ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
31

Amint a főtanácsnok az indítványa 43. pontjában kifejtette, e megállapítást megerősíti a 90/434 irányelv létrejöttének története, továbbá az a tény, hogy a Bizottság az ezen irányelv módosítására vonatkozó legutóbbi, 2003. október 17-i tanácsi irányelvjavaslatában (COM(2003) 613 végleges), éppúgy mint a különböző tagállamok társaságainak egyesülésére, szétválására, eszközátruházására alkalmazandó adóztatás közös rendszeréről szóló, eredeti tanácsi irányelvjavaslatában (HL 1969. C 39., 1. o.) is, azt javasolta, hogy kerüljön be az irányelvbe egy olyan rendelkezés, amely a tevékenység átadása ellenében kapott értékpapírok értékének meghatározására vonatkozik. E rendelkezéssel, amely szerint az említett értékpapírokat azon a valós értéken könyvelték volna le, amellyel az átadott tevékenység közvetlenül az átadás előtt rendelkezett, a Bizottság a kettős adóztatást kívánta elkerülni, amelyre a tőkenyereség realizálásakor kerülhet sor abban az esetben, ha az átvevő társaság az átadott tevékenységet a 90/434 irányelv 4. cikkének (2) bekezdésében foglalt feltétellel összhangban értékelte, vagy az átadó társaság a megszerzett értékpapírokat azon az értéken könyvelte le, amely az átadott tevékenység értéke volt közvetlenül az ügylet előtt.
14

Majd a megtámadott ítélet 102–107. pontjában a Törvényszék elutasította a felperesek azon érvét, amely szerint az új déli pálya építése olyan intézkedést képez, amely a regionális politika, a gazdaságpolitika és a közlekedéspolitika körébe tartozik, amelyet a Bizottság az [EK 87. cikk] és az [EK 88. cikk], valamint az EGT-Megállapodás 61. cikkének a légi közlekedést érintő állami támogatásokra való alkalmazásáról szóló bizottsági közlemény (HL 1994. C 350., 5. o.; a továbbiakban: 1994. évi közlemény) szerint nem is vizsgálhat az EK-Szerződés állami támogatásokra vonatkozó szabályai alapján. A Törvényszék ezzel kapcsolatban megállapította, hogy a repülőtéri ágazatban olyan változások következtek be, amelyek különösen ezen ágazat szervezetét, valamint gazdasági és versenyhelyzetét érintették, és hogy a Törvényszék T-128/98. sz., Aéroports de Paris kontra Bizottság ügyben 2000. december 12-én hozott ítéletéből (EBHT 2000., II-3929. o.), valamint a Bíróság C-82/01. P. sz., Aéroports de Paris kontra Bizottság ügyben 2002. október 24-én hozott ítéletéből (EBHT 2002., I-9297. o.; a továbbiakban együttesen: Aéroports de Paris ügyben hozott ítéletek) következő ítélkezési gyakorlat már 2000-től elismerte, hogy a repülőterek üzemeltetői az EK 87. cikk (1) bekezdése értelmében vett gazdasági tevékenységet folytatnak.
15

2004 szeptemberében a BLV azzal bízta meg a Rolf & Co. OHG-t (a továbbiakban: Rolf & Co.), hogy átalányáron hatlakásos lakóházat építsen. E munka ellentételezéseképpen a Rolf & Co. 2005. november 17-én olyan végszámlát állított ki, amelyen nem tüntette fel a héát, és a szolgáltatás címzettjeként a BLV-t nevezte meg adófizetésre kötelezett személyként.
16

Az Agence centrale des organismes d’intervention dans le secteur agricole (ACOFA) által 2000 májusában, júniusában és júliusában a Vinifrance-nál végzett vizsgálat alkalmával megállapítást nyert, hogy egyrészt a Far Vini társaság 1992 vége óta nem létezett, és a számlákon feltüntetett címen semmiféle bortermelő vállalkozás nem volt található, másrészt pedig hogy a Cantine Trapizzo társaságtól vásárolt szőlőmust nagy részét az utóbbi társaság is a Far Vinitől szerezte be.
40

