ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
A Törvényszék (második tanács) 2021. január 20‑i ítélete – Palírna U Zeleného stromu kontra EUIPO – Bacardi (BLEND 42 FIRST CZECH BLENDED VODKA)

(T‑831/19. sz. ügy)

„Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – A BLEND 42 FIRST CZECH BLENDED VODKA európai uniós ábrás védjegy bejelentése – 42 BELOW korábbi európai uniós szóvédjegy és nemzetközi ábrás védjegy – Viszonylagos kizáró ok – Összetéveszthetőség – Érintett vásárlóközönség – Az áruk és szolgáltatások hasonlósága – A megjelölések hasonlósága – Az összetéveszthetőség átfogó értékelése – A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja (jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja)”

1. Európai uniós védjegy – Az európai uniós védjegy meghatározása és megszerzése – Viszonylagos kizáró okok – Azonos vagy hasonló áruk, illetve szolgáltatások vonatkozásában lajstromozott azonos vagy hasonló korábbi védjegy jogosultja általi felszólalás – A korábbi védjeggyel való összetéveszthetőség – Értékelési szempontok (207/2009 tanácsi rendelet, 8. cikk, (1) bekezdés, b) pont) (lásd: 29., 30., 60–63., 68., 69. és 71. pont)

2. Európai uniós védjegy – Az európai uniós védjegy meghatározása és megszerzése – Viszonylagos kizáró okok – Azonos vagy hasonló áruk, illetve szolgáltatások vonatkozásában lajstromozott azonos vagy hasonló korábbi védjegy jogosultja általi felszólalás – A korábbi védjeggyel való összetéveszthetőség – Az összetéveszthetőség értékelése – Az érintett vásárlóközönség meghatározása (207/2009 tanácsi rendelet, 8. cikk, (1) bekezdés, b) pont) (lásd: 33. pont)

3. Európai uniós védjegy – Az európai uniós védjegy meghatározása és megszerzése – Viszonylagos kizáró okok – Azonos vagy hasonló áruk, illetve szolgáltatások vonatkozásában lajstromozott azonos vagy hasonló korábbi védjegy jogosultja általi felszólalás – A korábbi védjeggyel való összetéveszthetőség – BLEND 42 FIRST CZECH BLENDED VODKA ábrás védjegy és 42 BELOW szó‑ és ábrás védjegy (207/2009 tanácsi rendelet, 8. cikk, (1) bekezdés, b) pont) (lásd: 35., 38., 64., 95. és 105. pont)

4. Európai uniós védjegy – Az európai uniós védjegy meghatározása és megszerzése – Viszonylagos kizáró okok – Azonos vagy hasonló áruk, illetve szolgáltatások vonatkozásában lajstromozott azonos vagy hasonló korábbi védjegy jogosultja általi felszólalás – Az érintett áruk vagy szolgáltatások hasonlósága – Értékelési szempontok (207/2009 tanácsi rendelet, 8. cikk, (1) bekezdés, b) pont) (lásd: 36. pont)

5. Európai uniós védjegy – Az európai uniós védjegy meghatározása és megszerzése – Viszonylagos kizáró okok – Azonos vagy hasonló áruk, illetve szolgáltatások vonatkozásában lajstromozott azonos vagy hasonló korábbi védjegy jogosultja általi felszólalás – Az érintett védjegyek hasonlósága – Értékelési szempontok (207/2009 tanácsi rendelet, 8. cikk, (1) bekezdés, b) pont) (lásd: 40., 44–46. és 89. pont)

Tárgy

Az EUIPO második fellebbezési tanácsának a Bacardi & Co. és a Palírna U Zeléného stromu közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2019. szeptember 5‑én hozott határozata (R 2533/2018‑2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

Rendelkező rész

1) A Törvényszék a keresetet elutasítja.
A Törvényszék (egyesbíró) 2020. december 9‑i ítélete –

easyCosmetic Swiss kontra EUIPO – UWI (easycosmetic)

