ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2.

a) Ellentétes-e a szolgáltatásnyújtás szabadságának az EUMSZ 56. cikkben foglalt elvével, valamint – amennyiben a jelen ügyben alkalmazandóknak tekinthetők – a 2006/123/EK (2) és a 2000/31/EK irányelvből (3) levezethető hasonló elvekkel az olyan nemzeti intézkedés, amely az Olaszországban működő ingatlanközvetítők részére – beleértve tehát az online szolgáltatásokat nyújtó, külföldi illetőségű gazdasági szereplőket is – előírja az ő közreműködésük révén megkötött, rövidtávú lakásbérleti szerződésekre vonatkozó adatok gyűjtésének, majd azoknak az adóhatóság részére történő továbbításának kötelezettségét a szolgáltatás igénybevevői által megfizetendő közvetlen adók beszedésére irányuló célból? b) Ellentétes-e a szolgáltatásnyújtás szabadságának az EUMSZ 56. cikkben foglalt elvével, valamint – amennyiben a jelen ügyben alkalmazandóknak tekinthetők – a 2006/123/EK és a 2000/31/EK irányelvből levezethető hasonló elvekkel az olyan nemzeti intézkedés, amely az Olaszországban működő azon ingatlanközvetítők részére – beleértve tehát az online szolgáltatásokat nyújtó, külföldi illetőségű gazdasági szereplőket is –, akik a közreműködésük révén megkötött rövidtávú lakásbérleti szerződésekből eredő fizetési kötelezettség teljesítésének szakaszában működnek közre, előírja, hogy e kifizetések után vonják le az adót, majd azt fizessék be az államkincstár részére, a szolgáltatás igénybevevői által megfizetendő közvetlen adók beszedésére irányuló célból? c) Az előző kérdésekre adandó igenlő válasz esetén: korlátozhatják-e mégis a[z uniós] joggal összhangban a szolgáltatásnyújtás szabadságának az EUMSZ 56. cikkben foglalt elvét, valamint – amennyiben a jelen ügyben alkalmazandóknak tekinthetők – a 2006/123/EK és a 2000/31/EK irányelvből levezethető hasonló elveket a fenti a) és b) pontban leírtakhoz hasonló nemzeti intézkedések, arra figyelemmel, hogy a szolgáltatás igénybevevői által megfizetendő közvetlen adók behajtása egyébként nem lenne hatékony? d) Korlátozhatja-e mégis [az uniós] joggal összhangban a szolgáltatásnyújtás szabadságának az EUMSZ 56. cikkben foglalt elvét, valamint – amennyiben a jelen ügyben alkalmazandóknak tekinthetők – a 2006/123/EK és a 2000/31/EK irányelvből eredő hasonló elveket az olyan nemzeti intézkedés, amely a nem Olaszországban letelepedett ingatlanközvetítőket arra kötelezi, hogy olyan adóügyi képviselőt jelöljenek ki, aki a fenti b) pontban meghatározott nemzeti intézkedéseket a nevükben és javukra teljesíteni köteles, figyelemmel arra, hogy a szolgáltatás igénybevevői által megfizetendő közvetlen adók behajtása egyébként nem lenne hatékony?
—

Ötödik fellebbezési jogalap: a Törvényszék mindenesetre tévesen állapítja meg az ügy tényállását, ezáltal pedig a 71–77. pontban tévesen alkalmazza a jogot. A fellebbező először is azt állítja, hogy a Törvényszék téved, amikor a Danske Slagtermestre által szolgáltatott bizonyos információk tekintetében annak ellenére is fenntartásokat fogalmaz meg, hogy ezeket az információkat nem vitatja sem a Bizottság, sem a dán kormány, másodszor pedig, hogy a Törvényszék tévedett, amikor figyelmen kívül hagyott számos olyan fontos részletet, amelyeket a Danske Slagtermestre a keresetlevelében, a válaszbeadványában és azok mellékleteiben több alkalommal is kifejtett.
2)

