ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 166/24

A Court of Appeal (Írország) által 2018. március 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Atif Mahmood, Shabina Atif, Mohammed Ahsan, Noor Habib, Mohammed Haroon, Nik Bibi Haroon kontra Minister for Justice and Equality

(C-169/18. sz. ügy)

(2018/C 166/31)

Az eljárás nyelve: angol

A kérdést előterjesztő bíróság

Court of Appeal (Írország)

Az alapeljárás felei

Felperesek: Atif Mahmood, Shabina Atif, Mohammed Ahsan, Noor Habib, Mohammed Haroon, Nik Bibi Haroon

Alperes: Minister for Justice and Equality

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

1) A 2., 3. és 4. kérdésben szereplő esetleges igazolástól függően, megsérti-e valamely tagállam a 2004/38/EK irányelv (1) (a továbbiakban: 2004. évi irányelv) 5. cikkének (2) bekezdésében szereplő azon követelményt, miszerint a vízumot a lehető legrövidebb időn belül ki kell adni a szóban forgó tagállamban szabad mozgását gyakorló vagy ilyen szándékkal rendelkező uniós polgár házastársának és családtagjainak, ha az ilyen kérelem elbírálása több mint 12 hónapig tart?

2) Az 1. kérdés sérelme nélkül, igazolható-e a 2004. évi irányelv 35. cikke alapján vagy más módon, és így nem sérti az 5. cikk (2) bekezdését az 5. cikk (2) bekezdése szerinti vízumkérelem elbírálása vagy az arról való egyéb döntés során amiatt felmerült késedelem, hogy biztosítani kell egyebek mellett háttérellenőrzésekkel, hogy a kérelem nem csalárd, nem valósít meg joggal való visszaélést, ideértve azt is, hogy a házasság nem minősül érdekházasságnak?

3) Az 1. kérdés sérelme nélkül, igazolható-e a 2004. évi irányelv 27. vagy 35. cikke alapján vagy más módon, és így nem sérti az 5. cikk (2) bekezdését az 5. cikk (2) bekezdése szerinti vízumkérelem elbírálása vagy az arról való döntés során amiatt felmerült késedelem, hogy kiterjedt háttér- és biztonsági ellenőrzéseket kell végezni bizonyos harmadik országokból érkező személyekre vonatkozóan az e harmadik országokból érkező utazókkal kapcsolatos biztonsági aggályok miatt?

4) Az 1. kérdés sérelme nélkül, igazolható-e és így nem sérti az 5. cikk (2) bekezdését az 5. cikk (2) bekezdése szerinti vízumkérelem elbírálása vagy arról való döntés során amiatt felmerült késedelem, hogy az egyes harmadik országokból érkező ilyen kérelmek száma hirtelen és nem várt módon megemelkedett, amely kérelmekről úgy vélik, hogy valódi biztonsági aggályokat jelentenek?

(1) Az Unió polgárainak és családtagjaiknak a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogáról, valamint az 1612/68/EGK rendelet módosításáról, továbbá a 64/221/EGK, a 68/360/EGK, a 72/194/EGK, a 73/148/EGK, a 75/34/EGK, a 75/35/EGK, a 90/364/EGK, a 90/365/EGK és a 93/96/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. április 29-i 2004/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2004 L 158., 77. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 5. kötet, 46. o.; helyesbítés: HL 2009. L 274.,47 )
HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 182/13

A Tribunal Central Administrativo Sul (Portugália) által 2018. március 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Fazenda Pública kontra Carlos Manuel Patrício Teixeira, Maria Madalena da Silva Moreira Patrício Teixeira

(C-184/18. sz. ügy)

(2018/C 182/15)

Az eljárás nyelve: portugál

A kérdést előterjesztő bíróság

Tribunal Central Administrativo Sul

Az alapeljárás felei

Felperes: Fazenda Pública

Alperes: Carlos Manuel Patrício Teixeira, Maria Madalena da Silva Moreira Patrício Teixeira

