ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
18

Ugyancsak el kell vetni a felperes azon érvét, amely szerint a közötte és az OHIM között a védjegyre vonatkozó használati engedély bejegyzése, valamint a védjegyjogosulttal fennálló nézeteltérése tárgyában folytatott levélváltás bizonyítja, hogy az OHIM őt „a védjegy iratai szerinti” félnek tekintette. Ugyanis, először is a 40/94 rendelet nem tartalmazza a „a védjegy iratai szerinti fél” fogalmát. Másodsorban az, hogy az OHIM levélváltásba bocsátkozott a felperessel, azon ténnyel magyarázható, hogy ez utóbbi a védjegyre vonatkozó használati engedély jogosultja, vagyis az ezen használati engedély bejegyzésére vonatkozó eljárásban részt vevő fél volt. Harmadsorban a 40/94 rendelkezéseit az OHIM nem alkalmazhatja szabadon. Következésképpen még ha be is bizonyosodna, hogy az OHIM tévesen tekintette a felperest a megújítási eljárásban részt vevő félnek, ez a körülmény nem lehet elegendő ahhoz, hogy őt e minőséggel ruházza fel.
56

A felperes arra vonatkozó érvével kapcsolatban, miszerint az érintett vásárlóközönség a bejelentett védjegyet a felperes egyik származtatott védjegyeként foghatja fel, meg kell jegyezni, hogy – amint erre maga a felperes is rámutat – a származtatott védjegyekre egy másik védjegyből származó megjelölések jellemzőek, amelyeknek közös a domináns elemük az eredeti védjeggyel (az Elsőfokú Bíróság T-117/03–T-119/03. és T-171/03. sz., New Look kontra OHIM – Naulover [NLSPORT, NLJEANS, NLACTIVE és NLCollection] egyesített ügyekben 2004. október 6-án hozott ítéletének [EBHT 2004., II-3471. o.] 51. pontja). A jelen ügyben viszont a vitatott védjegyeknek nincsen közös domináns eleme. Ahogyan az ugyanis fentebb már több ízben megállapításra került, a korábbi védjegyek domináns vagy kizárólagos eleme a CK ábrás elem, míg a bejelentett védjegyben a „creaciones kennya” megkülönböztető szóelem a meghatározó.
18

Az ügy érdemét illetően az OHIM az első jogalap tekintetében úgy véli, hogy a fellebbezési tanács nem hagyta figyelmen kívül, hogy a megkülönböztető képesség megítélésének szempontjai valamennyi védjegykategória esetében azonosak még abban az esetben is, ha a megkülönböztető képesség megállapítása egyes kategóriák esetében nehezebbnek bizonyulhat. Még ha a klasszikus szóvédjegyek, ábrás védjegyek vagy térbeli védjegyek közvetlenül a megjelölt áru kereskedelmi származása jelzéseként is érzékelhetők, ez nem szükségszerűen igaz az egyetlen betűből álló megjelölések esetében. Az utóbbiak a nagyságrend vagy valamely árutípus megjelölésének, illetve szokásos elnevezésnek tekinthetők, és azokat e célokra is használhatják.
9