Márpedig a jelen esetben a közbeszerzések jogáról szóló törvény 24. cikke (1) bekezdésének 1. a) pontja az érintett gazdasági szereplő szakmai tevékenységéhez kapcsolódó kizárási okról rendelkezik, amit a jelen ítélet 10. és 23. pontjában megállapított azon tény is megerősít, hogy a lengyel jogalkotó e nemzeti rendelkezés elfogadásának alátámasztásaként a 2004/18 irányelv 45. cikke (2) bekezdése első albekezdésének d) pontjára hivatkozott. Az ilyen kizárási ok tehát, amely túllépi az ezen első albekezdésben foglalt kimerítő felsorolás kereteit, mint ez az első kérdésre adott válaszból is kitűnik, a közbeszerzési tárgyú uniós jogi elvekre és egyéb szabályokra tekintettel sem fogadható el.
23

Ilyen körülmények között a Sąd Okręgowy we Wrocławiu úgy határozott, hogy felfüggeszti az eljárást, és előzetes döntéshozatal céljából az alábbi kérdéseket terjeszti a Bíróság elé: „1) Úgy kell-e értelmezni az [1896/2006 rendelet] 7. cikkét, hogy az a) kimerítően szabályozza az európai fizetési meghagyás iránti kérelem által kielégítendő valamennyi követelményt, vagy pedig úgy, hogy az b) csak az e kérelemre vonatkozó minimumszabályokat határozza meg, és az e rendelkezésben az alaki követelményekre vonatkozóan nem szabályozott kérdések vonatkozásában a nemzeti jogot kell alkalmazni? 2) Ha a kérelem nem elégíti ki a tagállami jog szerinti alaki követelményeket (például nem mellékelték a kérelem másolatát az ellenérdekű fél számára, vagy nem tüntették fel a pertárgyértéket), akkor az [első] kérdés b) [pontjára] adandó igenlő válasz esetén a jogosultat az 1896/2006 rendelet 26. cikke alapján a nemzeti jog vagy pedig az 1896/2006 rendelet 9. cikke alapján kell-e felhívni a kérelem kiegészítésére? 3) Úgy kell-e értelmezni az 1896/2006 rendelet 4. cikkét, hogy a pénzkövetelés e rendelkezésben meghatározott ismérvei, vagyis a meghatározott összeg, valamint a követelésnek az európai fizetési meghagyás iránti kérelem benyújtásának időpontjában fennálló esedékessége, kizárólag a főkövetelésre vonatkoznak, vagy pedig úgy, hogy azok a késedelmi kamat iránti követelésre is vonatkoznak? 4) Úgy kell-e értelmezni az 1896/2006 rendelet 7. cikke (2) bekezdésének c) pontját, hogy az európai fizetési meghagyásos eljárásban, ha a származási tagállam joga nem írja elő a kamatok automatikus felszámítását, a főkövetelés mellett: a) az összes kamat, beleértve az úgynevezett (az esedékesség pontosan meghatározott napjától a fizetés nem naptári napként meghatározott napjáig, például »2011. március 20-tól a fizetés napjáig« számított) nyílt kamatot is; b) csak az esedékesség pontosan meghatározott napjától a kérelem benyújtásáig vagy a fizetési meghagyás kibocsátásáig számított kamat; c) kizárólag az esedékesség pontosan meghatározott napjától a kérelem benyújtásáig számított kamat kérhető? 5) A [negyedik] kérdés a) [pontjára] adandó igenlő válasz esetén miként kell megszövegezni a rendelet alapján a fizetési meghagyásban a nemzeti bíróság kamatokra vonatkozó határozatát? 6) A [negyedik] kérdés b) [pontjára] adandó igenlő válasz esetén kinek kell meghatároznia a kamat összegét, a jogosultnak vagy hivatalból a nemzeti bíróságnak? 7) A [negyedik] kérdés c) [pontjára] adandó igenlő válasz esetén köteles-e a jogosult a felszámított kamat összegét a kérelemben feltüntetni? 8) Ha a jogosult a kérelem benyújtásáig kért kamatot nem számítja ki, akkor a nemzeti bíróságnak azt hivatalból kell-e kiszámítania, vagy ehelyett a jogosultat kell-e felhívnia a kérelemnek az 1896/2006 rendelet 9. cikke szerinti kiegészítésére?”
20