Úgy kell-e értelmezni az európai uniós védjegyről szóló, 2017. június 14-i 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 9. cikkének (2) bekezdését, hogy a védjeggyel azonos megjelölésnek egy online értékesítési oldalon megjelenített hirdetésben történő használata főszabály szerint az üzemeltetőnek, illetve a hozzá gazdaságilag kapcsolódó jogalanyoknak tudható be, ha a szokásosan tájékozott és észszerűen figyelmes internethasználó felfogásában az üzemeltető, illetve a hozzá gazdaságilag kapcsolódó jogalany aktív szerepet játszott ezen reklám elkészítésében, vagy ez utóbbi ezen üzemeltető saját kereskedelmi kommunikációjának részeként érzékelhető? E felfogást befolyásolja-e: — az a körülmény, hogy ez az üzemeltető és/vagy a hozzá gazdaságilag kapcsolódó jogalanyok olyan hírnévvel rendelkeznek, hogy náluk a legszélesebb az áruválaszték, köztük a hirdetésben szereplő áruk kategóriája tekintetében is; — vagy az a körülmény, hogy az így megjelenített hirdetésben olyan fejléc szerepel, amelyben ezen üzemeltető, illetve a hozzá gazdaságilag kapcsolódó jogalanyok szolgáltatási védjegyét tüntették fel, és ez a védjegy forgalmazói védjegyként jóhírnévvel rendelkezik; — vagy akár az a körülmény, hogy ez az üzemeltető, illetve a hozzá gazdaságilag kapcsolódó jogalanyok e hirdetés megjelenítésével egyidejűleg az abban megjelenített termékkel azonos kategóriába tartozó áruk forgalmazói által hagyományosan kínált szolgáltatásokat is kínálnak?
C 182/27

A Landgericht München (Németország) által 2021. január 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Phoenix Contact GmbH & Co. KG kontra HARTING Deutschland GmbH & Co. KG und Harting Electric GmbH & Co. KG

(C-44/21. sz. ügy)

(2021/C 182/40)

Az eljárás nyelve: német

A kérdést előterjesztő bíróság

Landgericht München

Az alapeljárás felei

Felperes: Phoenix Contact GmbH & Co. KG

Alperes: HARTING Deutschland GmbH & Co. KG, Harting Electric GmbH & Co. KG

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

Összeegyeztethető-e a 2004/48/EK irányelv (1) 9. cikkének (1) bekezdésével az, hogy az ideiglenes intézkedés elrendelésére irányuló eljárásban a végső fokon eljáró Oberlandesgerichtek (regionális felsőbíróságok, Németország) főszabály szerint megtagadják a szabadalombitorlás miatti ideiglenes intézkedések elrendelését, ha a vitatott szabadalom tekintetében nem folytattak le elsőfokú felszólalási vagy megsemmisítési eljárást?

(1) A szellemi tulajdonjogok érvényesítéséről szóló, 2004. április 29-i 2004/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2004. L 157., 45. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 2. kötet, 32. o.).
1)

Úgy kell-e értelmezni az európai uniós védjegyről szóló, 2017. június 14-i 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 9. cikkének (2) bekezdését, hogy a védjeggyel azonos megjelölésnek egy online értékesítési oldalon megjelenített hirdetésben történő használata főszabály szerint az üzemeltetőnek tudható be, ha a szokásosan tájékozott és észszerűen figyelmes internethasználó felfogásában az üzemeltető aktív szerepet játszott ezen reklám elkészítésében, vagy ez utóbbi az ilyen felhasználó által ezen üzemeltető saját kereskedelmi kommunikációjának részeként érzékelhető? E felfogást befolyásolja-e: — az a körülmény, hogy ez az üzemeltető olyan hírnévvel rendelkezik, hogy nála a legszélesebb az áruválaszték, köztük a hirdetésben szereplő áruk kategóriája tekintetében is; — vagy az a körülmény, hogy az így megjelenített hirdetésben olyan fejléc szerepel, amelyben ezen üzemeltető szolgáltatási védjegyét tüntették fel, és ez a védjegy forgalmazói védjegyként jóhírnévvel rendelkezik; — vagy akár az a körülmény, hogy ez az üzemeltető e hirdetés megjelenítésével egyidejűleg az abban megjelenített termékkel azonos kategóriába tartozó áruk forgalmazói által hagyományosan kínált szolgáltatásokat is kínál?
C 242/11

Az Obvodní soud pro Prahu 1 (Cseh Köztársaság) által 2021. március 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Správa železnic, státní organizace kontra České dráhy a.s. és társai

(C-221/21. sz. ügy)

(2021/C 242/14)

Az eljárás nyelve: cseh

A kérdést előterjesztő bíróság

Obvodní soud pro Prahu 1

Az alapeljárás felei

Felperes: Správa železnic, státní organizace

Alperesek: České dráhy a.s., PKP CARGO INTERNATIONAL, a.s., PDV RAILWAY a.s., KŽC Doprava, s.r.o.

