ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
82

Hozzáteszi, hogy a szabályos versenyeztetés célja különösen annak bizonyítása, hogy lehetséges jobban, vagy többet csinálni. Egy versenyképes piacon az ajánlattevők által ajánlott összmunkaóraszámok átlaga valószínűleg megegyezne a minőségi szempontból megfelelő teljesítés biztosításához szükséges átlagra vonatkozó helyes és megbízható becsléssel. A Tanács álláspontja ugyanis az, hogy a takarításra szánt magasabb óraszámmal jobb minőséget lehet elérni. Márpedig a jelen esetben a Tanács megállapítja, hogy ha a nyertes ajánlattevő a felperesénél 3,7%-kal drágább ajánlatot nyújtott is be, ennek ellensúlyozásaként a felperesnél 25,2%-kal magasabb munkaóraszámot jelölt meg. Továbbá felhívja a figyelmet arra is, hogy míg az ajánlatok elbírálása során az ár szempontja 50%-os súllyal esett számításba, addig a vitatott szempont, amely a megjelölt összmunkaóraszámra vonatkozott, csak 25%-ot tett ki a kiosztható összpontszámból. Ennélfogva a nyertes ajánlattevő ajánlata volt összességében a legelőnyösebb, és a felperes szolgáltatásai sokkal drágábbak voltak. Végül a Tanács előadja, hogy a nyertes ajánlattevő személyzetének blokkoló kártyái igazolják, hogy a teljesített szolgáltatás megfelelt a szerződés rendelkezései szerinti kötelezettségeknek.
67

Ami a Bizottság azon érvét illeti, amely szerint egy új szabály alkalmazása egy be nem jelentett támogatás értékelésénél nem jelenti a jogellenesség kedvezményben részesítését, meg kell állapítani, hogy ha valamely be nem jelentett támogatást egy olyan kivétel alapján tekinthetnek a közös piaccal összeegyeztethetőnek, amely a támogatás kihelyezésekor még nem volt hatályban, ezzel a támogatást be nem jelentő tagállamot előnyben részesítik azokhoz a tagállamokhoz képest, amelyek esetlegesen szintén hasonló támogatást szándékoztak nyújtani, ám arról végül az azt lehetővé tevő kivétel hiányában lemondtak. Az ilyen tagállam azokhoz a tagállamokhoz képest is előnyös elbírálásban részesülne, amelyek ugyanerre az időszakra kívánnak támogatást nyújtani, ám azt a szóban forgó kivétel hatályba lépése előtt bejelentik, és így az irányukban a Bizottság határozattal megállapítja a támogatás közös piaccal való összeférhetetlenségét. Egy ilyen megoldás arra ösztönözné a tagállamokat, hogy ne jelentsék be azokat a támogatásokat, amelyek megítélésük szerint a rájuk vonatkozó kivétel hiányában nem egyeztethetők össze a közös piaccal, abban bizakodva, hogy a későbbiekben mégis bevezetésre kerülhet ilyen kivétel. A Bizottság érve tehát nem fogadható el.
60

A Bizottság azt állítja, hogy a Holland Királyság másként is megszervezhetné a rendszerét, és minden évben eladhatná a kibocsátási egységeket. A hatóságok még a holland hatóságok által választott rendszerben is visszavásárolhatnák a fel nem használt kibocsátási egységeket azoktól a vállalkozásoktól, amelyeknek a kibocsátása alacsonyabb az előírtnál. Az állam azután piaci értéken eladhatná ezen egységeket azon vállalkozásoknak, amelyeknek szüksége van azokra. Az eredmény a környezetre gyakorolt hatások szintjén hasonló lenne, de a holland hatóságok szednék be szinte teljes mértékben a fel nem használt egységek árát. A szóban forgó intézkedés keretében ezzel ellentétben a NOx-egységekkel rendelkező és azokat eladó vállalkozások kapnák a teljes piaci árat.
3

