Hatá rozatok Tá r a  
A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE (ötödik tanács) 
2019 . december 18. * 
„Előzetes döntéshozatal – Szellemi tulajdon – A szellemitulajdon-jogok tiszteletben tartása –  
2004 /48/EK irányelv – A számítógépi programok jogi védelme – 2009 /24/EK irányelv –  
Szoftverfelhasználási szerződés – Valamely számítógépi program forráskódjának valamely engedélyes  
általi, a felhasználási engedélyt sértő, engedély nélküli módosítása – A szoftver szerzője által  
az engedélyessel szemben indított bitorlási kereset – Az alkalmazandó felelősségi rendszer jellege”  
AC-666/18. sz. ügyben,  
az EUMSZ 267. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a cour  
d’appel de Paris (párizsi fellebbviteli bíróság, Franciaország) a Bírósághoz 2018 . október 24-én érkezett,  
2018 . október 16-i határozatával terjesztett elő  
az IT Development SAS 
és 
a F ree Mobile SAS 
között folyamatban lévő eljárásban, 
A BÍRÓSÁG (ötödik tanács), 
tagjai: E. Regan tanácselnök, I. Jarukaitis (előadó), Juhász E., M. Ilešič és C. Lycourgos bírák, 
főtanácsnok: M. Campos Sánchez-Bordona, 
hivatalvezető: Calot Escobar, 
tekintettel az írásbeli szakaszra, 
figyelembe véve a következők által előterjesztett észrevételeket: 
– az IT Developme nt SAS képv iseletében B. Lamon avocat, 
– a Free Mobile SAS képv iseletében J. Fréneaux avocat, 
– a francia kormány képv iseletében R. Coesme, A.-L. Desjonquères és A. Daniel, meghatalmazotti 
minőségben, 
– az Európai Bizottság képv iseletében É. Gippini Fournier, S. L. Kalėda és J. Samnadda , 
meghatalmazotti minőségben, 
* Az eljárás nyelve: francia. 
HU 
ECLI:EU:C:2019 :1099 1 
2019 . 12. 18-I ÍTÉLET – C-666/18. SZ. ÜGY 
IT DEVELOPMENT 
afőtanácsnok indítványának a 2019 . szeptember 12-i tárgyaláson történt meghallgatását követően, 
meghozta a következő 
Ítéletet 
1 Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a szellemi tulajdonjogok érvényesítéséről szóló, 2004 . április 
29-i 2004 /48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2004 . L 157., 45. o.; magyar nyelvű 
különkiadá s 17. fejezet, 2. kötet, 32. o.) és a számítógépi programok jogi védelméről szóló, 2009 . április 
23-i 2009 /24/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2009 . L 111., 16. o.) 4. cikkének 
értelmezésére vonatkozik. 
2 E kérelmet az IT Developme nt SAS és a Free Mobile SAS között, egy szoftver állítólagos bitorlása és az 
ebből eredő kár tárgyában folyamatban lévő jogvitában terjesztették elő. 
Jogi háttér 
Az uniós jog 
A 2004 /48 irányelv 
3 A 2004 /48 irányelv (10), (13) és (15) preambulumbekezdése értelmében: 
„(10) Ezen irányelv célja a [tagállami] jogszabályok egymáshoz való közelítése egy magas, egyenértékű 
és egységes védelmi szint belső piacon belüli biztosítása érdekében. 
[…] 
(13) A lehető legszélesebben szükséges meghatározni ezen irányelv hatályát annak érdekében, hogy az 
e területen elfogadott [uniós] jogszabályok és/vagy az érintett tagállam nemzeti jogszabályai által 
lefedett valamennyi szellemitulajdonjog-ra kiterjedjen. […] 
[…] 
(15) Ez az irányelv nem érintheti a szellemi tulajdonra vonatkozó anyagi jogot […].” 
4 Ezen irányelv 1. cikke, amely annak célját határozza meg, a következőképpe n szól: 
„Ez az irányelv azokról az intézkedésekről, eljárásokról és jogorvoslatokról szól, amelyek a 
szellemitulajdon-jogok érvényesítésének biztosításához szükségesek. […]” 
5 Az említett irányelv „Hatály” című 2. cikke előírja: 
„(1) A[z európai uniós] vagy tagállami jogszabályokban esetlegesen foglalt eszközök sérelme nélkül 
– amennyiben azok kedvezőbbek a jogosultak számára – az ebben az irányelvben foglalt 
intézkedéseket, eljárásokat és jogorvoslatokat a 3. cikkel összhangban alkalmazni kell [az uniós] jogban 
és/vagy az érintett tagállam nemzeti jogában foglalt bármely szellemi tulajdonjog megsértése [helyesen: 
szellemitulajdonjog-sértés] esetén. 
