ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
22

A Philips azt kéri, hogy a Bíróság: – helyezze hatályon kívül a második megtámadott ítéletet, – részben vagy egészben semmisítse meg a vitatott határozat 1. cikke (1) bekezdésének c) pontját és (2) bekezdésének f) pontját, továbbá a 2. cikke (1) bekezdésének c) és e) pontját, valamint (2) bekezdésének c) és e) pontját, – csökkentse az e határozat 2. cikke (1) bekezdésének c) és e) pontjában, valamint (2) bekezdésének c) és e) pontjában vele szemben kiszabott bírságokat, és – a Bizottságot kötelezze mind a fellebbezés, mind pedig az elsőfokú eljárás költségeinek viselésére.
2

E kérelmet a The Trustees of the BT Pension Scheme (a továbbiakban: Trustees) és a Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (adó‑ és vámhatóság, Egyesült Királyság; a továbbiakban: Commissioners) között annak tárgyában folyamatban lévő jogvitában terjesztették elő, hogy egy nyugdíjalap tekintetében – amely nem alanya a befektetésből származó jövedelmet terhelő adónak – azon jogcímen került megtagadásra az adójóváíráshoz való jog, hogy ez utóbbi egy olyan társaság külföldi eredetű jövedelemnek minősülő osztalékait vette fel, amely az Egyesült Királyságban rendelkezik adóügyi illetékességgel.
2

E kérelmet a Trustees of the P Panayi Accumulation & Maintenance Settlements (a továbbiakban: Panayi trusteek) és a Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (a továbbiakban: adóhatóság) között a trust vagyonából eredő rejtett tőkenyereséget a tusteek adóügyi illetőségének a származási tagállamtól eltérő tagállamba való áthelyezése miatt terhelő adó tárgyában folyamatban lévő jogvita keretében terjesztették elő.
4

E rendelet 13. cikke így rendelkezik: „(1) A 14c. cikkre és a 14f. cikkre is figyelemmel, a rendelet hatálya alá tartozó személyekre csak egy tagállam jogszabályai alkalmazandóak. E jogszabályokat e cím rendelkezései szerint kell meghatározni. (2) A 14–17. cikk rendelkezéseire is figyelemmel: a) egy tagállam területén alkalmazott személy e tagállam jogszabályainak hatálya alá tartozik, még abban az esetben is, ha egy másik tagállam területén rendelkezik lakóhellyel, vagy ha az őt alkalmazó vállalkozás vagy munkáltató székhelye vagy lakóhelye egy másik tagállam területén található; […]”
3

A 1408/71 rendelet 13. cikke a következőképpen rendelkezik: „(1) A 14c. cikkre és a 14f. cikkre is figyelemmel, a rendelet hatálya alá tartozó személyekre csak egy tagállam jogszabályai alkalmazandóak. E jogszabályokat e cím rendelkezései szerint kell meghatározni. (2) A 14–17. cikk rendelkezéseire is figyelemmel: a) egy tagállam területén alkalmazott személy e tagállam jogszabályainak hatálya alá tartozik, még abban az esetben is, ha egy másik tagállam területén rendelkezik lakóhellyel, vagy ha az őt alkalmazó vállalkozás vagy munkáltató székhelye vagy lakóhelye egy másik tagállam területén található; […]”
9

A Bilbaína de Alquitranes SA, a Deza a.s., az Industrial Química del Nalón SA, a Koppers Denmark A/S, a Koppers UK Ltd, a Koppers Netherlands BV, a Rütgers basic aromatics GmbH, a Rütgers Belgium NV, a Rütgers Poland sp. z o.o., a Bawtry Carbon International Ltd, a Grupo Ferroatlántica SA, az SGL Carbon GmbH (Németország), az SGL Carbon GmbH (Ausztria), az SGL Carbon, SGL Carbon SA, az SGL Carbon Polska S.A., a ThyssenKrupp Steel Europe AG és a Tokai erftcarbon GmbH (a továbbiakban: a Bilbaína és társai) keresetet indítottak a vitatott rendelet megsemmisítése iránt, amely kereset alátámasztására három jogalapot hoztak fel, ezek közül a második a CTPHT toxicitási szintjével kapcsolatban a Bizottság által elkövetett nyilvánvaló értékelési hibán alapul.
27

