ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
27

E körülmények között a Landgericht Saarbrücken (saarbrückeni regionális bíróság) úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé: „1) a) Úgy kell‑e értelmezni a [2004/48] irányelv 14. cikkét, hogy a jogszabály »perköltség« vagy »egyéb költség« címén magában foglalja az olyan, szükségszerűen felmerülő ügyvédi költséget is, amely azáltal keletkezik a 2004/48 irányelv 2. cikke értelmében vett szellemitulajdon‑jogok jogosultja számára, hogy a jogosult peren kívül, felszólítás útján abbahagyásra kötelezés iránti igényt érvényesít a szellemitulajdon‑jogokat sértő személlyel szemben? b) Az 1. a) kérdésre adott nemleges válasz esetén: Úgy kell‑e értelmezni a [2004/48] irányelv 13. cikkét, hogy a jogszabály az 1. a) pontban megjelölt ügyvédi költségre kártérítés címén vonatkozik? 2) a) Úgy kell‑e értelmezni az uniós jogot, különösen – a [2004/48] irányelv 3., 13. és 14. cikkére, – a [2001/29] irányelv 8. cikkére és – a [2009/24] irányelv 7. cikkére tekintettel, hogy a [2004/48] irányelv 2. cikke értelmében vett szellemitulajdon‑jogok jogosultja főszabály szerint akkor is jogosult az 1. a) pontban megjelölt teljes ügyvédi költség – legalábbis e költség méltányos és érdemi része – megtérítésére, ha – a kifogásolt jogsértést természetes személy szakmai vagy kereskedelmi tevékenysége körén kívül követte el, és – nemzeti rendelkezés erre az esetre azt írja elő, hogy az ilyen ügyvédi költség főszabály szerint csak csökkentett pertárgyérték alapján téríthető meg? b) A 2. a) kérdésre adott igenlő válasz esetén: Úgy kell‑e értelmezni [az ott] megjelölt uniós jogot, hogy [az ott] említett azon főszabály alóli kivétel, miszerint az 1. a) pontban megjelölt ügyvédi költségeket teljes mértékben vagy legalábbis méltányos és érdemi részében meg kell téríteni a jogosult részére, más tényezők (mint például a mű időszerűsége, a nyilvánosságra hozatal időtartama és a természetes személy által szakmai vagy kereskedelmi tevékenysége körén kívül történő jogsértés) számításba vétele mellett akkor is figyelembeveendő, ha a [2004/48] irányelv 2. cikke értelmében vett szellemitulajdon‑jogok megsértése fájlmegosztással („filesharing”) valósul meg, tehát azzal, hogy a művet ingyenes letöltésre való felkínálás útján nyilvánosan hozzáférhetővé teszik egy szabadon hozzáférhető, digitális jogok kezelése („digital rights management”) alá nem tartozó cserebörze valamennyi résztvevője számára?”
14

Az említett megállapodásnak „A polgárok jogai” című második részét alkotja a megállapodás 9–39. cikke. E megállapodás 9. cikkének c) és d) pontja a következőképpen rendelkezik: „E rész alkalmazásában és a III. cím sérelme nélkül a következő fogalommeghatározások alkalmazandók: […] (c) »fogadó állam«: (i) az uniós polgárok és családtagjaik tekintetében az Egyesült Királyság, amennyiben az uniós jognak megfelelően az átmeneti időszak vége előtt ott gyakorolták tartózkodási jogukat, és azt követően is ott tartózkodnak; (ii) az egyesült királysági állampolgárok és családtagjaik tekintetében az a tagállam, amelyben az uniós jognak megfelelően az átmeneti időszak vége előtt tartózkodási jogukat gyakorolták, és az említett időpontot követően is ott tartózkodnak; d) »munkavégzés helye szerinti állam«: (i) az uniós polgárok tekintetében az Egyesült Királyság, amennyiben az átmeneti időszak vége előtt ott határ menti ingázó munkavállalóként gazdasági tevékenységet folytattak és az említett időpontot követően továbbra is folytatnak; (ii) az egyesült királysági állampolgárok tekintetében valamely tagállam, amelyben az átmeneti időszak vége előtt határ menti ingázó munkavállalóként gazdasági tevékenységet folytattak és az említett időpontot követően továbbra is folytatnak”.
9

