Tekintettel az általános gazdasági érdekű szolgáltatási feladat bizonyos ágazatokban tapasztalható különleges jellegére, az Altmark-ítélet és a valamely intézkedés állami támogatásnak minősítését illetően abban meghatározott kritériumok alkalmazása során rugalmasságot kell tanúsítani. Ami a kórházi közszolgáltatást illeti, az EK 86. cikk (2) bekezdésének és az Altmark-ítéletben meghatározott kritériumoknak az alkalmazása során figyelembe kell venni az adott közszolgáltatás kereskedelmi dimenziójának hiányát is, mivel e közszolgáltatás ágésznek minősítése sokkal inkább magyarázható azzal a hatással, amelyet a versengő és kereskedelmi jellegű ágazatra gyakorol.

A gazdasági szereplők megbízását tartalmazó aktus vagy aktusok jogi formájának megválasztását illetően a tagállamok széles körű mérlegelési jogkörrel rendelkeznek, amennyiben a közszolgáltatási feladatot előíró megbízás meghatározható több elkülönült aktusban, így mind az adott területre vonatkozó általános szabályozást tartalmazó aktusokban, mind pedig a kifejezetten egyes létesítményekhez címzett aktusokban. A megbízást megállapodásjellegű aktusok is tartalmazhatják, amennyiben azok a közhatalmi szervektől származnak, és kötelező erejűek. Ez annál inkább így van, ha az ilyen aktusok a jogszabályokban előírt kötelezettségeket konkretizálják.

Az általános gazdasági érdekű szolgáltatási feladat címén nyújtott ellentételezés kiszámításának alapjául szolgáló paramétereket tárgyilagos és átlátható módon előre meg kell állapítani annak érdekében, hogy elkerüljék, hogy az ellentételezés olyan gazdasági előnyt tartalmazzon, amely alkalmas a kedvezményezett vállalkozásnak a versenytársakkal szemben való előnyben részesítésére. Ugyanakkor semmi nem tiltja meg a nemzeti jogalkotónak, hogy bizonyos mérlegelési mozgásteret hagyjon a nemzeti hatóságoknak. Épp ellenkezőleg, a tagállam széles körű mérlegelési mozgástérrel rendelkezik nemcsak valamely általános gazdasági érdekű szolgáltatási feladat meghatározását illetően, hanem az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokhoz kapcsolódó költségek ellentételezésének meghatározására vonatkozóan is. A szóban forgó paramétereket ugyanakkor úgy kell meghatározni, hogy kizárják, hogy a tagállam visszaélésszerűen hivatkozzék az általános gazdasági érdekű szolgáltatás fogalmára.

Ezzel összefüggésben, mivel a tagállamok szabadon választhatják meg az e kritérium tiszteletben tartásának biztosítását szolgáló gyakorlati módokat, amennyiben az ellentételezés meghatározásának módjai objektívek és átláthatók, a Bizottság ezzel kapcsolatos mérlegelésének azon konkrét jogi és gazdasági feltételek elemzésén kell alapulnia, amelyekre tekintettel az ellentételezés összegét meghatározták.

Ezért, ha valamely tagállam több ellentételezési intézkedést is alkalmaz, a Bizottság hiányosan vizsgálja az érintett támogatási intézkedést, amennyiben elmulasztja külön mérlegelni az intézkedések valamelyikére vonatkozó finanszírozási paramétereket. Márpedig, még ha ugyanis el is ismerjük, hogy olyan ellentételezésekről van szó, amelyek kizárólag a kifizetések jelentős késedelmének elhárítására szolgálnak, és amelyeket utóbb vissza kell fizetni, nem zárható ki, hogy ezen ellentételezések – még ha ideiglenesen is – előnyt biztosítanak a kedvezményezetteknek, ennélfogva pedig különálló ellentételezési intézkedéseknek minősíthetők.

(vö. 189., 191., 192., 214., 215. pont)