Még ha igaz is, hogy a code du travail L. 541–1. cikkének első bekezdése szerinti foglalkoztatási támogatás nyújtásának a Caves Krierrel szembeni megtagadása nem akadályozta meg e társaságot M. Schmidt-Krier felvételében, a támogatás ilyen módon történő megtagadása, ahogy azt a cseh kormány maga is elismerte írásbeli észrevételeiben, azzal a hatással járt, hogy az ő alkalmazására egy 45. életévét betöltött és az ADEM-nél nyilvántartásba vett álláskereső alkalmazásánál kedvezőtlenebb feltételek között került sor, ami a Caves Krier szerint az uniós jog által a munkavállalók számára biztosított szabad mozgáshoz való jog akadályát képezi, és következésképpen a közte és az ADEM között kialakult jogvita is ebből származott. E körülmények között a kérdést előterjesztő bíróság által feltett kérdés nem tekinthető hipotetikusnak.
51

Annak a kérdésnek a vizsgálata szempontjából, hogy az érintett uniós polgárok számára ténylegesen lehetetlen volna az uniós polgár jogállásuk révén biztosított jogok lényegének gyakorlása, jelentőséggel bír a családegyesítők szülői felügyeletének kérdése is, és az a tény is, hogy a gyermekek új családba kerültek. Először is, mivel S. és L. az érintett kiskorú uniós polgárok kizárólagos felügyeleti jogát gyakorolja, amenyiben úgy döntene, hogy a családi egység fenntartása céljából elhagyják annak a tagállamnak a területét, amelynek állampolgárságával gyermekeik rendelkeznek, az azzal a hatással járna, hogy megfosztja az említett uniós polgárokat a vér szerinti apjukhoz fűződő kapcsolatuktól, amennyiben ilyen kapcsolat ez idáig egyáltalán létezett. Másrészt viszont, amennyiben úgy döntene, hogy e tagállam területén maradnak a kiskorú uniós polgárok és vér szerinti apjuk közti esetleges kapcsolat fenntartása érdekében, az károsan hatna a harmadik ország állampolgárságával rendelkező többi gyermekeik vér szerinti apjukkal fenntartott kapcsolatára.
41

Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint az EK 81. cikk (1) bekezdésének megsértése nemcsak elszigetelt cselekmény eredménye lehet, hanem cselekmények sorozata, vagy akár folyamatos magatartás eredménye is, miközben a cselekmények sorozata vagy a folytatólagos magatartás egyes elemei önmagukban is a fenti rendelkezés megsértésének minősülhetnek. Amennyiben ugyanis a különböző cselekmények – azonos, a belső piacon belüli versenyt torzító tárgyuk alapján – átfogó terv keretébe illeszkednek, a Bizottság a fenti cselekmények miatti felelősséget jogszerűen tudhatja be az összességében figyelembe vett jogsértésben való részvétel alapján (a fent hivatkozott Bizottság kontra Anic Partecipazioni ügyben hozott ítélet 81. pontja, valamint a C-204/00. P., C-205/00. P., C-211/00. P., C-213/00. P., C-217/00. P. és C-219/00. P. sz., Aalborg Portland és társai kontra Bizottság egyesített ügyekben 2004. január 7-én hozott ítélet [EBHT 2004., I-123. o.] 258. pontja).
15