(T‑858/19. sz. ügy)

„Európai uniós védjegy – Megsemmisítési eljárás – easyCosmetic európai uniós szóvédjegy – Feltétlen kizáró ok – Leíró jelleg – A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja (jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja)”

1. Európai uniós védjegy – Az európai uniós védjegy meghatározása és megszerzése – Feltétlen kizáró okok – Kizárólag olyan jelekből vagy adatokból álló védjegyek, amelyek valamely áru vagy szolgáltatás jellemzőinek leírására szolgálhatnak – Fogalom (207/2009 tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, c) pont) (lásd: 16., 19., 20. és 22. pont)

2. Európai uniós védjegy – Az európai uniós védjegy meghatározása és megszerzése – Feltétlen kizáró okok – Kizárólag olyan jelekből vagy adatokból álló védjegyek, amelyek valamely áru vagy szolgáltatás jellemzőinek leírására szolgálhatnak – Célkitűzés – A rendelkezésre állás követelménye (207/2009 tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, c) pont) (lásd: 17. pont)

3. Európai uniós védjegy – Az európai uniós védjegy meghatározása és megszerzése – Feltétlen kizáró okok – Kizárólag olyan jelekből vagy adatokból álló védjegyek, amelyek valamely áru vagy szolgáltatás jellemzőinek leírására szolgálhatnak – Fogalom – Az érintett áruk vagy szolgáltatások jellemzői tekintetében leíró jellegű elemekből képzett neologizmus – Az összetétel szokatlan jellegének hiánya miatti bennfoglaltság (207/2009 tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, c) pont) (lásd: 18. és 32. pont)

4. Európai uniós védjegy – Az európai uniós védjegy meghatározása és megszerzése – Az azonos csoportba tartozó összes áru vagy szolgáltatás vonatkozásában benyújtott védjegybejelentés – A megjelölés leíró jellegének az összes árura vagy szolgáltatásra vonatkozó értékelése (207/2009 tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, c) pont) (lásd: 21. pont)

5. Európai uniós védjegy – Az európai uniós védjegy meghatározása és megszerzése – Feltétlen kizáró okok – Kizárólag olyan jelekből vagy adatokból álló védjegyek, amelyek valamely áru vagy szolgáltatás jellemzőinek leírására szolgálhatnak – easyCosmetic szóvédjegy (207/2009 tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, c) pont) (lásd: 27., 31., 34., 38. és 39. pont)

Tárgy

Az EUIPO második fellebbezési tanácsának az UWI és az easyCosmetic Swiss közötti törlési eljárással kapcsolatban 2019. október 4‑én hozott határozata (R 973/2019‑2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

Rendelkező rész

1) A Törvényszék a keresetet elutasítja.

2) A Törvényszék az EasyCosmetic Swiss GmbH‑t kötelezi a saját költségein felül az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) költségeinek viselésére.
A Törvényszék (kilencedik tanács) 2022. február 23‑i ítélete – Govern d’Andorra kontra EUIPO (Andorra)

(T‑806/19. sz. ügy) ( 1 )

„Európai uniós védjegy – Az Andorra európai uniós ábrás védjegy bejelentése – Feltétlen kizáró ok – Leíró jelleg – A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja]”

1. Európai uniós védjegy – Az európai uniós védjegy meghatározása és megszerzése – Feltétlen kizáró okok – Kizárólag olyan jelekből vagy adatokból álló védjegyek, amelyek valamely áru vagy szolgáltatás jellemzőinek leírására szolgálhatnak – Megjelölés leíró jellegének értékelése – Földrajzi nevek (207/2009 tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, c) pont) (lásd: 15–22. és 32. pont)

2. Európai uniós védjegy – Az európai uniós védjegy meghatározása és megszerzése – Feltétlen kizáró okok – Kizárólag olyan jelekből vagy adatokból álló védjegyek, amelyek valamely áru vagy szolgáltatás jellemzőinek leírására szolgálhatnak – A megjelölés érintett vásárlóközönség általi észlelése (207/2009 tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, c) pont) (lásd: 28–30. pont)

