2.

Második, arra alapított jogalap, hogy ha a Bizottság által hivatkozott kivétel alkalmazható lenne is, a Bizottság tévedett, amikor nem ismerte el, hogy a felperes kérelmét rendkívüli körülmények között nyújtotta be, a Bizottság továbbá tévesen állapította meg azt, hogy a kért információ hozzáférhetővé tételéhez nem fűződik nyomós közérdek. A felperes azt állítja tehát, hogy a Bizottság határozata sérti az 1049/2001 rendelet 4 cikke (2) bekezdése harmadik franciabekezdésének utolsó mondatát. — Az Írország által az Unión belüli utazás tekintetében előírt szélsőséges intézkedések az Unió történetében ezidáig teljességgel példátlan módon sértették a polgári szabadságjogokat és az alapvető jogokat. Ennek eredményeként számos alapvető szabadság súlyosan sérült, így a személyek szabad mozgása, a munkavállaláshoz való jog és az igazságszolgáltatáshoz való hozzáférés joga. Tekintettel az alkalmazott korlátozások példátlan jellegére, amelyhez az alapvető jogok súlyos megsértése társul, a felperes azt állítja, hogy kérelmét rendkívüli körülmények között nyújtotta be, amit a Bizottság elmulasztott tekintetbe venni a hozzáférést megtagadó határozat meghozatalakor. Ezenfelül a felperes arra hivatkozik, hogy a Bizottság azzal, hogy a jelen ügyben a bizalmas jelleg mellett döntött, megszegte azon kötelezettségét, hogy a nyilvánosság érintett tagjai számára biztosítsa a hatékony jogorvoslathoz való jogot, valamint a tisztességes, észszerű határidőn belüli tárgyaláshoz való jogot. — A szóban forgó dokumentáció hozzáférhetővé tételének megtagadásával az érintett polgárok jelentősen hátrányos helyzetbe kerülnek, és a hozzáférés megtagadása nagy mértékben korlátozta azon lehetőségüket, hogy hatékonyan megtámadhassák az EU-n belüli utazásához kapcsolódó alapvető jogok felfüggesztésének állítólagos indokait. Ezenfelül a felperes arra hivatkozik, hogy a kívánt dokumentáció hozzáférhetővé tételének megtagadásával a Bizottság indokolatlanul csorbította az érintett uniós polgárok azon lehetőségét, hogy felelősségre vonhassák kormányukat az uniós jog által biztosított jogaik súlyos megsértése miatt, és e tényezőnek mint olyannak az átláthatóság elvének érvényre juttatása mellett kellett volna szólnia, amint azt a Szerződések és az 1049/2001 rendelet előírja. — A felperes végül azt állítja, hogy az információhoz való hozzáférés joga az EU-ban vitathatatlanul az alapvető jogok és szabadságjogok védelmének kulcsfontosságú eszköze általában és, mint a jelen ügyben, a környezeti ügyekben az igazságszolgáltatáshoz való hozzáférés biztosításához, illetve a kormány felelősségre vonásához. Ebben az ügyben a szóban forgó dokumentáció vagy fel fog tárni a közegészséget érintő konkrét pozitív hatás(oka)t, (amint az a vonatkozó tanácsi ajánlásban szerepel), amelyek igazolják a COVID-19 elleni fellépés érdekében bevezetett intézkedéseket, vagy nem. Annak fényében, hogy a megtámadott intézkedések példa nélküliek, a szabad mozgáshoz és/vagy a munkavállaláshoz való jogukkal élni kívánó uniós polgárok számára szélsőségesek és terhesek, a kért dokumentációhoz való hozzáféréshez nyomós közérdek fűződik, és e hozzáférés megkönnyíti az érintett nyilvánosság tagjai számára, hogy fellépjenek alapvető jogaik védelme és megóvása érdekében, és felelősségre vonják Írország kormányát az általa bevezetett szélsőséges intézkedések miatt.