[…] 
ECLI:EU:C:2019 :1099 2 
2019 . 12. 18-I ÍTÉLET – C-666/18. SZ. ÜGY 
IT DEVELOPMENT 
(3) Ez az irányelv nem érinti: 
a) a szellemi tulajdonra vonatkozó [uniós] anyagi jogi rendelkezéseket […] 
[…]” 
6 A 2004 /48 irányelv „Általános kötelezettség” című 3. cikke így rendelkezik: 
„(1) A tagállamok rendelkeznek azon intézkedésekről, eljárásokról és jogorvoslatokról, amelyek az ezen 
irányelv által szabályozott szellemi tulajdonjogok érvényesítésének biztosításához szükségesek. Ezen 
intézkedéseknek, eljárásoknak és jogorvoslatoknak méltányosnak és igazságosnak kell lenniük, és nem 
lehetnek indokolatlanul bonyolultak és költségesek, és nem eredményezhetnek észszerűtlen 
határidőket és indokolatlan késedelmeket. 
(2) Ezeknek az intézkedéseknek, eljárásoknak és jogorvoslatoknak ezen túlmenően hatásosnak, 
arányosnak és elrettentőnek kell lenniük, és úgy kell őket alkalmazni, hogy a jogszerű 
kereskedelemnek ne állítsanak korlátokat, és hogy az azokkal való visszaélés esetére biztosítékok 
rendelkezésre álljanak.” 
7 Ezen irányelvnek „Az intézkedések, eljárások és jogorvoslatok kérelmezésére jogosult személyek” című 
4. cikke a következőképpe n rendelkezik: 
„A tagállamok a következő személyeket tekintik jogosultnak az ezen fejezetben foglalt intézkedések,  
eljárások és jogorvoslatok kérelmezésére:  
a) a szellemi tulajdonjogok jogosultjait az alkalmazandó jog rendelkezéseivel összhangban;  
[…]”  
A 2009 /24 irányelv 
8 A 2009 /24 irányelv (15) preambulumbekezdése értelmében: 
„A számítógépi program másolatát megjelenítő kód jogosulatlan többszörözése, fordítása, feldolgozása 
vagy megváltoztatása a szerző kizárólagos jogának megsértését jelenti. […]” 
9 A 2009 /24 irányelv 1. cikke, amely meghatározza az irányelv célját, (1) bekezdésében következőképpe n 
rendelkezik: 
„Ennek az irányelvnek a rendelkezései szerint a tagállamok a számítógépi programokat az irodalmi és 
művészeti művek védelméről szóló Berni [Uniós] Egyezmény értelmében vett irodalmi műként szerzői 
jogi védelemben részesítik. […]” 
10 Ezen irányelvnek az „Engedélyhez kötött cselekmé nyek” című 4. cikke a következőképpe n rendelkezik: 
„(1) Az 5. és 6. cikk rendelkezéseire is figyelemme l, a jogosult 2. cikk szerinti kizárólagos jogai 
magukban foglalják az alábbi cselekmé nyek elvégzését vagy engedélyezését: 
[…] 
b) a számítógépi program lefordítása, átdolgozása, feldolgozása és bármely más módon történő 
módosítása, valamint ezek eredményének többszörözése a számítógépi programot módosító 
személy jogainak sérelme nélkül; 
ECLI:EU:C:2019 :1099 3 
2019 . 12. 18-I ÍTÉLET – C-666/18. SZ. ÜGY 
IT DEVELOPMENT 
[…]” 
11 Az említett irányelvnek „Az engedélyhez kötött cselekmé nyek alóli kivételek” című 5. cikke 
(1) bekezdésében kimondja: 
„Külön szerződéses kikötés hiányában a 4. cikk (1) bekezdésének a) és b) pontjában foglalt 
cselekmé nyekhez nem szükséges a jogosult engedélye, ha azokra azért van szükség, hogy a számítógépi 
programot az azt jogszerűen megszerző személy a rendeltetési célnak megfelelően használja, beleértve a 
hibajavítást is.” 
12 A 2009 /24 irányelv 8. cikkének első bekezdése értelmében az irányelv rendelkezései nem érintik a 
többek között a szerződések jogára vonatkozó egyéb jogi rendelkezéseket. 