2007. január 24-i határozatával (a továbbiakban: a megtámadott határozat) az OHIM negyedik fellebbezési tanácsa elutasította a fellebbezést azzal az indokkal, hogy teljesültek a 40/94 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjában meghatározott feltételek. Először is a szóban forgó áruk összehasonlítása kapcsán a fellebbezési tanács megjegyezte, hogy azok azonosságát a felek nem vitatták. Ezután az ütköző megjelölések összehasonlítása kapcsán úgy ítélte meg, hogy figyelembe kell venni, hogy a „spa” kifejezés a Benelux országok átlagos fogyasztóiból álló érintett közönség számára fokozott megkülönböztető képességgel rendelkezik, és nem fogadta el a felperes érvelését, amely szerint a „spa” szó a 3. osztályba tartozó kozmetikai termékeket leíró kifejezés. Erre alapozva megállapította, hogy a „spa” szóelem a bejelentett védjegy fő figyelemfelkeltő eleme, és ezért az ütköző megjelölések – a bejelentett védjegy „therapy” szóeleméhez kapcsolódó vizuális, hangzásbeli és fogalmi különbségek ellenére – hasonlók. Végül a fellebbezési tanács azt is megállapította, hogy a kozmetikai termékek területén gyakori, hogy a gyártók több terméksorozatot különböző származtatott védjegyekkel jelölve hoznak forgalomba. Ebből arra következtetett, hogy a fogyasztó valószínűleg azt fogja gondolni, hogy a bejelentett védjeggyel jelölt áruk a beavatkozó ellenőrzésével kerülnek forgalomba. Ezenkívül a fellebbezési tanács a benyújtási határidő túllépése okán a felperes arra irányuló kérelmét is elutasította, hogy a beavatkozó igazolja védjegye tényleges használatát.
60

A Budvar által a felszólalása alátámasztására benyújtott és az OHIM-hoz teljes egészében 2002. február 27-én érkezett dokumentumokkal kapcsolatban az Anheuser-Busch hangsúlyozza, hogy a fellebbezési tanács a megküldés „44 perces” késését négy okból tekintette jelentéktelennek. E tekintetben az Anheuser-Busch először is azzal érvel, hogy az OHIM előtti eljárás időtartama nem lehet viszonyítási alap annak meghatározásához, hogy egy késést lehet-e jelentéktelennek tekinteni. Másodszor azzal érvel, hogy nem bizonyították azt a tény, hogy a fax átküldése a határidő lejárta előtt megkezdődött, és arra az OHIM nem hivatkozhat. Ugyanis egyedül az említett dokumentumok beérkezésének az időpontját lehet figyelembe venni. Ráadásul komoly hanyagságra utal, hogy egy 336 oldalas dokumentumból álló faxot a megállapított határidő utolsó napján kevéssel éjfél előtt kezdtek átküldeni. Ezenkívül a Budvar számára továbbra is fennáll annak lehetősége, hogy a szóban forgó védjegy törlése iránt kérelmet nyújtson be. Harmadszor az Anheuser-Busch úgy véli, hogy a szóban forgó dokumentumoknak a megtámadott határozat elfogadására vonatkozó relevanciája önmagában és csupán ezen okból nem igazolhatja azok figyelembevételét.
Az Elsőfokú Bíróság (ötödik tanács) 2009. szeptember 16‑i ítélete – JanSport Apparel kontra OHIM (BUILT TO RESIST)

(T‑80/07. sz. ügy)

„Közösségi védjegy – BUILT TO RESIST közösségi szóvédjegy bejelentése – Feltétlen kizáró ok – Leíró jelleg – A 40/94/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja (jelenleg a 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja)”

Közösségi védjegy – A közösségi védjegy meghatározása és megszerzése – Feltétlen kizáró okok – Kizárólag olyan jelekből vagy adatokból álló védjegyek, amelyek valamely áru jellemzőinek leírására szolgálhatnak (40/94 tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, c) pont) (vö. 24–29., 41–47. pont)

Tárgy

Az OHIM második fellebbezési tanácsának a BUILT TO RESIST szóvédjegy közösségi védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemre vonatkozó 2007. január 12‑i határozata (R 1090/2006‑2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

Az ügy adatai

A közösségi védjegy bejelentője: JanSport Apparel Corp. Az érintett közösségi védjegy: A BUILT TO RESIST nemzeti szóvédjegy a 16., 18. és 25. osztályba tartozó áruk vonatkozásában (2937522. sz. védjegybejelentés). Az elbíráló határozata: Az elbíráló a lajstromozást megtagadta. A fellebbezési tanács határozata: A fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.





