ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
13

E körülmények között az Østre Landsret (keleti regionális fellebbviteli bíróság) úgy határozott, hogy felfüggeszti az eljárást, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé: „1) Kötelesek‑e a nemzeti bíróságok a támogatások kedvezményezettjeit a [támogatás jogellenességének időszaka tekintetében felszámítandó kamat] megfizetésére kötelezni (lásd a [2008. február 12‑iCELF és ministre de la Culture et de la Communication ítéletet, C‑199/06, EU:C:2008:79]) a jelen ügyhöz hasonló olyan ügyben is, amelyben a jogellenes állami támogatás a közszolgáltatásért járó olyan ellentételezésnek minősült, amellyel kapcsolatban később megállapították, hogy az az EUMSZ 106. cikk (2) bekezdése alapján összeegyeztethető a belső piaccal, és amelyben a jóváhagyást a közszolgáltatást nyújtó vállalkozás egésze általános pénzügyi helyzetének, ezen belül a tőkésítettségének értékelése alapján adták meg? 2) Kötelesek‑e a nemzeti bíróságok a támogatások kedvezményezettjeit a [támogatás jogellenességének időszaka tekintetében felszámítandó kamat] megfizetésére kötelezni (lásd a [2008. február 12‑iCELF és ministre de la Culture et de la Communication ítéletet, C‑199/06, EU:C:2008:79]) azon összegek után is, amelyeket a jelen ügyben szereplőkhöz hasonló körülmények között közjogi kötelezettség alapján a támogatás kedvezményezettje kapcsolt vállalkozásoknak utalt át, amelyeket azonban a Bizottság végleges határozatában az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése szerinti támogatás kedvezményezettjét megillető előnynek minősített? 3) Kötelesek‑e a nemzeti bíróságok a támogatások kedvezményezettjeit a [támogatás jogellenességének időszaka tekintetében felszámítandó kamat] megfizetésére kötelezni (lásd a [2008. február 12‑iCELF és ministre de la Culture et de la Communication ítéletet, C‑199/06, EU:C:2008:79]) azon állami támogatás után is, amelyet a támogatás kedvezményezettje a jelen ügyben szereplőkhöz hasonló körülmények között állam által ellenőrzött vállalkozástól kapott azzal, hogy ez utóbbi vállalkozás erőforrásai részben a támogatás kedvezményezettje szolgáltatásainak értékesítéséből erednek?”
25

Emlékeztetni kell arra, hogy a Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata szerint a Bíróság és a nemzeti bíróságok között az EUMSZ 267. cikk alapján létrehozott együttműködés keretében kizárólag az alapügyben eljáró és a meghozandó bírósági határozatért felelős nemzeti bíróság feladata, hogy az ügy sajátosságaira tekintettel megítélje mind az előzetes döntéshozatalra utaló határozatnak az ítélete meghozatala tekintetében fennálló szükségességét, mind a Bíróság elé terjesztett kérdések relevanciáját. Következésképpen, amennyiben a feltett kérdések az uniós jog értelmezésére vonatkoznak, a Bíróság főszabály szerint köteles határozatot hozni (2018. december 4‑iMinister for Justice and Equality és Commissioner of An Garda Síochána ítélet, C‑378/17, EU:C:2018:979, 26. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
9