3. Európai uniós védjegy – Az európai uniós védjegy meghatározása és megszerzése – Feltétlen kizáró okok – Kizárólag olyan jelekből vagy adatokból álló védjegyek, amelyek valamely áru vagy szolgáltatás jellemzőinek leírására szolgálhatnak – Andorra ábrás védjegy (207/2009 tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, c) pont) (lásd: 39., 47., 51–53., 60., 61., 69., 70., 79., 90. és 91. pont)

4. Európai uniós védjegy – Jogorvoslati eljárás – A fellebbezési tanácsok előtti fellebbezés – A fellebbezési tanácsok hatásköre – Új teljes körű érdemi vizsgálat (207/2009 tanácsi rendelet, 64. cikk, (1) bekezdés) (lásd: 49. pont)

5. Európai uniós védjegy – Az EUIPO határozatai – Jogszerűség – Az EUIPO korábbi döntéshozatali gyakorlata (207/2009 tanácsi rendelet) (lásd: 103. pont)

Rendelkező rész

1) A Törvényszék a keresetet elutasítja.

2) A Törvényszék a Govern d’Andorrát kötelezi a költségek viselésére.

( 1 ) HL C 27., 2020.1.27.
5

2016. május 12‑én a felperes, a SolNova AG harmadik felek észrevételeit nyújtotta be a vitatott védjegy lajstromozásával szemben arra hivatkozva, hogy e védjegy lajstromozása ellentétes a 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b), c) és f) pontjával (jelenleg a 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b), c) és f) pontja). Mivel ezeket az észrevételeket a vitatott védjegy lajstromozását követően terjesztették elő, az EUIPO azokat nem vette figyelembe.
75

Azt is pontosítani szükséges, hogy még amennyiben el is vonatkoztatunk attól a ténytől, hogy a fellebbezési tanács kifejezetten úgy nyilatkozott, hogy célszerűnek tartja a „jelen eljárás” felfüggesztését (az első tizenegy megtámadott határozat 13. pontja) illetve, hogy a kizárólagosan ábrás €$ védjegy lajstromozására vonatkozó kérelem tárgyában hozandó végleges határozat a lehető legnagyobb relevanciával bír „a folyamatban lévő értékelés” szempontjából (sorrendben a T‑84/19., T‑92/19., T‑96/19. és T‑98/19. sz. ügyekben megtámadott határozatok 35., 35., 39., illetve 38. pontja), és az is megállapítást nyerhet, hogy az említett tanács csupán javaslatot tehet a felszólalási osztálynak a felszólalási eljárások felfüggesztésére, miután arra a megállapításra jut, hogy az eljárások felfüggesztése elméletileg indokolt lenne, még mindig meg kell állapítani, hogy szabálytalan az ilyen megközelítés, amely a 2018/625 felhatalmazáson alapuló rendelet 71. cikke (1) bekezdésének késleltetett alkalmazásához vezet.
76

Ráadásul meg kell jegyezni, hogy a felperes, miután az EUIPO 2018. november 26‑i második levelében tájékoztatta arról, hogy az előírt határidőben nem fizette be a fellebbezési díjat, és ennek következtében fellebbezését be nem nyújtottnak tekinthetik, nem volt jogorvoslati lehetőség híján az EUIPO előtt. Ugyanis, még ha abból is indulunk ki, hogy a felperes arra kívánt hivatkozni, hogy az adott körülmények által megkövetelt kellő gondosság mellett sem volt képes a fellebbezési díj megfizetésére előírt határidő betartására, akkor is rendelkezésére állt az EUIPO előtti igazolási eljárás, és kérelmet nyújthatott volna be a 2017/1001 rendelet 104. cikke alapján (lásd: 2014. május 21‑iNUEVA ítélet, T‑61/13, EU:T:2014:265, 43. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat). Márpedig a felperes nem nyújtott be e cikk alapján igazolási kérelmet.
14

