Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a fellebbezési tanácsoktól nem lehet megkövetelni, hogy olyan magyarázatot adjanak, amely egyenként és kimerítően követi a felek által előadott összes érvet. Az indokolás lehet tehát közvetett is, amennyiben lehetővé teszi az érdekeltek számára, hogy megismerjék a fellebbezési tanács határozata meghozatalának indokait, és biztosítja, hogy az illetékes bíróság számára rendelkezésre álljanak a felülvizsgálat gyakorlásához elégséges információk. Elegendő, ha a fellebbezési tanács ismerteti a határozat rendszerét illetően alapvető fontossággal bíró tényeket és jogi érveket.

Az ítélkezési gyakorlat szerint azt a kérdést, hogy valamely határozat indokolása megfelel‑e ezeknek a követelményeknek, nemcsak a határozat szövegére, hanem a kontextusára, valamint az érintett területet szabályozó valamennyi jogszabályra is tekintettel kell értékelni.

A németországi nagyközönség tagjai szempontjából nem áll fenn a közösségi védjegyről szóló 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja értelmében vett összetéveszthetőség a Nizzai Megállapodás szerinti 28. osztályba tartozó „gyermekek számára készült fürdőjátékok” és „gyermekoktató és ‑fejlesztő foglalkoztató játékok” tekintetében közösségi védjegyként bejelentett ALEX szómegjelölés, valamint a korábban Németországban az ugyanezen osztályba tartozó „sportcikkek” vonatkozásában lajstromozott ALEX szó‑ és ábrás védjegyek között, mivel az áruk nem hasonlóak.

Először is a bejelentett védjeggyel érintett áruk eltérő jellegűek, mint a korábbi védjegyekkel érintett „sportcikkek”. Különösen az, hogy a „gyermekoktató és ‑fejlesztő foglalkoztató játékok” egyszerűsített formában és kis méretben készülnek, éppenhogy abban segít, hogy azokat meg lehessen különböztetni a „sportcikkektől”, nem pedig hogy össze lehessen keverni velük. A „gyermekoktató és ‑fejlesztő foglalkoztató játékokat”, ahogy a megnevezésük is jelzi, viszonylag kis gyermekeknek szánják, és azok abban különböznek a „sportcikkektől”, hogy műszakilag kevésbé bonyolultak, eltérő a megjelenésük (kisebb méretűek és súlyúak), megfelelnek a játékok biztonságáról szóló 2009/48 rendelet szerinti, a gyermekek biztonságára vonatkozó előírásoknak, és általábban olcsóbbak is. Egy miniatűr golfkészlet – hogy a felperes által felhozott, a bejelentett védjeggyel jelölt egyik árura vonatkozó példával éljünk – a gyermekek méretének felel meg, a golfütők pedig nem olyan kidolgozottak, mint az igaziak, és könnyű műanyagból készültek. Ez az érvelés még inkább igaz a „gyermekek számára készült fürdőjátékokra”, amelyeknek nincsen „sportbeli” megfelelője.

Másodszor az ütköző áruk lényegében eltérő rendeltetésűek. A „sportcikkeket” fizikai gyakorlatokkal történő testedzés céljára, a „gyermekoktató és ‑fejlesztő foglalkoztató játékokat” pedig a gyermekek szórakoztatására és oktatására szánják. Ezenfelül a „fürdőjátékok”„egyértelműen kizárólag a kisgyermekek szórakoztatására” irányulnak. Ugyanis a „gyermekek számára készült fürdőjátékok” kizárólag szórakoztatásra irányuló célja még nyilvánvalóbb, mint a gyermekoktató és ‑fejlesztő foglalkoztató játékok” esetében.

Mivel az ütköző védjegyekkel érintett áruk jellege és rendeltetése eltérő, azok nem cserélhetők fel egymással, és ezért nem konkurens termékek. Mindenesetre, még ha olykor esetleg bizonyos mértékben fel is cserélhetők egymással a szóban forgó áruk, ez csak az egyik irányban érvényes: csupán a bejelentett védjeggyel jelölt egyes játékok fogyasztóival eshet meg, hogy a korábbi védjegyekkel jelölt, megfelelő „sportcikkekhez” fordulnak, ha az említett játékok ára magasabb lenne. Nyilvánvaló, hogy a „sportcikkek” fogyasztói akkor sem fordulnának e játékok felé, hogy az igazi „sportcikkeket” azokkal váltsák fel, ha a „sportcikkek” ára emelkedne.

Harmadszor az ütköző védjegyekkel jelölt áruk forgalmazási és gyártási csatornái különbözőek.

Még a megjelölések azonossága mellett sem állhat fenn az összetévesztés veszélye, mivel nem teljesül a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának alkalmazásához szükséges egyik elengedhetetlen feltétel, nevezetesen az áruk hasonlóságára vagy azonosságára vonatkozó kritérium.

(vö. 50., 51., 59., 61., 67., 70., 71., 74., 80., 97. pont)