Az 1948‑ban született A‑t a HK szakszervezet területi képviseletén alkalmazták szakszervezeti megbízottként. 1980‑ban áthelyezték a nemzeti szakszervezeti ligához. 1992‑ben a HK/Service (később HK/Privat) szakszervezeti szövetség kongresszusa elnökhelyettesnek, 1993‑ban pedig elnöknek választotta. Ezt követően négyévente újraválasztották, és 2011. november 8‑ig töltötte be a szövetség elnöki tisztségét, amikor is elérte 63. életévét, és ezzel túllépte a HK/Privat alapszabályának 9. cikkében meghatározott, az ugyanazon évben tartandó elnökválasztáson való indulásra vonatkozó korhatárt. E cikk ugyanis az (1) bekezdésében előírja, hogy csak olyan tag választható meg elnöknek, aki a választás napján még nem töltötte be a 60. évét, illetve ez a korhatár a 2005‑ös kongresszus után újraválasztott tagok esetében 61 évre emelkedik.
4

Ezen irányelv „Korábbi jogokkal való ütközéssel kapcsolatos további kizáró, illetve törlési okok” című 4. cikke előírta: „(1) A megjelölés nem részesülhet védjegyoltalomban, illetve a védjegy törlésének van helye, ha a) a megjelölés egy korábbi védjeggyel azonos, és az árujegyzékben szereplő áruk, illetve szolgáltatások azonosak a korábbi védjegy árujegyzékében szereplő árukkal, illetve szolgáltatásokkal; b) a megjelölést a korábbi védjeggyel való azonossága vagy hasonlósága, valamint az érintett áruk, illetve szolgáltatások azonossága vagy hasonlósága miatt a fogyasztók a korábbi védjeggyel összetéveszthetik; az összetéveszthetőség magában foglalja azt az esetet is, ha a fogyasztók a megjelölést gondolati képzettársítás (asszociáció) útján kapcsolhatják a korábbi védjegyhez. (2) Az (1) bekezdés alkalmazásában »korábbi védjegy«: a) a következőkben felsorolt minden olyan védjegy, amelynek bejelentési napja korábbi, mint a védjegy lajstromozására irányuló bejelentés megtételének napja, figyelembe véve – ha ennek helye van – az igényelt elsőbbségek napját: i) [európai uniós] védjegy; ii) valamely tagállamban, illetve – Belgium, Luxemburg és Hollandia esetében – a Benelux Szellemi Tulajdonvédelmi Hivatalnál lajstromozott védjegy; iii) nemzetközi megállapodás alapján a tagállamra kiterjedő hatállyal lajstromozott védjegy; b) olyan [európai uniós] védjegy, amely tekintetében […] szenioritását érvényesen igényelték […]; c) az a) vagy b) pontban említett védjegy lajstromozására irányuló bejelentés, feltéve, hogy annak alapján a védjegyet lajstromozzák; […] (4) Továbbá bármely tagállam előírhatja, hogy a megjelölés nem részesülhet védjegyoltalomban, illetve a védjegy törlésének van helye, ha a megjelölés a) a (2) bekezdés szerinti korábbi nemzeti védjeggyel azonos vagy ahhoz hasonló, és az árujegyzékében szereplő áruk, illetve szolgáltatások nem hasonlóak a korábbi védjegy árujegyzékében szereplő árukkal, illetve szolgáltatásokkal, feltéve, hogy a korábbi védjegy az érintett tagállamban jó hírnevet élvez, és a megjelölés alapos ok nélkül történő használata sértené vagy tisztességtelenül kihasználná a korábbi védjegy megkülönböztető képességét vagy jó hírnevét; b) a védjegy lajstromozására irányuló bejelentés megtételének napját, illetve – elsőbbség igénylése esetén – az elsőbbség napját megelőzően valamely nem lajstromozott védjegyhez vagy a gazdasági tevékenység körében használt egyéb megjelöléshez fűződő olyan jogokat szereztek, amelyek alapján a jogosult megtilthatja a későbbi védjegy használatát; c) használata a (2) bekezdésben és e bekezdés b) pontjában nem említett – különösen a következő – korábbi jogok alapján megtiltható: i) névhez fűződő jog, ii) képmáshoz fűződő jog, iii) szerzői jog, iv) iparjogvédelmi jog; […]”
14