2019. június 4‑i határozatával (a továbbiakban: megtámadott határozat) az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsa elutasította a fellebbezést. Mindenekelőtt emlékeztetett arra, hogy a 2017/1001 rendelet 104. cikkének rendelkezéseit szigorúan kell értelmezni. Ezt követően, miután megállapította, hogy a szóban forgó védjegyoltalom megújításának elmaradása a védjegy jogosultjának tudható be, a fellebbezési tanács úgy ítélte meg, hogy a felperes nem kérheti érvényesen az említett oltalom megújítását anélkül, hogy előzetesen nem kapta volna meg a védjegyjogosult kifejezett felhatalmazását. Az ilyen felhatalmazás hiánya azonban nem akadályozza meg a megújítási határidő megkezdődését. A felperes csak akkor orvosolhatta volna azt, hogy a szóban forgó védjegy jogosultja nem újította meg a védjegyoltalmat, ha bizonyítja, hogy e hiányosság annak ellenére következett be, hogy kellő gondossággal járt el. A fellebbezési tanács hozzátette, hogy még ha feltételezzük is, hogy a használó megújításhoz fűződő joga a szóban forgó védjegy jogosultjától függetlenül fennáll, a használó feladata, hogy a szóban forgó védjegyoltalom megújításának biztosításához szükséges valamennyi intézkedést időben megtegyen. Egyébiránt úgy ítélte meg, hogy a felperes nem bizonyította olyan rendkívüli körülmények fennállását, amelyek igazolhatnák a szóban forgó védjegyoltalom megújításának kérelmezéséhez fűződő jogaiba való visszahelyezést. Végül a fellebbezési tanács mint hatástalant elutasította a felperes azon érvét, amely szerint nem járt volna harmadik személy jogainak vagy várakozásainak sérelmével az, ha a felperest visszahelyezték volna a szóban forgó védjegyoltalom megújításának kérelmezéséhez fűződő jogaiba.
22

A felperes jogi képviselőinek címzett 2018. augusztus 1‑jei ajánlott levélben (a továbbiakban: megtámadott határozat) a Bizottság „Személyi Juttatásokat Kezelő és Kifizető Hivatala” (PMO) munkaszerződés megkötésére jogosult hatóság minőségében késedelmesként, és emiatt elfogadhatatlanként elutasította a betegség foglalkozási eredetének elismerése iránti kérelmet. A munkaszerződés megkötésére jogosult hatóság ugyanis úgy ítélte meg, hogy közel tíz évvel a hivatkozott egészségügyi problémák kezdetét követően e kérelmet nem a biztosítási szabályzat 16. cikkének (1) bekezdésében előírt „észszerű határidőn” belül nyújtották be. A PMO ezenkívül rámutatott, hogy amikor a felperes 2013‑ban segítségnyújtás iránti kérelmet nyújtott be, a betegség foglalkozási eredetének elismerését is kérhette volna, ami lehetővé tette volna az intézmény számára, hogy megőrizze az ügy kezeléséhez szükséges adatokat, különös tekintettel arra, hogy az EÚÜ 2008 decemberében megszűnt. A munkaszerződés megkötésére jogosult hatóság kifejtette, hogy ezen indokok ellenére mégis úgy döntött, hogy felhívja a felperest az orvosszakértője által végzett orvosi vizsgálatra, mivel nem volt kizárható annak lehetősége, hogy a betegség foglalkozási eredetének elismerése iránti kérelem késedelmes benyújtását orvosi ok indokolta. A munkaszerződés megkötésére jogosult hatóság szerint az intézmény által kijelölt orvos 2018. július 15‑én arra a következtetésre jutott, hogy „semmilyen orvosi ok nem igazolta az említett kérelem benyújtásáig eltelt időt”.
68