A francia jog 
13 A code de la propriété intellectuelle (szellemi tulajdoni törvénykönyv) L. 112-2. cikke előírja: 
„A jelen törvénykönyv értelmében szellemi alkotásnak minősülnek: 
[…] 
13° a szoftverek, beleértve azok előkészítő dokumentációját is; 
[…]” 
14 E törvénykönyv L. 122-6. cikke értelmében: 
„Az L. 122-6-1. cikk rendelkezéseire is figyelemme l, a szoftver szerzőjének felhasználási joga az alábbiak  
elvégzésének és engedélyezésének jogát foglalja magában:  
1° a szoftver tartós vagy időleges többszörözése […];  
2° a szoftver lefordítása, átdolgozása, feldolgozása vagy bármely más módon történő módosítása,  
valamint ezek eredményének többszörözése; 
[…]” 
15 Az említett törvénykönyv L. 122-6-1. cikke előírja: 
„I.Az L.122-6. cikk 1° és 2°bekezdésében foglalt cselekmé nyekhez nem szükséges a szerző engedélye, 
ha azokra azért van szükség, hogy a szoftvert az annak felhasználására jogosult személy a rendeltetési  
célnak megfelelően felhasználja, beleértve a hibajavítást is.  
A szerző azonban jogosult a maga számára szerződéssel fenntartani a hibajavítás jogát és azt a jogot,  
hogy meghatározza – az L. 122-6. cikk 1° és 2°bekezdésében előírt cselekmé nyekre vonatkozó – azon 
sajátos módokat, amelyek szükségesek a szoftver rendeltetési céljának megfelelő, a jogszerű 
felhasználója általi felhasználásához. 
[…]” 
ECLI:EU:C:2019 :1099 4 
2019 . 12. 18-I ÍTÉLET – C-666/18. SZ. ÜGY 
IT DEVELOPMENT 
16 E törvénykönyv L. 335-3. cikkének második bekezdése a következőképpe n szól: 
„Bitorlásnak minősül az L. 122-6. cikkben meghatározott, szoftverhez fűződő valamely szerzői jog 
megsértése is.” 
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés 
17 Az IT Developme nt egy 2010 . augusztus 25-i szerződéssel, amelyet 2012 . április 1-jén módosítottak, 
felhasználási engedélyt adott a francia piacon átalánydíjas mobil előfizetéseket kínáló Free Mobile 
telefonszolgáltató részére és karbantartási szerződést kötött vele a ClickOnSite megnevezésű 
szoftvercsomagra, amely egy központosított projektirányítási szoftver, és amelynek célja annak a Free 
Mobile részére történő lehetővé tétele, hogy megszervezze és valós időben kövesse az összes 
rádióantennájának a személyzete és a külső műszaki szolgáltatói általi elhelyezését. 
18 2015 . június 18–i beadványában az IT Developme nt keresetet indított a tribunal de grande instance de 
Paris (párizsi elsőfokú bíróság, Franciaország) előtt a ClickOnSite szoftver bitorlásának megállapítása, és 
kárá nak megtérítése iránt. Azt kifogásolta, hogy a Free Mobile módosította a szoftvert, különösen 
azáltal, hogy új űrlapokat hozott létre. Azontúl, hogy e módosítások szerinte lényegesek, annak 
alátámasztása érdekében, hogy a Free Mobile nem volt jogosult e módosítások elvégzésére, többek 
között a felhasználási szerződésnek „Az engedély terjedelme” című 6. cikkében foglalt rendelkezésekre 
hivatkozott, amelyek szerint lényegében az ügyfél kifejezetten vállalja, hogy a szoftvercsomag 
tekintetében tartózkodik a közvetlen vagy közvetett többszörözéstől, visszafejtési és számítástechnikai 
visszaállítási műveletek végzésétől, valamint e szoftver közvetlen vagy közvetett módosításától, 
javításától, átdolgozásától, másodlagos művek létrehozásától és a szoftver kiegészítésétől. 
19 A Free Mobile visszaélésszerű eljárásra hivatkozva viszontkeresetet nyújtott be, és azt állította, hogy az 
IT Developme nt kérelmei elfogadhatatlanok és megalapozatlanok. 
20 2017 . január 6–i ítéletével a tribunal de grande instance de Paris (párizsi általános hatáskörű elsőfokú 
bíróság) az IT Developme ntnek a Free Mobile szerződésen kívüli károkozásért fennálló felelősségére 
alapított kérelmeit elfogadhatatlannak nyilvánította, elutasította az utóbbi által visszaélésszerű eljárás 
miatt előterjesztett kártérítési kérelmet, és az IT Developme ntet kötelezte a költségek viselésére. E 
bíróság úgy ítélte meg, hogy a szellemi tulajdon területén két külön felelősségi rendszer létezik, az 
egyik a szerződésen kívüli károkozásért fennálló felelősség, a szoftver szerzőjét a törvény alapján 
megillető felhasználási jogok megsértése esetén, a másik a szerződéses felelősség a szerző részére 
valamely szerződésben biztosított jog megsértése esetén, és hogy a jelen ügyben a Free Mobile 
társasággal szemben egyértelműen a szerződéses kötelezettségeinek megszegését rótták fel, ami a 
szerződéses felelősség megállapítása iránti kereset körébe tartozik, nem pedig a szoftverbitorlás 
szerződésen kívüli tényállásához. 