A Bizottság úgy véli, hogy a Törvényszék összekeverte a vállalkozás mint az EUMSZ 101. cikk, valamint [az EK 81. cikkben] és [az EK 82. cikkben] meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról szóló, 2002. december 16-i 1/2003/EK tanácsi rendelet (HL 2003. L 1., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 2. kötet, 205. o.) értelmében vett versenyjogi gazdasági egység fogalmát, és azon jogi személy eljárásjogi értelemben vett fogalmát, amely az EUMSZ 263. cikk és az 1/2003 rendelet alapján kérelmet nyújt be az uniós bíróságokhoz. A Bizottság a fent hivatkozott ArcelorMittal Luxembourg kontra Bizottság és a fent hivatkozott Bizottság kontra ArcelorMittal Luxembourg és társai egyesített ügyekben hozott ítéletből kiindulva úgy véli, hogy a valamely csoport részét képező jogalany által előterjesztett kereset nem érinti a csoporthoz tartozó többi jogalany jogi helyzetét. A határozat címzettjének feladata, hogy meghatározza az uniós bíróságokhoz benyújtott keresetének és az általa felhozni kívánt jogalapoknak a terjedelmét. Még ha fel is tételezzük, hogy a leányvállalatra vonatkozó határozat részleges megsemmisítése a Bizottság által elkövetett olyan érdemi hiba fennállását feltételezi, amely potenciálisan az anyavállalat előnyére is szolgálhat, ez utóbbinak magának kell e hibára hivatkoznia a Törvényszék előtt.
67

Ezen értelmezést ráadásul megerősíti magának a héairányelvnek a célja is, amely mentesíti az adó alól a biztosítási ügyleteket, miközben 401. cikkében megadja a tagállamoknak a lehetőséget arra, hogy a biztosítási szerződésekre vonatkozóan adókat tartsanak fenn vagy vezessenek be. Következésképpen, amennyiben a „biztosítási ügyletek” fogalma kizárólag a biztosítók által teljesített ügyletekre vonatkozik, az olyan végfogyasztót, mint például a lízingbe vevő, olyan körülmények között, mint amelyek az alapügyben is fennállnak, nem csupán az utóbbi adó terhelheti, hanem a héa is, abban az esetben, ha a biztosítási szolgáltatást a lízingbe adó közvetítésével nyújtják. Ezen eredmény ellentétes a héairányelv 135. cikke (1) bekezdésének a) pontjában szabályozott adómentesség céljával (lásd ebben az értelemben a fent hivatkozott CPP-ügyben hozott ítélet 23. pontját).
14

Egyébiránt az 1549/2006 rendelet módosította a KN 8443 vámtarifaszámát, amely ezentúl az alábbiak szerint rendelkezik: „8443 Nyomdaipari gép, amely nyomólapok, nyomóhengerek és más, a 8442 vtsz. alá tartozó nyomóalkatrészek segítségével működik; más nyomtatók, másológépek és faxgépek, kombinálva is; ezek alkatrészei és tartozékai: [...] ‐ más nyomtatók, másológépek és faxgépek, kombinálva is: 8443 31 ‐ ‐ A nyomtatási, másolási vagy faxtovábbítási funkciókból legalább kettővel rendelkező, automatikus adatfeldolgozó géphez vagy hálózathoz való kapcsolódásra alkalmas készülék: 8443 31 10 ‐ ‐ ‐ Másolási és faxtovábbítási funkcióval rendelkező, percenként legfeljebb 12 monokróm oldal másolására alkalmas készülék, nyomtatási funkcióval is ‐ ‐ ‐ Más: 8443 31 91 ‐ ‐ ‐ ‐ Szkenneralapú másológép, elektrosztatikus nyomtatóval [...]”
21

A kérdést előterjesztő bíróság azt is ismerteti, hogy az Elsőfokú Bíróság a T-134/01. sz., Hans Fuchs kontra Bizottság ügyben 2002. október 9-én hozott ítéletében (EBHT 2002., II-3909. o.), valamint a T-215/01., T-220/01. és T-221/01. sz., Calberson GE kontra Bizottság egyesített ügyekben 2004. február 10-én hozott ítéletében (EBHT 2004., II-587. o.) megállapította először is, hogy a 2802/98 és a 111/1999 rendelet rendelkezéseiből következően a Bizottság és a nyertes ajánlattevő között jogviszony jött létre, és e jogviszony fennállását nem cáfolja az a tény, hogy a szállítmányok eljuttatására irányuló intézkedések egy részét – különösen a nyertes ajánlattevő kifizetését – a tagállamok intervenciós hivatalai hajtják végre, másodszor azt, hogy e jogviszony megfelel a kétoldalú szerződés feltételeinek akkor is, ha az alkalmazandó rendeletek kifejezetten nem minősítik szerződésnek, harmadszor pedig azt, hogy a 111/1999 rendelet 16. cikke jellegét illetően az EUMSZ 272. cikk szerinti választottbírósági kikötésnek minősül.
12