Rendelkező rész

1) Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.
7

Az OHIM második fellebbezési tanácsa a 2007. október 24-i határozatával (a továbbiakban: megtámadott határozat) részben helyt adott a fellebbezésnek. A fellebbezési tanács lényegében úgy vélte, hogy azok az áruk, amelyek vonatkozásában az oltalomnak az Európai Közösségek területére való kiterjesztését kérelmezték, közhasználati cikkek, az érintett vásárlóközönség a Közösség szokásosan tájékozott, ésszerűen figyelmes és körültekintő angol nyelven beszélő átlagfogyasztóiból áll, a „to tame” ige jelentése többek között „rugalmasabbá tenni”, „megfékezni vagy kordában tartani” vagy „kezelhetővé tenni”, és a „tame it” szóösszetétel megfelel az angol nyelv nyelvtani és szórendi szabályainak. A fellebbezési tanács ebből arra következtetett, hogy mivel a hajszeszek, a kozmetikai cikkek és az illóolajok vonatkozásában az áruk ez utóbbi két kategóriáját a haj rugalmasabbá tételére is lehet használni, az érintett vásárlóközönség a „tame it” kifejezést egyértelműen, azonnal és hátsó gondolat nélkül pusztán reklámüzenetként észleli, amely üzenet az ezen áruk használata során várható hatásokról tájékoztat. A fellebbezési tanács ebből arra következtetett, hogy a TAME IT védjegy ezen árukat illetően egyáltalán nem rendelkezik a 40/94 rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának értelmében vett megkülönböztető képességgel. A fellebbezési tanács azonban úgy vélte, hogy semmilyen lényeges kapcsolatot nem lehet megállapítani a TAME IT védjegy és a „szappanok, illatszerek, fogkrémek” között, és ennélfogva ezen árukat illetően nem következtethet a 40/94 rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának értelmében vett megkülönböztető képesség hiányára. Ezen tényekre tekintettel a fellebbezési tanács egyrészt elutasította a fellebbezést, és helyben hagyta az elbíráló határozatát, amennyiben az az „illóolajok, kozmetikai cikkek, hajszeszek” vonatkozásában a TAME IT védjegy nemzetközi lajstromozásában elutasította az Európai Közösség megjelölését, másrészt hatályon kívül helyezte az elbíráló határozatát és következésképpen engedélyezte a „szappanok, illatszerek, fogkrémek” vonatkozásában a TAME IT védjegy nemzetközi lajstromozásában az Európai Közösségek megjelölését.
44

A genotoxicitási kockázatokat illetően az EÉBH-jelentés 2.4. pontja a következőket fejti ki: „A malation számos in vivo és in vitro vizsgálatnak tárgya volt. Az emberi nyiroksejteken végzett kromoszóma-rendellenesség-vizsgálat, valamint az egér limphoma vizsgálat (mindkét vizsgálat 2001-ig nyúlik vissza) – 0,14%-ot elérő izomalation tartalommal – pozitív volt. Az in vitro UDS-teszt negatív volt (0,2%-as izomalationnal). Bár az Ames-teszt negatív volt, minőséggel kapcsolatban aggály merült fel, mivel az izomalation-tartalomról semmilyen információt nem közöltek. Az emberi nyiroksejteken végzett kromoszóma-rendellenesség-vizsgálat keretében megnőtt gyakoriságú metafázisokat és kromoszóma-rendellenességeket figyeltek meg metabolikus aktiválás hiányában, ugyanakkor e megnőtt gyakoriságot később már nem figyelték meg a kisebb koncentrációkkal végzett második vizsgálat során. A termények szomatikus sejtjein végzett két in vivo vizsgálatok negatívak voltak (az izomalation tartalom 0,2%-ot tett ki). A szakértők úgy vélték, hogy az in vitro vizsgálat során megfigyelt pozitív eredmények az izomalationnak és más szennyező anyagoknak tulajdoníthatóak, amint azt több közzétett tanulmány is jelzi. Mégis, a közzétett tanulmányokban hivatkozott kedvező hatások vitát gerjesztettek az ülés során: minden rendelkezésre álló adat azon következtetést erősítette, amely szerint nincs in vivo genotoxicitási kockázat. A felmérésről készült jelentéstervezet nem nyújt semmilyen információt az izomalation genotoxicitási kockázatáról. Ami a 0,03%-os izomalation-tartalmat illeti, a szakértőknek meggyőződése, hogy nem áll fenn genotoxicitási kockázat. Mindazonáltal az EPCO 20. sz. ülése arra a következtetésre jutott, hogy ha a 0,2%-os izomalation-tartalomra vonatkozó kérelmet fenntartják, hogy új Ames-teszt szükséges (0,2%-os izomalation tartalommal) vagy adathiányt kell megállapítani. Ha e vizsgálat pozitív eredményre vezet, a határértékek meghatározása nem lesz lehetséges, és másodlagos vizsgálat, UDS-teszt, lesz szükséges. 2005 augusztusában 0,2%-os izomalationnal végezték el az új Ames-tesztet, amelyet a referens tagállam értékelt, de nem képezte szakértői értékelés tárgyát.”
32

