Keywords

Summary



Keywords

1. Verseny – Bírság – Összeg – Meghatározás – A Bizottság által kibocsátott iránymutatás – Annak a Bizottságra kötelező ereje

(17. tanácsi rendelet, 15. cikk, (2) bekezdés; 3975/87 tanácsi rendelet, 12. cikk, (2) bekezdés; 98/C 9/03 bizottsági közlemény)

2. Verseny – Bírság – Összeg – Meghatározás – Jogi háttér – A 3975/87 rendelet 12. cikkének (2) bekezdése – A Bizottságnak fenntartott mérlegelési mozgástér – Iránymutatások Bizottság általi bevezetése – Jogszerűség

(17. tanácsi rendelet, 15. cikk, (2) bekezdés; 3975/87 tanácsi rendelet, 12. cikk, (2) bekezdés; 98/C 9/03 bizottsági közlemény)

3. Verseny – Bírság – Összeg – Meghatározás – Szempontok – A jogsértések súlya – A jogsértés jellege szerinti értékelés

(EK 81. cikk, (1) bekezdés; 17. tanácsi rendelet, 15. cikk, (2) bekezdés)

4. Verseny – Bírság – Összeg – Meghatározás – Szempontok – A jogsértések súlya – Azon kötelezettség, hogy kizárólag a földrajzilag igen kiterjedt jogsértések minősüljenek az iránymutatás értelmében vett „különösen súlyos” jogsértésnek – Hiány – A Bizottság azon kötelezettsége, hogy tartsa magát a korábbi határozathozatali gyakorlatához – Hiány

(17. tanácsi rendelet, 15. cikk, (2) bekezdés; 98/C 9/03 bizottsági közlemény)

5. Verseny – Bírság – Összeg – Meghatározás – Szempontok – A jogsértések súlya – Az érintett földrajzi piac meghatározásának kötelezettsége – Terjedelem

(17. tanácsi rendelet, 15. cikk, (2) bekezdés; 98/C 9/03 bizottsági közlemény, 1. A pont)

6. Verseny – Bírság – Összeg – Meghatározás – Szempontok – A jogsértések súlya – A piacra gyakorolt tényleges hatás figyelembevételének kötelezettsége – Terjedelem

(17. tanácsi rendelet, 15. cikk, (2) bekezdés; 98/C 9/03 bizottsági közlemény)

7. Verseny – Bírság – Összeg – Meghatározás – Szempontok – A jogsértések súlya – A Bizottság azon kötelezettsége, hogy tartsa magát a korábbi határozathozatali gyakorlatához – Hiány

(17. tanácsi rendelet, 15. cikk, (2) bekezdés; 3975/87 tanácsi rendelet, 12. cikk, (2) bekezdés; 98/C 9/03 bizottsági közlemény)

8. Verseny – Bírság – Meghatározás – Annak szükségessége, hogy a vállalkozás a jogsértésből haszonra tegyen szert – Hiány – A bírság kiszámításakor figyelembe veendő jogellenes előny

(17. tanácsi rendelet, 15. cikk, (2) bekezdés; 98/C 9/03 bizottsági közlemény)

9. Verseny – Bírság – Összeg – Meghatározás – A korábbi határozathozatali gyakorlathoz képest új iránymutatás Bizottság általi bevezetése – A jogsértés valódi súlyához és időtartamához, valamint ennek körülményei alapján való kiigazításához kapcsolódó számítási mód alapulvétele – Jogszerűség

(17. tanácsi rendelet, 15. cikk, (2) bekezdés; 98/C 9/03 bizottsági közlemény)

10. Verseny – Bírság – Összeg – Meghatározás – A bírság kiszámításakor figyelembe veendő forgalom – A Bizottságnak a 17. rendelet 15. cikkének (2) bekezdésében meghatározott felső határ betartása mellett meglévő mérlegelési jogköre

