ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
b)

az uniós jog említett elsőbbségének és harmonizációs hatályának megfelelően a fogyasztási hitelek és a vonatkozó, a fogyasztókkal megkötött szerződések szabályozásának keretében, figyelemmel arra, hogy a spanyol Tribunal Surpremo ítélkezési gyakorlata több ítéletben is megállapította, hogy a 93/13/EGK irányelv (1) – mint harmonizált jogszabály – 4. cikkének (2) bekezdésében előírt „kizárás” teljes egészében átültetésre került a spanyol jogrendbe, amiért is a nemzeti bíróság nem végezheti el az árak bírósági felülvizsgálatát, tekintettel arra, hogy a spanyol jogrendben nem létezik olyan jogszabály, amely általános jelleggel lehetővé tenné vagy alátámasztaná az árak említett bírósági felülvizsgálatát, az 1908. évi uzsoratörvényt is beleértve, tekintetbe véve továbbá, hogy nem került sor a fogyasztási hitel árát meghatározó szerződéses feltétel átláthatósága lehetséges hiányának értékelésére, a kérdés az, hogy ellentétes-e a 93/13/EGK irányelv 4. cikkének (2) bekezdésével az, hogy valamely nemzeti bíróság, egy nemzeti rendelkezés, az uzsora felszámolásáról szóló 1908. évi törvény alkalmazása során a megkötött szerződés semmissége kimondásának keretében fennálló természetes vetületén kívül „ex nov[o]” hatáskörként „bírósági felülvizsgálat” alá vonja a szerződés elsődleges tárgyát, amely általános jelleggel határozza meg a fogyasztási hitel árát ügyleti kamatának (T. I. N. [névleges kamatláb]) viszonylatában kifejezve, illetve a fogyasztási hitel költséget teljes hiteldíj mutatójának (THM) viszonylatában kifejezve.
C 422/8

A Court of Appeal (Írország) által 2021. augusztus 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – GV kontra Chief Appeals Officer, Social Welfare Appeals Office, Minister for Employment Affairs and Social Protection, Ireland, Attorney General

(C-488/21. sz. ügy)

(2021/C 422/12)

Az eljárás nyelve: angol

A kérdést előterjesztő bíróság

Court of Appeal

Az alapeljárás felei

Felperes: GV

Alperesek: Chief Appeals Officer, Social Welfare Appeals Office, Minister for Employment Affairs and Social Protection, Ireland, Attorney General

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

1) A 2004/38/EK irányelv (1) 7. cikkének (2) bekezdése alapján az uniós polgár munkavállaló egyenesági felmenője származékos tartózkodási jogának feltétele-e az, hogy e felmenőt folyamatosan a munkavállaló tartsa el?

2) Ellentétes-e a 2004/38/EK irányelvvel, ha a fogadó tagállam korlátozza az uniós munkavállaló származékos tartózkodási joggal rendelkező családtagja szociális segítségnyújtási ellátáshoz való jogosultságát amiatt, hogy az említett munkavállaló tartja el, ha az ilyen ellátásra való jogosultság azt jelentené, hogy a családtagot már nem a munkavállaló tartja el?

3) Ellentétes-e a 2004/38/EK irányelvvel az, ha a fogadó tagállam korlátozza az uniós munkavállaló származékos tartózkodási joggal rendelkező családtagja szociális segítségnyújtási ellátáshoz való jogosultságát amiatt, hogy őt a munkavállaló tartja el, azon az alapon, hogy az ellátás folyósítása azzal a következménnyel járna, hogy az érintett családtag indokolatlan terhet jelentene az állam szociális segítségnyújtási rendszerére?

(1) Az Unió polgárainak és családtagjaiknak a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogáról, valamint az 1612/68/EGK rendelet módosításáról, továbbá a 64/221/EGK, a 68/360/EGK, a 72/194/EGK, a 73/148/EGK, a 75/34/EGK, a 75/35/EGK, a 90/364/EGK, a 90/365/EGK és a 93/96/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. április 29-i 2004/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2004. L 158., 77. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 5. kötet, 46. o.; helyesbítés: HL 2009. L 274., 47. o.)
3)