A 2004/18 irányelv „Fogalommeghatározások” című 1. cikkének (2), (8) és (9) bekezdése a következőképpen rendelkezett: „(2) a) »Közbeszerzési szerződés«: egy vagy több gazdasági szereplő és egy vagy több ajánlatkérő szerv által írásban megkötött visszterhes szerződés, amelynek tárgya az ezen irányelv szerinti építési beruházás kivitelezése, vagy áru szállítása, vagy szolgáltatás nyújtása. b) »Építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződés«: olyan közbeszerzési szerződés, amelynek tárgya az I. melléklet szerinti tevékenységek valamelyikéhez kapcsolódó építési projekt vagy egy építmény kivitelezése, illetve kivitelezése és tervezése együtt, vagy az ajánlatkérő szerv által megállapított követelményeknek megfelelő építmény bármilyen eszközzel, illetve módon történő kivitelezése. Az »építmény« magas‑ vagy mélyépítési munkálatok olyan összességében vett eredményét jelenti, amely önmagában alkalmas valamely gazdasági vagy műszaki funkció betöltésére. c) »Árubeszerzésre irányuló közbeszerzési szerződés«: a b) pontban említett szerződéstől eltérő közbeszerzési szerződés, amelynek tárgya termékek megvétele, bérlete, haszonbérlete, részletvétele vagy pénzügyi lízingje, vételi joggal vagy anélkül. […] d) »Szolgáltatásra irányuló közbeszerzési szerződés«: olyan, az építési beruházásra és az árubeszerzésre irányuló közbeszerzési szerződéstől eltérő közbeszerzési szerződés, amelynek tárgya a II. mellékletben említett szolgáltatások nyújtása. […] (8) […] A »gazdasági szereplő« fogalom magában foglalja a vállalkozó, a szállító és a szolgáltató fogalmát is. Használatára csak az egyszerűsítés érdekében kerül sor. […] (9) »Ajánlatkérő szerv«: az állam, a területi vagy a települési önkormányzat, a közjogi intézmény, továbbá az egy vagy több ilyen szerv, illetve közjogi intézmény által létrehozott társulás; »Közjogi intézmény« minden olyan intézmény, a) amely kifejezetten olyan közérdekű célra jött létre, amely nem ipari vagy kereskedelmi jellegű; b) amely jogi személyiséggel rendelkezik; valamint c) amelyet többségi részben az állam, vagy a területi vagy a települési önkormányzat, vagy egyéb közjogi intézmény finanszíroz; vagy amelynek irányítása ezen intézmények felügyelete alatt áll; vagy amelynek olyan ügyvezető, döntéshozó vagy felügyelő testülete van, amely tagjainak többségét az állam, a területi vagy a települési önkormányzat, vagy egyéb közjogi intézmény nevezi ki. […]”
9

A 2006/54 irányelvnek „Az irányelv célja” címet viselő 1. cikke értelmében: „Ezen irányelv célja, hogy a foglalkoztatás és a munkavégzés területén biztosítsa az esélyegyenlőség, valamint a férfiak és nők közötti egyenlő bánásmód elvének végrehajtását. E célból az alábbiak vonatkozásában tartalmaz az egyenlő bánásmód elvének megvalósítására irányuló rendelkezéseket: a) az előmenetelt is magában foglaló munkavállalás és a szakképzés; b) a díjazást is magában foglaló munkafeltételek; c) foglalkoztatási szociális biztonsági rendszerek. Az irányelv rendelkezéseket tartalmaz továbbá annak érdekében, hogy megfelelő eljárások megállapítása révén biztosítsa ezek megvalósításának fokozott hatékonyságát.”
2

E kérelmet a Kaplan International Colleges UK Limited (a továbbiakban: KIC) és a Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (az Egyesült Királyság adó‑ és vámhatósága) között annak tárgyában folyamatban lévő jogvita keretében terjesztették elő, hogy ez utóbbi megtagadta az előbbitől a személyek önálló csoportjai tekintetében előírt hozzáadottérték‑adó (héa) alóli mentességet.
29

Előzetesen emlékeztetni kell arra, hogy a 2007. január 1‑jén hatályba lépett héairányelv anélkül helyezte hatályon kívül a hatodik irányelvet, hogy azt érdemben megváltoztatta volna. Mivel a héairányelv releváns rendelkezéseinek tartalma lényegében megegyezik a hatodik irányelv vonatkozó rendelkezéseinek tartalmával, a Bíróságnak a héairányelvre vonatkozó ítélkezési gyakorlata a hatodik irányelvre is alkalmazandó (lásd analógia útján: 2019. július 3‑iThe Chancellor, Masters and Scholars of the University of Cambridge ítélet, C‑316/18, EU:C:2019:559, 17. pont).
7