(17. tanácsi rendelet, 15. cikk, (2) bekezdés; 98/C 9/03 bizottsági közlemény)

11. Verseny – Bírság – Összeg – Meghatározás – A bírság alóli mentesítés vagy a bírság csökkentése az eljárás alá vont vállalkozás együttműködése miatt – A Bizottság számára a jogsértés megállapítását megkönnyítő magatartás mint feltétel – A puszta együttműködési szándék elégtelensége

(17. tanácsi rendelet, 11. cikk, (4) és (5) bekezdés, valamint 15. cikk; 96/C 207/04 bizottsági közlemény)

12. Verseny – Bírság – Összeg – A Bizottság mérlegelési jogköre – Az Elsőfokú Bíróság korlátlan felülvizsgálati jogköre – A bírság összegének csökkentésére a közösségi bíróság által figyelembe vehető tényezők – A vállalkozás által a határozatot követően tanúsított magatartás – Relevancia hiánya, a sajátos körülmények esetét kivéve

(EK 229. cikk; 17. tanácsi rendelet, 17. cikk)

Summary

1. A légiközlekedési ágazat vállalkozásaira vonatkozó versenyszabályok alkalmazásával kapcsolatos eljárás megállapításáról szóló 3975/87 rendelet 12. cikkének (2) bekezdése, valamint a 17. rendelet 15. cikkének (2) bekezdése a bírság összege meghatározásának tekintetében csak azt mondja ki, hogy a jogsértés súlyát és időtartamát figyelembe kell venni. Ez a rendelkezés széles mérlegelési jogkört biztosít a Bizottságnak a bírság megállapítása során, amely jogkör a Bizottságnak a verseny területén gyakorolt általános politikai feladatainak a része. Ilyen körülmények között, a bírságra vonatkozó döntései átláthatóságának és objektivitásának biztosítása érdekében, fogadta el 1998-ban a Bizottság a 17. rendelet 15. cikkének (2) bekezdése alapján és az [ESZAK] 65. cikkének (5) bekezdése alapján kiszabott bírság megállapításának módszeréről az iránymutatást, amely – a magasabb szintű jogforrások betartása mellett – pontosítja azokat a feltételeket, amelyeket a Bizottság alkalmazni kíván mérlegelési jogkörének gyakorlása során; ebből e jogkör önkorlátozása adódik, mivel a Bizottság köteles tartani magát a saját maga által meghatározott iránymutatásokhoz.

(vö. 64. pont)

2. Amennyiben a 17. rendelet 15. cikkének (2) bekezdése és az [ESZAK] 65. cikkének (5) bekezdése alapján kiszabott bírság megállapításának módszeréről szóló iránymutatás úgy rendelkezik, hogy a jogsértés súlyának megállapításánál figyelembe kell venni a jogsértés jellegét, a piacra gyakorolt tényleges hatását, ha ez a hatás mérhető, valamint az érintett földrajzi piac méretét, az iránymutatás illeszkedik mind a légiközlekedési ágazat vállalkozásaira vonatkozó versenyszabályok alkalmazásával kapcsolatos eljárás megállapításáról szóló 3975/87 rendelet 12. cikke (2) bekezdésének kereteibe, mind a Bizottságnak a bírságok meghatározásánál rendelkezésre álló mérlegelési mozgástérének kereteibe.

Egyébiránt az iránymutatás nem korlátozza túlzott és jogellenes módon a Bizottságnak a bírságok meghatározásakor rendelkezésére álló mérlegelési jogkörét, inkább olyan eszköznek tekintendő, amely révén a vállalkozások pontosabb képet kaphatnak a Bizottság által a bírságról szóló határozatok átláthatóságának és objektivitásának biztosítása érdekében követni kívánt versenypolitikáról.

(vö. 70., 75. pont)

3. Még ha az érintett földrajzi piac méretét és, amennyiben az mérhető, a piacra gyakorolt tényleges hatást figyelembe kell is venni, a versenyszabályok megsértésének jellege fontos tényező a jogsértés súlyosságának megállapításakor.