Ellentétes-e az irányelv 63. cikkével és az arányosság elvével az olyan ajánlattevő kizárása [a közbeszerzési] eljárásból, aki nem jelölt meg név szerint alvállalkozóként egy gazdasági szereplőt annak bizonyítására, hogy megfelel a műszaki és szakmai alkalmassági, valamint a műszaki és szakmai tevékenység végzésére vonatkozó, az ajánlattételi dokumentációban elő nem írt külön jogszabályi rendelkezésekből következő képesítési követelményeknek, amennyiben a szóban forgó ajánlattevő más szerződéses formát választott arra, hogy a közbeszerzési szerződésbe szakértőket vonjon be, például szolgáltatási szerződést kötött velük, vagy általuk kiadott rendelkezésre állási nyilatkozatot nyújtott be? Jogosult-e a gazdasági szereplő a csoporton belül a szervezetét és szerződéses viszonyait meghatározni, és van-e lehetősége a közbeszerzési szerződésbe bizonyos szolgáltatókat is bevonni, figyelembe véve, hogy az említett szolgáltató nem tartozik azon szervezetek közé, amelyeknek kapacitását az ajánlattevő a vonatkozó követelményeknek való megfelelés igazolása érdekében igénybe kívánja venni?
C 401/5

A Finanzgericht Bremen (Németország) által 2021. július 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – X GmbH & Co. KG kontra Finanzamt Bremen

(C-431/21. sz. ügy)

(2021/C 401/06)

Az eljárás nyelve: német

A kérdést előterjesztő bíróság

Finanzgericht Bremen

Az alapeljárás felei

Felperes: X GmbH & Co. KG

Alperes: Finanzamt Bremen

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

Úgy kell-e értelmezni a letelepedés szabadságát biztosító EKSZ 43. cikket, illetve EUMSZ 49. cikket (vagy a szolgáltatásnyújtás szabadságát biztosító EKSZ 49. cikket, illetve EUMSZ 56. cikket), hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely szerint a külföldi elemet tartalmazó ügyleteket érintő esetekben az adóalanynak a kapcsolt személyekkel fennálló gazdasági kapcsolatainak jellegéről és tartalmáról olyan nyilvántartásokat kell készítenie, amelyek a szokásos piaci ár elvét tiszteletben tartó, az árakra és más üzleti feltételekre vonatkozó, kapcsolt felekkel kötött megállapodás gazdasági és jogi alapjait is magukban foglalják, és amely szerint akkor, ha az adóalany az említett nyilvántartásokat az adóhatóság felszólítására nem nyújtja be, vagy a benyújtott nyilvántartások lényegében használhatatlanok, nemcsak megdönthető vélelem áll fenn arra vonatkozóan, hogy az adóalany belföldön adóköteles jövedelme, amelynek megállapítására a nyilvántartások szolgálnak, meghaladja az általa bevallott jövedelmet, és ha ilyen esetekben az adóhatóságnak becslést kell végeznie, és e jövedelmek csak meghatározott keretek között, különösen csak ártartományok alapján állapíthatók meg, e keret az adóalany terhére kimeríthető, hanem adópótlékot is meg kell állapítani, amely a jövedelemtöbblet megállapított összegének legalább 5 és legfeljebb 10 százaléka, azonban legalább 5 000 euró, felhasználható nyilvántartások késedelmes benyújtása esetén pedig akár 1 000 000 euró, azonban legalább 100 euró a határidő-túllépés minden teljes napjára, amelynek során az adópótlék megállapításától csak akkor lehet eltekinteni, ha a nyilvántartás-vezetési kötelezettségek teljesítésének elmulasztása kimenthetőnek tűnik, vagy a kötelezettségszegés kevésbé súlyos?
C 401/6

A Court of Appeal (Írország) által 2021. augusztus 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – K. M. kontra The Director of Public Prosecutions

(C-493/21. sz. ügy)

(2021/C 401/07)

Az eljárás nyelve: angol

A kérdést előterjesztő bíróság

Court of Appeal

Az alapeljárás felei

Fellebbező: K. M.

Ellenérdekű fél: The Director of Public Prosecutions

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

1) A rendelet (1) 89. és/vagy 90. cikkének szövege, valamint a Chartából és az uniós jogból eredő arányossági követelmények azt követelik meg, hogy a büntetőjogi felelősséget megállapító bíróság mérlegelési jogkörrel rendelkezzen a halászzsákmány és a halászeszközök elkobzásának kiigazítására, módosítására vagy enyhítésére, különös tekintettel az 1224/2009/EK rendelet 89. és 90. cikkében foglalt körülményekre?