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

Úgy kell-e értelmezni az Európai Közösséget létrehozó szerződés 12., 56., 57. és 58. cikkét (jelenleg az Európai Unió működéséről szóló szerződés 18., 63., 64. és 65. cikke]) hogy azokkal ellentétes az alapjogvitában érintetthez hasonló azon nemzeti szabályozás (a Decreto-Lei n.o 442-A/88, de 30 de Novembro [1988. november 30-i 442-A/88. sz.. rendelettörvény] által elfogadott Código do Imposto sobre o Rendimento das Pessoas Singulares [személyi jövedelemadóról szóló törvény] 43. cikke (2) bekezdésének a Lei n.o 109- B/2001, de 27 de Dezembro [2001. december 27-i 109-B/2001. sz. törvény] szerinti változata), amely az adott tagállamban (Portugáliában) található ingatlan elidegenítéséből származó tőkejövedelemre magasabb adóterhet ír elő, ha ezen elidegenítést harmadik országban (Angola) illetőséggel, de az adott tagállam állampolgárságával rendelkező személy valósítja meg, mint az abban az államban illetőséggel rendelkező személy által megvalósított, ugyanilyen típusú ügylet során szerzett tőkejövedelemre, amelyben az ingatlan található?
HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 190/8

A Court of Appeal (Egyesült Királyság) által 2018. március 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Safeway Ltd kontra Andrew Richard Newton, Safeway Pension Trustees Ltd

(C-171/18. sz. ügy)

(2018/C 190/10)

Az eljárás nyelve: angol

A kérdést előterjesztő bíróság

Court of Appeal

Az alapeljárás felei

Felperes: Safeway Ltd

Alperesek: Andrew Richard Newton, Safeway Pension Trustees Ltd

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

Amennyiben valamely nyugdíjrendszer szabályai lehetővé teszik a nemzeti jog értelmében egy vagyonkezelési meghatalmazás oly módon történő módosítását, hogy visszamenőlegesen csökkenteni lehessen mind a férfiak, mind a nők megszerzett jogait arra az időszakra vonatkozóan, amely a rendszer tervezett változásairól szóló írásbeli hirdetmény kelte és a vagyonkezelési meghatalmazás tényleges módosítása között eltelik, az Európai Unió működéséről szóló szerződés 157. cikke (korábban és a tényállás idején a Római Szerződés 119. cikke) előírja-e, hogy mind a férfiak, mind a nők szerzett nyugdíjjogosultságai ezen időszak során elidegeníthetetlennek tekintendők, abban az értelemben, hogy a nyugdíjjogosultságaik oltalmat élveznek a nemzeti jog szerinti visszamenőleges hatályú csökkentéssel szemben?
4.

A negyedik jogalap arra vonatkozik, hogy a Törvényszék: — tévesen értelmezte a személyzeti szabályzat 22a. cikkét, amikor lényegében azt állapította meg, hogy noha az alkalmazott in tempore non suspecto pénzügyi erőforrásokkal való visszaélésre hivatkozik, erre vonatkozóan legalább bizonyítékkezdeménnyel szolgál és ezen állítások valósak, az ügynökség helyesen teszi, hogy ezen alkalmazott éves értékelését az állításokkal érintett személyek végezteti, — másodlagosan jogilag tévesen értékelte úgy, hogy a fellebbező állításait nem in tempore non suspecto tették, azok nem valósak vagy bizonyítékkal alátámasztottak, továbbá az állításokkal érintett tisztviselők továbbra is alkalmasak arra, hogy pártatlanul értékeljék a fellebbező teljesítményét.
1.

Úgy kell-e értelmezni a 2002/21/EK keretirányelv ( 1 ) 2. cikke c) pontjának „szolgáltatás, amely teljes egészében vagy nagyrészt elektronikus hírközlő hálózaton történő jelátvitelből áll” fogalmi ismérvét, hogy az olyan internetalapú e-mail szolgáltatásokra is vonatkozik vagy vonatkozhat, amelyeket a nyílt interneten keresztül nyújtanak, és nem foglalják magukban az internet-hozzáférést? a) Különösen, úgy kell-e értelmezni ezt a fogalmi ismérvet, hogy már azt az informatikai feldolgozási szolgáltatást is „jelátvitelnek” kell tekinteni, amelyet az ilyen e-mail szolgáltatás nyújtója a levelezési szerverein keresztül nyújt azáltal, hogy az e-mail címekhez az érintett fizikai csatlakozások IP-címét hozzárendeli, és az adatcsomagokra szétbontott elektronikus leveleket az internetprotokoll-család különböző protokolljai alapján a nyílt internetbe betáplálja, illetve – fordított esetben – fogadja, vagy csak ezen adatcsomagoknak az interneten történő, Internet (Access) Provider (internetszolgáltató) általi továbbítása minősül „jelátvitelnek”? b) Különösen, úgy kell-e értelmezni ezt a fogalmi ismérvet, hogy az adatcsomagokra szétbontott elektronikus levelek nyílt interneten keresztül történő, Internet (Access) Provider általi továbbítása, az ilyen e-mail szolgáltatás nyújtójának tudható be, ily módon ez utóbbi is ennyiben olyan szolgáltatást nyújt, amely „jelátvitelben” áll? Adott esetben mely feltételekkel lehetséges ezt az ilyen szolgáltatónak betudni? c) Abban az esetben, ha az ilyen e-mail szolgáltatás nyújtója vagy maga továbbít jeleket, vagy legalábbis az Internet (Access) Provider jeltovábbítási szolgáltatása neki tudható be: különösen, lehet-e úgy értelmezni ezt a fogalmi ismérvet, hogy ez az e-mail szolgáltatás az olyan esetleges kiegészítő funkciók ellenére, mint az elektronikus levelek szerkesztése, tárolása és rendszerezése vagy a kapcsolattartási adatok kezelése, és a szolgáltató által, az egyes funkciók vonatkozásában végrehajtott műszaki ráfordítás ellenére „teljes egészében vagy nagyrészt” is jelátvitelben áll, mivel funkcionálisan szemlélve a felhasználó szemszögéből a szolgáltatás hírközlési funkciója áll a középpontban?
1.