21 Az IT Developme nt fellebbezést nyújtott be az említett ítélettel szemben a cour d’appel de Paris 
(párizsi fellebbviteli bíróság, Franciaország) előtt, amelyben arra kérte ez utóbbit, hogy terjesszen 
előzetes döntéshozatal iránti kérelmet a Bíróság elé, helyezze hatályon kívül az elsőfokú ítéletet, és 
nyilvánítsa elfogadhatónak az általa benyújtott bitorlási keresetet. Azt is kéri a Bíróságtól, hogy a Free 
Mobile által a szoftveren végrehajtott módosításokat nyilvánítsa bitorlási cselekmé nyeknek, ez utóbbit 
kötelezze az elszenvedett kár megtérítéseként 1 440 000 euró összeg megfizetésére, másodlagosan 
pedig szerződéses alapon kötelezze a Free Mobile-t e kár megtérítéseként 840 000 euró összeg 
megfizetésére. Ezenkívül azt kéri, hogy a Bíróság mindenesetre kényszerítő bírság terhe mellett tiltsa 
meg a Free Mobile és annak alvállalkozója, a Coraso számára, hogy a szoftvert felhasználja, valamint 
hogy az utóbbiból származó adatokat kinyerje és újrafelhasználja. 
ECLI:EU:C:2019 :1099 5 
2019 . 12. 18-I ÍTÉLET – C-666/18. SZ. ÜGY 
IT DEVELOPMENT 
22 A Free Mobile azt kéri, hogy a cour d’appel de Paris (párizsi fellebbviteli bíróság) hagyja helyben az 
elsőfokú ítélet rendelkezéseit, kötelezze az IT Developme ntet arra, hogy fizessen meg a részére 
50 000 euró összeget a visszaélésszerű eljárás miatti kártérítés címén, és nyilvánítsa elfogadhatatlannak 
és minden esetben megalapozatlannak az IT Developme nt valamennyi kérelmét. 
23 A kérdést előterjesztő bíróság rámutat, hogy a francia jogban a polgári jogi felelősség a halmozódás 
tilalmának elvén nyugszik, amelyből egyrészt az következik, hogy nem lehet valamely személynek mind 
a szerződéses, mind szerződésen kívüli károkozásért fennálló felelősségét egy másik személy kérelmére 
ugyanazon tényállás alapján megállapítani, másrészt pedig az, hogy amennyiben a fenti személyeket 
érvényes szerződés kötelezi, és az egyikük kára a szerződésből eredő valamely kötelezettség végre nem 
hajtásából vagy nem megfelelő végrehajtásából ered, a szerződésen kívüli károkozásért fennálló 
felelősség megállapítását a szerződéses felelősség megállapításának javára mellőzni kell. Egyébiránt 
megjegyzi, hogy a francia jogban a bitorlás, amely eredetileg bűncselekmé ny, a szerződésen klívüli 
károkozásért fennálló felelősség körébe tartozik, e jognak viszont nincs olyan rendelkezése, amely 
szerint a felek között fennálló szerződés esetén nem valósulhat meg bitorlás. E tekintetben, például a 
szabadalmak és a védjegyek esetében bitorlási keresetet lehet indítani azon használati engedéllyel 
rendelkező személy ellen, aki megsértette a szerződésében előírt korlátokat. 
24 A kérdést előterjesztő bíróság ugyanakkor megjegyzi, hogy a 2004 /48 irányelv hatályát meghatározó 
2. cikke általános jelleggel írja elő, hogy az ezen irányelvben előírt intézkedéseket, eljárásokat és 
jogorvoslatokat alkalmazni kell a szellemitulajdon-jogok bármely megsértése esetén, de nem tesz 
különbséget aszerint, hogy e jogsértés valamely szerződés végre nem hajtásából ered-e, vagy sem. 