2) A valamennyi hal és eszköz automatikus és kötelező elkobzása következtében a parancsnok megélhetésére gyakorolt potenciális hatásra tekintettel a 28. cikk (5) bekezdésének b) pontjához (2) hasonló nemzeti rendelkezés, amely nem teszi lehetővé a nemzeti bíróság számára, hogy megvizsgálja az e cikkel és a rendelettel ellentétes bűncselekmény miatti vádemelés alapján elítélt személy megélhetéshez való jogára gyakorolt hatást (a pénzbüntetés mértékére vonatkozó mérlegelést kivéve), összeegyeztethetőnek tekinthető a rendelet, a Charta és az uniós jog rendelkezéseivel, tekintettel a parancsnok foglalkozásának gyakorlásához való alapvető jogára?

(1) A közös halászati politika szabályainak betartását biztosító uniós ellenőrző rendszer létrehozásáról, a 847/96/EK, a 2371/2002/EK, a 811/2004/EK, a 768/2005/EK, a 2115/2005/EK, a 2166/2005/EK, a 388/2006/EK, az 509/2007/EK, a 676/2007/EK, az 1098/2007/EK, az 1300/2008/EK és az 1342/2008/EK rendelet módosításáról, valamint a 2847/93/EGK, az 1627/94/EK és az 1966/2006/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. november 20-i 1224/2009/EK tanácsi rendelet (HL 2009. L 343., 1. o.).

(2) Sea Fisheries and Maritime Jurisdiction Act 2006 (a tengeri halászatra és a tengeri területekre vonatkozó joghatóságról szóló 2006. évi törvény).
1)

Akként kell-e értelmezni a 2008/115/EK irányelv (1) 5. és 11. cikkét, illetve az EUMSZ 20. cikkét a Charta 7., 20., 24. és 47. cikkével összefüggésben, hogy azokkal ellentétes az a tagállami gyakorlat, mely a korábban indult eljárásokban elrendelt megismételt eljárásokra is alkalmazni rendeli azon jogszabály módosítást, melynek következtében az uniós polgár harmadik országbeli állampolgár családtagja sokkal hátrányosabb eljárási rezsim alá kerül, olyannyira, hogy az addigi, a tartózkodásának időtartalmára tekintettel elért, még közrendi, közbiztonsági és nemzetbiztonsági okból sem kiutasítható jogállását elveszti, majd ugyanazon ténybeli helyzet és nemzetbiztonsági ok alapján elutasítják az állandó tartózkodási kártya iránti kérelmét, visszavonják a részére kiállított tartózkodási kártyát, majd beutazási és tartózkodási tilalmat rendelnek el vele szemben, a nélkül, hogy bármelyik eljárásban mérlegelnék a személyi és családi körülményeit, e körben pedig különösen azon tényt, hogy kiskorú magyar állampolgár eltartottja is van, mely döntések következményeként vagy a család egysége bomlik fel, vagy a harmadik országbeli állampolgár az uniós állampolgár családtagjai, köztük kiskorú gyermeke köteles lenne elhagyni a tagállam területét?
4.

Úgy kell-e értelmezni azon „információ” fogalmát, amelyet az általános adatvédelmi rendelet 15. cikke (3) bekezdésének harmadik mondata alapján – amennyiben az érintett a kérelmet elektronikus úton nyújtotta be – „széles körben használt elektronikus formátumban kell [az érintett] [rendelkezésére] bocsátani, kivéve, ha az érintett másként kéri”, hogy az kizárólag a 15. cikk (3) bekezdésének első mondatában említett, „az adatkezelés tárgyát képező személyes adatokra” vonatkozik? a. A negyedik kérdésre adandó nemleges válasz esetén: Úgy kell-e értelmezni azon „információ” fogalmát, amelyet az általános adatvédelmi rendelet 15. cikke (3) bekezdésének harmadik mondata alapján – amennyiben az érintett a kérelmet elektronikus úton nyújtotta be – „széles körben használt elektronikus formátumban kell [az érintett] [rendelkezésére] bocsátani, kivéve, ha az érintett másként kéri”, hogy az ezen kívül az általános adatvédelmi rendelet 15. cikke (1) bekezdésének a)–h) pontja szerinti információkra is vonatkozik? b. A 4.a. kérdésre adandó szintén nemleges válasz esetén: Úgy kell-e értelmezni azon „információ” fogalmát, amelyet az általános adatvédelmi rendelet 15. cikke (3) bekezdésének harmadik mondata alapján – amennyiben az érintett a kérelmet elektronikus úton nyújtotta be – „széles körben használt elektronikus formátumban kell [az érintett] [rendelkezésére] bocsátani, kivéve, ha az érintett másként kéri”, hogy ez „az adatkezelés tárgyát képező személyes adatokon”, valamint az általános adatvédelmi rendelet 15. cikke (1) bekezdésének a)–h) pontjában említett információkon kívül például az ezekhez kapcsolódó metaadatokra is vonatkozik?
1)