Az európai uniós védjegyrendelet ( 1 ) 8. cikke (5) bekezdésének megsértésére alapított jogalapok a) A Törvényszék tévesen nem tett megállapítást a „kapcsolat” vonatkozásában. b) A Törvényszék továbbá tévesen állapította meg, hogy a Tulliallan Burlington Ltd nem bizonyította megfelelően a megkülönböztető képesség sérelmét vagy a tisztességtelen kihasználás tényét. c) Annak megállapítása során, hogy nem szolgáltattak elegendő bizonyítékot, a Törvényszék tévedést követett el azzal, hogy először is a túlzottan magas szintű jogi követelményeket alkalmazott, másodszor pedig nem vette figyelembe a releváns bizonyítékokat. d) A Törvényszék valójában csak azt a következtetést vonhatta le, hogy sérült a megkülönböztető képesség, és ezzel együtt vagy másodlagosan tisztességtelen kihasználás történt. e) A Törvényszék tévesen utasította el a Tulliallan Burlington Ltd arra irányuló kereseti kérelmét, hogy a fellebbezési tanács határozata téves jogalkalmazást tartalmaz, mivel nyilvánvalóan nem vette figyelembe az előtte előterjesztett észrevételeket.
1)

Tisztességesnek, azaz világosnak és érthetőnek minősülhet-e a gazdasági következmények tekintetében a törvényben előírt, szükségképpen általános jelleggel megfogalmazott tájékoztatási kötelezettség alapján (a másik professzionális szerződő fél által alkalmazott, egyedileg meg nem tárgyalt és általános szerződési feltételként) megszerkesztett, az árfolyamkockázatot a fogyasztóra telepítő szerződéses feltétel, amely nem tartalmaz kifejezetten olyan figyelemfelhívást, miszerint a kölcsönszerződés alapján teljesítendő törlesztőrészlet összege meghaladhatja a másik professzionális szerződő fél által lefolytatott hitelképességi vizsgálat keretében bevizsgált fogyasztói jövedelem összegét, vagy annak jóval nagyobb hányadát érheti el – tekintettel arra is, hogy a vonatkozó nemzeti jogszabály írásbeli kockázatfeltárást írhat elő és nem a kockázat fennálltának puszta deklarálását és telepítését, továbbá az Európai Unió Bírósága előtt C-26/13. szám alatt folyamatban volt ügy indoklásának 74. pontja értelmében nem csupán a kockázat fogyasztó által felismerhetővé tétele elvárható a másik professzionális szerződő féltől, hanem az is, hogy a fogyasztó a tájékoztatás alapján képes legyen értékelni is a rá áthárított árfolyamkockázat rá nézve – esetlegesen jelentős – gazdasági következményeit is, és ennélfogva az általa felvett kölcsön teljes költségét?
2)

Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén a 2005/214/IB tanácsi kerethatározat 1. cikkének a) pontjában és 9. cikkének (3) bekezdésében szereplő „jogi személy” fogalmát: a) a kibocsátó állam (1. cikk c) pont) jogával összhangban, b) a végrehajtó állam (1. cikk d) pont) jogával összhangban, vagy c) az uniós jog önálló fogalmaként kell-e értelmezni, és ebből következően ez a fogalom a jogi személy fióktelepét is magában foglalja-e, annak ellenére, hogy a jogi személy fióktelepe a végrehajtó államban nem rendelkezik jogi személyiséggel?
C-316/18. sz. ügy: A Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Egyesült Királyság) által 2018. május 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs kontra The Chancellor, Masters and Scholars of the University of Cambridge

A Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Egyesült Királyság) által 2018. május 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs kontra The Chancellor, Masters and Scholars of the University of Cambridge

(C-316/18. sz. ügy)

A kérdést előterjesztő bíróság

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Az alapeljárás felei

Felperes: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

Alperes: The Chancellor, Masters and Scholars of the University of Cambridge

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

1) Különbséget kell-e tenni adóköteles és adómentes ügyletek között annak megállapítása céljából, hogy az ilyen ügyletek után előzetesen felszámított héa levonható-e?

2) Annak ellenére, hogy a kezelési díjak kizárólag valamely nem adóköteles befektetési tevékenységgel kapcsolatban merültek fel, megállapítható-e olyan kapcsolat e költségek és a befektetések eredményeként megszerzett, tőkejövedelemből finanszírozott gazdasági tevékenység között, amely a héalevonásra jogosító korábbi gazdasági tevékenység természetére és terjedelmére tekintettel héalevonásra jogosít? Milyen mértékben bír jelentőséggel annak vizsgálata, hogy a megszerzett bevétel milyen célt szolgál majd?
c)

az a település, amely önkormányzatként az általa ivóvízellátásra fenntartott települési kutat a víz 50 mg/l-nél nagyobb nitrátkoncentrációja miatt csak nem ivóvizes kútként használja, illetve bocsátja rendelkezésre – ami mindazonáltal nem korlátozza az ivóvízellátást –, az Európai Unió Bíróságának ítélkezési gyakorlata értelmében közvetlenül érintett (jelen esetben alkalmasint az 1991. december 12-i 91/676/EGK tanácsi irányelv hiányos átültetésével), mert a vízkivételi ponton a víz 50 mg/l-nél nagyobb koncentrációban tartalmaz nitrátokat, és az ezért nem használható fel ivóvízként, és a nitrátirányelv ezért alanyi jogot biztosít a település számára a következőkre: c) 1) a nitrátirányelv átültetése céljából (a nitrátirányelv 5. cikkének (4) bekezdése alapján) már megalkotott nemzeti cselekvési program olyan irányú módosítására, hogy szigorúbb intézkedések elfogadására kerüljön sor a nitrátirányelv 1. cikke szerinti célok és konkrétan az egyes vízkivételi pontokon a felszín alatti vizek legfeljebb 50 mg/l-es nitrátkoncentrációjának elérése céljából? c) 2) (a nitrátirányelv 5. cikkének (5) bekezdése alapján) járulékos intézkedések vagy megerősített cselekvések elfogadására a nitrátirányelv 1. cikke szerinti célok és konkrétan az egyes vízkivételi pontokon a felszín alatti vizek legfeljebb 50 mg/l-es nitrátkoncentrációjának elérése céljából? Minek körében a fogyasztók egészségének védelme – a b) és c) esetben – a víz vízszolgáltatóktól való (csatlakozási kötelezettség és csatlakozási jog melletti) beszerzése vagy – az a) esetben – megfelelő vízkezelési intézkedések révén mindhárom esetben biztosított.
3)

A második kérdésre adandó igenlő válasz esetén: a vámhatóságok által a Vámkódex 53. cikkének (1) bekezdése szerint meghatározott határidőn belül is be lehet-e nyújtani az 1238/2013 rendelet 3. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja és az 1239/2013 rendelet 2. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja szerinti kötelezettségvállalási számlát és kiviteli kötelezettségvállalási igazolást a Vámkódex 212a. cikkének a Vámkódex 49. cikkének (1) bekezdése szerinti határidő túllépése miatt a Vámkódex 204. cikkének (1) bekezdése szerinti vámtartozás-keletkezés esetére történő alkalmazásakor?
1)