Emlékeztetni kell arra, hogy az ítélkezési gyakorlat értelmében a 40/94 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja által (helyébe lépett a 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja) érintett védjegyek különösen azok a védjegyek, amelyeket az érintett vásárlóközönség szempontjából a kereskedelemben rendszerint az érintett áruk vagy szolgáltatások bemutatására használnak vagy legalábbis konkrét utalás alapján feltételezhető róluk, hogy ilyen módon használhatják őket. Ráadásul az e rendelkezés által érintett megjelölések nem képesek betölteni a védjegy alapvető rendeltetését, nevezetesen az áru vagy szolgáltatás kereskedelmi eredetének azonosítását, amely lehetővé tenné az adott védjeggyel megjelölt áru vagy szolgáltatás vásárlója számára, hogy későbbi vásárlás alkalmával pozitív tapasztalat esetén ugyanazt válassza, míg mást válasszon, amennyiben a védjegyről negatív tapasztalatot szerzett (az Elsőfokú Bíróság T-305/02. sz., Nestlé Waters France kontra OHIM [palack formája] ügyben 2003. december 3-án hozott ítéletének [EBHT 2003., II-5207. o.] 28. pontja, a T-216/02. sz., Fieldturf kontra OHIM [LOOKS LIKE GRASS… FEELS LIKE GRASS… PLAYS LIKE GRASS] ügyben 2004. március 31-én hozott ítéletének [EBHT 2004., II-1023. o.] 23. és 24. pontja és a T-393/02. sz., Henkel kontra OHIM (fehér, átlátszó flakon formája) ügyben 2004. november 24-én hozott ítéletének [EBHT 2004., II-4115. o.] 30. pontja).
21

