9

A Törvényszék a jogvita előzményeit a következőképpen foglalta össze: „1 […] G. Szajner a LAGUIOLE [európai uniós] szóvédjegy jogosultja, amelyet 2001. november 20‑án jelentettek be, és amelyet az [EUIPO] a [40/94 rendelet (helyébe lépett a 207/2009 rendelet)] alapján 2005. január 17‑én lajstromozott. 2 A bejelentést a védjegyekkel ellátható termékek és szolgáltatások nemzetközi osztályozására vonatkozó, felülvizsgált és módosított, 1957. június 15‑i Nizzai Megállapodás szerinti 8., 14., 16., 18., 20., 21., 28., 34. és 38. osztályba tartozó árukkal és szolgáltatásokkal kapcsolatban tették. […] […] 3 2005. július 22‑én […] a [Forge de Laguiole SARL] a LAGUIOLE védjegy részleges törlése iránti kérelmet nyújtott be a 40/94 rendelet 8. cikkének (4) bekezdésével összefüggésben értelmezett 52. cikke (1) bekezdésének c) pontja (jelenleg a 207/2009 rendelet 8. cikkének (4) bekezdése, és 53. cikke (1) bekezdésének c) pontja) alapján. 4 A törlés iránti kérelmet a Forge de Laguiole cégnévre alapították, amelyet e társaság „mindenfajta kés, olló, ajándék‑ és emléktárgy – asztali dekorációhoz kapcsolódó mindenfajta árucikk gyártása és értékesítése” körébe tartozó tevékenységekre használt. A [Forge de Laguiole SARL] szerint ez a cégnév, amely nem csupán helyi jelentőségű, a francia jog alapján felhatalmazza őt arra, hogy megtiltsa a későbbi védjegyek használatát. 5 A részleges törlés iránti kérelem a fenti 2. pontban említett valamennyi árura és szolgáltatásra irányult. 6 2006. november 27‑i határozatával az [EUIPO] törlési osztálya a törlési kérelmet elutasította. 7 2007. január 25‑én a [Forge de Laguiole SARL] a 40/94 rendelet 57–62. cikke alapján (jelenleg a 207/2009 rendelet 58–64. cikke) fellebbezést nyújtott be az [EUIPO]‑hoz a törlési osztály határozatával szemben. 8 A megtámadott határozattal az [EUIPO] első fellebbezési tanácsa részben helyt adott a fellebbezésnek, és a 8., 14., 16., 18., 20., 21., 28. és 34. osztályba tartozó áruk vonatkozásában törölte a LAGUIOLE védjegyet. A 38. osztályba tartozó áruk vonatkozásában elutasította a fellebbezést. 9 A fellebbezési tanács különösen azt állapította meg, hogy a francia ítélkezési gyakorlat szerint a cégnevek főszabály szerint a társaság létesítő okirat szerinti tevékenységi körébe tartozó valamennyi tevékenység vonatkozásában oltalomban részesülnek, abban az esetben azonban, ha ez a tevékenységi kör nincsen pontosan meghatározva vagy nem foglalja magában a gyakorolt tevékenységeket, ez az oltalom csak a ténylegesen és konkrétan gyakorolt tevékenységekre terjed ki. A jelen ügyben viszont a [Forge de Laguiole SARL] létesítő okirat szerinti tevékenységi köre a „mindenfajta kés, olló gyártása és értékesítése” vonatkozásában kellően pontosan meg van határozva. A fellebbezési tanács hozzátette, hogy még ha el is ismerjük, hogy a „mindenfajta […] ajándék‑ és emléktárgy – asztali dekorációhoz kapcsolódó mindenfajta árucikk gyártása és értékesítése” tevékenységi kör megfogalmazása nem pontos, a kérelmező cégneve – legalább azokon a területeken, amelyeken a kérelmező a LAGUIOLE védjegy bejelentését megelőzően ténylegesen gyakorolta tevékenységeit – megérdemli a védelmet. 10 E tekintetben a fellebbezési tanács úgy ítélte meg, hogy a [Forge de Laguiole SARL] bizonyította, hogy már a LAGUIOLE védjegy bejelentését megelőzően kereskedelmi tevékenységet gyakorolt az „asztali dekoráció”, a „lakberendezés”, a borfogyasztás körébe tartozó áruk, ollóáruk, dohányzási cikkek, golf‑, vadászati és szabadidős cikkek, valamint egyéb kiegészítők vonatkozásában. A [Forge de Laguiole SARL] azonban nem bizonyította a kereskedelmi tevékenység gyakorlását a luxusáruk és az utazási cikkek vonatkozásában, amelyekre egyébként a létesítő okirat szerinti tevékenységi köre nem terjed ki. Végül a fellebbezési tanács azt állapította meg, hogy a 38. osztályba tartozó távközlési szolgáltatások kivételével az említett védjeggyel jelölt valamennyi áru jogtalanul elfoglalja a [Forge de Laguiole SARL] tevékenységi területeit, illetve azokhoz kapcsolódó területen található. […]”