E tekintetben az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból kitűnik, hogy a szabályozott piac egyes jellemzői, amelyeket e fogalommeghatározás tartalmaz, ténylegesen jelen vannak az EFS‑rendszerben. Így a kérdést előterjesztő bíróság szerint e rendszert az Euronext működteti, és megkülönböztetéstől mentes szabályok alá tartozik, mégpedig olyan szabályok alá, amelyeket az e szervezet által kibocsátott két dokumentum tartalmaz, amelyek címe: EFS Trading Manual és TCS‑web user Guide to the EFS. Azok a megbízások, amelyeket a brókerek az EFS‑rendszer keretében továbbítanak a befektetésialap‑kezelő ügynökök felé, ezen alapok befektetési jegyeire vonatkozó szerződések megkötését eredményezik. Ezenkívül az Euronext engedélyt kapott az EFS‑rendszer működtetésére, amelynek tekintetében nincs ok azt feltételezni, hogy ne felelne meg a 2004/39 irányelv III. címe rendelkezéseinek, aminek vizsgálata a kérdést előterjesztő bíróság feladata.
2

E kérelem előterjesztésére az egyfelől a président de l’Autorité de la concurrence (a versenyhatóság elnöke, Franciaország), másfelől az Association des producteurs vendeurs d’endives (APVE), az Association Comité économique régional agricole fruits et légumes de Bretagne (Cerafel), a Fraileg és a Prim’Santerre vállalkozások, az Union des endiviers, korábban Fédération nationale des producteurs d’endives (FNPE), a Soleil du Nord vállalkozás, a Comité économique fruits et légumes du Nord de la France (Celfnord), az Association des producteurs d’endives de France (APEF), a Section nationale de l’endive (SNE), a Fédération du commerce de l’endive (FCE), a France endives, a Cambrésis Artois‑Picardie endives (CAP’Endives), a Marché de Phalempin, a Primacoop, a Coopérative agricole du marais audomarois (Sipema), a Valois‑Fruits et Groupe Perle du Nord vállalkozások, valamint a ministre de l’Économie, de l’Industrie et du Numérique (a gazdaságért, iparért és digitális ügyekért felelős miniszter, Franciaország) közötti, azon 2012. március 6‑i határozatra vonatkozó jogvitában került sor, amellyel az Autorité de la concurrence többek között az EUMSZ 101. cikk (1) bekezdése alapján megállapította egy összetett és folyamatos kartell fennállását az endívia franciaországi piacán, és azt pénzügyi szankcióval sújtotta (a továbbiakban: vitatott határozat).
4

A közszolgálati műsorszolgáltatókon kívül az egész dán televíziós piacon kereskedelmi műsorszolgáltatók is jelen vannak. Egyrészt különösen a Viasat Broadcasting UK Ltd társaságról (a továbbiakban: Viasat), másrészt pedig az SBS TV A/S és az SBS Danish Television Ltd társaságokból álló csoportról (a továbbiakban: SBS) van szó.
69

Először is a Törvényszék egyáltalán nem indokolta meg azt a következtetést, amely szerint a követelt összegek saját forrásokat képeznek. Az e következtetést alátámasztó indokok kifejtése annál is inkább fontos lett volna a jelen ügyekben, mivel egyrészt e következtetés előfeltevését képezi a keresetek elfogadhatósága vonatkozásában a Törvényszék által végzett – egyébként téves – értékelésnek, másrészt pedig az említett összegek „saját forrásoknak” minősítését a Szlovák Köztársaság vitatta az elfogadhatatlansági kifogásokra vonatkozó észrevételeiben. Hasonlóképpen a Törvényszéknek ki kellett volna fejtenie azokat az indokokat, amelyek igazolják, hogy a saját források területén a kétoldalú viszonyokban fennálló tagállami kötelezettségekre vonatkozó ítélkezési gyakorlat alkalmazható az olyan háromoldalú viszonyban is, mint amilyen a jelen esetben szereplő viszony, amit a Szlovák Köztársaság szintén vitatott a Törvényszék előtt.
6