A felperes kétségkívül azt állítja, hogy tekintettel az Egyesült Királyságnak az Unióból való kilépésre irányuló szándékára, valamint e kilépésnek az Egyesült Királyság állampolgárságával rendelkező tisztviselőkre gyakorolt esetleges következményeire, maga a Bizottság ösztönözte őket a belga állampolgárság kérelmezésére. Ezzel kapcsolatban benyújtott egy elektronikus levelet, amelyet a Bizottság elnöke 2016. június 24‑én intézett hozzájuk. Meg kell azonban állapítani, hogy a Bizottság elnöke csupán arról biztosította e tisztviselőket, hogy „nem záródik be előttük az ajtó”, hogy a többi intézmény elnökeivel azon dolgozik, hogy valamennyien továbbra is kamatoztathassák e tisztviselők tapasztalatait, és hogy „[a] személyzeti szabályzatot európai szellemben fogják értelmezni és alkalmazni”. Ebből nem következik, hogy a Bizottság az érintetteket az alkalmazási helyük szerinti ország állampolgárságának megszerzésére ösztönözte volna. A felperes egy 2018. május 3‑i újságcikket is benyújtott, amely a Bizottság elnökének állásfoglalását tartalmazza, valamint benyújtotta a Bizottság személyzete és többek között az emberi erőforrásokért felelős alelnöke között 2018. január 29‑én tartott informális találkozó jegyzőkönyvét. E találkozóra és ezen állásfoglalásra azonban azt követően került sor, hogy a felperes megszerezte a belga állampolgárságot, azok tehát nem késztethették a felperest e lépés megtételére.
60

Ekképpen a vitatott megjelölés nagyon különbözik e példáktól, és ennélfogva az ágazat normáitól. A fellebbezési tanács által felhozott példák egyike sem mutat be olyan palackot, amelynek címkéje a vitatott megjelölés megkülönböztető jegyeivel rendelkezne. Sajátossága még távolról is érzékelhető. Az érintett vásárlóközönség e megjelölést nem az érintett áruk lehetséges formáinak klasszikus változataként érzékelné, hanem a származás könnyen megjegyezhető megjelöléseként, amely lehetővé tenné számára, hogy a címkén szereplő feliratok vizsgálata nélkül is azonnal megkülönböztesse a felperes áruit a más kereskedelmi származású áruktól.
36

Ami a felperes azon kifogását illeti, amely szerint a fellebbezési tanács nem vizsgálta érdemben a vitatott formatervezési minta szerzőjének tanúvallomását, meg kell jegyezni, hogy az említett tanúvallomást a megtámadott határozat 14. pontja ismerteti. A megtámadott határozat 35. pontjában a fellebbezési tanács érdemben válaszol a felperesnek az említett tanúvallomáson alapuló érvelésére. Közelebbről, a fent említett 35. pontban a fellebbezési tanács arra az érvre válaszol, hogy a vitatott formatervezési minta egy fogyasztóknak történő értékesítésre szánt termékre vonatkozik, továbbá hogy több más módon is el lehet érni ugyanazt a műszaki hatást, mint amelyet a vitatott formatervezési minta ábrázol, illetve hogy több más lehetséges változata is létezhet az említett mintának, valamint hogy a vitatott formatervezési minta „egyszerű, letisztult és elegáns külsővel” rendelkezik. A fellebbezési tanács elvetette ezeket az érveket, azt állítva, hogy azok nem változtatnak azon a tényen, hogy az eszköz vizuális megjelenése igenis a műszaki rendeltetésének következménye, és hogy a 2018. március 8‑iDOCERAM‑ítéletnek (C‑395/16, EU:C:2018:172) megfelelően az a puszta tény, hogy létezik alternatív formatervezési minta, nem jelenti azt, hogy a termék megjelenését a műszaki megfontolásokon kívül más megfontolások indokolták. A fellebbezési tanács ezt az elemzést a megtámadott határozat 36. pontjában részletesebben is kifejti.
26