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

1) Megfelel-e a módosított zákon č. 99/1963 Sb., občanský soudní řád (a polgári perrendtartásról szóló 99/1963. sz. törvény, a továbbiakban: o.s.ř.) ötödik részében foglalthoz hasonló nemzeti szabályozás az igazgatási szervezet határozatának az egységes európai vasúti térség létrehozásáról szóló, 2012. november 21-i 2012/34/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) (a továbbiakban: 2012/34 irányelv) 56. cikkének (10) bekezdése szerinti bírósági felülvizsgálatával szemben támasztott követelményeknek?

2) Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén, értelmezhető-e úgy a 2012/34 irányelv 56. cikkének (10) bekezdése, hogy az igazgatási szervezet határozatának bírósági felülvizsgálata az o.s.ř. 99. § -ának megfelelően perbeli egyezséggel is zárulhat?

3) Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén lehetővé teszik-e az egy, a vasúti ágazatra vonatkozó nemzeti igazgatási szervezet létrehozásának a 2012/34 irányelv 55. cikkének (1) bekezdésében, az igazgatási szervezet feladatainak a 2012/34 irányelv 56. cikkének (2), (6), (11) és (12) bekezdésében, valamint az igazgatási szervezetek közötti együttműködésnek a 2012/34 irányelv 57. cikkének (2) bekezdésében foglalt követelményei, hogy az igazgatási szervezet ügy érdemében hozott határozatainak helyébe különböző rendes bíróságok olyan határozatai lépjenek, amelyeket nem köt az igazgatási szervezet által megállapított tényállás?

(1) HL 2012. L 343., 32. o.
C 242/8

A Bundesgerichtshof (Németország) által 2021. március 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – absoluts-bikes and more- GmbH & Co. KG kontra the-trading-company GmbH

(C-179/21. sz. ügy)

(2021/C 242/10)

Az eljárás nyelve: német

A kérdést előterjesztő bíróság

Bundesgerichtshof

Az alapeljárás felei

Felülvizsgálati kérelmet előterjesztő fél: absoluts-bikes and more- GmbH & Co. KG

A felülvizsgálati eljárásban ellenérdekű fél: the-trading-company GmbH

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

1) A gyártói jótállás puszta megléte önmagában elegendő-e a 2011/83/EU irányelv (1) 6. cikke (1) bekezdésének m) pontjában előírt tájékoztatási kötelezettség megalapozásához?

2) Az első kérdésre adandó nemleges válasz esetén: A 2011/83/EU irányelv 6. cikke (1) bekezdésének m) pontjában előírt tájékoztatási kötelezettséget megalapozza-e pusztán a gyártói jótállásnak az eladó vagy szolgáltató ajánlatában való említése, vagy e kötelezettség akkor áll fenn, ha az említés a fogyasztó számára azonnal megállapítható? Akkor is fennáll-e a tájékoztatási kötelezettség, ha a fogyasztó számára azonnal megállapítható, hogy az eladó vagy szolgáltató csak a gyártó által a jótállással kapcsolatban szolgáltatott információkat teszi hozzáférhetővé?

3) A 2011/83/EU irányelv 6. cikke (1) bekezdésének m) pontja szerint szükséges, a gyártói jótállás meglétére és feltételeire vonatkozó tájékoztatásnak ugyanazon információkat kell-e tartalmaznia, mint a fogyasztási cikkek adásvételének és a kapcsolódó jótállásnak egyes vonatkozásairól szóló, 1999. május 25-i 1999/44/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (2) 6. cikkének (2) bekezdése szerinti jótállásnak, vagy kevesebb információ is elegendő?

(1) A fogyasztók jogairól, a 93/13/EGK tanácsi irányelv és az 1999/44/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv módosításáról, valamint a 85/577/EGK tanácsi irányelv és a 97/7/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2011. október 25-i 2011/83/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2011. L 304., 64. o.).

(2) HL 1999. L 171., 12. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 4. kötet, 223. o.
A Törvényszék (második tanács) T-328/17. RENV. sz., Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi v EUIPO – M. J. Dairies (BBQLOUMI) ügyben 2021. január 20-án hozott ítélete ellen a Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi által 2021. március 30-án benyújtott fellebbezés

(C-201/21. P. sz. ügy)

(2021/C 263/09)

Az eljárás nyelve: angol

Felek

Fellebbező: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (képviselők: S. Malynicz QC, S. Baran Barrister, V. Marsland Solicitor)