25 E körülmények között a cour d’appel de Paris (párizsi fellebbviteli bíróság) felfüggesztette az eljárást, és 
előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdést terjesztette a Bíróság elé: 
„Az a tény, hogy a szoftverfelhasználási jog jogosultja nem tartja be a szoftverfelhasználási szerződés 
feltételeit (a próbaidőszak meghaladásával, az engedélyezett felhasználók számának vagy olyan más 
mérték túllépésével, mint a szoftver utasításainak végrehajtásához használható processzorok, vagy a 
szoftver forráskódjának módosítása révén, amennyiben a felhasználási engedély e jogot az eredeti 
jogosult számára tartja fenn): 
– a számítógépi programok jogi védelméről szóló [2009 /24] irányelv 4. cikke által fenntartott, a 
szoftverhez fűződő szerzői jogok jogosultjának kárára elkövetett, (a [2004 /48] irányelv értelmében 
vett) bitorlásnak minősül-e, 
– vagy összhangban lehet-e egy olyan különálló jogi rendszerrel, mint az általános jogi szerződéses 
felelősség rendszere?” 
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésről 
26 Elöljáróban emlékeztetni kell arra, hogy az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a nemzeti bíróságok és a 
Bíróság között az EUMSZ 267. cikkel bevezetett együttműködési eljárás keretében a Bíróság feladata, 
hogy a nemzeti bíróságnak az előtte folyamatban lévő ügy eldöntéséhez hasznos választ adjon. Ennek 
érdekében adott esetben a Bíróságnak át kell fogalmaznia az elé terjesztett kérdéseket (2018 . június 
28-i Crespo Rey ítélet, C-2/17, EU:C:2018 :511, 40. pont; 2019 . szeptember 26-i UTEP ítélet, C-600/18, 
EU:C:2019 :784, 17. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat). 
27 A jelen ügyben a Bíróság rendelkezésére álló iratokból kitűnik, hogy az alapügy problematikája a 
halmozódás tilalma elvének alkalmazásához kapcsolódik, amelynek alapján a szerződésen kívüli 
károkozásért fennálló felelősséget mellőzni kell, amennyiben az olyan kereset, mint amelyrőlaz 
alapügyben is szó van, szerződéses kötelezettségek állítólagos megsértésén, és nem szerződésen kívüli 
jellegű bitorlási cselekmé nyeken alapul. 
ECLI:EU:C:2019 :1099 6 
2019 . 12. 18-I ÍTÉLET – C-666/18. SZ. ÜGY 
IT DEVELOPMENT 
28 Amint arra a kérdést előterjesztő bíróság rámutatott, a francia jog ezen elvéből következik egyrészt, 
hogy nem lehet valamely személynek mind a szerződéses, mind a szerződésen kívüli károkozásért 
fennálló felelősségét egy másik személy kérelmére ugyanazon tényállás alapján megállapítani, másrészt 
pedig, hogy amennyiben a fenti személyeket érvényes szerződés kötelezi, és az egyikük kára a 
szerződésből eredő valamely kötelezettség végre nem hajtásából vagy nem megfelelő végrehajtásából 
ered, a szerződésen kívüli károkozásért fennálló felelősség megállapítását a szerződéses felelősség 
megállapításának javára mellőzni kell. 
29 A kérdést előterjesztő bíróság azt is megállapította, hogy a bitorlás a francia jogban olyan 
bűncselekmé ny, amely rendszerint a szerződésen kívüli károkozásért fennálló felelősség körébe, nem 
pedig a szerződés nemteljesítésének körébe tartozik. Ezenfelül a francia kormány írásbeli 
észrevételeiben jelzi, hogy a „contrefaçon” (bitorlás) kifejezés a francia jogban a 2004 /48 irányelv 
értelmében vett „szellemitulajdon-jogok megsértése” kifejezés megfelelőjét jelenti, így a francia jognak 
a bitorlási keresetre vonatkozó szabályai ezen irányelv átültetésének minősülnek. 
30 A fentiekre tekintettel meg kell állapítani, hogy a kérdést előterjesztő bíróság kérdésével lényegében 
arra vár választ, hogy a 2004 /48 irányelvet és a 2009 /24 irányelvet úgy kell–e értelmezni, hogy a 
valamely számítógépi program felhasználási szerződésében foglalt azon kikötés megsértése, amely az 
említett programhoz fűződő szerzői jogok jogosultjának szellemitulajdon-jogait érinti, a 2004 /48 
irányelv értelmében vett „szellemitulajdon-jogok megsértésének” fogalma alá tartozik-e, és hogy ennek 
következtében az említett jogosultat a nemzeti jog szerint alkalmazandó felelősségi rendszertől 
függetlenül megillethetik-e az ez utóbbi irányelvben előírt biztosítékok. 