Úgy kell-e értelmezni az információs társadalomban a 2001/29/EK irányelv (1) 3. cikkének (1) bekezdésében szereplő „nyilvánossághoz közvetítés” fogalmát, hogy azt valamely streamingplatform (jelen esetben nem az Unióban letelepedett) azon közvetlen üzemeltetője végzi, aki — egyedül dönt az általa közvetített televíziós műsorok tartalmáról és elsötétítéséről, és ezt műszakilag megvalósítja, — kizárólagos rendszergazdai jogokkal rendelkezik a streamingplatform tekintetében, — befolyásolni tudja, hogy a végfelhasználónak milyen televíziós műsorszámok vételére legyen lehetősége a szolgáltatáson keresztül, nem tudja azonban befolyásolni a műsorszámok tartalmát, — és egyedüli ellenőrzési pontja annak, hogy mely műsorszámok és tartalmak mikor, mely területeken láthatók, ha ennek körében — a felhasználó nemcsak olyan műsortartalmakhoz kap hozzáférést, amelyek online felhasználását engedélyezték a jogosultak, hanem olyan védelem alatt álló tartalmakhoz is, amelyek esetében elmaradt a megfelelő szerzői jogi engedélyeztetés, és — a streamingplatform közvetlen üzemeltetője tudja, hogy szolgáltatása a jogosultak hozzájárulása nélkül is lehetővé teszi védelem alatt műsortartalmak vételét, ha a végfelhasználók VPN-szolgáltatásokat vesznek igénybe azt a látszatot keltve, hogy IP-címük és eszközük olyan területen található, amelynek tekintetében rendelkezésre áll a jogosult hozzájárulása, — a védelem alatt álló műsortartalmak vételére azonban VPN-alagút használata nélkül is több hétig ténylegesen lehetőség volt a streamingplatformon keresztül a jogosultak hozzájárulása nélkül?
8)

Úgy kell-e értelmezni a 2014/24/EU irányelv 2. cikke (1) bekezdésének 8. pontját, hogy árubeszerzésre irányuló közbeszerzési szerződésről van szó, ha (a gazdasági szereplő befektetésének értékétől függően) az önkormányzat és a gazdasági szereplő jövőbeni szerződéses jogviszonyának jelentős része az elektromos járművek kölcsönzését és megosztott használatát szolgáló olyan közösségi rendszer felhasználóinak szánt elektromos járművek kölcsönzéséhez és megosztott használatához kapcsolódik, amelynek keretében az önkormányzat nem közvetlenül, a gazdasági szereplő részére teljesített pénzkifizetés révén, hanem a parkolódíjakról 20 éves időtartamra történő lemondás és a parkolók rendszeres karbantartásának biztosítása révén fektet be az elektromos járművek kölcsönzését és megosztott használatát szolgáló közösségi rendszer létrehozására irányuló projekt megvalósításába, és e befektetés összértéke meghaladja – [a 2014/24/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvnek az árubeszerzésre, a szolgáltatásnyújtásra és az építési beruházásokra, valamint a tervpályázatokra irányadó értékhatárok tekintetében történő módosításáról szóló, 2009. október 30 i] 2019/1828 felhatalmazáson alapuló [bizottsági] rendeletre (10) tekintettel – a 2014/24/EU irányelv 4. cikkének b) vagy c) pontjában szereplő értéket, mindazonáltal az önkormányzat e befektetése (jelentősen) elmarad a gazdasági szereplő elektromos járművek kölcsönzését és megosztott használatát szolgáló közösségi rendszer létrehozására irányuló projektbe történő befektetésének egészétől és a gazdasági szereplőnek a projekt elektromos járművekhez kapcsolódó részébe történő befektetésétől is, függetlenül attól, hogy a felhasználók fizetni fognak a gazdasági szereplőnek az elektromos járművek használatáért, és a felhasználók általi kereslettől függ, hogy a gazdasági szereplő képes lesz e olyan bevételre szert tenni, amely az elektromos járművek kölcsönzését és megosztott használatát szolgáló közösségi rendszer létrehozásának pénzügyi sikerét támasztja alá, amely okból a gazdasági szereplő viseli a projekt megvalósításával kapcsolatos működési kockázatot, ami nem a 2014/24/EU irányelv 2. cikke (1) bekezdésének 5. pontja értelmében vett közbeszerzési szerződés, hanem a 2012/23/EU irányelv 5. cikke 1. pontjának b) alpontja értelmében vett szolgáltatási koncesszió jellemzője?
2)