A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), M. J. Dairies EOOD

A Bíróság elnökhelyettese 2021. május 21-i végzésével a fellebbezést elfogadhatatlanként elutasította, és úgy határozott, hogy a Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumit maga viseli saját költségeit.
3)

Úgy kell-e értelmezni a 3. cikk (2) bekezdését, hogy a „menekültügyi eljárás rendszerszintű hiányosságai” körébe tartoznak a nemzetközi védelem iránti kérelmet elutasító, a visszavételt végrehajtó tagállam bírósága által hozott már jogerős határozatok esetleges hatásai is, ha a 604/2013/EU rendelet 27. cikke alapján megkeresett bíróság úgy véli, hogy a származási országba való visszatérés esetén ténylegesen fennáll annak kockázata, hogy a kérelmezőt embertelen vagy megalázó bánásmódnak teszik ki, figyelembe véve a 2011. december 13-i 2011/95/EU irányelv (2) 15. cikkének c) pontja szerinti általános fegyveres konfliktushelyzet vélelmezett fennállását is?
3.

A 2008/48/EK irányelv 14. cikke (1) bekezdésének első mondata szerinti elállási joggal kapcsolatos jogvesztést illetően: a) Megszűnhet-e a 2008/48/EK irányelv 14. cikke (1) bekezdésének első mondata szerinti elállási jog? Amennyiben igen: b) Az elállási jognak a parlament által elfogadott törvényben szabályozandó időbeli korlátozásáról van-e szó a jogvesztés esetében? Amennyiben nem: c) Szubjektív szempontból azt feltételezi-e a jogvesztés, hogy a fogyasztónak tudomása volt elállási jogának fennmaradásáról, vagy legalábbis hogy tudomásának hiánya súlyos gondatlanság értelmében véve betudható neki? Ugyanez vonatkozik-e a megszűnt szerződésekre is? Amennyiben nem: d) Ellentétes-e a jogvesztésre vonatkozó szabályok jóhiszemű alkalmazásával a hitelező azon lehetősége, hogy a hitelfelvevőt utólag tájékoztathatja a 2008/48/EK irányelv 14. cikke (1) bekezdése második mondatának b) pontja alapján, és ezáltal megindíthatja az elállásra nyitva álló időszakot? Ugyanez vonatkozik-e a megszűnt szerződésekre is? Amennyiben nem: e) Összeegyeztethető-e ez a nemzetközi jog azon állandó elveivel, amelyekhez a német bíróság kötve van a Grundgesetz (a Németországi Szövetségi Köztársaság alaptörvénye) alapján? Amennyiben igen: f) Hogyan kell feloldania a német jogalkalmazónak a kötelező nemzetközi jogi rendelkezések és a Bíróság által megfogalmazott követelmények közötti összeütközést?
2)

Az első kérdésre adandó nemleges válasz esetén: Úgy kell-e értelmezni a 93/83 irányelv 1. cikke (2) bekezdésének a) és c) pontjában, valamint az információs társadalomban a szerzői és szomszédos jogok egyes vonatkozásainak összehangolásáról szóló, 2001. május 22-i 2001/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (2) 3. cikkének (1) bekezdésében szereplő „nyilvánossághoz közvetítés” fogalmát, hogy a műhold útján történő nyilvánossághoz közvetítés során további szereplőként közreműködő műholdasprogramcsomag-szolgáltatónak, amely különböző műsorsugárzó szervezetek ingyenes és előfizetéses televíziós műsorainak nagyfelbontású kódolt jeleit saját elképzelése szerint csomagba foglalja, és az ily módon előállított önálló audiovizuális terméket díj ellenében kínálja ügyfeleinek, a programcsomagban foglalt ingyenes televíziós műsorok védelemben részesülő tartalma tekintetében is be kell szereznie az érintett jogok jogosultjának külön engedélyét annak ellenére, hogy ügyfelei számára e tekintetben egyébként is csupán olyan művekhez biztosít hozzáférést, amelyek a vételi területen – jóllehet rosszabb, normál felbontású minőségben – már mindenki számára szabadon hozzáférhetők?
3.