A jogvita előzményeit a Törvényszék a megtámadott végzés 8–13. pontjában az alábbi módon mutatja be: „8. A [Planet] a vállalkozások vezetése területén tanácsadással foglalkozó görög társaság. 2006 óta – három konzorcium tagjaként – a Bizottság által finanszírozott három szíriai projektben vesz részt. Az említett három projekttel kapcsolatos szabálytalanságok gyanúja miatt az OLAF 2007. október 16-án vizsgálatot indított ellene. 9. A 7. kutatási és technológiafejlesztési keretprogramon belül indított közbeszerzési eljárást követően a Bizottság – 2008. április 18-i levelében – felkérte a [Planetet], hogy kezdje meg a tárgyalásokat az »Advancing knowledge – intensive entrepreneurship and innovation for growth and social well-being in Europe« projekttel (a továbbiakban: AEGIS projekt) foglalkozó konzorcium koordinátori feladatának ellátására irányuló ajánlatára vonatkozó támogatási megállapodás konkrét rendelkezéseinek meghatározása céljából. A Bizottság levelében megemlítette, hogy a tényleges közösségi támogatás nem haladhatja meg a 3300000 eurót, valamint hogy a tárgyalásokat 2008. június 30-ig le kell zárni. 10. A fenti 8. pontban említett vizsgálat elvégzésének eredményeként az OLAF két alkalommal kérte a [Planet] korai előrejelző rendszerbe való felvételét. 2009. február 26-án a W1a figyelmeztető jelzés aktiválását, 2009. május 19-én pedig a W1b figyelmeztető jelzés aktiválását kérte. A rendszerbe való felvételre 2009. március 10-én és május 25-én került sor. 11. 2009. február 27-én a Bizottság megküldte a [Planet] számára a kölcsönösen megtárgyalt támogatási megállapodást (a továbbiakban: megállapodás) azzal a céllal, hogy azt ez utóbbi, valamint a felperes részvételével működő konzorcium többi tagja aláírja. 2009. március 11-én a [Planet] megküldte az aláírt megállapodást a Bizottság részére, hogy a maga részéről az is aláírja. 12. 2009. június 4-én a Bizottság elektronikus levélben tájékoztatta a felperest arról, hogy a megállapodás aláírását egy további feltétel teljesüléséig – azaz egy zárolt bankszámlának a [Planet] általi megnyitásáig – felfüggesztették, amely bankszámlán a [Planet] kizárólag a megállapodással kapcsolatos előleg azon részével rendelkezhet, amely őt illeti, míg az előleg fennmaradó részét a bank közvetlenül fizeti ki a konzorcium többi tagjának. Az elektronikus levélben megemlítették, hogy ez az újabb feltétel egy váratlan eseménynek, mégpedig annak tudható be, hogy a [Planetet] előbb a W1a figyelmeztető jelzés, majd a W1b figyelmeztető jelzés aktiválásával felvették a korai előrejelző rendszerbe. 13. Mivel a [Planet] megállapodott a bankjával arról, hogy ez utóbbi kötelezettséget vállal arra, hogy – a Bizottság által kifizetendő előleg kézhezvételekor – a konzorcium valamennyi tagjának átutalja az őket megillető összeget, a Bizottság 2009. július 3-án aláírta a megállapodást.”
2

