ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1

2018. szeptember 25‑én a felperesek, a Public.Resource.Org, Inc. és a Right to Know CLG nonprofit szervezetek, amelyek elsődleges feladata, hogy minden polgár számára szabadon hozzáférhetővé tegyék a jogot, az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30‑i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2001. L 145., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 331. o.), valamint a környezeti ügyekben az információhoz való hozzáférésről, a nyilvánosságnak a döntéshozatalban történő részvételéről és az igazságszolgáltatáshoz való jog biztosításáról szóló Aarhusi Egyezmény rendelkezéseinek a közösségi intézményekre és szervekre való alkalmazásáról szóló, 2006. szeptember 6‑i 1367/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2006. L 264., 13. o.) alapján a Bizottságnál lévő dokumentumokhoz való hozzáférés iránti kérelmet (a továbbiakban: hozzáférési kérelem) nyújtottak be az Európai Bizottság Belső Piaci, Ipar‑, Vállalkozás‑ és Kkv‑politikai Főigazgatóságához.
46

A felperesek azt állítják, hogy a Bizottságnak felrótt jogellenes magatartás, vagyis különösen az állami támogatás fogalmának téves értelmezése, amint azt a 2019. március 19‑iOlaszország és társai kontra Bizottság ítélet (T‑98/16, T‑196/16 és T‑198/16, EU:T:2019:167) is megerősítette, volt az őket ért kár tényleges és kizárólagos oka. Megállapítást nyert ugyanis, hogy egyrészt az olasz hatóságok minden lehetséges megoldást felkutattak a Banca delle Marche szanálásának elkerülése érdekében, de azokat lehetetlenné tették a Bizottság kifogásai, másrészt pedig, hogy e más megoldások jelentősen korlátozták volna a részvényesekre és az érintett kötvénybirtokosokra gyakorolt káros hatásokat. Emlékeztetnek arra, hogy a Bizottság szervezeti egységei 2014 októberétől a folyamatban lévő, többek között a Banca Tercas és a Banca delle Marche érdekében hozott megmentési műveletekkel kapcsolatban különböző ellenőrzési intézkedéseket hoztak. A Banca d’Italia által a Banca delle Marche válságáról közzétett közleményből kitűnik, hogy ezt követően a gazdasági és pénzügyminisztérium a Banca d’Italia technikai támogatásával hosszú konzultációt kezdeményezett a Bizottsággal, amely számos levélváltással járt, és amely keretében olasz köztisztviselők számos alkalommal utaztak Brüsszelbe, mivel az olasz hatóságok meg voltak győződve arról, hogy az állami támogatás feltételezése megalapozatlan, és erről meg lehet győzni a Bizottságot. Az olasz hatóságok tett, álláspontjuk jogszerűségének bizonyítására irányuló e kísérletek ellenére a Bizottság több, „egyre keményebb hangvételű” levelet küldött, amelyekben többször is felhívta a figyelmet arra, hogy a Banca delle Marche részére nyújtott ilyen támogatás végrehajtását megelőzően azt be kell jelenteni a Bizottságnak, és meg kell várni ezen intézmény határozatát. A felperesek szerint, amint azt a Banca d’Italia a közleményében kifejti, „a [Bizottság] szervezeti egységei határozottan ragaszkodtak az FITD beavatkozásával kapcsolatos elutasító álláspontjukhoz, még akkor is, ha az olyan formában valósult volna meg, amely lehetővé teszi a terhek elosztását (burden sharing), amit végül is meg akartak valósítani, és amely mindenképpen sokkal kevésbé sérelmes megoldás lett volna, mint az, amely végeredményben megvalósult”. Ezen álláspontot „a legmagasabb szinten hivatalosan is megerősítette a Bizottság tagjai, J. Hill és M. Vestager által 2015. november 19‑én küldött levél”.
98

Mindazonáltal, anélkül hogy a Tanács ezt vitatná, a felperes tagadja, hogy az Aman Holding alelnöki pozícióját betöltötte volna, és arra hivatkozik, hogy az Aman Holdingon belül vezérigazgatói pozíciót töltött be. Ennek bizonyítása érdekében benyújtotta a 2017. január 18‑án kelt munkaszerződését. Állításának alátámasztására a felperes benyújtotta az Aman Holding létesítő okiratát, valamint e társaság „régi” cégbejegyzési igazolását is, amelyek egyértelműen bizonyítják, hogy az igazgatótanács (amelyben nem vett részt) és az ügyvezetők (akik között szerepelt) különböznek egymástól. Így a felperest az utóbbi körben jelölték ki a társaság vezérigazgatói tisztségére. Következésképpen a felperes – a 2017. január 18‑i munkaszerződése, az Aman Holding létesítő okirata és e társaság bejegyzéséről szóló, a szíriai hatóságok által kiállított igazolás révén, amelyek megbízhatóságát a Tanács végeredményben nem vitatta – kielégítő módon bizonyította, hogy nem töltött be az Aman Holdingnál alelnöki pozíciót.
143

