30

Ilyen körülmények között a Lietuvos Aukščiausiasis Teismas úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé előzetes döntéshozatalra: „1) A 94/19 irányelv 7. cikke (2) bekezdésének az ezen irányelv I. mellékletének 12. pontjával összefüggésben értelmezett rendelkezéseit úgy kell‑e érteni és értelmezni, hogy amennyiben valamely tagállam kizárja a biztosításból a hitelintézet olyan betéteseit, akik a hitelintézet által kibocsátott, hitelviszonyt megtestesítő értékpapírral (letéti jeggyel) rendelkeznek, e kizárás csak abban az esetben alkalmazható, ha az említett letéti jegyek megfelelnek a 2004/39 irányelv szerinti pénzügyi eszköz minden tulajdonságának (figyelemmel egyéb uniós jogi aktusokra, így például az Európai Központi Bank 25/2009 rendeletére is), köztük a másodlagos piacon fennálló forgalomképességnek? 2) Ha az érintett tagállam úgy dönt, hogy oly módon ülteti át a nemzeti jogba a 94/19 és a 97/9 irányelvet, hogy a betétesek és a befektetők védelmét szolgáló rendszerek egy jogalkotási aktusban (azonos törvényben) szerepelnek, a 94/19 irányelv 7. cikke (2) bekezdésének az ezen irányelv I. mellékletének 12. pontjával és a 97/9 irányelv 2. cikkének (2) bekezdésével összefüggésben értelmezett rendelkezéseit, figyelemmel a 97/9 irányelv 2. cikkének (3) bekezdésére is, úgy kell‑e érteni és értelmezni, hogy ki van zárva, hogy a letéti jegyek és kötvények jogosultjaira ne vonatkozzon egyetlen, a fent hivatkozott irányelvek értelmében vett védelmi (biztosítási) rendszer sem? 3) Figyelemmel arra, hogy a nemzeti szabályozás szerint a 94/19 és a 97/9 irányelv alapján lehetséges egyetlen védelmi rendszer sem vonatkozik a hitelintézet által kibocsátott letéti jegyek és kötvények jogosultjaira: a) a 94/19 irányelv 3. cikke (1) bekezdésének az ezen irányelv (2009/14 irányelvvel módosított) 7. cikkének (1) bekezdésével, 10. cikkének (1) bekezdésével, valamint a betét fogalmát meghatározó 1. cikkének 1. pontjával összefüggésben értelmezett rendelkezései kellően egyértelműek, pontosak, feltétlenek‑e, továbbá olyan alanyi jogokat keletkeztetnek‑e, amelyekre magánszemélyek hivatkozhatnak a nemzeti bíróság előtt annak érdekében, hogy alátámasszák a [tagállam] által létrehozott, a kártalanítás megfizetésével megbízott biztosítóintézménnyel szemben benyújtott kártérítési igényüket? b) a 97/9 irányelv 2. cikkének (2) bekezdése és 4. cikkének (1) bekezdése kellően egyértelmű, pontos, feltétlen‑e, továbbá olyan alanyi jogokat keletkeztet‑e, amelyekre magánszemélyek hivatkozhatnak a nemzeti bíróság előtt annak érdekében, hogy alátámasszák a [tagállam] által létrehozott, a kártalanítás megfizetésével megbízott biztosítóintézménnyel szemben benyújtott kártérítési igényüket? c) a fenti a) és b) kérdésekre adandó igenlő válasz esetén a nemzeti bíróságnak a két lehetséges védelmi rendszer közül melyik alkalmazását kell választania egy magánszemély és egy hitelintézet közötti jogvita eldöntése érdekében, amelyben a [tagállam] által létrehozott, a betétesek és a befektetők védelmét szolgáló rendszereket működtető biztosító intézmény is részt vett? 4) A 97/9 irányelv 2. cikke (2) bekezdésének és 4. cikke (2) bekezdésének rendelkezéseit (az irányelv I. mellékletének rendelkezéseivel kapcsolatban) úgy kell‑e érteni és értelmezni, hogy azokkal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely szerint a befektetők kártalanítási rendszere nem alkalmazandó a hitelintézet által kibocsátott, hitelviszonyt megtestesítő értékpapírokkal rendelkező befektetőkre a pénzügyi eszközök típusa (hitelviszonyt megtestesítő értékpapír) miatt, figyelemmel arra a tényre, hogy a biztosított (a hitelintézet) nem ruházta át vagy használta fel a befektetők eszközeit vagy értékpapírjait az utóbbiak hozzájárulása nélkül? Az a tény, hogy a hitelviszonyt megtestesítő értékpapírokat kibocsátó hitelintézet – a kibocsátó – egyidejűleg e pénzügyi eszközök letétkezelője (közvetítője) is, valamint hogy a befektetett eszközöket nem különítik el az egyéb eszközöktől, amelyekkel a hitelintézet rendelkezik, a befektetővédelmet illetően releváns‑e a 97/9 irányelv fent hivatkozott rendelkezéseinek értelmezése szempontjából?”.