2020. december 14-én benyújtott kereset – Guangdong Haomei New Materials és Guangdong King Metal Light Alloy Technology kontra Bizottság

(T-725/20. sz. ügy)

(2021/C 44/77)

Az eljárás nyelve: olasz

Felek

Felperesek: Guangdong Haomei New Materials Co. Ltd (Qingyuan, Kína), Guangdong King Metal Light Alloy Technology Co. Ltd (Yuan Tan Town, Kína) (képviselők: M. Maresca, C. Malinconico, D. Guardamagna, M. Guardamagna, D. Maresca, A. Cerruti, A. Malinconico, G. La Malfa Ribolla ügyvédek)

Alperes: Európai Bizottság

Kérelmek

A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék semmisítse meg az Európai Unió Hivatalos Lapjában2020. október 13-án közzétett, 2020. október 12-i (EU) 2020/1428 bizottsági végrehajtási rendeletet, amely a Kínai Népköztársaságból származó extrudált alumíniumtermékek felperesek által végzett behozatalára ideiglenes dömpingellenes vámot vet ki, másodlagosan pedig semmisítse meg az alaprendeletet (1036/2016 rendelet), és az alperest kötelezze a költségek viselésére.

Jogalapok és fontosabb érvek

Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek nyolc jogalapra hivatkoznak.

1. Az első jogalap az EUMSZ és a Szerződés alkalmazására vonatkozó jogszabályok megsértésén, valamint az alaprendelet azon rendelkezéseinek megsértésén alapul, amelyek a dömping feltételeinek konkrét megállapítására vonatkozó kötelezettségre vonatkoznak, továbbá a tisztességes eljárás és a kontradiktórius eljárás elvének, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikkében foglalt, megfelelő ügyintézés elvének és a rendelkezésre álló legjobb információk felhasználása elvének a megsértésén, lényeges eljárási szabályok megsértésén, a kifogások általános jellegén alapuló, hatáskörrel való visszaélésen és az együttműködés jegyében szolgáltatott információk tényleges vizsgálatának hiányán alapul. — E tekintetben a felperesek arra hivatkoznak, hogy a megtámadott rendelet jogellenes, mivel a Bizottság nem állapította meg konkrétan az érintett piacok feltételeit, és hogy a felperesek nem tudták érdemben gyakorolni a védelemhez való jogukat. Összefoglalva megállapítást nyert, hogy a HaoMei és a King Metal a dömping felelőse, és velük szemben szabták ki a kiegyenlítő vámokat, de nem a Kínából származó export keretében tanúsított saját tevékenységük, hanem a kínai gazdaság kedvező összesített – tehát teljesen általános jellegű – értékelése alapján. A Bizottság erről meggyőződve elmulasztotta konkrétan megvizsgálni a felperes vállalkozások által benyújtott dokumentumokat.

