Keywords

Summary



Keywords

1. Jogszabályok közelítése – Védjegyek – 89/104 irányelv – Gyógyszereknek kiegészítő címke elhelyezését követő párhuzamos importja

(EK 30. cikk; 89/10 tanácsi irányelv, 7. cikk, (2) bekezdés)

2. Jogszabályok közelítése – Védjegyek – 89/104 irányelv – Gyógyszereknek átcsomagolását és a védjegy újbóli ráillesztését követő párhuzamos importja

(89/104 tanácsi irányelv, 7. cikk, (2) bekezdés)

3. Jogszabályok közelítése – Védjegyek – 89/104 irányelv – Gyógyszereknek átcsomagolását és a védjegy újbóli ráillesztését követő párhuzamos importja

(89/104 tanácsi irányelv, 7. cikk, (2) bekezdés)

4. Jogszabályok közelítése – Védjegyek – 89/104 irányelv – Gyógyszereknek átcsomagolását és a védjegy újbóli ráillesztését követő párhuzamos importja

(EK 30. cikk; 89/104 tanácsi irányelv, 7. cikk, (2) bekezdés)

5. Jogszabályok közelítése – Védjegyek – 89/104 irányelv – Gyógyszereknek átcsomagolását és a védjegy újbóli ráillesztését követő párhuzamos importja

(89/104 tanácsi irányelv, 7. cikk, (2) bekezdés)

Summary

1. A védjegyekről szóló 89/104 első irányelv 7. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy a védjegyjogosult jogszerűen tiltakozhat a valamely tagállamból eredeti belső és külső csomagolásában importált, de az importőr által egy további külső címkével ellátott gyógyszerkészítmény későbbi forgalmazása ellen, kivéve ha az alábbi feltételek teljesülnek:

– megállapítható, hogy a védjegyhez fűződő jogok érvényesítése annak jogosultja által az említett újracímkézett termékek e védjeggyel történő forgalmazása elleni tiltakozásként a tagállamok között a piacok egymástól való mesterséges elzárásához vezetne;

– bizonyítható, hogy az újracímkézés nem lenne hatással a csomagoláson belül található termék eredeti állapotára;

– az új csomagoláson világosan feltüntetik a termék újracímkézését végző cég/személy és a gyártó nevét;

– az újracímkézett termék külleme nem olyan, ami sérthetné a védjegy, illetve annak jogosultjának hírnevét; tehát a címke nem lehet sérült, rossz minőségű vagy szennyezett, és

– az importőr az újracímkézett termék forgalomba bocsátását megelőzően értesíti a védjegyjogosultat, és amennyiben az kéri, az említett termékből egy mintadarabot a rendelkezésére bocsát.

Ugyanis az olyan változtatás, amely a védjeggyel jelölt gyógyszerek új csomagolását vagy új címkézését jelenti, jellegénél fogva még a védjegyoltalom által biztosítani kívánt származási garanciát illetően is kockázatot jelenthet. Az ilyen változtatást ezért a védjegyjogosult megtilthatja, kivéve ha az új csomagolás vagy új címkézés a párhuzamosan importált termékek forgalmazhatóságához szükséges, és a jogosult jogos érdekei egyébként továbbra is biztosítottak maradnak.

(vö. 30., 32. pont és a rendelkező rész 1. pontja)

2. Az a feltétel, miszerint a gyógyszerkészítmény átcsomagolása – annak új csomagolásba helyezése és a terméket tartalmazó csomagolásra új címke felragasztása által – feltétlenül szükséges a termék behozatal szerinti tagállamban történő későbbi forgalmazásához, amennyiben azon feltételek egyikéről van szó, amelyek fennállása esetén a védjegyekről szóló 89/104 első irányelv 7. cikke (2) bekezdésének megfelelően azok megakadályozzák, hogy a védjegyjogosult az említett forgalmazás ellen felléphessen, kizárólag az átcsomagolás tényére vonatkozik, és nem arra, hogy azt milyen módon vagy jelleggel végzik el.

(vö. 39. pont és a rendelkező rész 2. pontja)

3. A védjegyekről szóló 89/104 első irányelv 7. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy a védjegyjogosult jogszerűen tiltakozhat a gyógyszerkészítmény későbbi forgalmazása ellen, amikor a párhuzamos importőr úgy csomagolta újra az árut, hogy arra újból ráhelyezte a védjegyet, és akkor is, ha az árut tartalmazó csomagolásra ragasztotta fel a címkét, kivéve ha öt feltétel teljesül, amelyek között az is szerepel, hogy az átcsomagolt termék külleme nem sértheti a védjegy és annak jogosultjának hírnevét. Ezen feltétel nem korlátozódik azokra az esetekre, amikor a csomagolás sérült, rossz minőségű vagy szennyezett. Ugyanis az átcsomagolt termék nem megfelelő módon is megjelenhet, és ezáltal sértheti a védjegy jó hírét, különösen abban az esetben, ha a csomagolás vagy a címke – még akkor is, ha az nem sérült, rossz minőségű vagy szennyezett – olyan jellegű, hogy az kihathat a védjegy értékére azáltal, hogy veszélyeztetheti a termékhez társított komoly vagy minőségi imázst, valamint az érintett közönségben keltett bizalmat.