Másodszor, az „Aliqtisadi” internetes oldalról származó cikkből kitűnik, hogy az Aman Facilities az idegenforgalmi ágazatban tevékenykedik, és szállodai szolgáltatásokat nyújt. E cikk szerint a társaság tevékenységi területei a következők: szállodák, magánlétesítmények és idegenforgalmi, szolgáltató, illetve igazgató létesítmények működtetése, valamint a turizmussal és szolgáltatásokkal kapcsolatos tanácsadás. A felperes azt állítja, hogy az Aman Facilities takarítási és sterilizálási szolgáltatásokat nyújt bizonyos vállalkozásoknak és létesítményeknek, amely kiterjedhet a szállodákra is, vitatja azonban, hogy e társaság szállodaipari és idegenforgalmi tevékenységet folytat vagy fejt ki. Érve alátámasztására két szolgáltatási szerződést is benyújtott, amelyek tárgya megerősíti, hogy az Aman Facilities takarítási és sterilizálási szolgáltatásokat nyújtott egy szállodában. A felperes benyújtja az Aman Facilities bejegyzéséről szóló, 2020. január 22‑i igazolást is, amely azonban megerősíti az Aman Facilities tevékenységi körének az „Aliqtisadi” cikkben szereplő leírását. Következésképpen a két szolgáltatásnyújtási szerződés és az Aman Facilities bejegyzéséről szóló igazolás nem cáfolja az „Aliqtisadi” cikkben hivatkozott tevékenységi körök jegyzékét, és ennélfogva az említett cikk relevanciáját.
104

Egy EPK‑ra irányuló javaslat nyilvántartásba vételére vonatkozó határozat magában foglalja az e kezdeményezésre vonatkozó első jogi értékelés elvégzését, és nem vetíti előre a 211/2011 rendelet 10. cikke (1) bekezdésének c) pontja alapján elfogadott közlemény keretében a Bizottság által elvégzett értékelést, amely rögzíti a Bizottság azon kérdésre vonatkozó végleges álláspontját, hogy a szóban forgó EPK alapján be kell‑e nyújtania, vagy sem, uniós jogi aktusra vonatkozó javaslatot (lásd ebben az értelemben: 2018. április 23‑iOne of Us és társai kontra Bizottság ítélet, T‑561/14, fellebbezés alatt, EU:T:2018:210, 77., 79. és 117. pont).
36

Ötödször, meg kell állapítani, hogy a SwirliDo formatervezési minta 2009‑ben történt nyilvánosságra jutását megerősíti a fellebbezési tanács elé terjesztett alábbi három bizonyíték is. Először is, e nyilvánosságra jutást erősíti meg „www.facialwork.com” internetes oldalnak a Wayback Machine segítségével megszerzett 2009. július 10‑i képernyőfelvétele is, mivel e képernyőfelvétel a SwirliDo hajgumiból álló termékre utal. Másodszor, ugyanezt erősíti meg a Google keresőmotoron végzett keresés eredménye is, amely a SwirliDo formatervezési mintát a 2009‑es évhez társítja. Harmadszor, szintén ezt erősíti meg a Wayback Machine‑on keresztül elvégzett keresés eredménye is, amely azt bizonyítja, hogy a „nouveaucheap.blogspot” internetes oldal 2009‑ben működött.
66