Úgy kell e értelmezni a villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 2003/54/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. július 13 i 2009/72/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet ( 1 ) (a villamos energiáról szóló harmadik irányelv), hogy annak céljával, és különösen 3. cikkével ellentétes az alapügyben szereplőhöz hasonló olyan nemzeti szabályozás, amely a szabályozott jogalanyok terhére kirótt illetékre vonatkozó különös intézkedést vezet be, az érdekelt tagállam hatáskörrel rendelkező szabályozó hatósága által a villamosenergia szolgáltatásra adott engedély jogosultjait is beleértve (hivatal, illetve szabályozott jogalany), amely illeték mértékét nemcsak a nemzeti szinten, hanem a külföldön kifejtett tevékenység alapján is elért gazdasági eredménynek megfelelően állapítják meg, és amely illeték: i) befolyásolja a szabályozott vállalkozások arra vonatkozó szabadságát, hogy teljes mértékben versenyképes árat határozzanak meg a külföldi villamosenergia piacokon történő villamosenergia szolgáltatás tekintetében, és ezáltal a versenyt is az említett piacokon; ii) gyengíti a szabályozott jogalanyok versenyképességét a szlovák villamosenergia piacon jelen lévő külföldi villamosenergia szolgáltatókkal szemben, amennyiben mindegyikük egy adott külföldi piacon is szolgáltat villamos energiát, mivel a külföldi villamosenergia szolgáltatás tekintetében a külföldi gazdasági szereplőre nem vonatkozik ezen illeték; iii) eltántorítja az új versenytársakat attól, hogy a Szlovák Köztársaságban, valamint külföldön a villamosenergia szolgáltatási piacra lépjenek, mivel ez az illeték egyaránt alkalmazandó a nem szabályozott tevékenységükből származó jövedelmeikre is, még akkor is, ha a későbbiekben meghatározott időtartamra engedélyt szereznek a villamos energia szolgáltatására, e szolgáltatásnyújtásból azonban nem szereznek jövedelmet; iv) arra késztetheti a szlovák szabályozott jogalanyokat, hogy a [szlovák] hivataltól – illetve a külföldi villamosenergia szolgáltatókat arra, hogy a számukra az engedélyt kiállító, a származás szerinti állam szabályozó hatóságától – a villamosenergia szolgáltatásra irányuló engedély visszavonását kérjék, tekintettel arra, hogy egy olyan vállalkozás számára, amely nem akarja, hogy az egyéb tevékenységeiből származó bevételei is a szóban forgó illeték hatálya alá tartozzanak, ezen engedély visszavonása jelenti az egyetlen lehetséges módot arra, hogy meg lehessen szabadulni a vitatott szabályozás szerinti szabályozott vállalkozás jogállásától?
C 328/28

A Najvyšší súd Slovenskej republiky (Szlovákia) által 2018. július 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – UB kontra Generálny riaditeľ Sociálnej poisťovne Bratislava

(C-447/18. sz. ügy)

(2018/C 328/37)

Az eljárás nyelve: szlovák

A kérdést előterjesztő bíróság

Najvyšší súd Slovenskej republiky

Az alapeljárás felei

Felperes: UB

Alperes: Generálny riaditeľ Sociálnej poisťovne Bratislava

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

Az alapeljárás körülményei között lehet-e úgy értelmezni a szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló, 2004. április 29-i 883/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 1. cikkének w) pontját, 4. cikkét és 5. cikkét az Európai Unió Alapjogi Chartája 34. cikkének (1) és (2) bekezdésében foglalt, a szociális biztonsági ellátásokhoz és a szociális előnyökhöz való joggal összefüggésben –, hogy azokkal ellentétes egy olyan nemzeti rendelkezés alkalmazása, amelynek értelmében a szlovák társadalombiztosítási szerv a felperes állampolgárságát alapvető feltételként veszi figyelembe a nemzeti válogatott sportolókat megillető, az öregségi nyugdíjat kiegészítő ellátáshoz való jog tekintetében még akkor is, ha egy másik jogi követelmény, nevezetesen a jogelődök – ideértve a Csehszlovák Szocialista Köztársaságot is – nemzeti válogatottjában való részvétel is a nemzeti szabályozás részét képezi?

(1) HL 2004. L 166., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás: 5. fejezet, 5. kötet, 72. o.
2.