Továbbá a legge no 549 (su) misure di razionalizzazione della finanza pubblica (a közpénzügyek racionalizálását célzó intézkedésekről szóló, 1995. december 28-i 549. törvény, a GURI 1995. december 29-i 302. számának rendes melléklete, a továbbiakban: 549/95 törvény) 3. cikke 69. és 70. bekezdésének, valamint a decreto-legge no 331 (su) armonizzazione delle disposizioni in materia di imposte sugli oli minerali, sull’alcole, sulle bevande alcoliche, sui tabacchi lavorati e in materia di IVA con quelle recate da direttive CEE e modificazioni conseguenti a detta armonizzazione, nonché disposizioni concernenti la disciplina dei centri autorizzati di assistenza fiscale, le procedure dei rimborsi di imposta, l’esclusione dall’ILOR dei redditi di impresa fino all’ammontare corrispondente al contributo diretto lavorativo, l’istituzione per il 1993 di un’imposta erariale straordinaria su taluni beni ed altre disposizioni tributarie ([különböző tárgykörökre vonatkozó] adórendelkezések harmonizálásáról szóló, 1993. augusztus 30-i 331. törvényrendelet, a GURI 1993. augusztus 30-i 203. száma, a továbbiakban: 331/93 törvényrendelet) együttesen értelmezett rendelkezései értelmében a következő intézkedéseket vezették be a 142/90 törvény szerinti társaságok javára: — a különleges vállalkozások és önkormányzati vállalkozások 142/90 törvény szerinti társaságokká történő átalakítása során megvalósított eszközátruházásokat terhelő valamennyi adó alóli mentesség (a továbbiakban: átruházásokat terhelő adók alóli mentesség); — a társasági adó – azaz a jogi személyek nyereségét terhelő adó és a helyi jövedelemadó – alóli teljes mentesség három éven keresztül, és legkésőbb az 1999-es pénzügyi évig (a továbbiakban: társasági adó alóli hároméves mentesség).
61

Először is az érintett vállalkozássokkal szembeni eltérő bánásmódot a Bizottság a megtámadott határozatban azzal indokolta, hogy „az egyes vállalkozások különleges súlyát, és így jogellenes magatartásukat” (a megtámadott határozat (322) preambulumbekezdése) figyelembe kellett venni. Mindazonáltal hangsúlyozni kell, hogy még ha nincs is bizonyíték arra, hogy a jogsértés ténylegesen befolyásolta a piacot, a Bizottság jogosult – amint azt a megtámadott határozat (326)–(329) preambulumbekezdése is kimondja – az érintett vállalkozásokat az érintett piacon fennálló piaci részesedéseik függvényében eltérően kezelni.
13

Az utóbbi megállapítás tekintetében különösen a következő ténykörülményekre támaszkodott. Először is figyelembe vette a kartell végrehajtásának módját, arra a tényre utalva, hogy a résztvevők egymással közölték az eladási mennyiségeket és az árszinteket (a megtámadott határozat (300) preambulumbekezdése). Másodszor a vizsgálati akta elemei azt mutatják, hogy azon időszakban, amikor a résztvevők a versenyellenes megállapodást kevéssé tartották be, az árak csökkentek, más időszakok alatt viszont jelentősen növekedtek (a megtámadott határozat (310) preambulumbekezdése). Harmadszor a Bizottság a kartell tagjainak együttes piaci részesedésére utalt, amely elérte a 75–85%-ot (a megtámadott határozat (310) preambulumbekezdése). Negyedszer a Bizottság megállapította, hogy a kartell egyes résztvevőinek piaci részesedése viszonylagosan állandó volt a jogsértés teljes időszaka során, még úgy is, hogy a vevők néha változtak (a megtámadott határozat (312) preambulumbekezdése).
8

A törvényhozó hatalom a House of Assembly és a kormányzó között oszlik meg. A House of Assembly tagjai: a Speaker (házelnök), az Attorney General (igazságügyi miniszter), a Financial and Development Secretary (pénzügyi és fejlesztési miniszter) és tizenöt választott tag. A House of Assembly újraválasztására főszabályként négyévente kerül sor.
68

