A 4064/89 rendelet ezen értelmezését nem cáfolja a rendelet 10. cikkének (6) bekezdése, amely alapján a bejelentett összefonódást a közös piaccal összeegyeztethetőnek kell tekinteni, ha a Bizottság nem hozott határozatot megfelelő határidőn belül ezen összefonódás összeegyeztethetőségéről. E rendelkezés ugyanis az említett rendelet általános rendszerét jellemző gyorsasági követelmény különös kifejezése, amely arra kényszeríti a Bizottságot, hogy tartsa be a végleges határozat elfogadására vonatkozóan előírt szoros határidőket. Az említett rendelkezés azonban kivételt jelent a rendelet általános – többek között 6. cikke (1) bekezdéséből és 8. cikke (1) bekezdéséből következő – rendszere alól, amelynek megfelelően a Bizottság kifejezetten határoz a bejelentett összefonódásokról.

Az összefonódást bejelentő felek védelemhez való jogából következik, hogy a kifogásközlés kézhezvételét követő írásbeli és szóbeli meghallgatásuk keretében joguk van mindazt előterjeszteni, amit alkalmasnak vélnek a Bizottság kifogásai cáfolására, és arra, hogy a Bizottságot az összefonódásuk engedélyezésére vezesse. Következésképpen főszabály szerint nem lehet felróni a bejelentő feleknek, hogy bizonyos, esetleg döntő érveket, tényeket vagy bizonyítékokat csak a kifogásközlésre válaszul szolgáló érvelésükben terjesztettek elő. Az összefonódásban részt vevő felek ugyanis csak e kifogásközléssel szerezhetnek részletes információkat a Bizottság által a tervezett összefonódásukkal kapcsolatban kifejezetett fenntartásokra, valamint azon érvekre és bizonyítékokra vonatkozóan, amelyekre ez utóbbi e célból támaszkodik. A kifogásközlésre válaszul adott érvelés a hivatalos eljárás keretében lefolytatandó vizsgálat részét képezi, és nem elkésett, hanem az összefonódások ellenőrzésére vonatkozó eljárásban e célból előírt pillanatban kerül rá sor. A védelemhez való jog követelményeire tekintettel az ilyen érvelés nem rendelhető alá magasabb követelményeknek a bizonyító erejét és meggyőző jellegét illetően, mint a versenytársak, a vevők és a Bizottság által a közigazgatási eljárás során megkérdezett egyéb harmadik személyek érvelésével, illetve a bejelentő vállalkozások által a Bizottság vizsgálatának korábbi szakaszában szolgáltatott bizonyítékokkal kapcsolatban támasztott követelmények.

Egyebekben, amikor a Bizottság határozatában a bejelentő vállalkozások által a kifogásközlésre válaszul előadott érvelést vizsgálja, és megragadja az alkalmat az e kifogásközlésben szereplő előzetes következtetései felülvizsgálatára, hogy – további információkérések, illetve piackutatás nélkül – esetleg eltérjen azoktól, nem „ruházza át” a vizsgálatot a bejelentő vállalkozásokra.

Természetesen a Bizottság köteles alaposan megvizsgálni az összefonódásban részt vevő felek érvelését annak pontosságát, valamint teljes és meggyőző jellegét illetően, és igazolt kétségek esetén azt figyelmen kívül hagyni. Az is igaz, hogy a 447/98 rendelet 3. cikkének (1) bekezdése alapján a tervezett összefonódás bejelentésének valós és teljes adatokat kell tartalmaznia, és hogy a 4064/89 rendelet 11. cikkének megfelelően a bejelentő felek kötelesek teljesen, pontosan és az előírt határidőn belül válaszolni a Bizottság esetleges információkérésére, amelynek elmulasztása esetén, ha a szóban forgó információkat határozat útján kérték, a Bizottság a 4064/89 rendelet 14. és 15. cikke alapján bírságot vagy kényszerítő bírságot szabhat ki. Ugyanakkor ettől még a Bizottságnak a kifogásközlésre adott válasz alkalmával – a bejelentő felek védelemhez való jogának csorbítása nélkül – ugyanazokat a kritériumokat kell alkalmaznia, mint a harmadik személyek érvelésének vizsgálata során, vagy amelyeket a vizsgálata korábbi szakaszában alkalmazott, miközben levonhatja a megfelelő következtetéseket abban az esetben, ha az eljárás nagyon előrehaladott szakaszában bizonyosodik be, hogy az érintett bejelentés nem tartja be a 447/98 rendelet 3. cikke (1) bekezdésének követelményeit.

Ilyen körülmények között – tekintettel különösen a 4064/89 rendelet által előírt eljárási határidőkből eredő időbeli korlátokra – a Bizottság főszabály szerint nem lehet köteles arra, hogy minden egyes esetben a kifogásközlést és az érintett vállalkozások meghallgatását követően számos gazdasági szereplőnek részletes információkérést küldjön rövid idővel azelőtt, hogy a határozat tervezetét megküldené a vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzésével foglalkozó tanácsadó bizottságnak a 4064/89 rendelet 19. cikke alapján.

(vö. 89., 91–95. pont)