45

E körülmények között a Bundesverwaltungsgericht (szövetségi közigazgatási bíróság) úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő, a C‑297/17. sz., a C‑318/17. sz. és a C‑319/17. sz. ügyek mindegyikében megfogalmazott kérdéseket terjeszti a Bíróság elé: „1) Ellentétes‑e a[z] [eljárási] irányelv 52. cikke első bekezdésének átmeneti rendelkezésével az olyan nemzeti szabályozás alkalmazása, amely szerint a[z] [eljárási] irányelv 33. cikke (2) bekezdésének a) pontjában biztosított, az előzménynek tekinthető szabályozáshoz képes szélesebb felhatalmazás átültetése alapján a nemzetközi védelem iránti kérelem elfogadhatatlan, ha a kérelmezőt egy másik tagállamban kiegészítő védelemben részesítették, míg a nemzeti szabályozást nemzeti átmeneti rendelkezés hiányában a 2015. július 20. előtt benyújtott kérelmekre is alkalmazni kell? Megengedi‑e a[z] [eljárási] irányelv 52. cikke első bekezdésének átmeneti rendelkezése a tagállamoknak különösen a[z] [eljárási] irányelv 33. cikke (2) bekezdésének a) pontja szerinti szélesebb felhatalmazás visszamenőleges hatályú átültetését, azzal a következménnyel, hogy az e szélesebb felhatalmazás belső jogba való átültetése előtt benyújtott, azonban az átültetés időpontjában jogerősen még el nem bírált menedékjog iránti kérelmek is elfogadhatatlanok? 2) Biztosítja‑e a[z] [eljárási] irányelv 33. cikke a tagállamoknak a választás jogát, hogy a menedékjog iránti kérelmet más nemzetközi felelősség (Dublin rendelet) miatt vagy a[z] [eljárási] irányelv 33. cikke (2) bekezdésének a) pontja alapján elfogadhatatlanként utasítsák el? 3) A [második kérdésre] adandó igenlő válasz esetén: kizárja‑e az uniós jog, hogy valamely tagállam a nemzetközi védelem iránti kérelmet egy másik tagállamban biztosított kiegészítő védelem miatt a[z] [eljárási] irányelv 33. cikke (2) bekezdésének a) pontjában biztosított szélesebb felhatalmazás átültetésével elfogadhatatlanként elutasítson, ha: a) a kérelmező a számára egy másik tagállamban biztosított kiegészítő védelem kiterjesztését kéri (menekültkénti elismerés), és a másik tagállambeli menekültügyi eljárás rendszerszintű hiányosságokban szenvedett és továbbra is szenved, vagy, b) a nemzetközi védelem kialakítása, nevezetesen a kiegészítő védelemben részesülő életfeltételei, abban a másik tagállamban, amely a kérelmezőnek már kiegészítő védelmet biztosított, – a [Charta] 4. cikkébe, illetve az EJEE 3. cikkébe ütközik, vagy – nem felel meg a[z] [elismerési] irányelv 20. és következő cikkei követelményeinek anélkül, hogy a [Charta] 4. cikkébe, illetve az EJEE 3. cikkébe ütközne? 4) A [harmadik kérdés] b) pontjára adandó igenlő válasz esetén: ez akkor is érvényes‑e, ha a kiegészítő védelemben részesülő személyeknek nem vagy a többi tagállamhoz képest csak egyértelműen korlátozott terjedelemben nyújtanak megélhetést biztosító ellátást, őket e tekintetben azonban e tagállam állampolgáraitól nem kezelik eltérően? 5) A [második kérdésre] adandó nemleges válasz esetén: a) Alkalmazható‑e a »Dublin III« rendelet a nemzetközi védelem biztosítására irányuló eljárásban, ha a menedékjog iránti kérelmet 2014. január 1‑je előtt, a visszavétel iránti megkeresést azonban csak 2014. január 1‑je után nyújtották be, és a kérelmező előtte (2013 februárjában) a megkeresett tagállamban már kiegészítő védelemben részesült? b) A dublini rendeletekből a felelősség – hallgatólagos – átszállását kell‑e megállapítani a kérelmező visszavételét kérő tagállamra, ha a megkeresett felelős tagállam a dublini rendelkezések alapján határidőben kérelmezett visszavételt elutasította, és helyette nemzetközi visszafogadási egyezményre hivatkozott?”