Márpedig a felperes szerint ezen érvelés több okból is téves. Először is a Ryanairnek nyújtott feltételek nem a hatóságok által egyoldalúan nyújtott „eltérés” eredményei, hanem kereskedelmi tárgyalás eredményei. A Ryanair hangsúlyozza, hogy azon csökkentés mértéke, amelyet sikerült megkapnia (körülbelül 36%), meghaladja a vallon régió által a helyi jogszabályi rendelkezések értelmében rendszerint nyújtható csökkentési keretet. Másodszor a Ryanairnek nyújtott csökkentéseket egyértelmű és objektív gazdasági megfontolások igazolják. A charleroi-i repülőtér a tevékenységének javítása érdekében több légitársaságot is megkeresett. Végül is a Ryanair volt az egyetlen, aki vállalta a rendszeres légi szolgáltatások e repülőtérről való nyújtásával együtt járó kockázatot. A vállalt kötelezettségekből adódóan a Ryanair helyzete nem volt ugyanolyan jelentőségű, mint az akkor Charleroi-ban jelen lévő többi légifuvarozóé. Az árcsökkentésért cserébe a Ryanair kötelezettséget vállalt arra, hogy meghétszerezi a repülőtérről évente szállított utasok teljes számát, amely akkoriban körülbelül 20000 személy volt. A Ryanair vállalta az azzal járó kockázatot, hogy első társaságként nagyszámú utas szállítását biztosítja, és hogy így ezen alulkihasznált és kevéssé ismert regionális repülőtér elsődleges használója lesz. Kötelezettségvállalásának időtartamára figyelemmel a Ryanair azon lehetőségről is lemondott, hogy kivonul Charleroi-ból, amennyiben tevékenységének jövedelmezősége elégtelennek bizonyul. Harmadszor a vallon régió által a Ryanair javára elfogadott módosítások nem szelektívek és nem is korlátozottak, hanem hátrányosan megkülönböztető feltételek nélkül bármely harmadik személy számára elérhetőek. A BSCA-val kötött megállapodás kifejezetten előírja, hogy „a jelen szerződés egyetlen rendelkezése sem akadályozza meg a BSCA-t abban, hogy más légitársaságokkal tárgyaljon, vagy más társaságok által állomásoztatott repülőgépeket fogadjon” (az említett megállapodás 4.2. pontja). Ezenkívül a vallon régió 2001 júliusában sajtóközleményben erősítette meg, hogy a Ryanairnek biztosított előnyök más, hasonló tevékenységet folytatni kívánó társaságok számára is elérhetőek.
27

A felek lényegében előadják, hogy az intézmények megsértették a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvét, azáltal hogy nem indítottak vizsgálatot a más államokból származó, dömping előidézésére alkalmas importtal szemben, vagy nem kényszerítettek ki olyan panaszt, amely alapján lehetővé vált volna párhuzamos eljárás megindítása. Arra hivatkoznak, hogy a Bizottságnak nem volt szabad elfogadnia a felpereseket érintő panasz kizárólagos vizsgálatát, és vagy párhuzamos eljárást kellett volna indítania a 384/96 rendelet 5. cikkének (6) bekezdése alapján a más tagállamokból származó importtal szemben, vagy tájékoztatnia kellett volna a panaszosokat az eljárás befejezéséről abban az esetben, ha nem nyújtanak be panaszt a többi érintett országgal szemben is. A felperesek azt állítják, hogy szoros, a Bizottság által szankcionált kartellban való részvételig is kiterjedő gazdasági kapcsolat fűzi a panaszosokat az érintett harmadik országbeli gyártókhoz, ami magyarázatot ad arra, hogy a panasz miért az indiai importra irányul. Azt is előadják, hogy a panaszban, illetve a felperesek által a Bizottságnak nyújtott információkban több olyan elem is található, amely az Indián kívüli más államokból (Egyesült Államok, Lengyelország, Japán, Oroszország, Kína, Mexikó) származó, érintett termék vonatkozásában bizonyítja a dömping tényét.
9