2019. január 15‑én a WE által vezetett gépjármű ellenőrzése során, amelyben RR, az élettársa és e jármű tulajdonosa is tartózkodott, kábítószer jelenlétét állapították meg. WE‑vel és RR‑rel szemben vizsgálat indult, de mivel a vizsgálat végén azt állapították meg, hogy RR‑t nem tájékoztatták a kábítószerek jelenlétéről, az ügyész megszüntette a vele szemben folytatott büntetőeljárást. Mindazonáltal a gépjármű – mint tárgyi bizonyíték – lefoglalását, amelynek vizsgálata során bizonyítást nyert, hogy azt folyamatosan WE rendelkezésére bocsátották, a büntetőeljárásról szóló törvény 111. cikkének megfelelően a WE elleni eljárás keretében fenntartották.
9

Ezen irányelvnek az „Egyenlő bánásmód elve” címet viselő 5. cikke a következőket mondja ki: „(1) A kölcsönzött munkavállalókra vonatkozó alapvető munka‑ és foglalkoztatási feltételeknek – a kölcsönvevő vállalkozásnál töltött kikölcsönzés időtartamára – legalább olyan szintűnek kell lenniük, mintha az adott állás betöltésére közvetlenül a kölcsönvevő vállalkozás vette volna fel őket. […] (2) A fizetés tekintetében a tagállamok – a szociális partnerekkel folytatott konzultációt követően – mentességet biztosíthatnak az (1) bekezdésben megállapított alapelv alkalmazása alól olyan esetekben, amikor a munkaerő‑kölcsönzővel kötött tartós munkaszerződéssel rendelkező kölcsönzött munkavállaló a kikölcsönzések közötti időszakokban is kap fizetést. (3) A tagállamok a szociális partnerekkel folytatott konzultációt követően – megfelelő szinten és az általuk megállapított feltételek szerint – lehetőséget biztosíthatnak a szociális partnerek számára arra, hogy olyan kollektív szerződéseket tartsanak fenn vagy kössenek, amelyek a kölcsönzött munkavállalók általános védelmének tiszteletben tartása mellett a kölcsönzött munkavállalók munka‑ és foglalkoztatási feltételei tekintetében az (1) bekezdésben említettektől eltérő szabályokat állapítanak meg. (4) A kölcsönzött munkavállalók megfelelő szintű védelmének biztosítása mellett azok a tagállamok, amelyekben vagy nem létezik olyan jogi rendszer, amely általánosan alkalmazandónak nyilvánítja a kollektív megállapodásokat, vagy nem létezik olyan jogi rendszer vagy gyakorlat, amely egy adott ágazatban vagy földrajzi területen működő valamennyi hasonló vállalkozásra kiterjeszti ezek rendelkezéseit, – a nemzeti szintű szociális partnerekkel folytatott konzultációt követően és egy általuk kötött megállapodás alapján – a kölcsönzött munkavállalókra vonatkozó alapvető munka‑ és foglalkoztatási feltételek tekintetében az (1) bekezdésben megállapított alapelvtől eltérő rendelkezéseket is megállapíthatnak. E rendelkezések türelmi időt is előirányozhatnak az egyenlő bánásmód érvényesülésére. […]”
54