E kérelem előterjesztésére a Grande Área Metropolitana do Porto (a továbbiakban: GAMP) nevű önkormányzati társulás, valamint több, a Comissão Directiva do Programa Operacional Potencial Humano (a humánerőforrás-fejlesztési operatív program irányító bizottsága), a Ministério do Ambiente e do Ordenamento do Território, később Ministério da Agricultura, do Mar, do Ambiente e do Ordenamento do Território (környezetvédelmi és területfejlesztési minisztérium, később mezőgazdasági, tengerügyi, környezetvédelmi és területfejlesztési minisztérium) és a Ministério do Trabalho e da Solidariedade Social (munkaügyi és szociális szolidaritási miniszterium) által képviselt nemzeti hatóság között az európai uniós alapok felhasználása tárgyában folyamatban lévő jogvita keretében került sor.
26

A kérdést előterjesztő bíróság szerint ez a következtetés megfelel a Bíróság által a letelepedés szabadsága és a munkavállalók szabad mozgása tekintetében megállapított elveknek, amely szabadságok a megállapodásban is rögzítésre kerültek. Ezen ítélkezési gyakorlatból az következik, hogy az adójogban is alkalmazandó hátrányos megkülönböztetés tilalmának elve nemcsak az állampolgárság alapján történő nyílt hátrányos megkülönböztetést tiltja, hanem a megkülönböztetés minden rejtett formáját is.
21

2007. január 8-án C. Salgado González – akinek véleménye szerint a neki járó nyugellátásba be kell számítani az általa Portugáliában fizetett járulékokat is – kérte a számítási alap felülvizsgálatát és havi 864,14 euróban történő megállapítását.
3

A rendelet „Viszonylagos kizáró okok” című 8. cikke így rendelkezik: „(1) A korábbi védjegy jogosultjának felszólalása alapján a megjelölés nem részesülhet védjegyoltalomban, ha a) az a korábbi védjeggyel azonos, és az árujegyzékében szereplő áruk, illetve szolgáltatások azonosak a korábbi védjegy árujegyzékében szereplő árukkal, illetve szolgáltatásokkal; b) azt azon a területen, ahol a korábbi védjegy oltalom alatt áll, a fogyasztók összetéveszthetik a korábbi védjeggyel való azonossága vagy hasonlósága, valamint az érintett áruk, illetve szolgáltatások azonossága vagy hasonlósága miatt; az összetéveszthetőség magában foglalja azt az esetet is, ha a fogyasztók a megjelölést gondolati képzettársítás (asszociáció) útján kapcsolhatják a korábbi védjegyhez. (2) Az (1) bekezdés alkalmazásában „korábbi védjegy”: a) a következőkben felsorolt minden olyan védjegy, amelynek bejelentési napja korábbi, mint a közösségi védjegybejelentés bejelentési napja, figyelembe véve – ha ennek helye van – az igényelt elsőbbségek napját: i. közösségi védjegy; ii. valamely tagállamban, illetve – Belgium, Hollandia és Luxemburg esetében – a Benelux Szellemitulajdon-védelmi Hivatalnál lajstromozott védjegy; iii. nemzetközi megállapodás alapján a tagállamra kiterjedő hatállyal lajstromozott védjegy; iv. nemzetközi megállapodás alapján a Közösségre kiterjedő hatállyal lajstromozott védjegy; b) az a) pontban említett védjegy lajstromozására irányuló bejelentés, feltéve hogy annak alapján a védjegyet lajstromozzák; c) az olyan védjegy, amely a Párizsi Egyezmény [helyesen: Párizsi Uniós Egyezmény] 6a. cikke értelmében a közösségi védjegybejelentés bejelentési napjánál, illetve – elsőbbség igénylése esetén – az elsőbbség napjánál korábban vált a tagállamok bármelyikében közismertté. (3) A védjegyjogosult felszólalása alapján nem részesülhet védjegyoltalomban a megjelölés, ha azt a képviselő, illetve az ügynök – a jogosult engedélye nélkül – saját nevében jelentette be lajstromozásra, kivéve ha a képviselő vagy az ügynök igazolja, hogy eljárása helyénvaló volt. (4) A nem lajstromozott védjegy, illetve a helyi jelentőségűt meghaladó mértékű kereskedelmi forgalomban használt bármely más megjelölés jogosultjának felszólalása alapján nem részesülhet védjegyoltalomban a megjelölés, ha az irányadó közösségi vagy tagállami jogszabályok szerint a) a megjelöléshez fűződő jogokat a közösségi védjegybejelentés bejelentési napjánál, illetve – elsőbbség igénylése esetén – az elsőbbség napjánál korábban szerezték meg; b) a megjelöléshez fűződő jogok alapján a jogosult megtilthatja a későbbi védjegy használatát. (5) A (2) bekezdés szerinti korábbi védjegy jogosultjának felszólalása alapján nem részesülhet továbbá oltalomban a korábbi védjeggyel azonos vagy ahhoz hasonló megjelölés, ha az érintett áruk, illetve szolgáltatások nem hasonlóak, feltéve hogy közösségi védjegy esetén a korábbi közösségi védjegy a Közösségben, korábbi nemzeti védjegy esetén a korábbi nemzeti védjegy pedig az érintett tagállamban jóhírnevet élvez, és a megjelölés alapos ok nélkül történő használata sértené vagy tisztességtelenül kihasználná a korábbi védjegy megkülönböztető képességét vagy jóhírnevét”.
4