A közszolgálati műsorszolgáltatókon kívül az egész dán televíziós piacon két kereskedelmi műsorszolgáltató van jelen: egyrészről az SBS TV A/S és az SBS Danish Television Ltd társaságokból álló csoport (a továbbiakban: SBS A/S, illetve SBS Ltd, együttesen SBS), másrészről pedig a Viasat Broadcasting UK Ltd társaság (a továbbiakban: Viasat).
44

Figyelembe kell még venni azt, hogy – az átláthatóság miatt és az érintett vállalkozások jogbiztonságának növelése érdekében – a Bizottság kihirdette a 17. rendelet 15. cikkének (2) bekezdése és az [ESZAK] 65. cikkének (5) bekezdése alapján kiszabott bírság megállapításának módszeréről szóló iránymutatást (HL 1998. C 9., 3. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 171. o.; a továbbiakban: iránymutatás), amelyben meghatározza a bírság megállapításának rá nézve minden egyes esetben kötelező módját. Ebben a vonatkozásban a Bíróság egyébként úgy vélte, hogy mivel ilyen magatartási szabályokat fogadott el, és azok közzétételével kijelentette, hogy ezentúl alkalmazni fogja e szabályokat az általuk érintett esetekre, a Bizottság korlátozza magát mérlegelési jogköre gyakorlásában, és nem térhet el e szabályoktól anélkül, hogy ne tenné ki magát egyes esetekben felelősségre vonásnak az általános jogelvek – mint az egyenlő bánásmód és a bizalomvédelem elve – megsértése címén. Ugyanakkor az iránymutatás, még ha nem képezi is a határozat jogi alapját, általánosan és elvont módon meghatározza azt a módszert, amelyet a Bizottság magára vállalt az e határozatban kiszabott bírságok összegének megállapítása végett, következésképpen garantálja a vállalkozások jogbiztonságát (a Bíróság C-189/02. P., C-202/02. P., C-205/02. P–C-208/02. P., és C-213/02. P. sz., Dansk Rørindustri és társai kontra Bizottság egyesített ügyekben 2005. június 28-án hozott ítéletének [EBHT 2005., I-5425. o.] 211. és 213. pontja). Ebből következik, hogy az iránymutatás Bizottság általi elfogadása, amennyiben az a 17. rendelet 15. cikkének (2) bekezdése által meghatározott jogi keretbe illeszkedik, csak a Bizottság egyébként is e rendelkezésből eredő mérlegelési jogköre gyakorlása korlátainak meghatározásához járult hozzá, és abból nem lehet a szóban forgó területen a Bizottság hatásköri korlátainak a közösségi jogalkotó általi meghatározása kezdeti elégtelenségére következtetni.
261

A fenti 255. pontban bemutatott szöveg a bizonyító erejű dokumentumok elrejtésére utal, amelyek „lehetővé teszik a Morgan számára, hogy az árrögzítő megállapodást továbbra is alkalmazza”. Még annak feltételezése esetén is, hogy az említett megállapodás nemcsak az amerikai piacot érinti, hanem az európai területre is vonatkozik, ebből a szövegből – amely csak az elérendő célt említi meg – vagy általában a vádiratból nem következik, hogy ezt a megállapodást a Morgan és az európai piac más szereplői valóban továbbra is alkalmazták 1999 decemberét, a jogellenes magatartás megszüntetésének a határozatban elfogadott időpontját követően, egészen 2001 augusztusáig. Tekintettel arra a tényre, hogy a felperes nem vitatja, hogy a kartell többi tagja legkésőbb 1999 decemberében megszüntette a részvételét, nehezen érthető, hogy a kartell 1999 decemberét követően is létezhetett.
182

