamely tagállamban bekövetkezett behozatala vagy forgalomba hozatala esetében?

3. Kinek kell előzetesen tájékoztatnia a különleges mechanizmus második bekezdése értelmében a szabadalom vagy kiegészítő oltalmi tanúsítvány jogosultját vagy kedvezményezettjét? Különösen: a) A gyógyszerkészítményt behozni vagy forgalomba hozni szándékozó személynek kell megtennie az előzetes tájékoztatást? vagy b) Amennyiben a nemzeti jogrendszer ezt megengedi, és nem a tervezett importőr nyújtja be a hatósági engedély iránti kérelmet, akkor a hatósági engedély iránti kérelmet előterjesztő személy általi előzetes tájékoztatás érvényes lehet abban az esetben, ha ez a személy maga nem szándékozik behozni vagy forgalomba hozni a gyógyszerkészítmény, de a gyógyszerkészítmény tervezett behozatalára és forgalomba hozatalára a kérelmező hatósági engedélye alapján kerül sor?; és i. Van-e különbség akkor, ha az előzetes tájékoztatás azonosítja a gyógyszerkészítményt behozni vagy forgalomba hozni szándékozó személyt? ii. Van-e különbség akkor, ha az előzetes tájékoztatást és a hatósági engedély iránti kérelmet egyetlen gazdasági egységet képező cégcsoporton belüli jogi személy terjeszti elő, és a behozatali és forgalombahozatali tevékenységet e csoport valamely másik jogi személy tagja végzi az első jogi személy engedélye alapján, de az előzetes tájékoztatás nem azonosítja a gyógyszerkészítményt behozni vagy forgalomba hozni szándékozó jogi személyt?
HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 52/29

A Törvényszék (hetedik tanács) T-285/12. sz., The Cartoon Network, Inc. kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben 2013. október 2-án hozott ítélete ellen a The Cartoon Network, Inc. által 2013. december 13-án benyújtott fellebbezés

(C-670/13. P. sz. ügy)

2014/C 52/54

Az eljárás nyelve: angol

Felek

Fellebbező: The Cartoon Network, Inc. (képviselő: I. Starr solicitor)

A többi fél az eljárásban: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM), Boomerang TV, SA

A fellebbező kérelmei

A fellebbező azt kéri, hogy:

— a Bíróság helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet, valamint a megtámadott határozatot; vagy másodlagosan,

— a Bíróság helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet, és az ügyet utalja vissza a Törvényszék elé; és

— az alperes viselje a felperes részéről felmerült költségeket, ideértve a jelen fellebbezési eljárás költségét is.

Jogalapok és fontosabb érvek

1. Az Európai Unió Bírósága Alapokmánya (a továbbiakban: Alapokmány) 36. és 53. cikkének megsértése Az Alapokmány 36. és 53. cikke előírja, hogy a Törvényszéknek az ítéleteit indokolnia kell. A megtámadott ítéletben a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot azáltal, hogy nem indokolta azt a megállapítását, miszerint az érintett vásárlóközönség kizárólag szakemberekből állt.

2. A 207/2009/EK tanácsi rendelet (1) 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése: a tények elferdítése: az érintett vásárlóközönség 2.1. A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot annak megállapításával, hogy az érintett vásárlóközönség kizárólag szakemberekből állt, és az érintett vásárlóközönség ugyanaz volt a beavatkozó közösségi védjegyével, illetve a közösségi védjegybejelentéssel jelölt érintett szolgáltatások esetében, mivel e megállapítás a Törvényszék elé terjesztett tények elferdítésén alapul. A Törvényszéknek és a fellebbezési tanácsnak a közösségi védjegybejelentés leírására kellett volna korlátoznia vizsgálatát; vagy másodlagosan 2.2. ha a Törvényszék helyesen állapította meg azt, hogy úgy a közösségi védjegybejelentés, mint a beavatkozó védjegye esetében az érintett vásárlóközönség kizárólag szakemberekből állt, a Törvényszéknek úgy kellett volna határoznia, hogy a közösségi védjegybejelentés és a beavatkozó védjegye között nem állt fenn az összetévesztés veszélye az érintett szakemberek nagyobb fokú figyelme miatt.

3. A 207/2009/EK tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése: a tények elferdítése: a szolgáltatások hasonlósága és a 207/2009/EK tanácsi rendelet 75. cikkének megsértése A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot annak megállapításával, hogy a közösségi védjegybejelentéssel jelölt szolgáltatások hasonlók a beavatkozó védjegyével ellátott szolgáltatásokhoz, tekintettel többek között e szolgáltatások természetére, rendeltetésére, végfelhasználóira és érintett vásárlóközönségére. A Törvényszék és a fellebbezési tanács továbbá tévesen alkalmazta a jogot azáltal, hogy egyes tényeket hivatalból vett alapul.