31 Meg kell jegyezni, hogy a kérdést előterjesztő bíróság az előterjesztett kérdésben a szoftverfelhasználási 
szerződés megsértésének több lehetséges formáját sorolja fel, vagyis azt, hogy az engedélyes nem tartja 
tiszteletben a próbaidőszak lejártát, túllépi az engedélyezett felhasználók számát, vagy túllép olyan más 
mértéket, mint a szoftver utasításainak végrehajtásához használható processzorok, vagy módosítja a 
szoftver forráskódját, amennyiben a felhasználási engedély e jogot az eredeti jogosult számára tartja 
fenn. Márpedig az alapügyben kizárólag az utóbbi esetről van szó, így a jelen ügyben csak erre lehet 
hivatkozni. 
32 A 2009 /24 irányelv kapcsán, amely a számítógépi programok szerzőit megillető anyagi jogokat 
határozza meg, rá kell mutatni, hogy a tagállamok az utóbbi irányelv 1. cikke értelmében kötelesek a 
számítógépi programokat irodalmi műként szerzői jogi védelemben részesíteni. Ezen irányelv 4. cikke 
értelmében e programok jogosultjának kizárólagos jogai, amelyeket a tagállamoknak védelemben kell 
részesíteniük, az említett irányelvben előírt bizonyos kivételekkel többek között magukban foglalják a 
számítógépi program lefordítását, átdolgozását, feldolgozását és bármely más módon történő 
módosítását. A szoftverek forráskódja módosításának tilalma tehát a számítógépi programhoz fűződő 
olyan szerzői jogok megsértésének körébe tartozik, amelyek védelméről a 2009 /24 irányelv rendelkezik. 
Hozzá kell tenni, hogy az említett irányelv 3. cikke értelmében ilyen védelmet kell biztosítani minden 
olyan természetes vagy jogi személy részére, aki vagy amely az e művekre irányadó nemzeti szerzői 
jogi szabályok szerint erre jogosult. 
33 Ebből következik, hogy a 2009 /24 irányelv nem teszi függővé a valamely számítógépi programhoz 
fűződő szerzői jogok jogosultját megillető jogok védelmét attól a kérdéstől, hogy e jogok állítólagos 
megsértése a felhasználási szerződés megsértésének minősül–e, vagy sem. 
34 E tekintetben meg kell állapítani, hogy az említett irányelv (15) preambulumbekezdése annak 
megállapítására szorítkozik, hogy a számítógépi program másolatát megjelenítő kód feldolgozása vagy 
megváltoztatása a szerző kizárólagos jogának megsértését jelenti, annak pontosítása nélkül, hogy e 
jogsértés szerződéses-e, vagy egyéb eredetű. 
ECLI:EU:C:2019 :1099 7 
2019 . 12. 18-I ÍTÉLET – C-666/18. SZ. ÜGY 
IT DEVELOPMENT 
35 Ami a 2004 /48 irányelvet illeti, amint az a (10) és (15) preambulumbekezdéséből, valamint 1. cikkéből 
kitűnik, az előírja azokat az intézkedéseket, eljárásokat és jogorvoslatokat, amelyek a 
szellemitulajdon-jogok érvényesítésének biztosításához szükségesek, ami a 2009 /24 irányelv hatálya alá 
tartozó jogokat is magában foglalja. 
36 A 2004 /48 irányelv 2. cikkének (1) bekezdése értelmében az említett irányelvet „bármely 
szellemitulajdonjog-sértés esetén” alkalmazni kell. E rendelkezés szövegéből, különösen a „bármely” 
névmásból kitűnik, hogy az említett irányelvet úgy kell értelmezni, hogy azok a jogsértések is a hatálya 
alá tartoznak, amelyek a valamely szellemitulajdon-jog hasznosítására vonatkozó szerződéses kikötésből 
erednek, a számítógépi program szerzője által elkövetett jogsértést is beleértve. 
37 E megállapítást mind a 2004 /48 irányelv céljai, mind pedig az utóbbi 2. cikke (1) bekezdésének 
szövegösszefüggése is megerősíti, amelyeket a Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata szerint e 
rendelkezés értelmezése során figyelembe kell venni (lásd ebben az értelemben: 2016 . május 26-i 
Envirotec Denmark ítélet, C-550/14, EU:C:2016 :354, 27. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési 
gyakorlat). 
38 Ami mindenekelőtt a 2004 /48 irányelv célját illeti, ezen irányelv (10) és (13) preambulumbekezdéséből 
külön-külön kitűnik, hogy e cél a tagállami jogszabályok egymáshoz való közelítése egy magas, 
egyenértékű és egységes védelmi szint belső piacon belüli biztosítása érdekében, és hogy ezen irányelv 
hatályát a lehető legszélesebben kell meghatározni annak érdekében, hogy az e területen elfogadott 
uniós jogszabályok vagy az érintett tagállam nemzeti jogszabályai által lefedett valamennyi szellemi 
tulajdonjogra kiterjedjen. 