2. A második jogalap a Szerződés és a Szerződés alkalmazására vonatkozó jogszabályok megsértésén, az alaprendelet szempontjai tekintetében a dömping hiányán, az alaprendeletnek a dömpingkülönbözet meghatározására vonatkozó cikkének megsértésén (a 2. cikk e) pontja, és különösen a (6a) bekezdés), a vizsgálat tárgyát képező termék „rendes” árának téves meghatározásán, az ideiglenes vámoknak nem az exportőrök (meg sem állapított) saját felelősségén alapuló, hanem a kínai gazdaság teljes rendszerének elutasítása miatti alkalmazásán, hatáskörrel való visszaélésen, valamint a vizsgálat és indokolás hiányán alapul. — E tekintetben a felperesek az abból eredő jogellenességre hivatkoznak, hogy a Bizottság hiányos vizsgálatot folytatott, amelynek eredménye mindenesetre nem egyértelmű, és amelyet kétségessé tesz a termékek nyilvántartásba vételéről szóló rendeletből eredő, már a Törvényszék előtti kereset tárgyát képező jogellenesség, amennyiben a vizsgálatába bevont olyan termékkódokat (7610 90 90), amelyeket a saját bevallása szerint sem szabadott volna bevonni, mivel a vizsgált terméktől eltérő termékekről van szó. Ez a hiba (amely lehetővé tette az eltérő termékek bevonását) megszünteti a dömping feltételeit (mivel a nagyon alacsony ár elkerülhetetlenül és mesterségesen lecsökkenti az átlagárat), valamint az uniós gazdasági ágazatot ért kárt, mivel olyan jelentős mennyiségről van szó az érintett termék teljes mennyiségéhez képest, amely irrelevánssá teszi az Európai Unióba importált termék fennmaradó részének hatását. — Másodszor a felperesek álláspontja konkrét megállapításának hiánya összeegyeztethetetlen a Szerződéssel (és a hivatkozott szabályokkal), mivel az objektív felelősség vagy más személy cselekményeiért való felelősség rendszerét hozza létre, amely sérti a jogbiztonság és a bizalomvédelem elvét (az EUB 1998. december 3-i C-381/97. sz. Belgocodex S. A. ítélete; 2005. április 26-i C-376/02. sz. Stichting „Goed Wonen” ítélete) a piaci ár és a nyilvánvalóan piaci költségszerkezet miatt, amelyet a felperesek több alkalommal benyújtottak a Bizottságnak, és amelyet a Bizottság teljes mértékben figyelmen kívül hagyott (amint figyelmen kívül hagyta a kínai kormány álláspontját is a piacgazdaság vonatkozásában). Ez nyilvánvaló jogellenességhez vezetett mind érdemi tekintetben (a rendes érték fogalma, a jelentős torzulások, a hitelhez való hozzáférés, az adójogi bánásmód, a csődhelyzet, a reprezentatív ország és annak kiválasztása), mind eljárási tekintetben, amelyet a jelen jogalap részletesen kifejt, a nyilvánvaló hátrányosan megkülönböztető és káros hatás kiváltása mellett.

3. A harmadik jogalap a kár hiányán, az alaprendelet megsértésén (1. és 2. cikk, valamint a 7. cikk (1) bekezdésének c) pontja), a vizsgálat hiányán, és a piaci részesedések összehasonlításakor elkövetett nyilvánvaló hibán és ténybeli elferdítésen, az okozati összefüggés hiányán, valamint azon alapul, hogy nem vették figyelembe a teljes importforgalom változásának hiányát. — E tekintetben a felperesek arra hivatkoznak, hogy a megtámadott rendelet jogellenes, mivel a dömpingellenes cél megkerülésével a kínai Haomei és King Metal versenyét károsnak tartja az uniós gazdasági ágazat tekintetében, az alumíniumipar fogyasztásának és jövedelmezőségének jelentős növekedése összefüggésében. Ezzel szemben nincs semmilyen megállapítás az áralákínálás vagy az alulértékesítés tekintetében, amelyet az ítélkezési gyakorlat a kár megállapításához szükséges feltételként megkövetel. Ezzel szemben a felperesek esetében az áralákínálás és az alulértékesítés hiányát a Haomei és a King Metal gyártelepi árai bizonyítják (a jogalap fő részében előterjesztett különböző dokumentumok révén), amelyek az európai árakkal összehasonlíthatók (3. dokumentum, Bauxite jelentés). — Ezenkívül az Uniónak egyáltalán nem fűződik érdeke a vám kivetéséhez, hanem ez a panaszosok kizárólagos érdeke, amelyet a Bizottság pusztán a saját indokaiként „elfogadott”, és azokat elemzés nélkül kiterjesztette az Unió egészére. Ebben az összefüggésben a Bizottság ismét teljes mértékben figyelmen kívül hagyta a felperesek által az eljárás során szolgáltatott azon adatokat, amelyeket nem kezeltek sem a kontradiktórius eljárás során (sem szóban, sem írásban), sem pedig a rendeletben.