E tekintetben – ahogy azt a 17. rendelet 15. cikkének (2) bekezdése és az [ESZAK] 65. cikkének (5) bekezdése alapján kiszabott bírság megállapításának módszeréről szóló iránymutatás is hangsúlyozza – különösen súlyosak az olyan horizontális korlátozások, mint az árkartell vagy a piacfelosztó kvóták, vagy más, az egységes piac megfelelő működését veszélyeztető magatartások, amelyek az EK 81. cikk (1) bekezdésének c) pontjában kifejezetten említésre kerülnek azon példák között, amelyeket kifejezetten összeegyeztethetetlennek minősítenek a közös piaccal. Ugyanis a verseny súlyos megzavarásán kívül, amely ezen kartellek velejárója, a piac elszigetelését is okozzák azzal, hogy a feleket az egyes, gyakran államhatárok által lehatárolt piacok tiszteletben tartására kötelezi, és így ellentétesek az EK-Szerződés fő céljával, vagyis a közös piac egységesítésével.

(vö. 84‑85. pont)

4. Az a körülmény, hogy a 17. rendelet 15. cikkének (2) bekezdése és az [ESZAK] 65. cikkének (5) bekezdése alapján kiszabott bírság megállapításának módszeréről szóló iránymutatás a „különösen súlyos” jogsértések csupán példálózó felsorolásával csak olyan jogsértésekre utal, amelyek érintik a legtöbb tagállamot, nem értelmezhető úgy, hogy csak az ilyen földrajzi kiterjedésű jogsértések minősíthetők különösen súlyosnak. Még akkor is, ha a legtöbb, „különösen súlyos” jogsértésre vonatkozó határozat vagy ítélkezési gyakorlat földrajzilag nagyon nagy kiterjedésű jogsértést érintett, semmi nem teszi lehetővé azt a következtetést, hogy csak ezek minősíthetők „különösen súlyosnak”. Épp ellenkezőleg: a jogsértés súlyosságának meghatározásánál és a bírság összegének megállapításánál a Bizottság széles mérlegelési jogkörrel rendelkezik, amely nem egy, a figyelembe veendő körülmények kötelező vagy kimerítő listájából következik. Ezenkívül a Bizottság határozathozatali gyakorlata önmagában nem képez a versenyügyekben kiszabott bírságokra vonatkozó jogi hátteret.

(vö. 87. pont)

5. Amikor a Bizottság a versenyszabályok megsértésének súlyosságát értékeli, és a 17. rendelet 15. cikkének (2) bekezdése és az [ESZAK] 65. cikkének (5) bekezdése alapján kiszabott bírság megállapításának módszeréről szóló iránymutatás 1.A pontjának megfelelően figyelembe veszi az érintett piac földrajzi méretét, e célból nem köteles pontosan meghatározni, hogy melyek az érintett piacok, hanem csak azt kell megítélnie, hogy az érintett piacnak vagy piacoknak mekkora a földrajzi kiterjedése. Ezenkívül a Bizottság még a jogsértés megállapítása során sem köteles az érintett piacok pontos meghatározására, ha a megállapodások egyértelműen a verseny korlátozását célozzák.

(vö. 99. pont)

6. A Bizottságnak a 17. rendelet 15. cikkének (2) bekezdése és az [ESZAK] 65. cikkének (5) bekezdése alapján kiszabott bírság megállapításának módszeréről szóló iránymutatása szerint a jogsértés súlyosságának megítélésekor csak akkor kell figyelembe vennie a jogsértés piacra gyakorolt tényleges hatását, ha ez a hatás mérhető. Így – amikor az általános megállapodás célja a potenciális verseny megszüntetése, amelynek a tényleges hatásai természetszerűleg nehezen mérhetők – a Bizottság nem köteles a kartell piacra gyakorolt tényleges hatásainak bemutatására és mennyiségi meghatározására, hanem hagyatkozhat valószínűségi becslésekre.