Márpedig, jóllehet – amint azt „az [EUMSZ 102. cikknek] az erőfölényben lévő vállalkozások versenykorlátozó visszaélő [helyesen: kiszorításra irányuló visszaélésszerű] magatartására történő alkalmazásával kapcsolatos bizottsági jogérvényesítési prioritásokról szóló iránymutatás” című bizottsági közlemény (HL 2009. C 45., 7. o.) 20. pontja hangsúlyozza – ha a szóban forgó magatartás kellő ideig fennállt, az erőfölényben lévő vállalkozás és versenytársai piaci teljesítménye közvetlen bizonyítékkal szolgálhat a szóban forgó magatartás kiszorító hatásáról, az ezzel ellentétes körülmény – miszerint meghatározott magatartás nem váltott ki konkrét versenyellenes hatásokat – még akkor sem teszi lehetővé annak kizárását, hogy e magatartás a megvalósításakor alkalmas volt erre, ha azóta már hosszú idő eltelt. A hatások ilyen hiánya ugyanis más okokból is eredhet, így különösen az említett magatartás kezdete óta az érintett piacon bekövetkezett változásokból vagy abból is fakadhat, hogy az erőfölényben lévő vállalkozás nem képes az ilyen magatartás alapjául szolgáló stratégia megfelelő végrehajtására.
44

Először is a Bizottság úgy véli, hogy annak megállapításával, hogy a Bizottságnak figyelembe kellett volna vennie a Schades Nordic adatait, a Törvényszék arra kötelezte, hogy olyan adatokat vegyen figyelembe, amelyek nem az alaprendeletnek megfelelően kialakított adatgyűjtési és ‑ellenőrzési eljárásból származnak. Úgy véli, hogy az objektív és pontos meghatározások érdekében a vizsgálat alá vont társaságok adatait bizonyos határidőn belül a dömpingellenes kérdőívekre adott válaszok útján kell beszereznie, amelyek hitelességét ezt követően ellenőrzik. Ellentétes az alaprendelettel és a WTO jogával, ha a Bizottságnak figyelembe kell vennie azokat az adatokat, amelyeket az érdekelt fél nem dömpingellenes kérdőívre válaszul nyújtott be, és amelyeket nem is ellenőriztek. E megfontolások annál is inkább alkalmazandók a jelen ügyben, mivel a Schades Nordic adatait adatszolgáltatás mellőzése iránti kérelemben hozták a Bizottság tudomására, így azok nem képezték a többi érdekelt fél számára hozzáférhető vizsgálati akta részét.
21

Az 1990. november 8‑i Decreto legislativo n. 374 – Riordinamento degli istituti doganali e revisione delle procedure di accertamento e controllo in attuazione delle direttive n. 79/695/CEE del 24 luglio 1979 e n. 82/57/CEE del 17 dicembre 1981, in tema di procedure di immissione in libera pratica delle merci, e delle direttive n. 81/177/CEE del 24 febbraio 1981 e n. 82/347/CEE del 23 aprile 1982, in tema di procedure di esportazione delle merci comunitarie (az áruk szabad forgalomba bocsátására vonatkozó eljárásokról szóló 1979. július 24‑i 79/695/EGK [tanácsi] irányelv és az 1981. december 17‑i 82/57/EGK [bizottsági] irányelv, valamint a közösségi áruk kivitelére vonatkozó eljárások összehangolásáról szóló, 1981. február 24‑i 81/177/EGK [tanácsi] irányelv és az 1982. április 23‑i 82/347/EGK [bizottsági] irányelv végrehajtásának keretében a vámintézmények újjászervezéséről, valamint a megállapítási és ellenőrzési eljárások felülvizsgálatáról szóló, 374. sz., felhatalmazáson alapuló törvényerejű rendelet) (a GURI 1990. december 14‑i 291. számának rendes melléklete) 3. cikke előírja: „(1) A vámdíjak megállapítására, kivetésére és beszedésére a [43/1973. sz. rendelet] és egyéb vámjogszabályok alapján kerül sor, feltéve, hogy a vonatkozó különös jogszabályok másként nem rendelkeznek. (2) A közösségi rendeletek által előírt vámok, illetékek, valamint egyéb behozatali és kiviteli terhek megállapítására, kivetésére és beszedésére e rendeletek rendelkezései szerint, valamint, ha azok az egyes tagállamok szabályozására utalnak, vagy egyébként nem rendelkeznek, a [43/1973. sz. rendelet] és az egyéb vámjogszabályok alapján kerül sor.”
6