Ami a harmadik jogalapot illeti, a Bizottság először is előadja, hogy a francia államnak az FT támogatására vonatkozó döntése 2002. július 12. óta „elviekben egyértelmű” volt, még ha a kötelezettségvállalásának módjait ebben az időben nem is pontosították. A 2002. július 12‑i nyilatkozat „az államnak az FT támogatására irányuló hiteles kötelezettségvállalási stratégiájának” részét képezte, és azt a piacok is így észlelték. E nyilatkozat szó szerinti elemzéséből, valamint összefüggéseiből kitűnik, hogy ez a kötelezettségvállalás egyértelmű volt, és hogy azt ezenfelül megismételték. Ezt az a tény is megerősíti, hogy a francia hatóságok közvetlenül kapcsolatba léptek a fő piaci szereplőkkel annak érdekében, hogy azok közvetítsenek a befektetők felé. A Bizottság hozzáteszi, hogy bizonyította, hogy a piacok ilyen észlelését megerősítette azok reakciója, valamint a pénzügyi elemzők megjegyzései is.
2)

Az Arch Chemicals, Inc., az Arch Timber Protection Ltd, a Rhodia UK Ltd, a Sumitomo Chemical (UK) plc és a Troy Chemical Co. BV maguk viselik saját költségeiket, valamint az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket, beleértve – a Sumitomo Chemical (UK) plc‑t illetően – az ideiglenes intézkedés iránti eljárás költségeit is.
2)

Az Arch Chemicals, Inc., az Arch Timber Protection Ltd, a Rhodia UK Ltd, a Sumitomo Chemical (UK) plc és a Troy Chemical Co. BV maguk viselik saját költségeiket, valamint az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket.
52

A felperes előadja, hogy annak elfogadása, hogy a Bizottságnak a hallgatólagos elutasító határozat meghozatala után továbbra is lehetősége van kifejezett határozat meghozatalára, arra késztetné a Bizottságot, hogy figyelmen kívül hagyja a dokumentumokhoz való hozzáférésre vonatkozó szabályozásban megállapított kötelező határidőket. A felperes szerint ez a jogbiztonság elvének nyilvánvaló sérelmét jelentené, és arra kötelezné az állampolgárokat, hogy két megsemmisítés iránti keresetet nyújtsanak be: egyet a hallgatólagos határozattal, egyet pedig a kifejezett határozattal szemben, ahogyan most a felperesnek is el kell járnia.
10

A Bizottság az ausztriai minőségi programokra és az „AMA Biozeichen”, illetve az „AMA Gütesiegel” minőséget igazoló címkékre vonatkozó NN 34A/2000. sz. állami támogatásról szóló, 2004. június 30-i határozatban úgy döntött, hogy nem emel kifogást a „bejelentett” intézkedésekkel szemben (a továbbiakban: megtámadott határozat). Ezzel kapcsolatban úgy ítélte meg, hogy az említett intézkedések az EK 87. cikk (3) bekezdésének c) pontja alapján összeegyeztethetők voltak a közös piaccal, amennyiben megfeleltek a mezőgazdasági ágazat állami támogatásaira vonatkozó közösségi iránymutatás (HL 2000. C 28., 2. o.) 13. és 14. pontjában, valamint az EK-Szerződés I. mellékletébe tartozó és egyes, az I. mellékletbe nem tartozó termékek reklámozásához nyújtott állami támogatásról szóló közösségi iránymutatásban (HL 2001. C 252., 5. o.; a továbbiakban: reklámozáshoz nyújtott állami támogatásokról szóló iránymutatás) előírt feltételeknek.
187