(vö. 122. pont)

7. A Bizottság korábbi határozathozatali gyakorlata nem határozza meg önmagában a versenyügyekben kiszabott bírságokra vonatkozó jogi hátteret, mivel ezt a 17. rendeletben vagy a megfelelő ágazati rendeletekben – mint a légiközlekedési ágazat vállalkozásaira vonatkozó versenyszabályok alkalmazásával kapcsolatos eljárás megállapításáról szóló 3975/87 rendeletben és a 17. rendelet 15. cikkének (2) bekezdése és az [ESZAK] 65. cikkének (5) bekezdése alapján kiszabott bírság megállapításának módszeréről szóló iránymutatásban – szabályozzák. Az a tény, hogy a múltban a Bizottság bizonyos jellegű jogsértéseket „súlyosnak” minősített, nem akadályozhatja meg abban, hogy valamely későbbi esetben „különösen súlyosnak” minősítse őket, ha ez a közösségi versenypolitika végrehajtása szempontjából szükségesnek tűnik.

(vö. 132. pont)

8. Az a tény, hogy a vállalkozásnak nem származott előnye a versenyszabályok megsértéséből, nem ellentétes a bírság kiszabásával, hiszen másként a bírság elveszítené elrettentő jellegét. Ezért a Bizottságnak a bírság megállapításánál nem kell bizonyítania, hogy a jogsértés az érintett vállalkozás számára jogellenes előnyt biztosított, és adott esetben a kérdéses jogsértésből származó előny hiányát sem kell figyelembe vennie.

E tekintetben bár a 17. rendelet 15. cikkének (2) bekezdése és az [ESZAK] 65. cikkének (5) bekezdése alapján kiszabott bírság megállapításának módszeréről szóló iránymutatás 5. pontja b) alpontja, amely egy sor általános megjegyzést tartalmaz, előírja, hogy a körülmények függvényében a tervezett bírság összegének megállapításához bizonyos objektív adatokat is figyelembe kell lenni – mint például a sajátos gazdasági összefüggések, a jogsértők által elért gazdasági vagy pénzügyi előnyök –, ezek az adatok nem jelentik azt, hogy a Bizottság a bírság összegének megállapítása céljából a jövőre nézve minden körülmények között kötelezi magát a megállapított jogsértéssel összefüggő pénzügyi előny vizsgálatára. Ezzel csupán azt a szándékát nyilvánítja ki, hogy ezt a tényezőt majd jobban figyelembe veszi, és a bírság összegének számításánál alapul veszi, ha abban a helyzetben lesz, hogy – akár csak megközelítőleg is – meg tudja becsülni.

(vö. 146‑147. pont)

9. A 17. rendelet 15. cikkének (2) bekezdése és az [ESZAK] 65. cikkének (5) bekezdése alapján kiszabott bírság megállapításának módszeréről szóló iránymutatás új megközelítést vezetett be a bírságok kiszámításánál. Ugyanis míg korábban a Bizottság gyakorlata abból állt, hogy a bírságot az érintett vállalkozás forgalmának arányában állapította meg, az iránymutatás inkább az átalányelven alapul, ahol inkább a jogsértés valódi súlyossága határozza meg abszolút módon az alapösszeget, amelyet majd növel a tartósság, és amely végül a súlyosító vagy enyhítő körülmények alapján kerül kiigazításra. Ennél a módszernél, amelyet az ítélkezési gyakorlat kifejezetten elismert, a forgalom csak másodlagos szerepet játszik a bírságnak a jogsértések különböző kategóriáira vonatkozóan („enyhe”, „súlyos” és „különösen súlyos”) az iránymutatásban megállapított összegeken belüli változtatásakor.