Következésképpen a 207/2009 rendelet 52. cikke (1) bekezdésének b) pontjában szereplő feltétlen törlési ok akkor alkalmazandó, ha a releváns és egybehangzó bizonyítékokból kitűnik, hogy az európai uniós védjegy jogosultja az e védjegy lajstromozása iránti kérelmet nem a versenyben való tisztességes részvétel céljából, hanem azzal a szándékkal nyújtotta be, hogy az üzleti tisztesség követelményeivel nem összhangban álló módon megsértse harmadik személyek érdekeit, vagy azzal a szándékkal, hogy – adott esetben nem is egy konkrét harmadik személyre vonatkoztatva – a védjegy funkcióitól, többek között az előző pontban felidézett alapvető származásjelző funkciótól eltérő cél érdekében szerezzen kizárólagos jogot (2019. szeptember 12‑iKoton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret kontra EUIPO ítélet, C‑104/18 P, EU:C:2019:724, 46. pont; 2020. január 29‑iSky és társai ítélet, C‑371/18, EU:C:2020:45, 75. pont).
127

Ezt a következtetést nem kérdőjelezi meg a felpereseknek a képviselők statútuma 29. cikkének analógia útján történő alkalmazására alapított érve. Igaz, hogy a képviselők statútumának 29. cikke azt írja elő, hogy a tagállamok által többek között az öregségi nyugdíjra vonatkozóan az említett statútum rendelkezéseitől eltérve megállapított szabályokat két parlamenti ciklust nem meghaladó átmeneti időszakban kell alkalmazni. A tagállami szabályokkal foglalkozó e cikkből azonban nem vonható le, hogy maga a Parlament is legfeljebb két parlamenti ciklusra kiterjedő időszakra kényszerülne korlátozni az öregségi nyugdíjak területén a képviselők statútumától való minden eltérést. Továbbá, még annak feltételezése esetén is, hogy a képviselők statútumának 29. cikkében előírt időbeli korlátozást alkalmazni lehetne a 74. és 75. cikkre, ez semmi esetre sem érvényteleníthetné ezt a két cikket, és ily módon nem is eredményezhetné a megtámadott határozatok megsemmisítését. Nem telt el ugyanis két parlamenti ciklusnak megfelelő időszak, azaz tíz év a végrehajtási intézkedések hatálybalépése és a megtámadott határozatok elfogadásának időpontja között. A végrehajtási intézkedések 2009. július 14‑én léptek hatályba, míg a megtámadott határozatokat 2019. április 11‑én és – a T‑465/19. sz. ügy felperese, L. A. Florio esetében – 2019. június 11‑én fogadták el. Következésképpen, még ha a képviselők statútumának 29. cikkében előírt időbeli korlátozást analógia útján alkalmazni is lehetett volna a 74. és 75. cikkre, annak alkalmazása mindenesetre nem váltana ki hatást a jelen ügyben.
170

Ebből következik, hogy még ha a vitatott határozat – amint azt az EBB a jelen eljárás keretében állítja, és amint arra a Curtis projektgazdájának küldött 2018. április 13‑i levelében is utalt – nem is minősült jogi kötelezettségvállalásnak a kölcsön különleges célú gazdasági egység részére történő nyújtását illetően, mivel még meg kellett vizsgálni az említett projekt egyéb technikai, gazdasági és pénzügyi szempontjait, mindazonáltal az harmadik személyekre, közelebbről e projekt projektgazdájára nézve bizonyos végleges joghatásokkal járt, amennyiben megállapította az említett projektnek az EBB finanszírozása útján való támogathatóságát annak környezetvédelmi és szociális szempontjaira tekintettel, lehetővé téve ily módon a projektgazda számára, hogy megtegye az általa felveendő kölcsön formalizálásához szükséges következő lépéseket, amint az az EBB által az utóbbi részére küldött 2018. április 13‑i levélben is szerepel. E környezetvédelmi és szociális szempontokra tekintettel az igazgatási bizottságnak a kölcsön nyújtásáról szóló későbbi, a Curtis projekt további vizsgálandó szempontokkal kapcsolatos vizsgálatának lefolytatását követően hozott határozatát legfeljebb a fenti 153. pontban hivatkozott ítélkezési gyakorlat értelmében vett puszta végrehajtási határozatnak lehetett tekinteni.
101