Harmadik fellebbezési jogalap. A megtámadott ítélet azon részének jogellenessége, amely elutasítja a harmadik jogalapot. Az arányosság, a méltányosság és a szerződéses jóhiszeműség elvének megsértése. Az EUMSZ 5. cikk (4) bekezdésének és a Grant Agreement II.22. cikkének megsértése. A fellebbező a Törvényszék ítéletének azt a részét támadja meg, amelyben az a második jogalapot elutasítva megállapította, hogy a Bizottság nem sértette mega z arányosság elvét, amikor a személyzetre vonatkozó valamennyi közvetlen és közvetett kiadást követelte. Épp ellenkezőleg, a vizsgálati eljárás csak két szakemberrel kapcsolatban tárt fel hiányosságokat, kizárólag ezeket a költségeket kellett volna kérni. Azt is figyelembe véve, hogy a projekt végrehajtásának és a költségeknek az ellenőrzését külső szakember végezte, amit a Bizottság is elfogadott. Másodlagosan, továbbra is az arányosság elvének értelmében, a Törvényszéknek helyt kellett volna adnia a visszatérítendő összeg meghatározásától függő kérelemnek.
2)

Úgy kell-e értelmezni a [2000/78] irányelv 2. cikke (1) és (2) bekezdésének rendelkezéseit, valamint 3. cikke (1) bekezdése c) pontjának utolsó fordulatát, hogy azokkal ellentétes a Legea-cadru nr. 330, din 5 noiembrie 2009, privind salarizarea unitară a personalului plătit din fonduri publice (a közpénzekből fizetett személyi állomány egységes díjazásáról szóló, 2009. november 5-i 330. sz. román kerettörvény) 1. cikkének (2) bekezdésében szereplő – az Înalta Curte de Casație și Justiție (legfőbb semmítő- és ítélőszék, Románia) által a törvényességi jogorvoslattal kapcsolatban meghozott 7/2019. sz. (a Monitorul Oficial al României [Románia hivatalos lapja] 2019. május 6-i 343. számában közzétett) ítéletben értelmezett – rendelkezéshez hasonló rendelkezés olyan körülmények között, amelyekben a felperesek jogszabály alapján nem kérhették a bírói karba való belépéskor történő besorolásuknak megfelelő illetmény emelését azt követően, hogy hatályba lépett a 330/2009. [sz.] törvény – olyan jogalkotási aktus, amely kifejezetten előírta, hogy a díjazás jelenleg és a jövőben is kizárólag az [említett] törvényben rögzített díjazásnak felel meg –, következésképpen a munkatársaikhoz képest többek között az életkoron alapuló hátrányos megkülönböztetés érte őket a díjazást illetően, ami valójában azt jelenti, hogy 2019. decemberben/2020. januárban kizárólag a 2010. január előtt hivatalba lépő idősebb bírák (akikre 2006 és 2009 között hozott olyan ítéletek vonatkoztak, amelyek rendelkező részét [az Înalta Curte de Casație și Justiție {legfőbb semmítő- és ítélőszék}] a 7/2009. sz. ítélete révén 2019-ben értelmezte) részesültek a 2010 és 2015 közötti időszakra vonatkozóan (a jelen eljárás tárgyát képező peres eljárás révén igényelthez hasonló) visszamenőleges díjazásban, noha az említett időszakban a felperesek is bírói feladatkört láttak el, és ugyanazt a munkát, azonos feltételekkel és azonos intézménynél végezték?
5)

Ilyen esetben az általános adatvédelmi rendelet 6. cikke (1) bekezdésének c), d) és e) pontja alapján is igazolt lehet-e egyedi esetekben a vállalatcsoport más szolgáltatásaiból és harmadik weboldalakról és alkalmazásokból származó adatoknak az ezeken, illetve ezekben elhelyezett – a „Facebook Business Tools”-hoz hasonló – interfészeken vagy az internethasználó számítógépén vagy mobileszközén használt cookie-kon vagy hasonló adattárolási technológiákon keresztül történő rögzítése, azoknak a felhasználó Facebook.com-fiókjával történő összekapcsolása és felhasználása vagy a más módon már jogszerűen rögzített és összekapcsolt adatok felhasználása például egy bizonyos adatokra vonatkozó érvényes megkeresésre történő válaszadás (c) pont), a káros magatartásokkal szembeni küzdelem és a biztonság elősegítése (d) pont), a közérdekű kutatás, valamint a biztonság, integritás és védelem elősegítése (e) pont) érdekében?
3)