Az ezen első kérdésre adandó nemleges válasz esetén úgy kell-e értelmezni a 44/2001 tanácsi rendelet 33. és 36. cikkét, hogy valamely olyan keresetnek, mint az egyesült királysági „unfair dismissal” miatti keresetnek, megegyezik-e a jogalapja és a tárgya az olyan keresetével, mint a francia jog szerinti, valós és komoly ok nélküli elbocsátás miatti kereset, amely folytán elfogadhatatlanok a munkavállaló által azt követően, hogy tekintetében az Egyesült Királyságban az „unfair dismissal”-t megállapító és ennek alapján elbocsátásra tekintettel járó kártérítést (compensatory award) megítélő határozat került meghozatalra, a francia bíróság előtt előterjesztett, valós és komoly ok nélküli elbocsátás miatti kártérítés, felmondási idő megváltása és végkielégítés iránti kérelmek? Különbséget kell-e tenni e tekintetben a valós és komoly ok nélküli elbocsátás miatti kártérítés, amelynek jogalapja és tárgya azonos lehet a „compensatory award” tárgyával és jogalapjával, illetve a végkielégítés és a felmondási idő megváltása között, amelyek a francia jogban akkor járnak, ha az elbocsátás valós és komoly okon alapul, azonban nem járnak a súlyos kötelességszegésen alapuló elbocsátás esetén?
3)

Úgy kell értelmezni a Héa-irányelv hivatkozott cikkeit az arányosság és az észszerűség követelményével összhangban, hogy amennyiben az adóhatóság az ügy egyedi körülményei alapján azt állapítja meg, hogy az adózó fokozottabb körültekintésre köteles, az esetben sem várható el az adózótól olyan körülmények ellenőrzése, melyeket az adóhatóság közel öt éves, számos kapcsolódó vizsgálatot tartalmazó ellenőrzése során is csak hatósági eszközökkel tudott feltárni, úgy, hogy vizsgálatának nem képezte korlátját az adózókat megillető titkok védelme? Elegendő-e a kellő körültekintés tanúsításának megállapításához fokozott körültekintés esetén az, hogy az adózó ellenőrzését a lehetséges üzleti partnerek tekintetében a Mahagében ítéletben nevesített körülményeket meghaladó körülményekre is kiterjesztette, így a partnerek ellenőrzésére beszerzési szabályzattal rendelkezik, készpénzfizetést nem fogad el, a megkötött szerződésekben a lehetséges kockázatokra vonatkozó kikötéseket tesz és az ügyletek során további körülményeket is ellenőriz?
2)