A Kliqnek átadott 9,25 millió eurós megmentési célú kölcsönnek a saját tőkévé történő átalakításával kapcsolatban a Bizottság a megtámadott határozat (43)–(45) preambulumbekezdésében a következőket fejti ki: „(43) A holland hatóságok arról értesítették a Bizottságot, hogy az illetékes holland bíróság a holland Csődtörvény 53. és 69. cikke alapján arra kötelezte őket, hogy a 9,25 millió [euró] összegű kölcsönt változtassák át részvénytőkévé, ami 2005. augusztus 22-én meg is történt. Az átalakítás ezért a bejelentett intézkedés részleges végrehajtásának fogható fel. (44) A Bizottság emlékezteti a holland hatóságokat arra, hogy annak az elvnek megfelelően, amely szerint a közösségi jog elsőbbséget élvez a nemzeti joggal szemben, a (43) [preambulumbekezdésben] említett nemzeti bíróság határozatának a végrehajtása ellentétes azzal, hogy tilos állami támogatás nyújtása, mielőtt a Bizottság az [EK] 88. cikk (3) bekezdésének megfelelően ezt jóváhagyta volna. A megmentési célú kölcsön a szerkezetátalakítás miatt történt részvénytőkévé alakítása törvénytelen szerkezetátalakítási támogatásnak minősül. Mivel a bejelentett támogatás ezenkívül nem is felel meg az iránymutatások feltételeinek, minden olyan intézkedés, amely annak a részleges végrehajtása, szintén összeegyezhetetlennek minősül. Az a körülmény, hogy egy nemzeti bíróság utasítására intézkedtek, ebben az összefüggésben nem számít, tekintettel arra, hogy a bíráknak – ugyanúgy, mint más állami szerveknek – figyelembe kell venniük a Szerződés szabályait. (45) Következésképpen a [Kliqnek] átadott, 9,25 millió [euró] összegű megmentési célú kölcsön nemzeti bíró ítélete alapján történt átváltása végül is azt jelenti, hogy a szerkezetátalakítási támogatást jogtalanul és összeegyeztethetetlenül nyújtották a [Kliqnek]. Mivel ezt a szerkezetátalakítási támogatást nem lehet jóváhagyni, ezért a közös piaccal összeegyeztethetetlen.”
91

Először is meg kell állapítani, hogy az ügy irataiból, valamint a felek által a tárgyaláson előadott magyarázatokból az derül ki, hogy az ún. „beszámítási” módszernek az a lényege, hogy az önkormányzatoknál feladataik ellátása során felmerült kiadásokat beszámítják a projekthez általuk nyújtandó pénzügyi hozzájárulás összegébe. A jelen ügyben a „beszámítást” többek között a Bouches-du-Rhône-i conseil généralnak a kísérleti projekt költségvetéséhez nyújtott pénzügyi hozzájárulása tekintetében gyakorolták, amelybe beszámították a Bouches-du-Rhône megye munkaügyi, foglalkoztatási és szakképzési igazgatóságának (direction départementale du travail, de l’emploi et de la formation professionnelle des Bouches-du-Rhône, DDTEFP) foglalkoztatási és a munkanélküliek visszailleszkedésére irányuló politikája keretében keletkezett kiadásokat. Amint az a támogatás nyújtásáról szóló határozatból kitűnik, a conseil général hozzájárulásának, amelyet a költségvetés „Készpénzben történő hozzájárulás” („Contribution in cash”) oszlopába vezettek be, 200000 euró összegűnek kellett lennie. A CPEM nem vitatta, hogy ennek az összegnek legalább egy részét nem fizették ki, hanem „beszámítás” formájában érvényesítették úgy, hogy nem került sor közvetlen kifizetésre a conseil général és a CPEM és/vagy az MSD között.
66

Mindemellett a 451/2000 rendelet 8. cikkének (5) bekezdése keretében lehet feladatkört ruházni a tudományos testületre. E cikknek megfelelően az EÉBH köteles a tagállamok és szükség esetén tagállami szakértők bevonásával konzultációt szervezni az értékelő jelentéstervezet felmérése érdekében. E vizsgálat racionalizálása céljából az EÉBH különböző eljárásokat alakított ki. Ezen eljárásokat a „Procedure of the peer review of active substances used in plant protection products evaluated in the second stage of the review programme” (A munkaprogram második szakasza keretében értékelt növényvédő szerekben használt hatóanyagok szakértői értékelésének eljárása) elnevezésű dokumentum ismerteti. Az EÉBH ebben négy eljárástípust mutat be, amelyek közül a dossziéból adódó nehézségek alapján választ. Ezen eljárásokat az EÉBH keretében a növényvédő szerek szakértői vizsgálatát koordináló – PRAPeR-nak is nevezett – egység (EFSA’s Pesticide Risk Assessment Peer Review) folytatja le, amely egység a korábban az EPCO által ellátott feladatokat vette át. Az EÉBH az előbb említett négy eljárás közül azon eljárás keretében ruházott feladatkört a 178/2002 rendelet 28. cikkének (4) bekezdése alapján létrehozott tudományos testületre, amelyet kifejezetten azon hatóanyagok értékelésének elvégzésére dolgozott ki, amelyek ártalmatlansága kérdéses. Az EÉBH ugyanis e hatóanyagokra vonatkozóan tagállami szakértői ülések összehívását, valamint a problémás kérdésekkel kapcsolatban a tudományos testülettel való konzultáció lehetőségét írta elő.
33