Ellentétes-e a jogállamiság elvével, különösen a hatékony bírói jogvédelemnek és a jogorvoslatok egyenértékűségének elvével az olyan nemzeti szabályozás, amely: a) az S.13. szektor meghatározása szempontjából megakadályozza az ESA 2010 (Istituto Nazionale di Statistica [országos statisztikai intézet, Olaszország; a továbbiakban: ISTAT]) általi alkalmazása helyességének, így a költségvetési egyenleg helyességének, átláthatóságának és megbízhatóságának bárminemű olyan bírósági felülvizsgálatát, amelynek révén megállapítható lenne, hogy Olaszország felzárkózott-e a középtávú költségvetési célkitűzéshez (a jogorvoslatok tényleges érvényesülése elvének megsértése); b) arra az esetre, ha a szabályozás alperes szervek által javasolt értelmezését – akár autentikus jogszabály-értelmezés révén is – helyesnek kell tekinteni, a felperest a bírósági jogorvoslat igénybevétele kétszeres terhének és ebből következően valamely [uniós] jogállás fennállását illetően egymásnak ellentmondó határozatok veszélyének teszi ki, amivel de facto lehetetlenné teszi, hogy a felperes hatékony jogvédelemben részesüljön a szóban forgó jogból eredő kötelezettségek teljesítéséhez szükséges megfelelő időn (azaz a pénzügyi éven) belül, és megszünteti a jogbiztonságot a kormányzati jogállás fennállását illetően; c) ismételten csak arra az esetre, ha a szabályozás alperes hatóságok által javasolt értelmezését – akár autentikus jogszabály-értelmezés révén is – helyesnek kell tekinteni, akként rendelkezik, hogy a költségvetés meghatározásának helyességét olyan bíróság bírálja el, amely eltér attól a bíróságtól, amelynek javára az olasz Costituzione (alkotmány) fenntartja a költségvetési jogra vonatkozó hatáskört?
1)

Olyan járműmodellekre is alkalmazni kell-e az (EU) 2018/858 rendelet (1) XIV. fejezetének rendelkezéseit (61. és azt követő cikkek a X. mellékletet is ideértve), amelyek már 2020. szeptember 1-jét megelőzően megkapták első típusjóváhagyásukat a 715/2007/EK rendelet (2) alapján? Ezenfelül az e kérdésre adandó nemleges válasz esetén: Továbbra is alkalmazni kell-e e „régi járművek” tekintetében a 715/2007/EK rendelet III. fejezetét és a díjak kiszámításához különösen a 715/2007/EK rendelet 7. cikkét?
C 382/19

A Törvényszék (hetedik tanács) T-561/18. sz., ITD és Danske Fragtmænd kontra Bizottság ügyben 2021. május 5-én hozott ítélete ellen az ITD, Brancheorganisation for den danske vejgodstransport A/S, Danske Fragtmænd A/S által 2021. július 15-én benyújtott fellebbezés

(C-442/21. P. sz. ügy)

(2021/C 382/25)

Az eljárás nyelve: angol

Felek

Fellebbezők: ITD, Brancheorganisation for den danske vejgodstransport A/S, Danske Fragtmænd A/S (képviselő: L. Sandberg-Mørch advokat)

A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság, Jørgen Jensen Distribution A/S, Dansk Distribution A/S, Dán Királyság

A fellebbezők kérelmei

A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

— helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-561/18. sz. ügyben hozott 2021. május 5-i ítéletét annyiban, amennyiben elutasította a fellebbezők azon állításait, hogy a Bizottság komoly nehézségekbe ütközött annak megállapítása során, hogy az egyetemes postai szolgáltatási kötelezettség kompenzációja összeegyeztethető támogatásnak minősül; hogy a Bizottság komoly nehézségekkel nézett szembe annak megállapítása során, hogy az állami garancia létező támogatás volt; és hogy a Bizottság szintén súlyos nehézségekkel szembesült a költségek helytelen allokációjára vonatkozó értékelése tekintetében;

— az alperest kötelezze a saját költségeinek és a fellebbezők költségeinek viselésére.

Jogalapok és fontosabb érvek

1. Először is, a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot és elferdítette a tényeket annak kimondásával, hogy a Bizottság nem szembesült súlyos nehézségekkel azon immateriális javaknak (vállalati jóhírnév és jelenlét) a nettó elkerülhető költségek köréből való kizárása vonatkozásában, amelyekkel a Post Danmark az egyetemes postai szolgáltatási kötelezettség következtében rendelkezett.

2. Másodszor, a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot annak kimondásával, hogy a Bizottság nem szembesült súlyos nehézségekkel annak megállapítása során, hogy a támogatás összeegyeztethető a közszolgáltatási kötelezettség teljesítésére vonatkozó, az általános gazdasági érdekű szolgáltatások keretszabálya alapján, majd engedélyezte a támogatást az alkalmazottaknak a Post Danmark átalakítása/átszervezése keretében történő elbocsátásához kapcsolódó költségek tekintetében.