28

E körülmények között a Landgericht Tübingen (tübingeni regionális bíróság, Németország) úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé: „1) Összeegyeztethetetlen‑e az uniós joggal [a műsorszolgáltatási hozzájárulásról szóló törvény], mivel az abban szereplő, főszabály szerint 2013. január 1‑jétől a Baden‑Württemberg német szövetségi tartományban lakó valamennyi nagykorú személytől feltétel nélkül az SWR és a ZDF műsorszolgáltatók javára beszedett hozzájárulás az uniós jogba ütköző, kizárólag e közszolgálati műsorszolgáltatókat előnyben részesítő támogatást jelent a magán műsorszolgáltatókkal szemben? Úgy kell‑e értelmezni az EUMSZ 107. és EUMSZ 108. cikket, hogy a törvény a műsorszolgáltatási hozzájárulás vonatkozásában a Bizottság jóváhagyását igényelte volna, és jóváhagyás hiányában érvénytelen? 2) Úgy kell‑e értelmezni az EUMSZ 107. és EUMSZ 108. cikket, hogy e rendelkezések kiterjednek a műsorszolgáltatási hozzájárulásról szóló tartományi törvényben rögzített szabályozásra, amely alapján főszabály szerint valamennyi Baden‑Württembergben lakó nagykorú személytől feltétel nélkül hozzájárulást szednek be kizárólag az állami/közszolgálati műsorszolgáltatók javára, mert ez a hozzájárulás uniós jogba ütköző, előnyben részesítő támogatást foglal magában az Európai Unió tagállamai műsorszolgáltatóinak műszaki kizárása céljából, mivel a hozzájárulásokat arra használják fel, hogy olyan versengő műsorszórási eljárást hozzanak létre (DVB‑T2 – monopólium), amelyet külföldi műsorszolgáltatók nem használhatnak? Úgy kell‑e értelmezni az EUMSZ 107. és EUMSZ 108. cikket, hogy e rendelkezések nemcsak a közvetett pénzügyi támogatásokra, hanem más gazdaságilag releváns előnyben részesítésre (jogcím megállapításának joga, kereskedelemre jogosultság mind gazdasági vállalkozásként, mind pedig hatóságként, kedvezőbb helyzet biztosítása az adósság számításánál) is kiterjednek? 3) Összeegyeztethető‑e az egyenlő bánásmód követelményével és az előnyben részesítő támogatások tilalmával, ha valamely olyan nemzeti törvény, mint a műsorszolgáltatási hozzájárulásról szóló baden‑württembergi törvény, az olyan közszolgálatilag szervezett és hatóságként kialakított német televíziós műsorszolgáltatót, amely azonban magán műsorszolgáltatókkal is versenyez a reklámpiacon, azokkal szemben előnyben részesíti azáltal, hogy a nézőkkel szembeni követeléseit a magán versenytársaktól eltérően nem kell rendes bíróság előtt a jogcím megállapíttatásával érvényesíttetnie a végrehajtás előtt, hanem bírósági közreműködés nélkül maga hozhat létre végrehajtásra jogosító jogcímet? 4) Összeegyeztethető‑e az EJEE 10. cikkével, illetve [a Charta 11. cikkével], ha valamely tagállam a nemzeti, baden‑württembergi törvényben előírja, hogy valamely hatóságként kialakított televíziós műsorszolgáltató éppen e műsorszolgáltató finanszírozása céljából bírság terhe mellett hozzájárulást követelhet minden, a vételi területen lakó nagykorú személytől, függetlenül attól, hogy van‑e egyáltalán vevőkészüléke, vagy hogy kizárólag más, nevezetesen külföldi vagy más, magán műsorszolgáltató adót használ? 5) Összeegyeztethető‑e [a műsorszolgáltatási hozzájárulásról szóló törvény], és különösen annak 2. és 3. §‑a az uniós jogban előírt egyenlő bánásmód és hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvével, ha a valamely közszolgálati televíziós műsorszolgáltató finanszírozása céljából minden lakó által feltétel nélkül fizetendő díj fejenként annak többszörösével terheli az egyedülálló szülőt, amit egy lakóközösség tagjának kell megfizetnie? Úgy kell‑e értelmezni [a nők és férfiak közötti egyenlő bánásmód elvének az árukhoz és szolgáltatásokhoz való hozzáférés, valamint azok értékesítése, illetve nyújtása tekintetében történő végrehajtásáról szóló, 2004. december 13‑i 2004/113/EK tanácsi irányelvet (HL 2004. L 373., 37. o.)], hogy az a szóban forgó díjra is kiterjed, és hogy a közvetett hátrány elegendő, ha a valós esetek alapján 90%‑ban nagyobb terhet ró a nőkre? 6) Összeegyeztethető‑e [a műsorszolgáltatási hozzájárulásról szóló törvény], különösen annak 2. és 3. §‑a az uniós jogban előírt egyenlő bánásmód és hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvével, ha a valamely közszolgálati televíziós műsorszolgáltató finanszírozása céljából minden lakó által feltétel nélkül fizetendő hozzájárulás kétszer több olyan személyek esetében, akiknek foglalkozásuk miatt második lakóhelyre van szükségük, mint más munkavállalók esetében? 7) Összeegyeztethető‑e [a műsorszolgáltatási hozzájárulásról szóló törvény], különösen annak 2. és 3. §‑a az egyenlő bánásmódnak az uniós jogban előírt követelményével, a hátrányos megkülönböztetésnek az uniós jogban előírt tilalmával és a letelepedésnek az uniós jogban előírt szabadságával, ha a valamely közszolgálati televíziós műsorszolgáltató finanszírozása céljából minden lakó által feltétel nélkül fizetendő hozzájárulást személyek esetében úgy alakították ki, hogy azonos vételi lehetőségek mellett közvetlenül az uniós tagállami határ előtt a német állampolgároknak kizárólag a lakóhelyüktől függően kell hozzájárulást fizetni, a határ túloldalán élő német állampolgároknak azonban nem kell hozzájárulást fizetni, és hasonlóképpen, hozzájárulás‑fizetési kötelezettség terheli azt a külföldi uniós polgárt, akinek foglalkozásából adódóan közvetlenül az uniós belső határ túloldalán kell letelepednie, a közvetlenül a határ előtt élő uniós polgárt azonban ilyen kötelezettség nem terheli, és ez abban az esetben is igaz, ha egyikük sem érdekelt a német műsorszolgáltató [műsorának] vételében?”