A személyzeti szabályzat 90. cikke a következőket mondja ki: „(1) Az e személyzeti szabályzat hatálya alá tartozó bármely személy kérelmezheti, hogy a kinevezésre jogosult hatóság határozatot hozzon személyével kapcsolatban. A kinevezésre jogosult hatóság a kérelem benyújtásának időpontjától számított négy hónapon belül közli az érintett személlyel indokolással ellátott határozatát. Amennyiben ezen időszak végén a kérelemre nem érkezik válasz, ezt úgy kell tekinteni, mint a kérelemre adott visszautasító választ, amely ellen a következő bekezdésnek megfelelően panasszal lehet élni. (2) Az e személyzeti szabályzat hatálya alá tartozó bármely személy panaszt nyújthat be a kinevezésre jogosult hatósághoz az őt hátrányosan érintő intézkedés ellen; ez arra az esetre is vonatkozik, amikor az említett hatóság határozatot hozott, és arra az esetre is, amikor az elmulasztotta a személyzeti szabályzatban előírt intézkedés elfogadását. A panaszt három hónapon belül kell benyújtani. […] […] […] Amennyiben ezen időszak végéig a panaszra nem érkezik válasz, ezt úgy kell tekinteni, mint egy vélelmezett visszautasító határozatot, amely ellen a 91. cikknek megfelelően fellebbezni lehet.”
2

E kérelmet egyrészről a BPC Lux 2 Sàrl, a BPC UKI LP, a Bennett Offshore Restructuring Fund Inc., a Bennett Restructuring Fund LP, a Queen Street Limited, a BTG Pactual Global Emerging Markets and Macro Master Fund LP, a BTG Pactual Absolute Return II Master Fund LP, a CSS LLC, a Beltway Strategic Opportunities Fund LP, az EJF Debt Opportunities Master Fund LP, a TP Lux HoldCo Sàrl, a VR Global Partners LP, a CenturyLink Inc. Defined Benefit Master Trust, a City of New York Group Trust, a Dignity Health, a GoldenTree Asset Management Lux Sàrl, a GoldenTree High Yield Value Fund Offshore 110 Two Ltd, a San Bernardino County Employees Retirement Association és az EJF DO Fund (Cayman) LP (a továbbiakban: BPC Lux 2 és társai), valamint a Massa Insolvente da Espírito Santo Financial Group SA (a továbbiakban: Massa Insolvente), másrészről a Banco de Portugal, a Banco Espírito Santo SA (a továbbiakban: BES) és a Novo Banco SA között a Banco de Portugalnak a BES szanálásának lefolytatásáról szóló, 2014. augusztus 3‑i határozata tárgyában folyamatban lévő jogvita keretében terjesztették elő.
71

A német kormány és a Volkswagen azonban arra hivatkozik, hogy a szóban forgó hatástalanító berendezés indokolt, mivel túl alacsony vagy túl magas hőmérséklet esetén a kipufogógáz‑visszavezetés során lerakódások képződhetnek, és így az EGR‑szelep nem megfelelő működését, vagyis példaképpen azt idézhetik elő, hogy a szelep nem tud kinyílni, vagy megfelelően bezáródni, sőt teljes elzáródáshoz is vezethetnek. Márpedig egy károsodott vagy rosszul működő EGR‑szelep maga is károsíthatja a motort, és többek között a gépjármű teljesítményének csökkenéséhez vezethet. Ezenkívül lehetetlen előre látni és kiszámítani, hogy az EGR‑szelep mikor éri el a meghibásodási küszöbértéket, mivel ez a küszöbérték hirtelen és előre nem látható módon túlléphető, még akkor is, ha e szelep rendszeres karbantartását elvégezték. A gépjármű hirtelen és előre nem látható teljesítménycsökkenése befolyásolja a jármű biztonságos működését, jelentősen növelve például az előzéskor bekövetkező súlyos közlekedési balesetek kockázatát.
59