A 2009/138 irányelvnek „A felszámolási eljárás megindítása [–] A felügyeleti hatóságok tájékoztatása” címet viselő 273. cikkének értelmében: „(1) Kizárólag a székhely szerinti tagállam illetékes hatóságai jogosultak határozatot hozni valamely biztosító tekintetében felszámolási eljárás megindításáról, beleértve annak más tagállamokban lévő fióktelepeit is. A határozat meghozható a reorganizációs intézkedések hiányában vagy elfogadásuk után is. (2) A biztosító (beleértve annak más tagállamokban lévő fióktelepeit is) elleni felszámolási eljárás megindítására vonatkozó, a székhely szerinti tagállam jogszabályai szerint elfogadott határozatot további formalitások nélkül az egész Közösségben el kell ismerni, és az a többi tagállam területén akkor hatályosul, amikor abban a tagállamban, amelyben az eljárást megindították, hatályba lépett. (3) A székhely szerinti tagállam illetékes hatóságai sürgősen tájékoztatják az érintett tagállam felügyeleti hatóságait a felszámolási eljárás megindításáról hozott határozatról, ha lehetséges, még az eljárás megindítása előtt, vagy ha ez nem lehetséges, akkor közvetlenül az után. A székhely szerinti tagállam felügyeleti hatóságai kötelesek sürgősen tájékoztatni az összes többi tagállam felügyeleti hatóságait a felszámolási eljárás megindítására vonatkozó határozatról, ideértve az ilyen eljárás lehetséges gyakorlati hatásait is.”
46

Ami közelebbről az állami vállalat által hozott, előnyöket nyújtó intézkedés államnak való betudhatóságára vonatkozó feltételt illeti, emlékeztetni kell arra, hogy a betudhatóság nem vezethető le pusztán abból a tényből, hogy az előnyöket az állam által irányított állami vállalat nyújtotta. Ugyanis, még ha az állam irányítani is tud valamely állami vállalatot, és meghatározó befolyást is gyakorolhat annak működésére, ezen irányítás adott esetben történő tényleges gyakorlását nem lehet automatikusan vélelmezni. Szükség van annak vizsgálatára is, hogy megállapítható‑e, hogy a hatóságok valamilyen módon részt vettek ezen intézkedések meghozatalában (lásd ebben az értelemben: 2014. szeptember 17‑iCommerz Nederland ítélet, C‑242/13, EU:C:2014:2224, 31. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
16

Ezen irányelv 5. cikke (1) bekezdésének első albekezdése a következőképpen rendelkezik: „A 7. cikkre is figyelemmel a tagállamok azonnal közölnek a Bizottsággal minden műszakiszabály‑tervezetet, kivéve, ha az csak egy nemzetközi vagy európai szabvány teljes szövegét ülteti át, ebben az esetben a megfelelő szabványra történő hivatkozás is elegendő; a Bizottságot a szabály elfogadása szükségességének indokairól is tájékoztatni kell, amennyiben ezen indokok nem derülnek ki már magából a tervezetből.”
4

A lottójátékokról és más hasonló játékokról szóló 202/1990. sz. törvény 50. cikkének (4) bekezdése alapján Děčín városának önkormányzati testülete által elfogadott obecně závazná vyhláška města Děčín č. 3/2013, o regulaci provozování sázkových her, loterií a jiných podobných her (Děčín városának a fogadások, lottójátékok és más hasonló játékok szervezésének szabályozásáról szóló, 3/2013. sz. általános hatályú önkormányzati rendelete; a továbbiakben: 3/2013. sz. általános hatályú önkormányzati rendelet) 1. cikkének (1) bekezdése a következőképpen rendelkezik: „Děčín városának teljes területén a jelen rendelet 1. mellékletében felsorolt helyeken található kaszinók kivételével tilos: a) a lottójátékokról szóló törvény 2. cikkének i), l), m) és n) pontjában említett fogadások szervezése, b) a lottójátékokról szóló törvény 2. cikkének j) pontjában említett lottójátékok és más hasonló játékok szervezése, c) a lottójátékokról szóló törvény 50. cikkének (3) bekezdésében említett lottójátékok és más hasonló játékok szervezése.”
25