A REACH‑rendelet „Szállított elkülönített intermedierek regisztrálása” című 18. cikke szerint: „(1) Valamennyi olyan gyártó vagy importőr, aki legalább évi egy tonna mennyiségben gyárt vagy hoz be szállított elkülönített intermediert, a szállított elkülönített intermedier tekintetében regisztrálási dokumentációt nyújt be az Ügynökséghez. (2) A szállított elkülönített intermedier regisztrálása valamennyi alábbi információt tartalmazza: a) a gyártó vagy importőr megnevezése a VI. melléklet 1. szakaszában meghatározottaknak megfelelően; b) az intermedier azonosító adatai a VI. melléklet 2.1–2.3.4. szakaszában meghatározottaknak megfelelően; c) az intermedier osztályba sorolása a VI. melléklet 4. szakaszában meghatározottaknak megfelelően; d) az intermedier fiziko‑kémiai, emberi egészséggel vagy környezettel kapcsolatos tulajdonságaira vonatkozóan rendelkezésre álló információk. Amennyiben teljes vizsgálati jelentés rendelkezésre áll, a vizsgálat összefoglalóját kell benyújtani; e) a felhasználás rövid általános leírása a VI. melléklet 3.5. szakaszában meghatározottak szerint; f) az alkalmazott, és a felhasználó részére a (4) bekezdéssel összhangban ajánlott kockázatkezelési intézkedésekre vonatkozó információ. […] (3) A gyártónként vagy importőrönként évi ezer tonna feletti mennyiségű szállított elkülönített intermedier regisztrálási dokumentációja a (2) bekezdésben előírt információkon kívül tartalmazza a VII. mellékletben meghatározott információkat is. Ezen információk megszerzésére a 13. cikket kell alkalmazni. (4) A (2) és a (3) bekezdés kizárólag az olyan szállított elkülönített intermedierek esetében alkalmazható, amelyek esetén a gyártó vagy importőr maga megerősíti vagy kijelenti, hogy a felhasználótól megerősítést kapott arra vonatkozóan, hogy az adott intermedier felhasználásával más anyag(ok) szintézise más telephelyeken a következő szigorúan ellenőrzött feltételek mellett megy végbe: a) az anyagot teljes életciklusa alatt műszaki intézkedésekkel szigorúan, behatárolva tartják, beleértve a berendezés gyártását, tisztítását, takarítását és karbantartását, a mintavételt, az analízist, a berendezések és a tárolótartályok töltését és ürítését, a hulladékok elhelyezését vagy tisztítását és tárolását; b) alkalmazzák az eljárási és ellenőrzési technológiákat a kibocsátás és bármilyen abból eredő expozíció minimalizálására; c) az anyagot kizárólag megfelelően képzett és jogosult személyzet kezeli; d) takarítási és karbantartási munkák esetében a rendszer megnyitása és a rendszerbe való belépés előtt különleges eljárásokat alkalmaznak, mint például kiürítés és átmosás; e) baleset esetén és amennyiben hulladék keletkezik, a tisztítási vagy takarítási és karbantartási eljárások során eljárási és/vagy ellenőrzési technológiákat alkalmaznak a kibocsátás és az abból eredő expozíció minimalizálása érdekében; f) az anyagkezelési eljárások jól dokumentáltak, és ezeket a telephely üzemeltetője szigorúan felügyeli. Amennyiben az első albekezdésben felsorolt feltételek nem teljesülnek, a regisztrálási dokumentációnak tartalmaznia kell a 10. cikkben meghatározott adatokat.”
11