Úgy kell-e értelmezni a „nyilvánossághoz közvetítésnek” az információs társadalomban a szerzői és szomszédos jogok egyes vonatkozásainak összehangolásáról szóló, 2001. május 22-i 2001/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2001. L 167., 10. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 230. o.; helyesbítések: HL 2008. L 3124., 16. o., HL 2014. L 10., 32. o.) 3. cikkének (1) bekezdésében foglalt fogalmát, hogy a nyilvánossághoz közvetítést azon teljes körű (on-premises) IPTV megoldás kereskedelmi szolgáltatója végzi, amelynek keretében e szolgáltató a televíziós műsorok megtekintésére szolgáló szoftver és hardver mellett műszaki támogatást is nyújt, valamint a szolgáltatást folyamatosan testre szabja, a szolgáltatást azonban teljes egészében az ügyfél infrastruktúráján keresztül nyújtja, ha a szolgáltatás a felhasználónak nem csak azon műsortartalomhoz biztosít hozzáférést, amelynek online felhasználásához a jogosult hozzájárult, hanem védelem alatt álló olyan tartalmakhoz is, amelyek esetében a megfelelő jogi engedély megadására nem került sor, és a szolgáltató a) befolyással lehet arra, hogy a végfelhasználó a szolgáltatáson keresztül mely televíziós műsorokat tudja fogni, b) tudomása van arról, hogy a szolgáltatása védelem alatt álló műsortartalmak vételét is lehetővé teszi, a jogosultak hozzájárulása nélkül, azonban c) nem reklámozza szolgáltatása jogellenes felhasználásának ezen lehetőségét, és ezáltal érdemben nem ösztönöz a termék megszerzésére, hanem éppen ellenkezőleg, a szerződéskötéskor jelzi ügyfeleinek, hogy személyesen kell gondoskodniuk a jogok megszerzéséről, és d) tevékenysége révén nem nyújt konkrét hozzáférést olyan műsortartalmakhoz, amelyek a közreműködése nélkül nem, vagy csak nehezen lennének megtekinthetők?
C 462/30

A Törvényszék (első tanács) T-680/19. sz., Irish Wind Farmers’ Association és társai kontra Bizottság ügyben 2021. július 7-én hozott ítélete ellen az Irish Wind Farmers’ Association Clg, a Carrons Windfarm Ltd, a Foyle Windfarm Ltd és a Greenoge Windfarm Ltd által 2021. szeptember 17-én benyújtott fellebbezés

(C-578/21. P. sz. ügy)

(2021/C 462/35)

Az eljárás nyelve: angol

Felek

Fellebbezők: Irish Wind Farmers’ Association Clg, Carrons Windfarm Ltd, Foyle Windfarm Ltd, Greenoge Windfarm Ltd (képviselők: M. Segura Catalán abogada és M. Clayton avocate)

A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

A fellebbezők kérelmei

A fellebbezők azt kérik, hogy a Bíróság:

— helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet;

— a Bizottságot kötelezze az elsőfokú eljárás és a fellebbezési eljárás költségeinek viselésére.

Jogalapok és fontosabb érvek

A fellebbezés két jogalapon nyugszik.

Az első jogalapban a fellebbezők úgy vélik, hogy a Törvényszék tévesen értelmezte az EUMSZ 108. cikket és a 2015/1589 rendelet (1) 4. cikkét, amikor úgy ítélte meg, hogy a szóban forgó támogatási intézkedés értékelése nem követelte meg a Bizottságtól a hivatalos vizsgálati eljárás megindítását, mivel ezen intézkedés állami támogatásként minősítése és a belső piaccal való összeegyeztethetősége tekintetében nem álltak fenn komoly nehézségek.

Az első jogalap hat részre tagolódik.

Első rész: a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot a Bizottság azon kötelezettségének terjedelmét illetően, hogy jogellenes támogatás esetében vizsgálja meg a tényállást és a jogi kérdéseket.

Második rész: a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor a tagállamok és a panaszosok által szolgáltatott információk tekintetében eltérő bánásmódot alkalmazott.

Harmadik rész: a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot az előzetes vizsgálat időtartamának értékelése tekintetében.

Negyedik rész: a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor meghatározta azt a bizonyítási kötelezettséget, amelynek a panaszosoknak eleget kellett tenniük.

Ötödik jogalap: a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor figyelmen kívül hagyta az egyesült királyságbeli rendszernek a konkrét ügy szempontjából fennálló relevanciáját.

Hatodik jogalap: a Törvényszék téves következtetést vont le a fosszilis tüzelőanyagokat használó villamosenergia-termelő létesítmények éves nettó értékének felmérésére szolgáló módszer technikai jellegéből.

Második jogalapjukban a fellebbezők úgy vélik, hogy a Törvényszék elferdítette a fellebbezők által előterjesztett bizonyítékok egyértelmű tartalmát.

(1) Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 108. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2015. július 13-i (EU) 2015/1589 tanácsi rendelet (HL 2015. L 248., 9. o.).