Az említett törvény 15/14. cikke (2) bekezdésének első és második albekezdése így rendelkezik: „A [CREG] egyrészt a földgázpiac szervezését és működését illetően az állami hatóságok részére történő tanácsadási feladatot, másrészt pedig az erre vonatkozó törvények és rendeletek alkalmazásának felügyeletével és ellenőrzésével kapcsolatos feladatot lát el. Ennek érdekében a [CREG]: […] 6° jóváhagyja a szállítási hálózatokhoz való hozzáférés főbb feltételeit, kivéve a 15/5‐15/5 quinquies cikkben említett díjszabásokat, és ellenőrzi, hogy a szállítási vállalkozások miként alkalmazzák e feltételeket a saját rendszereik tekintetében; […] 9° ellenőrzi a földgáz ágazatában működő vállalkozások könyvelését, különösen annak érdekében, hogy meggyőződjön a 15/12. cikkben foglalt rendelkezések tiszteletben tartásáról, valamint arról, hogy nem kerül sor kereszttámogatásokra; […] 16° felügyeli az átláthatóság szintjét, ideértve a nagykereskedelmi árak átláthatóságát is, és gondoskodik arról, hogy a földgázipari vállalkozások megfeleljenek az átláthatósági kötelezettségeknek; 17° felügyeli nagy‑ és kiskereskedelmi szinten a piacnyitás mértékét és tényleges megvalósulását, valamint a versenyt, ideértve a földgáztőzsdéket is, továbbá felügyeli a verseny esetleges torzulásait vagy korlátozásait azáltal, hogy minden hasznos információt közöl a belga versenyhatósággal, és e hatóság elé terjeszti azokat az ügyeket, amelyek esetében ez indokolt; […] 29° a földgázszállítási rendszer üzemeltetőjének javaslata alapján jóváhagyja a határokon átnyúló infrastruktúrához való hozzáférés meghatározásához használt módszereket, ideértve a kapacitásallokációra és a szűk keresztmetszetek kezelésére irányuló eljárásokat is. E módszereknek átláthatóknak és hátrányos megkülönböztetéstől menteseknek kell lenniük. A [CREG] internetes oldalán közzéteszi a jóváhagyott módszereket; 30° felügyeli a szállítási rendszer szűk keresztmetszeteinek kezelését, ideértve a rendszerösszekötőket is, valamint a szűk keresztmetszetek kezelésére vonatkozó szabályok alkalmazását, összhangban a 15/1. cikk (3) [bekezdésének] 7° pontjával. A [CREG] erről tájékoztatja a [service public fédéral »Économie, PME, Classes moyennes et Énergie« (»Gazdaság, KKV‑k, Önfoglalkoztatók és Energia« szövetségi közszolgálat, Belgium)] energiaügyi főigazgatóságát.”
51

Márpedig, amint arra a Törvényszék a megtámadott végzés 61. pontjában emlékeztetett, a tagállam, amennyiben egy másik tagállam által ugyanazon használatra már engedélyezett növényvédő szer forgalomba hozatalának engedélyezése iránti kérelmet nyújtanak be hozzá, nem köteles azt teljesíteni, mivel először is az 1107/2009 rendelet 41. cikkének (1) bekezdése lehetővé teszi számára, hogy figyelembe vegye a területén fennálló körülményeket, másodszor pedig a rendelet 41. cikkében hivatkozott 36. cikkének (3) bekezdése pontosítja, hogy a tagállam egyrészt az emberi vagy állati egészséggel, illetve a környezettel kapcsolatos kockázatokat csökkentő intézkedéseket hozhat, másrészt el is utasíthatja az engedély megadását, ha egyedülálló környezeti és mezőgazdasági adottságai miatt kockázatcsökkentő intézkedésekkel sem oszlathatók el az emberi vagy állati egészséggel, illetve a környezettel kapcsolatos aggodalmai. A Törvényszék tehát helyesen állapította meg, hogy a kölcsönös elismerési eljárás nem hoz létre automatikus mechanizmust, és mérlegelési jogkört biztosít azon tagállam számára, amelyhez kölcsönös elismerés iránti kérelmet nyújtottak be.
16

A kérdést előterjesztő bíróság azt is megjegyzi, hogy a Corte suprema di cassazionénak (semmítőszék) már volt alkalma ítélkezési gyakorlatában hangsúlyozni a családmagnak járó támogatás kettős jellegét. Egyrészt, e támogatás, amely a családmag bármilyen jellegű jövedelméhez kapcsolódik, és arra irányul, hogy kellő jövedelmet biztosítson az azzal nem rendelkező családoknak, a szociális biztonsági ellátások közé tartozik. A szociális biztonsági rendszer – amelybe e támogatás is tartozik – általános szabályainak megfelelően az aktív munkavállalók családjának védelme az elvégzett munkához kapcsolódó díjazás kiegészítésének a folyósítása útján valósul meg. Az összes munkáltató által befizetett járulékokból finanszírozott és az állam által kiegészített, családmagnak járó támogatást a munkáltató fizeti ki, aki ezt követően a járulékfizetésnél ellentételezést érvényesíthet. Másrészt, e támogatás szociális ellátásnak is minősül, mivel a figyelembe vett jövedelmek összegét adott esetben megemelik a rokkant vagy olyan személyek védelme érdekében, akik testi, illetve mentális rendellenességben szenvednek, továbbá azon kiskorú gyermekek védelme érdekében, akik az életkoruknak megfelelő feladatok és funkciók ellátását illetően tartósan nehézségekkel küzdenek. A kérdést előterjesztő bíróság szerint mindenképpen olyan intézkedésről van szó, amely a 2003/109 irányelv 11. cikke (1) bekezdése d) pontjának hatálya alá tartozik.
12