A 2006/54 irányelvnek „Az irányelv célja” című 1. cikke a következőket írja elő: „Ezen irányelv célja, hogy a foglalkoztatás és a munkavégzés területén biztosítsa az esélyegyenlőség, valamint a férfiak és nők közötti egyenlő bánásmód elvének végrehajtását. E célból az alábbiak vonatkozásában tartalmaz az egyenlő bánásmód elvének megvalósítására irányuló rendelkezéseket: a) az előmenetelt is magában foglaló munkavállalás és a szakképzés; b) a díjazást is magában [helyesen: magukban] foglaló munkafeltételek; c) foglalkoztatási szociális biztonsági rendszerek. Az irányelv rendelkezéseket tartalmaz továbbá annak érdekében, hogy megfelelő eljárások megállapítása révén biztosítsa ezek megvalósításának fokozott eredményességét.”
3

A Vámkódex 29. cikkének (1) és (3) bekezdése a következőket írja elő: „(1) Az importált áru vámértéke az ügyleti érték, vagyis a Közösség vámterületére irányuló kivitel céljából történő eladáskor az áruért ténylegesen kifizetett vagy kifizetendő, szükség esetén a 32. és 33. cikknek megfelelően kiigazított ár, feltéve hogy: a) a vevő számára az áru feletti rendelkezésre vagy az általa történő felhasználásra vonatkozóan nincs egyéb korlátozás, mint: – amelyet a Közösség jogszabályai vagy hatóságai írnak elő vagy követelnek meg, – amelyek behatárolják azt a földrajzi területet, amelyen belül az áruk viszonteladásra kerülhetnek, vagy – amelyek az áru értékét jelentősen nem befolyásolják; b) az eladás vagy az ár nem függ olyan feltételektől vagy ellenszolgáltatásoktól, amelyeknek az értéke nem határozható meg az értékelendő árut illetően; c) az áruknak a vevő általi későbbi viszonteladásából, átengedéséből, vagy használatából származó haszon – sem közvetlenül, sem közvetve – nem kerül vissza az eladóhoz, kivéve ha a 32. cikkel összhangban a megfelelő kiigazítás elvégezhető; és d) a vevő és az eladó nincs kapcsolatban egymással, vagy ha a vevő és az eladó kapcsolatban áll egymással, az ügyleti érték a (2) bekezdés értelmében vámcélokra elfogadható. […] a) A ténylegesen kifizetett vagy kifizetendő ár az importált áruért az eladónak vagy az eladó javára a vevő részéről teljesített vagy teljesítendő teljes kifizetés, és magában foglal a vevő részéről az eladónak vagy a vevő részéről valamely harmadik félnek az eladó kötelezettségének teljesítésére az importált áru eladásának feltételeként teljesített vagy teljesítendő minden kifizetést. A kifizetés nem szükségszerűen pénzátutalás formájában történik. Kifizetés hitellevéllel vagy átruházható értékpapírral, közvetve vagy közvetlenül is lehetséges. b) Azok a 32. cikkben említett kiigazításokhoz alapul szolgáló tevékenységektől eltérő tevékenységek, a marketing tevékenységet is ideértve, amelyeket a vevő a saját számlájára hajt végre, nem tekinthetők az eladó részére történő közvetett kifizetésnek, jóllehet az eladó javára szolgálnak, vagy a végrehajtásuk az eladóval történő megállapodás alapján történt, és költségüket nem lehet hozzáadni a ténylegesen kifizetett vagy fizetendő árhoz az importált áru vámértékének meghatározásakor.”
–

a Minister for the Environment, Ireland és az Attorney General képviseletében E. Creedon és S. Purcell, meghatalmazotti minőségben, segítőik: J. Connolly SC és C. Toland BL,
55