39 Ezenkívül a Bíróság kimondta, hogy a 2004 /48 irányelv célja abban áll, hogy a tagállamok biztosítsák 
– különösen az információs társadalomban – a szellemi tulajdonjogok hatékony védelmét (lásd ebben 
az értelemben: 2011 . július 12-iL’Oréal és társai ítélet, C-324/09, EU:C:2011 :474, 131. pont). 
40 Szintén a Bíróság ítélkezési gyakorlatából következik, hogy ezen irányelv rendelkezései kizárólag a 
szellemitulajdon-jogok azon vonatkozásainak szabályozására irányulnak, amelyek egyrészről e jogok 
tiszteletben tartásával, másrészről azok megsértésével kapcsolatosak, az arra szolgáló hatékony 
jogorvoslati eljárások meglétének előírásával, hogy valamennyi fennálló szellemitulajdonjog-sértés 
megszűnjön, vagy orvoslásra kerüljön (lásd ebben az értelemben: 2014 . április 10-i ACI Adam és társai 
ítélet, C-435/12, EU:C:2014 :254, 61. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat). 
41 Ezt követően, ami azt az összefüggést illeti, amelybe a 2004 /48 irányelv 2. cikkének (1) bekezdése 
illeszkedik, az utóbbi irányelv 4. cikke előírja, hogy valamennyi szellemitulajdon-jog jogosultja kérheti 
az e rendelkezésben említett intézkedések, eljárások és jogorvoslatok alkalmazását, az alkalmazandó 
jogszabályok rendelkezéseinek megfelelően. Márpedig az ilyen kérelem benyújtásának lehetősége 
egyáltalán nem korlátozható a tekintetben, hogy e jogok megsértése szerződéshez kapcsolódik, vagy 
más eredetű. 
42 A fentiekre tekintettel meg kell állapítani, hogy a valamely számítógépi program felhasználási 
szerződésében foglalt azon kikötés megsértése, amely az említett programhoz fűződő szerzői jogok 
jogosultjának szellemitulajdon-jogait érinti, a 2004 /48 irányelv értelmében vett „szellemitulajdon-jogok 
megsértésének” fogalma alá tartozik, és hogy ennek következtében az említett jogosultat megillethetik 
az utóbbi irányelvben előírt biztosítékok. 
43 Mindazonáltal, bár a 2004 /48 irányelv célja a szellemitulajdon-jogok jogosultjai tekintetében az 
intézkedések, eljárások és jogorvoslatok megállapítása, amely jogok a számítógépi programokhoz 
fűződő, a 2009 /24 irányelvben előírt szerzői jogokat is magukban foglalják, az első irányelv nem 
határozza meg e biztosítékok pontos végrehajtási szabályait, és e jogok megsértése esetére nem írja elő 
valamely különös felelősségi rendszer alkalmazását. 
ECLI:EU:C:2019 :1099 8 
2019 . 12. 18-I ÍTÉLET – C-666/18. SZ. ÜGY 
IT DEVELOPMENT 
44 Ebből következik, hogy a nemzeti jogalkotó továbbra is szabadon rögzítheti az említett jogok 
védelmének konkrét feltételeit, és meghatározhatja többek között az e jogok jogosultja által a 
szellemitulajdon-jogainak megsértése esetén a számítógépi program engedélyesével szemben indítható 
kereset – szerződéses vagy szerződésen kívüli – jellegét. Mindazonáltal a 2004 /48 irányelv 
követelményeit minden esetben feltétlenül tiszteletben kell tartani. 
45 Ez utóbbi vonatkozásban különösen az említett irányelv 3. cikkéből következik, hogy a szellemi 
tulajdonjogok érvényesítésének biztosítása céljából elfogadott intézkedéseknek, eljárásoknak és 
jogorvoslatoknak igazságosnak és méltányosnak kell lenniük, továbbá nem lehetnek indokolatlanul 
bonyolultak és költségesek, valamint nem eredményezhetnek észszerűtlen határidőket és indokolatlan 
késedelmeket. A fentieknek ezen túlmenően hatásosnak, arányosnak és visszatartó hatásúnak kell 
lenniük, és úgy kell őket alkalmazni, hogy a jogszerű kereskedelemnek ne állítsanak korlátokat, és 
hogy az azokkal való visszaélés esetére biztosítékok álljanak rendelkezésre. 