A 2011/98 irányelvet a belső jogba a 2014. március 4‑i decreto legislativo n. 40 – Attuazione della direttiva 2011/98/UE relativa a una procedura unica di domanda per il rilascio di un permesso unico che consente ai cittadini di Paesi terzi di soggiornare e lavorare nel territorio di uno Stato membro e a un insieme comune di diritti per i lavoratori di Paesi terzi che soggiornano regolarmente in uno Stato membro (a [2011/98] irányelv átültetéséről szóló 40. sz. felhatalmazáson alapuló törvényerejű rendelet; a GURI 2014. március 22‑i 68. száma, a továbbiakban: 40/2014. sz. felhatalmazáson alapuló törvényerejű rendelet) ültette át, amely bevezette az „összevont munkavállalási engedélyt”.
21

Tekintettel arra, hogy a fogyasztó által a szolgáltatóval kötött kölcsönszerződés jogilag nem állhat fenn, ha az eladó vagy szolgáltató elveszíti a kamatokhoz való jogát, a bíróságok egy része úgy ítéli meg, hogy a szerződés feleinek kell jóhiszeműen, reálisan és hatékony módon tárgyalniuk a kamatláb meghatározásának módjára vonatkozó feltételről oly módon, hogy az általuk kötött szerződés továbbra is fennmaradhasson. Egyes más bíróságok azon időszak lejártával, amelynek során rögzített kamatlábat írtak elő, a kölcsön második évétől kezdődően olyan kamatláb alkalmazását rendelték el, amely a szerződésben kikötött fix kamatmarzsból és az Euriborhoz hasonló, objektív, átlátható és ellenőrizhető mutatóból áll. Létezik olyan ítélkezési irányvonal is, amely szerint a kamatok a második évtől kizárólag a szerződésben rögzített és fenntartott kamatmarzsból állnak. Végül, egyes bíróságok úgy ítélik meg, hogy az első évre alkalmazandó kamatláb számítási módjára vonatkozó feltételt továbbra is alkalmazni kell.
33

E körülmények között az Okresný súd Košice I (I. sz. kassai járásbíróság) úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjesztette a Bíróság elé: „1) Úgy kell‑e értelmezni a 2008/94 irányelv 3. cikkét, hogy »a munkavállalók munkaszerződésből származó, fennálló követeléseinek« fogalma kiterjed a munkavállaló munkahelyi baleset miatt bekövetkezett halálából eredő nem vagyoni kárra is? 2. Úgy kell‑e értelmezni a 2008/94 irányelv 2. cikkét, hogy azt a munkáltatót is fizetésképtelennek kell tekinteni, akivel szemben a munkavállaló munkahelyi baleset miatt bekövetkezett halálából eredő nem vagyoni kárra vonatkozó, bíróság által megítélt követeléssel kapcsolatos végrehajtási kérelmet nyújtottak be, a végrehajtási eljárásban azonban a követelést behajthatatlannak nyilvánították amiatt, hogy a munkáltató semmilyen vagyonnal nem rendelkezik?”
5

Az Egyesült Nemzetek Közgyűlésének a palesztin menekültek támogatásáról szóló, 1949. december 8‑i 302. (IV) sz. határozata létrehozta az Egyesült Nemzetek Szervezetének Palesztin Menekülteket Segélyező és Támogató Közel‑Keleti Ügynökségét (United Nations Relief and Works Agency for Palestine Refugees in the Near East [UNRWA]). Ennek feladata a palesztin menekültek jóllétének, illetve emberi fejlődésének szolgálata.
16

Először is a kérdést előterjesztő bíróság megjegyzi, hogy BY Németországban akkor telepedett le, amikor csupán ukrán állampolgársággal rendelkezett, és a román állampolgárságot csak később szerezte meg. BY Németországban tartózkodása tehát nem tartozik az EUMSZ 21. cikk (1) bekezdésében rá ruházott jog gyakorlásának körébe. Következésképpen felmerül a kérdés, hogy a Bíróság által a 2016. szeptember 6‑iPetruhhin ítéletben (C‑182/15, EU:C:2016:630) kialakított elvek alkalmazandók‑e BY helyzetére.
44