Azt a kérdést illetően, hogy ezek az indokok elégségesek voltak‑e annak bizonyításához, hogy továbbra is fennáll annak a veszélye, hogy az LTTE terrorista cselekményekben vesz részt, emlékeztetni kell arra, hogy a 2017. július 26‑iTanács kontra LTTE ítéletben (C‑599/14 P, EU:C:2017:583), amelyben azoknak a jogi aktusoknak a jogszerűségét vitatták, amelyekben az LTTE‑t fenntartották a 2580/2001 rendelet 2. cikkének (3) bekezdésében előírt listán a 2011‑től 2014‑ig tartó időszak évei során, a Bíróság először is megállapította, hogy az e listára való első felvételt megalapozó, az Egyesült Királyságban meghozott határozatoknak a 2001‑es évben való elfogadása, valamint a listákon való fenntartást előíró határozatoknak a 2011‑től 2014‑ig tartó időszak éveiben való elfogadása között jelentős idő telt el. A Bíróság ezt követően megállapította, hogy amint az e jogi aktusok indokolásából kitűnik, az LTTE katonai vereséget szenvedett el, melyet a Srí Lanka‑i kormány 2009 májusában jelentett be, és amely e szervezetet jelentős mértékben meggyengítette. A Bíróság ebből azt a következtetést vonta le, hogy a Tanácsnak az LTTE‑nek az említett listán való fenntartását újabb információkra kellett alapítania, amelyek bizonyítják, hogy az LTTE‑nek a terrorista tevékenységekben való részvételére vonatkozó veszély továbbra is fennáll (lásd ebben az értelemben: 2017. július 26‑iTanács kontra LTTE ítélet, C‑599/14 P, EU:C:2017:583, 55. pont).
14

A keretszabályok 3. szabálya előírja: „A pintyfélék csak a jelen szabályokban szereplő feltételeknek megfelelően foghatók be hagyományos, csapóháló néven is ismert hálókkal kizárólag fogva tartás céljából, ideértve a vásárokon és kiállításokon való felhasználással, a tenyésztéssel, és/vagy az élő csalimadárként történő hasznosítással kapcsolatos célokat is: […]”
9

A decreto legislativo n. 471, Riforma delle sanzioni tributarie non penali in materia di imposte dirette, di imposta sul valore aggiunto e di riscossione dei tributi, a norma dell’articolo 3, comma 133, lettera q), della legge 1996. dicembre 23, n. 662 (az 1996. december 23‑i 662. sz. törvény 3. cikke (133) bekezdésének q) pontja alapján a közvetlen adókkal, a hozzáadottérték‑adóval és az adóbeszedéssel összefüggő, nem büntető jellegű adóügyi szankciók reformjáról szóló, 1997. december 18‑i 471. sz. törvényerejű rendelet [a GURI 1998. január 8‑i 5. számának rendes melléklete]; a továbbiakban: 471/97. sz. törvényerejű rendelet) 13. cikke (1) bekezdésének szövege a következő: „Aki az előírt határidőn belül részben vagy egészben elmulasztja az adóelőleg megfizetését, időszakonként fennálló fizetési kötelezettsége teljesítését, a kiegyenlítő adó vagy a bevallása alapján fennálló adó összegének megfizetését – ezekben az esetekben ezek összegét levonva az időszakonként fennálló fizetési kötelezettségek és az adóelőleg összegéből, még ha azok megfizetésére nem is került sor –, a meg nem fizetett összeg 30%‑áig terjedő közigazgatási szankcióval sújtható, akkor is, ha az éves bevallás ellenőrzése során megállapított anyagi jogi vagy számítási hiba kijavítása következtében úgy tűnik, hogy az adó összege nagyobb, vagy a levonható többlet összege kisebb. […]”
31