(vö. 160. pont)

10. A versenyügyekben kiszabott bírságok összegének megállapítása területén a 17. rendelet 15. cikkének (2) bekezdésében található, a forgalomra vonatkozó egyetlen kifejezett hivatkozás arra a felső határra vonatkozik, amelyet a bírság nem haladhat meg, és ez a felső határ a teljes forgalomra vonatkozik. A Bizottság e felső határon belül főszabály szerint alapvetően szabadon választhatja meg a forgalmat, amelyet – a földrajzi területre és az érintett termékekre tekintettel – a bírság megállapításánál figyelembe kíván venni, anélkül, hogy köteles lenne pontosan a teljes forgalom vagy az érintett földrajzi vagy termékpiacon elért forgalmat alapul venni. Továbbá noha a 17. rendelet 15. cikkének (2) bekezdése és az [ESZAK] 65. cikkének (5) bekezdése alapján kiszabott bírság megállapításának módszeréről szóló iránymutatás nem írja elő, hogy a bírságokat bizonyos forgalom alapján számítsák, a forgalom figyelembevétele nem ellentétes az iránymutatással, feltéve, hogy a Bizottság választása nem tartalmaz nyilvánvaló értékelési hibát.

Ebből következik, hogy a Bizottság a bírság összegének megállapításakor a választása szerinti forgalmat veheti figyelembe, feltéve, hogy ez az adott ügy körülményei között nem minősül ésszerűtlennek. Ugyanígy: a Bizottság a bírság összegének több, ugyanabban a jogsértésben részt vevő vállalkozással szembeni meghatározása során nem köteles arról gondoskodni, hogy a bírságok végösszegében az érintett vállalkozások teljes forgalmára vonatkozó valamennyi különbség kifejezésre kerüljön.

(vö. 165‑166. pont)

11. A bírság alóli mentesítésről vagy a bírság csökkentéséről szóló szóló közlemény D szakasza 2. pontjának első francia bekezdése ugyanis csak azon vállalkozás számára írja elő a bírság csökkentését, amelyik „olyan információkat, iratokat vagy más bizonyítékokat szolgáltat a Bizottság számára, amelyek hozzájárulnak a jogsértés fennállásának bizonyításához”, és nem azon vállalkozás számára, amelynek csak szándékában áll az együttműködés, vagy csak a Bizottsággal való együttműködésre szorítkozik. Ebből következik, hogy a Bizottság előtti versenyszabályok alkalmazására vonatkozó közigazgatási eljárás során a vállalkozás puszta együttműködésre irányuló szándékának nincs jelentősége.

Ugyanígy a bírság csökkentése a közigazgatási eljárás során tanúsított együttműködés alapján csak akkor igazolható, ha a kérdéses vállalkozás magatartása lehetővé tette a Bizottság számára a jogsértés fennállásának könnyebb megállapítását és adott esetben a jogsértés befejezését.

Végül, a vizsgálat során tanúsított olyan együttműködés, amely nem haladja meg azt, amire a vállalkozások a 17. rendelet 11. cikkének (4) és (5) bekezdése vagy az ágazati különös rendeletek megfelelő rendelkezései szerint amúgy is kötelesek, nem igazolja a bírság csökkentését.

(vö. 212‑213., 218. pont)

12. A bírságnak a közösségi bíróság által az EK 229. cikk szerinti korlátlan felülvizsgálati jogköre keretében a vállalkozásnak a határozat kibocsátását követő magatartására tekintettel való csökkentése, amennyiben lehetséges, mindenk éppen csak nagy elővigyázatosság mellett és egészen különleges körülmények között alkalmazható. Az ilyen gyakorlat ugyanis úgy lenne értelmezhető, mintha arra buzdítaná a vállalkozásokat, hogy – a határozatot követő megváltozott magatartásuk alapján a bírság esetleges csökkentésére számítva – jogsértéseket kövessenek el.

(vö. 226., 228. pont)