A Bizottság azon állítására válaszul, miszerint a non venire contra factum proprium nem minősül közösségi jogi elvnek, a Németországi Szövetségi Köztársaság előadja, hogy a közösségi bíróságok több ízben is hivatkoztak erre az „elvre”. Emlékeztet arra is, hogy lényegét tekintve nemcsak a bizalomvédelem elve, hanem a jogbiztonság elve is közel áll hozzá.
Az Elsőfokú Bíróság (második tanács) 2009. november 19‑i ítélete – Agencja Wydawnicza Technopol kontra OHIM (350, 250 és 150)

(T‑64/07–T‑66/07. sz. egyesített ügyek)

„Közösségi védjegy – A 350, 250 és 150 közösségi szóvédjegyek bejelentése – Feltétlen kizáró ok – Leíró jelleg – A 40/94/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja (jelenleg a 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja)”

Közösségi védjegy – A közösségi védjegy meghatározása és megszerzése – Feltétlen kizáró okok – Kizárólag olyan jelekből vagy adatokból álló védjegyek, amelyek valamely áru jellemzőinek leírására szolgálhatnak (40/94 tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, c) pont) (vö. 25–31. pont)

Tárgy

Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának (az R 1033/2006‑4., R 1034/2006‑4. és R 1035/2006‑4. sz. ügyben) a 350, 250 és 150 szóvédjegyek közösségi védjegyként történő bejelentésére vonatkozó, 2006. december 21‑én hozott határozataival szemben benyújtott három kereset.

Az ügy adatai

A közösségi védjegy bejelentője: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. Az érintett közösségi védjegy: A „350”, „250” és „150” szómegjelölések a 16. osztályba tartozó áruk vonatkozásában. Az elbíráló határozata: Az elbíráló a lajstromozásokat megtagadta. A fellebbezési tanács határozata: A fellebbezési tanács a fellebbezéseket elutasította.

Rendelkező rész

1) Az Elsőfokú Bíróság a kereseteket elutasítja.
Az Elsőfokú Bíróság (második tanács) 2009. november 19‑i ítélete – Agencja Wydawnicza Technopol kontra OHIM (222, 333 és 555)

(T‑200/07–T‑202/07. sz. egyesített ügyek)

„Közösségi védjegy – A 222, 333 és 555 közösségi szóvédjegy bejelentése – Feltétlen kizáró ok – Leíró jelleg – A 40/94/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja (jelenleg a 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja)”

Közösségi védjegy – A közösségi védjegy meghatározása és megszerzése – Feltétlen kizáró okok – Kizárólag olyan jelekből vagy adatokból álló védjegyek, amelyek valamely áru jellemzőinek leírására szolgálhatnak (40/94 tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, c) pont) (vö. 26–32. pont)

Tárgy

Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának (az R 1276/2006‑4., R 1277/2006‑4. és R 1278/2006‑4. sz. ügyben) a 222, 333 és 555 szóvédjegy közösségi védjegyként történő bejelentése tárgyában 2007. március 22‑én hozott határozataival szemben benyújtott három kereset.

Az ügy adatai

A közösségi védjegy bejelentője: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. Az érintett közösségi védjegy: A „222” szóvédjegy a 16. osztályba tartozó áruk vonatkozásában. Az elbíráló határozata: Az elbíráló a lajstromozást elutasította. A fellebbezési tanács határozata: A fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.