A harmadik jogalap első részében a felperes arra hivatkozik, hogy az EKB megsértette a fenti 99. pontban felidézett ítélkezési gyakorlatból eredő kötelezettségeit azáltal, hogy a kényszerértékesítés kockázatának értékelése során nem vette figyelembe a szabályozott megtakarítás jellemzőit. Először is a szabályozott megtakarítás az állam kettős garanciavállalása miatt válsághelyzetben a biztos menedék szerepét tölti be. Másodszor, a szabályozott megtakarítás alapvetően különbözik az olyan egyéb külső forrásoktól, mint az adósság vagy a hagyományos betétek, mivel a központosított szabályozott betétek és az azokkal megegyező összegben a CDC‑vel szemben fennálló követelések mérlege strukturálisan kiegyensúlyozott. Harmadszor, a szabályozott megtakarítás nagysága nem a hitelintézet stratégiájától függ, hanem az ellenőrzésén kívül álló tényezőktől, mivel a hitelintézet csupán egyszerű közvetítő a betétes és a CDC között. Negyedszer, az EBH egyik jelentése, valamint az 575/2013 rendelet reformja során automatikus mentesítési mechanizmust bevezető uniós jogalkotó is azt erősíti meg, hogy a szabályozott megtakarítás nem keletkeztet tőkeáttételi kockázatot.
15

Határozatának alátámasztásaként az elbíráló a lajstromozott közösségi formatervezési minták vizsgálatára vonatkozó, 2018. október 1‑jei iránymutatás (a továbbiakban: EUIPO‑iránymutatás) 6.2.1.1 pontja alapján közölte, hogy még ha a PCT alapján tett bejelentés főszabály szerint elsőbbségi jogot is alapozhat meg a 6/2002 rendelet 41. cikke értelmében, mivel a „szabadalom” fogalmának a PCT 2. cikkében szereplő tág meghatározása magában foglalja a használati mintákat is, erre a bejelentésre is vonatkozik a hat hónapos elsőbbségi határidő, amelyet a jelen ügyben nem tartottak be.
1

AM felperest 2014. június 1‑jén alkalmazta az Európai Beruházási Bank (EBB) a „Joint Assistance to Support Projects in European Regions” (Jaspers) program keretében egy egyéves, határozott idejű szerződés alapján, amelyet később kétszer, 2015. június 1‑jétől 2017. május 31‑ig, majd 2017. június 1‑jétől 2020. május 31‑ig meghosszabbítottak.
26

Az európai polgári kezdeményezésre irányuló javaslatot benyújtó polgár ugyanis meg kell, hogy érthesse azon okokat, amelyek miatt a Bizottság e kezdeményezést nem vette nyilvántartásba, olyan módon, hogy a Bizottsághoz benyújtott ilyen javaslatot ezen intézménynek kell értékelnie, de ez utóbbi feladata az is, hogy a megtagadó határozat különböző indokait annak a Szerződésben foglalt jog tényleges gyakorlására kifejtett hatására figyelemmel kifejtse. Ez e jognak magából a jellegéből következik, amely jognak – amint azt a 211/2011 rendelet (1) preambulumbekezdése megállapítja – meg kellene erősítenie az uniós polgárság intézményét, és tovább kellene fokoznia az Unió demokratikus működését a polgároknak az Unió demokratikus életében való részvétele által (lásd: 2017. február 3‑iMinority SafePack – one million signatures for diversity in Europe kontra Bizottság ítélet, T‑646/13, EU:T:2017:59, 18. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).