HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 30/22

A Törvényszék (kilencedik tanács) T-460/13. sz., Sun Pharmaceutical Industries Ltd, korábban Ranbaxy Laboratories Ltd és Ranbaxy (UK) Ltd kontra Európai Bizottság ügyben 2016. szeptember 8-án hozott ítélete ellen a Sun Pharmaceutical Industries Ltd, korábban Ranbaxy Laboratories Ltd és a Ranbaxy (UK) Ltd által 2016. november 17-én benyújtott fellebbezés

(C-586/16. P. sz. ügy)

(2017/C 030/27)

Az eljárás nyelve: angol

Felek

Fellebbezők: Sun Pharmaceutical Industries Ltd, korábban Ranbaxy Laboratories Ltd, Ranbaxy (UK) Ltd (képviselők: R. Vidal és A. Penny Solicitors, B. Kennelly QC Barrister)

A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

A fellebbezők kérelmei

A fellebbezők azt kérik, hogy a Bíróság

— helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-460/13. sz. ügyben hozott ítéletét az Európai Bizottságnak a COMP/39.226 – „Lundbeck (citalopram)”-ügyben 2013. június 19-én hozott, az EUMSZ 101. cikk és az EGT-megállapodás 53. cikke cél általi megsértését megállapító határozatának a fellebbezőket érintő részében való megsemmisítésére irányuló kérelmet elutasító részében;

— semmisítse meg a határozat 1. cikkének (4) bekezdését a fellebbezőket érintő részében;

— semmisítse meg a határozat 2. cikkének (4) bekezdését a fellebbezőkkel szemben bírságot kiszabó részében, vagy másodlagosan csökkentse a bírság összegét; és

— a Bizottságot kötelezze a fellebbezők részéről az üggyel és a Bíróság által megfelelőnek ítélt egyéb intézkedéssel kapcsolatban felmerült jogi és egyéb költségek, illetve kiadások viselésére.

Jogalapok és fontosabb érvek

1. A Törvényszék tévesen alkalmazta az Európai Unió Bírósága (a továbbiakban: Bíróság) által a Cartes Bancaires kontra Bizottság ítéletben (C-67/13 P, ECLI: EU:C:2014:2204, a továbbiakban: Cartes Bancaires ítélet) felállított, a 101. cikk (1) bekezdése „cél általi” megsértésének bizonyítására vonatkozó tesztet. A fellebbezők és a H. Lundbeck A/S (a továbbiakban: Lundbeck) közötti, 2002. június 16-án hatályba lépett megállapodás (a továbbiakban: megállapodás) nem volt természeténél fogva ártalmas a versenyre. A célja elsősorban a fellebbezők és a Lundbeck közötti oltalmi vita rendezése volt. Annak megállapításához, hogy a megállapodás ténylegesen ártalmas volt-e a versenyre, a Bizottságnak meg kellett vizsgálnia annak hatását.

2. A Törvényszék, annak megállapításával, hogy a fellebbezők és a Lundbeck között a megállapodás megkötése időpontjában valóban „potenciális verseny” állt fenn, nyilvánvalóan elferdítette a Bíróság irataiban található bizonyítékokat. A Bizottságnak objektíve kellett bizonyítania, hogy a fellebbezőknek valóban konkrét lehetőségük volt arra, hogy gazdaságilag életképes módon piacra lépjenek. A bizonyítékok alapján (a) a piacra lépés valós vagy konkrét lehetősége nem állt fenn sem objektíve, sem pedig a gazdasági életképesség szempontjából a megállapodás lejárta előtt, és (b) a megállapodáshoz vezető tárgyalások során a fellebbezőket semmi nem ösztönözte arra, hogy a piacralépési hajlandóságuk tekintetében igazat mondjanak, és megtévesztéssel rávette a Lundbecket, hogy a fellebbezőknek a saját termékét alacsonyabb áron értékesítse, illetve hogy fizessen a fellebbezőknek. Ez ténylegesen lehetővé tette a fellebbezők számára az azonnali piacra lépést, amit adott esetben nem is tehettek volna másként. A Törvényszék nem vette figyelembe a fellebbezők és a Lundbeckkel megállapodást kötő más generikusgyógyszer-gyártók közötti fő különbségtételt, ami abban állt, hogy a fellebbezőknek nem volt valós és konkrét lehetőségük arra, hogy a megállapodás időbeli hatálya alatt forgalombahozatali engedélyt szerezzenek.