(1) A közösségi védjegyről szóló, 2009. február 26-i 207/2009/EK tanácsi rendelet (HL L 78., 2009.3.24., 1. o.)
HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 52/31

A Tribunal do Trabalho da Covilhã (Portugália) által 2013. december 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Pharmacontinente-Saúde e Higiene, S.A. és társai kontra Autoridade para as Condições do Trabalho (ACT)

(C-683/13. sz. ügy)

2014/C 52/57

Az eljárás nyelve: portugál

A kérdést előterjesztő bíróság

Tribunal do Trabalho da Covilhã

Az alapeljárás felei

Felperesek: Pharmacontinente-Saúde e Higiene, S.A., Domingos Sequeira de Almeida, Luis Mesquita Soares Moutinho, Rui Teixeira Soares de Almeida, André de Carvalho e Sousa

Alperes: Autoridade para as Condições do Trabalho (ACT)

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

1. Úgy kell-e értelmezni a 95/46/EK irányelv (1) 2. cikkét, hogy a munkaidő-nyilvántartás, amelyben feltüntetik az egyes munkavállalók munkaidejének kezdési és befejezési időpontját, valamint a szüneteket vagy a munkaidőbe nem tartozó időszakokat, a „személyes adatok” fogalmába tartozik?

2. Az előző kérdésre adandó igenlő válasz esetén, a 95/46/EK irányelv 17. cikkének (1) bekezdése alapján a portugál államnak rendelkeznie kell-e a megfelelő technikai és szervezési intézkedésekről a személyes adatok véletlen vagy jogellenes megsemmisülés, véletlen elvesztés, megváltoztatás, jogosulatlan nyilvánosságra hozatal vagy hozzáférés elleni védelme érdekében, különösen, ha az adatkezelés közben az adatokat hálózaton keresztül továbbítják?

3. Ugyancsak az előző kérdésre adott igenlő válasz esetén, amennyiben a tagállam nem hoz semmilyen intézkedést a 95/46/EK irányelv 17. cikkének (1) bekezdésében foglaltak teljesítésére, és ha a munkáltató, vagyis az említett adatok kezelője ezen adatokra vonatkozóan korlátozott hozzáférést nyújtó olyan rendszert hoz létre, amely nem biztosítja a munkafeltételek ellenőrzésére hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóság automatikus hozzáférését, úgy kell-e értelmezni az uniós jog elsőbbségének elvét, hogy a tagállam nem szankcionálhatja az említett munkáltatót e magatartásáért?

4. Az előző kérdésre adandó nemleges válasz esetén, noha nem bizonyították vagy állították, hogy a nyilvántartásból származó információkat a jelen esetben nem változtatták meg, arányos-e az olyan nyilvántartás azonnali rendelkezésre bocsátásának követelménye, amely a munkaviszony valamennyi fele számára általános hozzáférést tesz lehetővé az adatokhoz?

(1) A személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 281., 31. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 15. kötet, 355. o.).
HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 85/17

A Conseil d'État (Franciaország) által 2014. január 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Beaudout Père et Fils SARL kontra Ministre du travail, de l’emploi, de la formation professionnelle et du dialogue social, Confédération nationale de la boulangerie et boulangerie-pâtisserie française, Fédération Générale Agroalimentaire — CFDT és társaik

(C-26/14. sz. ügy)

2014/C 85/31

Az eljárás nyelve: francia

A kérdést előterjesztő bíróság

Conseil d'État

Az alapeljárás felei

Felperes: Beaudout Père et Fils SARL

Alperesek: Ministre du travail, de l’emploi, de la formation professionnelle et du dialogue social, Confédération nationale de la boulangerie et boulangerie-pâtisserie française, Fédération Générale Agroalimentaire — CFDT és társaik

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 56. cikkéből következő átláthatósági kötelezettség tiszteletben tartása kötelező előfeltétele-e annak, hogy valamely tagállam az adott ágazat valamennyi vállalkozására kiterjessze az olyan kollektív megállapodás hatályát, amely egyetlen, a szociális partnerek által kiválasztott gazdasági szereplőre bízza a munkavállalók számára kialakított kötelező kiegészítő biztosítási rendszer kezelését?
1)