Ezen irányelv 8. cikke (1) bekezdésének első albekezdése az alábbiak szerint rendelkezik: „A 10. cikkre is figyelemmel a tagállamok azonnal közölnek a Bizottsággal minden műszakiszabály-tervezetet, kivéve ha az csak egy nemzetközi vagy európai szabvány teljes szövegét ülteti át, ebben az esetben a megfelelő szabványra történő hivatkozás is elegendő; a Bizottságot egy közleményben a szabály elfogadása szükségességének indokairól is tájékoztatni kell, amennyiben ezek nem derülnek ki már a tervezetből is.”
40

Az ilyen megállapodások tehát a károsult gépjárművek javításának szolgáltatásáért járó díjazást összekapcsolják a gépjármű-biztosítási alkuszi tevékenységért járó díjazással. A két különálló szolgáltatás közötti kapcsolat létrehozása amiatt a sajátos körülmény miatt lehetséges, hogy a márkakereskedők a biztosítótársaságokkal kétféleképpen is kapcsolatban vannak: úgy is mint az ügyfeleiknek a gépjárművek eladásakor vagy javításakor gépjármű-biztosítást kínáló közvetítők, illetve biztosítási alkuszok, és úgy is mint a gépjárműveket a biztosítók nevében javító gépjárműjavítók.
41

Amint ugyanis az indítványa 62. és 63. pontjában a főtanácsnok is hangsúlyozza, bár az alapügybeli jogvitában az M. Aziz által előterjesztett megsemmisítés iránti kérelem csak a kölcsönszerződés 15. feltételének érvényességét érinti, elegendő megállapítani, hogy egyrészt az irányelv 4. cikke (1) bekezdésének megfelelően az említett kérdésben szereplő más szerződési feltételek átfogó vizsgálata is befolyásolhatja a jelen jogvitában vitatott feltétel megítélését, másrészt pedig a Bíróság ítélkezési gyakorlata szerint a nemzeti bíróság még az erre irányuló kifejezett kérelem hiányában is hivatalból köteles vizsgálni az irányelv hatálya alá tartozó valamennyi szerződési feltétel tisztességtelen jellegét, amennyiben a rendelkezésére állnak az e tekintetben szükséges jogi és ténybeli elemek (lásd ebben az értelemben a C-243/08. sz. Pannon GSM ügyben 2009. június 4-én hozott ítélet [EBHT 2009., I-4713. o.] 31 és 32. pontját, valamint a fent hivatkozott Banco Español de Crédito ügyben hozott ítélet 43. pontját).
12

A Banif Plus Bank által előre kidolgozott szerződés 29. pontja akként rendelkezett, hogy ha a szerződés az adós szerződésszegése vagy felróható magatartásának következtében bármely ok miatt kerül a futamidő lejárta előtt felmondásra, akkor a kamatokon és a költségeken kívül az adós az összes hátralévő törlesztőrészlet összegét is köteles megfizetni. A megfizetendő törlesztőrészletek a tőkeösszeg mellett ügyleti kamatrészt és biztosítási díjat is magukban foglaltak.