4. A negyedik jogalap a dömping és a kár közötti okozati összefüggés hiányán, az alaprendelet 1. és 2. cikkének, valamint a 7. cikke (1) bekezdése c) pontjának megsértésén, a Covid19 kereskedelmi forgalomra, a dömpingellenes eljárás céljaira és az ideiglenes vámok elfogadására gyakorolt hatása értékelésének elmulasztásán, az egyéb tényezők hiányos és téves értékelésén, valamint a felperesek észrevételei értékelésének hiányán alapul. — A felperesek e tekintetben arra hivatkoznak, hogy a pandémiának a nemzetközi kereskedelemre gyakorolt súlya és jelentősége ellenére, amely már példa nélküli gazdasági eseményeket idézett elő (például a kőolaj negatív áron történő értékesítését), a Bizottság nem tartotta szükségesnek, hogy kidolgozzon – nem csupán egy tanulmányt, hanem – minimálisan egy dokumentált elemzést a Covid19 által a nemzetközi kereskedelemre gyakorolt hatásokat illetően, és hogy azt belefoglalja a vizsgálatba. — Ezt követően a Bizottság elmulasztotta az egyéb tényezők értékelését, amelyek nyilvánvalóan befolyásolják az elemzést: egyrészt az olyan más országokból, mint például Oroszországból származó behozatal – bár csekély mértékű – növekedése; másrészt az európai alumíniumexport világszintű növekedése (a (284) és azt követő preambulumbekezdések). E körülmények egyértelműen olyan hatásúak, hogy megszakad a dömping és a kár közötti okozati összefüggés.

5. Az ötödik jogalap a nyilvántartásbavételi rendeletből eredő jogellenességen alapul. — E tekintetben a felperesek azzal érvelnek, hogy a Bizottság nem határozta meg egyértelműen a vizsgálat tárgyát képező behozatalok tárgyát, és ennek igazolása érdekében a DG-TAXUD-dal még folyamatban lévő információcserére és bizonyos TARIC-adatok folyamatban lévő vizsgálatára hivatkozott annak meghatározása érdekében, hogy azok relevánsak-e az elemzés szempontjából. — Mindazonáltal az intézkedés szükségességét vita tárgyát nem képező műszaki tényezők alapján kell bizonyítani. Az ilyen elemzés hiánya vagy nem megfelelő jellege az áruk szabad mozgásának közvetlen megsértését is eredményezi, mivel a nyilvántartásba vétel az importált áruk későbbi forgalmazását érinti, még az Unió területére való belépésüket követően is.

6. A hatodik jogalap az intézkedések szintjének megállapítása során elkövetett nyilvánvaló mérlegelési hibán, az alaprendelet 14. cikke (5) bekezdésének más tekintetben történő megsértésén, továbbá a vámok összegének téves és önkényes meghatározásán, a vizsgálat hiányán, nyilvánvaló értékelési hibán és hatáskörrel való visszaélésen alapul. — E tekintetben a felperesek arra hivatkoznak, hogy az intézkedések szintjének meghatározása során hibák merültek fel (a (330) és azt követő preambulumbekezdések). A Haomei és a King Metal esetében a 30,4 %-os értéket az EA dömpingellenes panaszának bizalmas változatából önkényesen vezették le. A Bizottság, még ha azt is állítja, hogy elegendő bizonyítékra támaszkodott az eljárás megindításáról szóló értesítésben és a panaszban foglalt információk alapján, önkényesen állapít meg egyetlen dömpingkülönbözetet valamennyi extrudált termék tekintetében. Az uniós gazdasági ágazatnak okozott esetleges kárral szembeni védelem céljához képest nyilvánvaló a hatáskörrel való visszaélés.

7. A hetedik jogalap az Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény (GATT) megsértésén, másodlagosan pedig az alaprendelet jogellenességén alapul, amennyiben azt nem a nemzetközi megállapodásoknak megfelelően értelmezték. — E tekintetben a felperesek arra hivatkoznak, hogy a Bizottság által elfogadott 2020/1428 rendelet, amelynek jogalapja az EUMSZ 207. cikk, eltér a megfelelő nemzetközi jogban előírt fogalmaktól. Ha nem ez lenne a helyzet, más szóval, ha a jogsértés nem állna fenn közvetlenül a 2020/1428 rendelet tekintetében, akkor a jogellenesség az alaprendelet esetében merül fel.