A Törvényszék szintén tévedett, amikor úgy vélekedett, hogy a bejelentő családnevének közismertsége közismert tény volt, annak bizonyítása nélkül is, és annak ellenére, hogy erre maga Lionel Messi sem hivatkozott a fellebbezési tanács előtti eljárásban, ezt a fellebbezési tanácsnak figyelembe kellett volna vennie, hiszen olyan tényről van szó, amelyről bárkinek tudomása lehet, illetve az nyilvánosan hozzáférhető források útján is ellenőrizhető. A bejelentő családneve európai ismertségének foka a felszólalás elbírálása időpontjában (2013/06/12) nem olyan tény, amely 2018-ban is vélelmezhető, már csak azért sem, mert arra a fellebbezési tanács előtti eljárásban nem hivatkoztak, és azt semmiféle bizonyítékkal nem próbálták meg alátámasztani.
C 399/22

A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2018. július 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – SATI – Società Autocooperative Trasporti Italiani SpA kontra Azienda di Trasporti Molisana – A. T. M. SpA

(C-475/18. sz. ügy)

(2018/C 399/30)

Az eljárás nyelve: olasz

A kérdést előterjesztő bíróság

Consiglio di Stato

Az alapeljárás felei

Felperes: SATI – Società Autocooperative Trasporti Italiani SpA

Alperes: Azienda di Trasporti Molisana – A. T. M. SpA

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

Úgy kell-e értelmezni a 2007. október 23-i 1370/2007/EK rendelet (1) 5. cikkének (4) bekezdését, hogy a nemzeti szabályozásban a helyi tömegközlekedési szolgáltatások közvetlen odaítélésének az európai uniós szabályozás szerint megengedett esetekre is kiterjedő tilalma akkor is fennáll, ha az említett szolgáltatás odaítélésére nézve általános szabályként van rögzítve a közbeszerzési eljárás, vagy pedig csak abban az esetben, ha az európai uniós szabályozás szerint megengedett esetekre is kiterjedően kifejezetten tiltott a közvetlen odaítélés?

(1) A vasúti és közúti személyszállítási közszolgáltatásról, valamint az 1191/69/EGK és az 1107/70/EGK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2007. október 23-i 1370/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 315., 1. o.).
C 445/6

A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-419/14. sz., The Goldman Sachs Group kontra Európai Bizottság ügyben 2018. július 12-én hozott ítélete ellen a The Goldman Sachs Group Inc. által 2018. szeptember 21-én benyújtott fellebbezés

(C-595/18. P. sz. ügy)

(2018/C 445/07)

Az eljárás nyelve: angol

Felek

Fellebbező: The Goldman Sachs Group Inc. (képviselők: A. Mangiaracina avvocatessa, J. Koponen advokat)

A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság, Prysmian SpA, Prysmian Cavi e Sistemi Srl

A fellebbező kérelmei

A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

— helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet;

— egészben vagy részben (például 2007 májusától vagy 2007 novemberétől kezdődően, amikor a GS Group és kapcsolt vállalkozásai közel 45 %-os, illetve 26 %-os részesedéssel rendelkeztek a Prysmian tőkéjében) semmisítse meg a 2014. április 2-i C(2014) 2139 bizottsági határozat (1) 1., 2., 3. és 4. cikkét a fellebbezőt érintő részében; és/vagy

— csökkentse a 2014. április 2-i C(2014) 2139 bizottsági határozat 2. cikkében a fellebbezővel szemben kiszabott bírság összegét; és

— kötelezze a Bizottságot az elsőfokú eljárás és a fellebbezési eljárás költségeinek viselésére.

Jogalapok és fontosabb érvek

Első jogalap: a Törvényszék tévesen alkalmazta az EUMSZ 101. cikket és az 1/2003 rendelet (2) 23. cikkének (2) bekezdését, amikor megállapította a fellebbezőnek a Prysmian által 2005. július 29-től2007. május 3-ig elkövetett jogsértésért való felelősségét (az eredeti nyilvános ajánlatot megelőző időszak).

Második jogalap: a fellebbező 2007. május 3-tól2009. január 28-ig nem gyakorolt az ítélkezési gyakorlat által megkövetelt értelemben vett meghatározó befolyást (az eredeti nyilvános ajánlatot követő időszak).

Harmadik jogalap: arra irányuló kérelem, hogy a Bíróság részesítse a fellebbezőt a Prysmiannak nyújtott bármilyen bírságcsökkentés előnyeiből.

(1) Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 101. cikke és az EGT-Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (AT.39610 – „erősáramú [helyesen: elektromos] kábelek” ügy) 2014. április 2-án hozott bizottsági határozat.

(2) A Szerződés 81. és 82. cikkében meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról szóló, 2002. december 16-i 1/2003/EK tanácsi rendelet (HL 2003. L 1., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 2. kötet, 205. o.).