Ebben a vonatkozásban az a kérdés, hogy a párhuzamos importőr:

– nem helyezi el a védjegyet az új külső csomagoláson (ún. de-branding, azaz márkamentesítés), vagy

– a saját logóját helyezi el, saját vagy az ún. „»házi« csomagolását” alkalmazza, vagy több különféle termékhez használt csomagolást (ún. co-branding, azaz márkatársítás) alkalmaz, vagy

– a jogosult védjegyét részben vagy egészen eltakaró új címkét helyez el a csomagoláson, vagy

– nem tünteti fel az új címkén azt, hogy a szóban forgó védjegy a védjegyjogosultat illeti, vagy

– a párhuzamos importőr nevét nagybetűvel rányomtatja a csomagolásra,

számára olyan jellegű tény‑e, amely sérti a védjegy hírnevét, olyan ténybeli kérdés, amelyet a nemzeti bíróságnak kell értékelniük, az egyes konkrét ügyek körülményeit figyelembe véve.

(vö. 40., 43–44., 47. pont és a rendelkező rész 3–4. pontja)

4. Az olyan jogvitákban, ahol a gyógyszerkészítmények gyártói állnak szemben a párhuzamos importőrökkel és értékesítőkkel, melyekkel szemben az előbbiek keresetet indítottak védjegyjogaik megsértése miatt azon tény alapján, hogy az importőrök az említett gyártók által gyártott gyógyszereket – azok átcsomagolását és újracímkézését követően – párhuzamosan valamely tagállamba importálták, és ott forgalmazták, a párhuzamos importőrökre hárul azon feltételek fennállásának bizonyítása, miszerint

– a védjegyhez fűződő jogok érvényesítése a jogosult által az említett átcsomagolt termékek e védjeggyel történő forgalmazása elleni tiltakozásként a tagállamok között a piacok egymástól való mesterséges elzárásához vezetne;

– az átcsomagolás nem lenne hatással a csomagoláson belül található termék eredeti állapotára;

– az új csomagoláson világosan feltüntetik a termék átcsomagolását végző cég/személy és a gyártó nevét;

– az átcsomagolt termék külleme nem olyan, ami sérthetné a védjegy, illetve annak jogosultjának hírnevét, vagyis a csomagolás nem lehet sérült, rossz minőségű vagy szennyezett;

– az importőr az átcsomagolt termék forgalomba bocsátását megelőzően értesíti a védjegyjogosultat, és amennyiben az kéri, az átcsomagolt termékből egy mintadarabot a rendelkezésére bocsát,

és amelyek teljesülése megakadályozza, hogy a védjegyjogosult jogszerűen felléphessen az átcsomagolt gyógyszerkészítmények későbbi forgalmazásával szemben.

Azt a feltételt illetően, miszerint bizonyítani kell, hogy az átcsomagolás nem lesz hatással a csomagolásban található termék eredeti állapotára, elegendő, ha a párhuzamos importőr olyan jellegű bizonyítékokat szolgáltat, amelyek alapján logikusan vélelmezhető, hogy ez a feltétel teljesül. Még inkább ugyanez vonatkozik arra a feltételre, miszerint az átcsomagolt termék megjelenése nem lehet olyan, ami sértheti a védjegy és annak jogosultjának hírnevét. Ha az importőr ez utóbbi feltételt illetően ilyen vélelmet megalapozó bizonyítékot tud szolgáltatni, akkor adott esetben annak bizonyítása, hogy az átcsomagolás sérti‑e a védjegy, illetve az ő hírnevét, a védjegyjogosultra hárul, aki inkább van abban a helyzetben, hogy ezt meg tudja ítélni.

(vö. 48., 54. pont és a rendelkező rész 5. pontja)

5. Ha a párhuzamos importőr elmulasztotta a védjegyjogosult előzetes értesítését az átcsomagolt gyógyszerkészítménnyel kapcsolatban, mindaddig sérti a jogosult jogait az említett gyógyszer későbbi forgalmazásakor, amíg erről nem értesíti őt. Az e jogsértés miatti szankciónak nemcsak arányosnak, hanem kellően hatékonynak és elrettentőnek kell lennie a védjegyekről szóló 89/104 első irányelv teljes érvényesülésének biztosítása érdekében. Az olyan nemzeti szabály, amelynek értelmében az ilyen jogsértés esetén a védjegyjogosultnak ugyanolyan feltételek mellett van joga pénzbeli kártérítésre, mint hamisítás esetén, önmagában nem tűnik ellentétesnek az arányosság elvével. Mindazonáltal, a nemzeti bíróság feladata – különösen a párhuzamos importőr által elkövetett jogsértéssel a védjegyjogosultnak okozott kár terjedelmét figyelembe véve, valamint az arányosság elvének betartásával – az egyes konkrét esetekben a pénzbeli kártérítés összegét meghatározni.

(vö. 64. pont és a rendelkező rész 6. pontja)