E körülmények között a Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litvánia legfelsőbb bírósága) úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé: „1) A [94/19] irányelvet úgy kell‑e értelmezni, hogy a valamely hitelintézet nevében nyitott, egy másik hitelintézetnél vezetett számlára az érintettek hozzájárulásával vagy általuk átutalt vagy befizetett pénzeszközök az említett irányelv szerint betétnek tekinthetők? 2) A [94/19] irányelv 7. cikkének (1) bekezdését és 8. cikkének (3) bekezdését együttesen úgy kell‑e értelmezni, hogy legfeljebb az [említett irányelv] 7. cikk[ének] (1) bekezdésében meghatározott összegű betétbiztosítást kell fizetni mindazoknak, akiknek kárigényét az [ugyanezen] irányelv 1. cikke (3) bekezdésének i. és ii. pontjában említett megállapítás vagy határozat meghozatala előtt meg lehet állapítani. 3) A [94/19] irányelv alkalmazásában a »szokásos banki ügylet« fogalommeghatározása releváns‑e a betét fogalmának a banki ügyletekből származó egyenlegként való értelmezésére? Az említett fogalommeghatározást figyelembe kell‑e venni akkor is, amikor a betétnek az [említett] irányelvet végrehajtó nemzeti jogszabályban szereplő fogalmát értelmezzük? 4) Amennyiben a harmadik kérdésre adandó válasz igenlő, hogyan kell érteni és értelmezni a [94/19] irányelv 1. cikkének (1) bekezdésében használt »szokásos banki ügylet« fogalmát: a) mely banki ügyleteket kell szokásosnak tekinteni, vagy milyen kritériumok alapján kell meghatározni, hogy valamely konkrét banki ügylet szokásos banki ügylet‑e? b) a szokásos banki ügylet fogalmát az elvégzett banki ügyletek céljára tekintettel kell‑e értékelni, vagy pedig azon felekre tekintettel, akik között az ilyen banki ügyletek létrejöttek? c) valamely szokásos banki ügyletekből származó egyenlegnek minősülő betétnek a [94/19] irányelvben használt fogalmát úgy kell‑e értelmezni, hogy az csak azokra az esetekre vonatkozik, ha az ilyen egyenleg létrejöttét eredményező valamennyi ügylet »szokásosnak« minősül? 5) Amennyiben a pénzeszközök a [94/19] irányelv szerinti »betét« fogalmán kívül esnek, azonban a tagállam úgy ültette át a [94/19] irányelvet és a [97/9] irányelvet a nemzeti jogba, hogy azok a pénzeszközök is betétnek minősülnek, amelyekre a betétes követelése valamely hitelintézet befektetési szolgáltatási kötelezettségéből származik, csak azután nyújtható‑e a betétekre fedezet, ha megállapították, hogy a konkrét esetben a hitelintézet befektetési vállalkozásként lépett fel, és a pénzeszközöket azért utalták át számára, hogy a [97/9] irányelv és a [MiFID‑irányelv] értelmében befektetési ügyletet/tevékenységet végezzen?”
6

A decreto legislativo n. 471, Riforma delle sanzioni tributarie non penali in materia di imposte dirette, di imposta sul valore aggiunto e di riscossione dei tributi, a norma dell’articolo 3, comma 133, lettera q), della legge 23 dicembre 1996, n. 662 (az 1996. december 23‑i 662. sz. törvény 3. cikke (133) bekezdésének q) pontja alapján a közvetlen adókkal, a hozzáadottérték‑adóval és az adóbeszedéssel összefüggő, nem büntető jellegű adóügyi szankciók reformjáról szóló, 1997. december 18‑i 471. sz. törvényerejű rendelet [a GURI 1998. január 8‑i 5. számának rendes melléklete]; a továbbiakban: 471/97 törvényerejű rendelet) 13. cikke (1) bekezdésének az alapügy tényállásának megvalósulása idején hatályos szövege a következő volt: „Aki az előírt határidőn belül részben vagy egészben elmulasztja az adóelőleg megfizetését, időszakonként fennálló fizetési kötelezettsége teljesítését, a kiegyenlítő adó vagy a bevallása alapján fennálló adó összegének megfizetését – ezekben az esetekben ezek összegét levonva az időszakonként fennálló fizetési kötelezettségek és az adóelőleg összegéből, még ha azok megfizetésére nem is került sor –, a meg nem fizetett összeg 30%‑áig terjedő közigazgatási szankcióval sújtható, akkor is, ha az éves bevallás ellenőrzése során megállapított tárgyi tévedés vagy számítási hiba kijavítása következtében úgy tűnik, hogy az adó összege nagyobb, vagy a levonható többlet összege kisebb. […]”
7