Ellentétes-e az Európai Unió működéséről szóló szerződés 106. cikkének (1) és (2) bekezdésében foglalt szabályozással a 2012. augusztus 7-i 135. sz. törvénnyé alakító törvény által részben módosított, 2012. július 6-i 95. sz. decreto-legge 3. cikkének (1) és (4) bekezdése szerinti hatályos olasz szabályozás, amennyiben az előírja, hogy „a kivételes gazdasági helyzetre tekintettel és figyelembe véve a közkiadások visszaszorításával kapcsolatos célok elérése által támasztott elsődleges követelményeket, a jelen rendelkezés hatálybalépésétől kezdve a 2012., 2013. és 2014. évekre az ISTAT-mutatók változásával összefüggő, a hatályos szabályozás által előírt naprakésszé tétel nem alkalmazandó az Istituto nazionale di Statistica által a 2009. december 31-i 196. sz. törvény 1. cikkének (3) bekezdése értelmében meghatározott, a közigazgatás összevont eredménykimutatásában szereplő közigazgatási szervek, valamint a független közigazgatási szervek – ideértve a Commissione nazionale per le società e la borsát (Consob) is – által ingatlanok intézményi célokra bérlőként történő használatáért fizetendő bérleti díjra”, illetve, a (4) bekezdés, amennyiben előírja, hogy „a közkiadások visszaszorítása érdekében az Istituto nazionale di Statistica által a 2009. december 31-i 196. sz. törvény 1. cikkének (3) bekezdése értelmében meghatározott központi közigazgatási szervek, valamint a független közigazgatási szervek – ideértve a Commissione nazionale per le società e la borsát (Consob) is – által ingatlanok intézményi célokra történő használatára kötött bérleti szerződések vonatkozásában a bérleti díjak 2015. január 1-jétől a jelenleg fizetett összeg 15 százalékával csökkennek”, míg „a jelen rendeletet törvénnyé alakító törvény hatálybalépését követően az előző mondatban meghatározott csökkentést egyébként alkalmazni kell az ezen időpontot követően lejárt vagy meghosszabbított bérleti szerződésekre is”, mivel e szabályozás alkalmas arra, hogy igazolatlan és hátrányosan megkülönböztető előnyt biztosítson a versenyhelyzetben működő jogalanyok számára az ugyanolyan tevékenységet folytató, ugyanakkor az említett szabályozás kedvezményeiben nem részesülő jogalanyok helyzetéhez viszonyítva?
HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 102/19

A Cour de Cassation (Franciaország) által 2014. január 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Direction générale des douanes et droits indirects, Chef de l'agence de poursuites de la Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières, Direction régionale des douanes et droits indirects de Lyon kontra Utopia SARL, kereskedelmi megnevezésével Marshall Bioresources

(C-40/14. sz. ügy)

2014/C 102/27

Az eljárás nyelve: francia

A kérdést előterjesztő bíróság

Cour de Cassation

Az alapeljárás felei

Felperesek: Direction générale des douanes et droits indirects, Chef de l'agence de poursuites de la Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières, Direction régionale des douanes et droits indirects de Lyon

Alperes: Utopia SARL, kereskedelmi megnevezésével Marshall Bioresources

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

1) A kifejezetten laboratóriumi használatra előkészített állatok importőrére vonatkozhat-e a vámmentességek közösségi rendszerének létrehozásáról szóló, 1983. március 28-i 918/83/EGK tanácsi rendelet (1) 60. cikkében az ilyen típusú áru kapcsán előírt mentesség, amennyiben az importőr maga nem alapvetően oktatással vagy tudományos kutatással foglalkozó közintézmény vagy jóváhagyott magánintézmény, hanem az ügyfelei az e feltételeknek megfelelő intézmények?

2) A Kombinált Nómenklatúra értelmezésére vonatkozó általános szabályok 5. b) pontját úgy kell-e értelmezni, hogy a laboratóriumi kutatásra szánt élő állatok szállítására szolgáló ketrecek az e szabály értelmében vett csomagolóanyagok és csomagolótartályok körébe tartoznak? Igenlő válasz esetén az ilyen csomagolóanyagokra és csomagolótartályokra alkalmazott „nyilvánvalóan ismételt használatra alkalmas” kifejezést általában, vagy pedig csak az Unió területén történő ismételt használatra vonatkozóan kell értelmezni?

(1) HL L 105., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 1. kötet, 419. o.
HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 142/28

A Conseil d'État (Franciaország) által 2014. március 6-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – FCD – Fédération des entreprises du commerce et de la distribution, FMB – Fédération des magasins de bricolage et de l’aménagement de la maison kontra Ministre de l’écologie, du développement durable et de l’énergie

(C-106/14. sz. ügy)

2014/C 142/35

Az eljárás nyelve: francia

A kérdést előterjesztő bíróság

Conseil d'État

Az alapeljárás felei

Felperesek: FCD – Fédération des entreprises du commerce et de la distribution, FMB – Fédération des magasins de bricolage et de l’aménagement de la maison

Alperes: Ministre de l’écologie, du développement durable et de l’énergie

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

Az 1907/2006 (REACH) rendelet (1) 7. cikke (2) bekezdéséből, valamint 33. cikkéből eredő kötelezettségek, amennyiben az e rendelet értelmében vett valamely „árucikk” több olyan elemből áll, amelyek maguk is megfelelnek az „árucikk” e rendeletben rögzített meghatározásának, csak az összeállított árucikk tekintetében alkalmazandók, vagy az „árucikk” meghatározásának megfelelő minden egyes elem tekintetében?

(1) A vegyi anyagok regisztrálásáról, értékeléséről, engedélyezéséről és korlátozásáról (REACH), az Európai Vegyianyag-ügynökség létrehozásáról, az 1999/45/EK irányelv módosításáról, valamint a 793/93/EGK tanácsi rendelet, az 1488/94/EK bizottsági rendelet, a 76/769/EGK tanácsi irányelv, a 91/155/EGK, a 93/67/EGK, a 93/105/EK és a 2000/21/EK bizottsági irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2006. december 18-i 1907/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 396., 1. o., helyesbítések: HL L 136., 2007.5.29., 3. o.; HL L 141., 2008.5.31., 22. o.; HL L 36., 2009.2.5., 84. o. és HL L 118., 2010.5.12., 89. o.).