46 A fenti megfontolásokból következik, hogy a valamely számítógépi programhoz fűződő szerzői 
jogoknak az e program valamely engedélyese általi megsértése esetén alkalmazandó felelősségi 
rendszer meghatározása a tagállamok hatáskörébe tartozik. Valamely konkrét felelősségi rendszer 
alkalmazása azonban semm i esetre sem képe zheti akadá lyát az e programhoz fűződő szerzői jogok 
jogosultja szellemitulajdon-jogainak a 2004 /48 és a 2009 /24 irányelvben megállapított hatékony 
védelmének. 
47 A jelen ügyben a kérdést előterjesztő bíróság rámutat, hogy a bitorlásra vonatkozó nemzeti jog egyetlen 
rendelkezése sem mondja ki kifejezetten, hogy arra kizárólag abban az esetben lehet hivatkozni, ha a 
felek között nem áll fenn szerződéses jogviszony. Arra is rámutat, hogy a bitorlás a legtágabb 
értelmében valamely szellemitulajdon-jog megsértéseként, többek között a számítógépi programhoz 
fűződő valamely szerzői jog megsértéseként határozható meg. 
48 E tekintetben, a Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata értelmében a nemzeti jog uniós joggal 
összhangban álló értelmezésének elve alapján a nemzeti bíróság köteles a belső jogot a lehető 
legteljesebb mértékben az uniós jog követelményeinek megfelelően értelmezni, és ily módon az előtte 
folyamatban lévő jogvita elbírálása során, hatáskörének megfelelően az uniós jog teljes érvényesülését 
biztosítani. Ez az elv megköveteli, hogy a nemzeti bíróság a teljes nemzeti jogot figyelembe véve 
mérlegelje, hogy alkalmazható-e úgy a nemzeti jog, hogy ne vezessen az uniós joggal ellentétes 
eredményre (lásd ebben az értelemben: 2013 . december 19-i Koushkaki ítélet, C-84/12, EU:C:2013 :862, 
75. és 76. pont; 2019 . június 24-i Popławski ítélet, C-573/17, EU:C:2019 :530, 55. pont). Az előző 
pontban említett tényezőkre tekintettel és a kérdést előterjesztő bíróság által elvégzendő vizsgálat 
függvényében úgy tűnik, hogy a jelen esetben elvégezhető a 2004 /48 és a 2009 /34 irányelv 
követelményeinek megfelelő értelmezés. 
49 A fentiek összességére tekintettel az előterjesztett kérdésre azt a választ kell adni, hogy a 2004 /48 
irányelvet és a 2009 /24 irányelvet úgy kell értelmezni, hogy a valamely számítógépi program 
felhasználási szerződésében foglalt azon kikötés megsértése, amely az említett programhoz fűződő 
szerzői jogok jogosultjának szellemitulajdon-jogait érinti, a 2004 /48 irányelv értelmében vett 
„szellemitulajdon-jogok megsértésének” fogalma alá tartozik, és hogy ennek következtében az említett 
jogosultat a nemzeti jog szerint alkalmazandó felelősségi rendszertől függetlenül megillethetik az 
utóbbi irányelvben előírt biztosítékok. 
A költségekről 
50 Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt 
folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képe zi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a 
Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, 
nem téríthetők meg. 
ECLI:EU:C:2019 :1099 9 
2019 . 12. 18-I ÍTÉLET – C-666/18. SZ. ÜGY 
IT DEVELOPMENT 
A fenti indokok alapján a Bíróság (ötödik tanács) a következőképpe n határozott: 
A szellemi tulajdonjogok ér vényesítéséről szóló, 2 0 0 4 . április 2 9-i 2 0 0 4 / 4 8 / E K európai parlamenti 
és tanácsi irányelvet és a számítógépi programok jogi védelméről szóló, 2 0 0 9 . április 2 3-i 
2 0 0 9 / 2 4 / E K európai parlamenti és tanácsi irányelvet úgy kell értelmezni, hogy a valamely 
számítógépi program felhasználási szer ződésében foglalt azon kikötés megsértése, amely az 
említett programhoz fűződő szer zői jogok jogosultjának szellemitulajdon-jogait érinti, a 2 0 0 4 / 4 8 
irányelv értelmében vett „szellemitulajdon-jogok megsértésének” fogalma alá tartozik, és hogy 
ennek követke ztében az említett jogosultat a nemzeti jog szerint alkalmazandó felelősségi 
rendszertől függetlenül megillethetik az utóbbi irányelvben előírt biztosítékok. 
Aláírások 
ECLI:EU:C:2019 :1099 10