A német kormány és az Auto Krainer azonban arra hivatkozik, hogy a szóban forgó hatástalanító berendezés indokolt, mivel túl alacsony vagy túl magas hőmérséklet esetén a kipufogógáz‑visszavezetés során lerakódások képződhetnek, és így az EGR‑szelep nem megfelelő működését, vagyis példaképpen azt idézhetik elő, hogy a szelep nem tud kinyílni, vagy megfelelően bezáródni, sőt teljes elzáródáshoz is vezethetnek. Márpedig egy károsodott vagy rosszul működő EGR‑szelep maga is károsíthatja a motort, és többek között a gépjármű teljesítményének csökkenéséhez vezethet. Ezenkívül lehetetlen előre látni és kiszámítani, hogy az EGR‑szelep mikor éri el a meghibásodási küszöbértéket, mivel ez a küszöbérték hirtelen és előre nem látható módon túlléphető, még akkor is, ha e szelep rendszeres karbantartását elvégezték. A gépjármű hirtelen és előre nem látható teljesítménycsökkenése befolyásolja a jármű biztonságos működését, jelentősen növelve például az előzéskor bekövetkező súlyos közlekedési balesetek kockázatát.
70

A német kormány, a Porsche Inter Auto és a Volkswagen azonban arra hivatkozik, hogy a szóban forgó hatástalanító berendezés indokolt, mivel túl alacsony vagy túl magas hőmérséklet esetén a kipufogógáz‑visszavezetés során lerakódások képződhetnek, és így az EGR‑szelep nem megfelelő működését, vagyis példaképpen azt idézhetik elő, hogy a szelep nem tud kinyílni, vagy megfelelően bezáródni, sőt teljes elzáródáshoz is vezethetnek. Márpedig egy károsodott vagy rosszul működő EGR‑szelep maga is károsíthatja a motort, és többek között a gépjármű teljesítményének csökkenéséhez vezethet. Ezenkívül lehetetlen előre látni és kiszámítani, hogy az EGR‑szelep mikor éri el a meghibásodási küszöbértéket, mivel ez a küszöbérték hirtelen és előre nem látható módon túlléphető, még akkor is, ha e szelep rendszeres karbantartását elvégezték. A gépjármű hirtelen és előre nem látható teljesítménycsökkenése befolyásolja a jármű biztonságos működését, jelentősen növelve például az előzéskor bekövetkező súlyos közlekedési balesetek kockázatát.
35

Az uniós jognak a nemzeti bíróság számára hasznos értelmezése megköveteli, hogy a nemzeti bíróság meghatározza az általa feltett kérdések ténybeli és jogszabályi hátterét, vagy legalábbis kifejtse azokat a ténybeli körülményeket, amelyeken e kérdések alapulnak. Az előzetes döntéshozatalra utaló határozatnak ezenkívül pontosan meg kell jelölnie azon okokat, amelyek arra indították a nemzeti bíróságot, hogy felvesse az uniós jog értelmezésének kérdését, és amelyek alapján szükségesnek tartotta előzetes döntéshozatal céljából a Bíróság elé terjeszteni a kérdését (2022. március 10‑iThe Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs [Teljes körű egészségbiztosítás] ítélet, C‑247/20, EU:C:2022:177, 75. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
9