Rendelkező rész

1) Az Elsőfokú Bíróság a kereseteket elutasítja.

2) Az Elsőfokú Bíróság az Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o.‑t kötelezi a költségek viselésére.
14

Az Elsőfokú Bíróság emlékeztet arra, hogy a 40/94 rendelet 8. cikke (5) bekezdésének szövegéből következik, hogy annak alkalmazása a következő három feltételhez kötött: tudniillik először is az ütköző védjegyek azonossága vagy hasonlósága, másodszor a felszólalásban hivatkozott korábbi védjegy jó hírneve, és harmadszor azon veszély fennállása, hogy a bejelentett védjegy alapos ok nélküli használata sérti vagy tisztességtelenül kihasználja a korábbi védjegy megkülönböztető képességét vagy jó hírnevét. E három feltétel kumulatív jellegű, és közülük már egynek a hiánya is meghiúsítja az említett rendelkezés alkalmazását (az Elsőfokú Bíróság T-67/04. sz., Spa Monopole kontra OHIM – Spa-Finders Travel Arrangements [SPA-FINDERS] ügyben 2005. május 25-én hozott ítéletének [EBHT 2005., II-1825. o.] 30. pontja).
Az Elsőfokú Bíróság (negyedik tanács) 2009. október 28‑i ítélete – Juwel Aquarium kontra OHIM – Potschak (Panorama)

(T‑339/07. sz. ügy)

„Közösségi védjegy – Törlési eljárás – Panorama közösségi szóvédjegy – Feltétlen kizáró ok – Leíró jelleg – A 40/94/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja és 51. cikke (1) bekezdésének a) pontja [jelenleg a 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja és 52. cikke (1) bekezdésének a) pontja]”

Közösségi védjegy – A védjegyoltalomról való lemondás, a védjegyoltalom megszűnése és a védjegy törlése – Feltétlen törlési okok – A 40/94 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontjával ellentétes lajstromozás (40/94 tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, c) pont és 51. cikk, (1) bekezdés, a) pont) (vö. 29–37. pont)

Tárgy

Az OHIM első fellebbezési tanácsának a Christian Potschsak és a Juwel Aquarium GmbH & Co. KG közötti törlési eljárásra vonatkozó, 2007. június 28‑i határozata (R 214/2006‑1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

Az ügy adatai

A törlés iránti kérelemmel érintett közösségi védjegy: A Panorama szóvédjegy a 11., 16. és 20. osztályba tartozó áruk vonatkozásában (2 771 087. sz. közösségi védjegy). A közösségi védjegy jogosultja: Juwel Aquarium GmbH & Co. KG. A közösségi védjegy törlését kérelmező fél: Christian Potschak. A törlési osztály határozata: A törlési osztály a törlés iránti kérelmet elutasította. A fellebbezési tanács határozata: A fellebbezési tanács a törlési osztály határozatát hatályon kívül helyezte és a közösségi védjegyet részben törölte.





Rendelkező rész

1) Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.
67

Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságának álláspontja szerint a Bizottságnak az adatokra vonatkozó politikai döntése, amely jellegénél fogva összetett gazdasági döntést is tartalmaz, és amely korlátozott bírósági felülvizsgálat tárgyát képezi, nem korlátozódik az érintett adatok minőségének értékelésére, hanem a piac ezen adatok minőségével kapcsolatos lehetséges reakciójának értékelését is magában foglalja. Másfelől az olyan túlzott mértékű kvótakiosztás, mint amely az alapügyben is szerepel, nyilvánvalóan jelentős hatással járhat az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységeinek közösségi kereskedelmi rendszerére. Ennélfogva az említett kiosztási javaslatot a többi tagállam által az NKT-ikben kért többletkvótákra tekintettel kellene megvizsgálni.