Egyébiránt a Bizottság a felpereseknek az éjszakai kezelésre, az ügyletek nagy számára és az EB-vel szembeni polgári jogi felelősségbiztosítási szerződésre vonatkozó érveit már a megtámadott határozatban megvizsgálta, és azokat – helyesen – elutasította. Jóllehet a megtámadott határozat megemlít az érvek ezen elemzése alapjául szolgáló néhány dokumentumot, azokat vagy nem nyújtották be a jelen eljárásban, vagy ha be is nyújtották, azok nem döntő jelentőségűek (lásd a fenti 183. és 184. pontot). A felperesek ezen állításai – amelyeket nem támaszt alá semmilyen számszerű bizonyíték – nem meggyőzőek, mivel néhány közülük logikátlan, sőt ellentmondásos. Ennek megfelelően a felperesek nem tudták bizonyítani, hogy az ügyletek nagy száma – az automatizáció kezdetben magasabb szintje ellenére – milyen módon eredményezte az ügyletenkénti költségek növekedését. Ugyanígy a felperesek nem adnak magyarázatot arra, hogy miért kötöttek az ICSD-kre vonatkozó kockázatokat fedező polgári jogi felelősségbiztosítási szerződést, és nem nyújtják be e biztosítási szerződés másolatát. Az éjszakai kezelést illetően, még ha ezen érv önmagában meg is állná a helyét indokolásként, a felperesek erre vonatkozó érvelését el kell utasítani. A felperesek kijelentik, hogy a válaszbeadvány mellékletében benyújtott számítás semmiféle különbséget nem tesz az ügyleti költségeket illetően az éjszakai és a nappali kezelés között, mivel a kizárólag az ICSD-knek indított programok végrehajtása különleges felügyeletéből és a nagyszámú ügyletből származó adatszolgáltatásokból eredő költségek az éjszakai és a nappali kezelés keretében egyaránt felmerülnek. Másrészt a felperesek így összetévesztik az előző érvek keretében említett tényezők által okozott további költségeket és az éjszakai költségből eredő kiegészítő költségeket. Másrészt a felperesek semmilyen számítást nem nyújtanak be, amely a nappal vagy éjszaka kezelt ügyletek száma, és a kedvezményezett – az EB vagy a CSD-k – szerint részletezné a költségeket.
75

Negyedszer és utoljára a Qualcomm kétségbe vonja a Bizottság azon – először az ellenkérelemben felhozott – hivatkozását, miszerint a nagyteherautó-gyártók is beépíthetik az autópályadíj-beszedési modult az általuk sorozatgyártásban beszerelendő telematikai készülékekbe, és így nem kell megvásárolniuk a Toll Collect fedélzeti egységeit. Ezzel kapcsolatban először is kijelenti, hogy a jelenleg forgalomban lévő és a következő kettő–öt évben gyártásra kerülő összes nagyteherautót „telematikai terminállal” látják majd el, amelyet az összeszerelés második fázisában fognak beszerelni, ami azt jelenti, hogy az ügyfelek választhatnak majd a Toll Collect ingyenes fedélzeti egysége és a többletszolgáltatásokat nyújtó fizetős telematikai készülékek között. Kifejti továbbá, hogy tapasztalatai szerint a flottairányítók nem kedvelik a telematikai terminálok nagyteherautókba való sorozatban történő gyári beszerelését, mivel főszabály szerint különböző márkájú járműveket üzemeltetnek. Fenntartja továbbá, hogy amennyiben a különböző telematikai készülékeket a gyártók minden gépkocsi márka tekintetében a sorozatgyártás során szerelik be, a különböző járművek nem tudnak majd kommunikálni egymás között. Ráadásul a flottairányító központ nem rendelkezik majd megfelelő felszereléssel a különböző típusú telematikai készülékekkel való kommunikációhoz, és a járművezetők kiképzése is bonyolultabbá válik. Végül úgy véli, hogy a Bizottság nem ad magyarázatot arra, hogy az autópályadíj-beszedési modult magában foglaló telematikai készülékek sorozatgyártásban történő beszerelése miért zárná ki szükségszerűen a Toll Collect fedélzeti egységének erőfölényes platformmá válását. Még ha az ügyfelek jobban kedvelik is a sorozatgyártásban beszerelt telematikai terminálokat, a Bizottság nem bizonyította, hogy ez a tendencia megakadályozná, hogy a Toll Collect fedélzeti egysége erőfölényes platformmá váljon.
2)

A Tanács maga viseli saját költségeit, valamint a Zhejiang Xinan Chemical Industrial Group Co. Ltd és az Association des utilisateurs et distributeurs de l’agrochimie européenne (Audace) részéről felmerült költségeket.
70