A 2009/73 irányelvnek „A szabályozó hatóság feladatai és hatáskörei” című 41. cikkének (6), (8) és (10) bekezdése a következőképpen rendelkezik: „(6) A szabályozó hatóságok felelősek legalább a következőkre vonatkozó feltételek kiszámításához vagy meghatározásához használt módszertanoknak – azok hatálybalépése előtt kellő időben történő – megállapításáért vagy jóváhagyásáért: a) a nemzeti hálózatokhoz való csatlakozás és a hálózati hozzáférés feltételei, beleértve a szállítási és elosztási díjakat is, valamint az LNG‑létesítményekhez való hozzáférés feltételei és tarifái. Ezeket a díjakat vagy módszereket úgy kell meghatározni, hogy a hálózatok és LNG‑létesítmények működőképességének biztosításához szükséges beruházásokat el lehessen elvégezni; […] c) a határon átnyúló infrastruktúrához való hozzáférés, ideértve a kapacitásallokálásra és a szűk keresztmetszetek kezelésére vonatkozó eljárásokat is. […] (8) A díjak vagy a módszerek és a kiegyenlítő szolgáltatások meghatározásakor vagy jóváhagyásakor a szabályozó hatóságok biztosítják, hogy a szállítási vagy elosztórendszer‑üzemeltetők rövid és hosszú távon egyaránt megfelelően ösztönözve legyenek a hatékonyság javítására, a piaci integrációnak és az ellátás biztonságának az elősegítésére, valamint a kapcsolódó kutatási tevékenységek támogatására. […] (10) A szabályozó hatóságok jogosultak szükség esetén megkövetelni a szállítási‑, a tárolási‑ és az elosztórendszer‑üzemeltetőktől (helyesen: szállítási‑, a tárolási‑ és az elosztórendszer‑irányítóktól), továbbá az LNG‑létesítmények rendszerüzemeltetőitől (helyesen: rendszerirányítóitól) az e cikkben említett feltételek – köztük a díjak és a módszerek – módosítását annak biztosítása érdekében, hogy azok arányosak és megkülönböztetéstől mentesen alkalmazhatók legyenek. […]”
8

A 883/2004 rendelet átmeneti rendelkezésekről szóló 87. cikkének szövege a következő: „(1) Ez a rendelet az alkalmazását megelőző időszakra vonatkozóan nem keletkeztet jogot. (2) E rendelet hatálybalépése előtt egy tagállam jogszabályai szerint szerzett biztosítási, szükség esetén szolgálati, önálló vállalkozóként folytatott tevékenységi vagy tartózkodási időt figyelembe kell venni az e rendelet szerinti ellátásra való jogosultság meghatározásánál. (3) Az (1) bekezdés rendelkezéseire is figyelemmel, e rendelet szerint jogosultság keletkezik arra az eseményre vonatkozóan is, amely e rendeletnek az érintett tagállamban történő alkalmazását megelőző időszakban következett be. […]”
22

Ami a Brüsszeli Egyezmény megfelelő rendelkezését illeti, a Bíróság megállapította, hogy a gazdaságilag gyengébb fél védelmének megszilárdítása érdekében a 44/2001 rendelet 9. cikke (1) bekezdésének b) pontja akként fogalmaz, hogy a biztosítottnak vagy a biztosítási szerződés kedvezményezettjének is kifejezetten megengedi, hogy a biztosító ellen a saját lakóhelye szerinti bíróság előtt indítson keresetet, míg ezen egyezmény 8. cikke első bekezdésének 2. pontja csak a biztosított lakóhelye, illetve székhelye szerinti bíróság joghatóságáról rendelkezik, és nem határozza meg, hogy a biztosító ellen a biztosított vagy a kedvezményezett lakóhelye, illetve székhelye szerinti bíróság előtt is indítható‑e kereset, vagy sem (lásd ebben az értelemben: 2005. május 12‑iSociété financière et industrielle du Peloux ítélet, C‑112/03, EU:C:2005:280, 41. pont). Így a 44/2001 rendelet 9. cikke (1) bekezdésének b) pontja, amely jelenleg az 1215/2012 rendelet 11. cikke (1) bekezdésének b) pontja, az említett egyezményhez viszonyítva kiterjesztette azon személyek listáját, akik bíróság előtt keresetet indíthatnak a biztosítóval szemben (lásd ebben az értelemben: 2020. február 27‑iBalta ítélet, C‑803/18, EU:C:2020:123, 35. pont).