Az 1788/2003 rendelet „Az illeték kifizetése” című 3. cikke a következőket írja elő: „(1) A tagállamok [a] nemzeti referenciamennyiségek túllépéséből származó és a szállításokra és a közvetlen eladásokra külön‑külön nemzeti szinten meghatározott illeték Közösség részére történő befizetésére kötelezettek; az esedékes összeg 99%‑át az adott tizenkét hónapos időszakot követően október 1‑jéig az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalapba (EMOGA) fizetik be. (2) Ha az (1) bekezdésben előírt illetéket a határidő lejártáig és az [EMOGA] Bizottságával folytatott konzultációt követően nem fizetik be, akkor a Bizottság a be nem fizetett illetéknek megfelelő összeget levonja a közös agrárpolitika finanszírozásáról szóló, 1999. május 17‑i 1258/1999/EK tanácsi rendelet [HL 1999. L 160., 103. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 25. kötet, 414. o.] 5. cikkének (1) bekezdése és 7. cikkének (2) bekezdése szerint az érintett tagállam által teljesített kiadásra nyújtott havi előlegekből. […] (3) A Bizottság a 23. cikk (2) bekezdésében megállapított eljárással összhangban meghatározza az e cikk végrehajtásával kapcsolatos szabályokat.”
10

A DNB Banka a dán székhelyű DNB NORD A/S (jelenleg DNB INVEST DENMARK A/S) társaság leányvállalata, amely további két leányvállalattal, a litván AB DNB NORD Bankas társasággal és a lengyel Bank DNB Polska SA társasággal, valamint az észt DNB NORD Pank fiókteleppel is rendelkezik. E pénzügyi szolgáltatások területén működő valamennyi társaság a DNB‑csoport tagja.
10

Az említett irányelv „Környezeti célkitűzések” címet viselő 4. cikkének (1) bekezdése a következőképpen rendelkezik: „A vízgyűjtő‑gazdálkodási tervekben előírt intézkedési programok átültetésére az alábbiak vonatkoznak: a) a felszíni vizek i. a tagállamok a (6) és (7) bekezdésre is figyelemmel, a (8) bekezdés sérelme nélkül végrehajtják a szükséges intézkedéseket, hogy megakadályozzák az összes felszíni víztest állapotának romlását; ii. a tagállamok védik, javítják, és helyreállítják az összes felszíni víztestet, figyelemmel a mesterséges és jelentősen módosított víztestekre vonatkozó iii. pont rendelkezéseire is, azzal a céllal, hogy legkésőbb az ezen irányelv hatálybalépését követő 15 éven belül elérjék a jó állapotot, az V. mellékletben foglalt előírásoknak megfelelően, figyelemmel a (4) bekezdés szerinti hosszabbításokra, és az (5), (6) és (7) bekezdés alkalmazására is, a (8) bekezdés sérelme nélkül; iii. a tagállamok védik és javítják az összes mesterséges és jelentősen módosított víztestet, a jó ökológiai potenciál és jó kémiai állapot elérésének céljából, legkésőbb 15 éven belül ezen irányelv hatálybalépését követően az V. mellékletben foglalt előírásoknak megfelelően, figyelemmel a (4) bekezdés szerinti hosszabbításokra, és az (5), (6) és (7) bekezdés alkalmazására is, a (8) bekezdés sérelme nélkül; […]”