E tekintetben meg kell jegyezni, hogy bár az olyan aktus jogereje, amelyet határidőn belül nem támadtak meg, nemcsak magára az aktusra vonatkozik, hanem minden későbbi, pusztán megerősítő jellegű aktusra is, amely megoldást a jog állandóságának szükségessége igazol, és amely érvényes minden egyedi aktusra, csakúgy mint az olyan normatív jellegű aktusokra, mint amilyen a rendelet, újra lehetőség nyílik kereset indítására, ha a rendelet valamelyik rendelkezése módosul, nemcsak kizárólag e rendelkezés, hanem az összes olyan, akár nem is módosított rendelkezés ellen is, amelyek egységes egészet alkotnak vele (lásd ebben az értelemben a Bíróság C-299/05. sz., Bizottság kontra Parlament és Tanács ügyben 2007. október 18-án hozott ítéletének [EBHT 2007., I-8695. o.] 29. és 30. pontját).
A versenyszabályok megsértését bejelentő panaszok elbírálását illetően a Bizottság, amikor eltérő mértékű jelentőséget tulajdonít az elé terjesztett panaszoknak, nem csak azt jogosult meghatározni, hogy a panaszok milyen sorrendben kerülnek kivizsgálásra, hanem a szóban forgó panaszt el is utasíthatja azon indokkal, hogy nem áll fenn megfelelő közösségi érdek a panasszal kapcsolatos vizsgálat megindításához. Ugyan a Szerződést állítólagosan sértő magatartást bejelentő panasszal kapcsolatos eljárást közösségi érdek hiányában további intézkedések nélkül lezárhat a Bizottság az ezzel kapcsolatos mérlegelési jogköre gyakorlásának keretében, ezt azonban nem teheti csupán annak alapján, hogy e magatartások megszűntek, anélkül, hogy megvizsgálná, hogy a versenyellenes hatások fennállnak-e, illetve az állítólagos versenyjogi jogsértések súlya és hatásaik tartóssága nem teszik-e a szóban forgó panaszt közösségi érdekűvé. Amennyiben tehát a versenyellenes hatások tartósak, a Bizottságnak meg kell vizsgálnia, hogy akár az állítólagos jogsértések súlya, akár azok hatásai nem teszik-e közösségi érdekűvé a panaszt, ami különösen magában foglalja azt is, hogy figyelembe kell vennie a bejelentett jogsértések időtartamát és jelentőségét, valamint a közösségi versenyhelyzetre gyakorolt hatásaikat. Ha a versenyellenes hatások nem tartósak, a Bizottság akkor is köteles az állítólagos jogsértések időtartamát és súlyát figyelembe venni.

A panasz elbírálásához fűződő közösségi érdek vizsgálatakor a Bizottság nem köteles a bejelentett jogsértés súlyát, időtartamát, valamint hatásainak tartósságát meghatározott sorrendben mérlegelni.

A Bizottság által elkövetett hiba – amely abból állt, hogy a Bizottság úgy vélte, hogy nem köteles figyelembe venni az állítólagos jogsértés súlyát és időtartamát a közösségi érdek értékelésekor – nem releváns a panaszt elutasító határozat jogszerűségét illetően, amennyiben e hiba nem befolyásolta meghatározóan e határozat rendelkező részének tartalmát. Ez az eset áll fenn, amikor a Bizottság azután, hogy – bár kizárólag a gondos ügyintézés tiszteletben tartása érdekében – ténylegesen megvizsgálta a jogsértések súlyát és időtartamát, megállapítja, hogy nem állt fenn a panasz kivizsgálásához elegendő közösségi érdek.

(vö. 65., 69–70., 73–74., 78. pont)
1)

Az Elsőfokú Bíróság az EK 81. cikk alkalmazására vonatkozó eljárásban hozott, 2004. október 26-i C (2004) 4221. számú végleges bizottsági határozat (COMP/F-1/38.338 – „PO/tűk”-ügy) 2. cikkében a William Prym GmbH & Co. KG-ra és a Prym Consumer GmbH & Co. KG-ra kiszabott bírság összegét 27 millió euróban állapítja meg.