Először is, amennyiben ilyen hivatkozásra kerül sor, a kozmetikai terméktől elkülönülő eszközként e rendelet 19. cikkének (2) bekezdése értelmében kizárólag „a termékhez mellékelt vagy csatolt tájékoztató[t], címké[t], szalago[t] vagy kártyá[t]” lehet használni. Az említett rendelet VII. melléklete, amelyben szerepel a termék csomagolásán vagy tárolóeszközén feltüntethető három szimbólum, kifejezetten rendelkezik, amint az az 1. pontjának címéből is kitűnik, „[a] mellékelt vagy csatolt tájékoztatóra való utalás”‑ról, amelynek egy nyitott könyvet tartó kezet ábrázoló szimbólum felel meg. A külön rendelkezésre bocsátott vállalati katalógust, amely tartalmazza a szóban forgó kozmetikai termék vagy termékek leírását, valamint a gyártó által kínált termékskálába tartozó más termékek leírását is, nem mellékelik vagy csatolják valamely konkrét termékhez.
–

a Global Action in the Interest of Animals VZW (GAIA) képviseletében A. Godfroid advocaat,
7

Az említett keretszabály „Esetleges további követelmények ahhoz, hogy az ellentételezés ne befolyásolja olyan mértékben a kereskedelem fejlődését, amely ellentétes az Unió érdekeivel” című 2.9. szakaszának 51., 52. és 56. pontja kimondja: „51. A 2.1–2.8. szakaszában meghatározott követelmények rendszerint elégségesek annak biztosításához, hogy a támogatás ne torzítsa a versenyt oly módon, amely ellentétes az Unió érdekeivel. 52. Kivételes körülmények között előfordulhat azonban, hogy a belső piacon kezeletlenek maradnak bizonyos komoly versenytorzulások, valamint hogy a támogatás az Unió érdekével ellentétes mértékben befolyásolhatja a kereskedelmet. […] 56. Mélyrehatóbb értékelést igényelhet az az eset is, amikor egy tagállam versenyeztetési eljárás nélkül bíz meg egy közszolgáltatót általános gazdasági érdekű szolgáltatások nyújtásának feladatával egy olyan nem védett piacon, amelyen az általános gazdasági érdekű szolgáltatások hiányában már most is vagy várhatóan a közeljövőben nyújtanak nagyon hasonló szolgáltatásokat. A kereskedelem fejlődésére gyakorolt kedvezőtlen hatások még hangsúlyosabbak lehetnek, ha az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokat a tényleges vagy lehetséges szolgáltatók költségeinél alacsonyabb díjon kínálják, és ezzel lezárják a piacot. A Bizottság – teljes mértékben tiszteletben tartva, hogy a tagállamok jelentős mérlegelési mozgástérrel rendelkeznek az általános gazdasági érdekű szolgáltatás meghatározását illetően – módosításokat kérhet például a támogatás odaítélését illetően, amennyiben észszerűen levezethető, hogy az általános gazdasági érdekű szolgáltatás a felhasználó szempontjából azonos feltételek mellett kevésbé torzító módon és az állam számára alacsonyabb költséggel is nyújtható.”
71

Másrészt a 2004/258 határozat 4. cikke (3) bekezdése első albekezdésének szövege nem értelmezhető úgy, mint amely az abban foglalt védelmet kizárólag egy konkrét döntéshozatali eljáráshoz kapcsolódó dokumentumok tekintetében biztosítja. Ez a rendelkezés ugyanis kizárólag azt feltételezi, hogy valamely dokumentumot „az EKB‑n belüli tárgyalások és előzetes konzultációk részeként” használjanak fel. Amint azt az EKB állítja, bár a tárgyalások és előzetes konzultációk konkrét eljárásra is vonatkozhatnak, azoknak tágabb tárgyuk is lehet, és általános jellegű kérdéseket is érinthetnek. Ebben az értelemben e rendelkezés azzal, hogy az EKB és a nemzeti hatóságok közötti véleménycserére szánt dokumentumokra is hivatkozik, tág értelemben az EKB belső eljárásaival kapcsolatos dokumentumokra vonatkozik.