A Törvényszék úgy ítéli meg, hogy a jelen ügyben nem lehet úgy tekinteni, hogy a bejelentést megelőző körülbelül egyéves szakasz ilyen visszaélés fennállására vagy megkerülésre utal, sem úgy, hogy ez az időtartam kétségre utaló jelnek minősül, még akkor sem, ha összetett esetről van szó. Paradox módon maga a Tempus is úgy véli, hogy a támogatási program olyan összetett, hogy a hivatalos vizsgálati eljárás keretében alapos vizsgálatot igényelt. Mindazonáltal a gyakorlati kódex 14. pontjának megfelelően ilyen összetett esetben a Bizottság jogszerűen haladhatta meg a két hónapos tájékoztató jellegű határidőt, és folytathatta „több hónapig” a bejelentést megelőző szakaszt annak biztosítása érdekében, hogy a tagállam teljes bejelentést nyújtson be annak érdekében, hogy előzetes vizsgálatát az ügy teljes ismeretében végezhesse. A jelen ügyben ugyanis, amint arra a Bizottság rámutat, a bejelentést megelőző szakaszban a törvénytervezet még nem volt végleges, és a jogalkotási eljárás több szakaszán is át kellett esnie Lengyelországban, köztük egy nyilvános konzultáción is, hogy azt a lengyel parlament 2017. december 8‑án, vagyis csupán két nappal a hivatalos bejelentését követően fogadja el. Így a lengyel hatóságok az állami támogatásokra vonatkozó szabályoknak való megfelelés érdekében, valamint a gyakorlati kódex 10–18. pontjában kifejtett ajánlások alapján a belső döntéshozatali eljárás korai szakaszában vették fel a Bizottsággal a bejelentést megelőző kapcsolatot annak érdekében, hogy ezen eljárás egésze során figyelembe tudják venni ezen intézmény ideiglenes állásfoglalásait, és biztosítsák, hogy a végül bejelentett projekt megfelelhessen az EUMSZ 107. cikk (3) bekezdésének c) pontja és a 2014–2020 közötti időszakban nyújtott környezetvédelmi és energetikai állami támogatásokról szóló iránymutatás (HL 2014. C 200., 1. o.; a továbbiakban: iránymutatás) szerinti összeegyeztethetőségi kritériumoknak. Következésképpen a visszaélésszerű jellegre utaló, a jelen ügyben nem szereplő egyéb tényezők hiányában (lásd az alábbi 67. és 68. pontot) a lengyel hatóságok és a Bizottság ilyen együttműködő megközelítése, amelyet az EUSZ 4. cikk (3) bekezdése szerinti lojális együttműködés elve ösztönöz, önmagában nem tekinthető úgy, hogy kétségeket vagy komoly nehézségeket alapozna meg.
112

Egyébiránt el kell utasítani a felperes azon érvét, amely szerint nem érthető, hogy a Bizottság hogyan vélhette úgy, hogy a támogatás visszatéríttetésére vonatkozó vizsgálat lezárult az általa hivatkozott hat ügyben, holott a folyamatban lévő vizsgálatok 1049/2001 rendelet 4. cikke (2) bekezdésének harmadik franciabekezdése értelmében vett fogalma azokra az időszakokra vonatkozik, amelyek alatt az uniós bíróság előtt zajló eljárások folytatódnak. A helyzet tehát e hat ügyben és a jelen ügyben is azonos volt. A fenti 103. pontban kifejtett megfontolásokon kívül pontosítani kell, hogy bár a Bizottság állami támogatás nyújtását megállapító határozata magában foglalja, hogy ezen intézmény úgy véli, hogy az állami támogatás fennállásának megállapítására irányuló vizsgálata eredményeként valamely következtetésre jutott, az, hogy említett határozat ellen az uniós bíróság előtt folyamatban lévő eljárás van folyamatban, azzal a következménnyel jár, hogy az említett vizsgálatra vonatkozó dokumentumokra továbbra is kiterjed a bizalmasság általános vélelme. Ugyanez vonatkozik az állami támogatás visszatéríttetésének szakaszával kapcsolatos dokumentumokra is, amikor a Bizottság úgy dönt, hogy a Bírósághoz fordul, megállapítva, hogy a szóban forgó állami támogatás visszatéríttetését megkövetelő határozatát nem hajtották végre. Következésképpen, még ha feltételezzük is, hogy a Bizottság vélhette úgy, hogy a támogatás visszatéríttetésére vonatkozó vizsgálatot az általa hivatkozott hat ügyben lezárták, nincs különbség ezek és a jelen ügy között a bizalmas jellegnek az állami támogatás visszatéríttetését elrendelő határozat végrehajtásának ellenőrzésére irányuló eljárással kapcsolatos dokumentumokra alkalmazandó általános vélelmének alkalmazhatóságát illetően.
19

A 2.4.1 pont keretében, amely „A Yamal gázvezetékkel kapcsolatos kifogás”(The Objection concerning the Yamal Pipeline) címet viseli, a Bizottság a panasz azon állításaival foglalkozott, amelyek szerint egy olyan ellátási hiány kontextusában, amelyet a felperes 2009‑ben és 2010‑ben a Gazprom ukrán leányvállalata, a Gazprom‑RosUkrEnergo AG (a továbbiakban: RUE) műszaki hibája következtében tapasztalt, a Gazprom olyan feltételektől tette függővé a kiegészítő gázmennyiségek rövid távú szállítására vonatkozó szerződés megkötését, melyek nincsenek összefüggésben e szerződés tárgyával (a továbbiakban: az infrastruktúrával kapcsolatos feltételekre vonatkozó állítások). E feltételek akként foglalhatók össze, hogy azok a következőkből álltak: először is, álljanak el a Gazprom e leányvállalatával szembeni egyik követeléstől; másodszor, a felperes járuljon hozzá ahhoz, hogy a Yamal gázvezeték lengyelországi szakaszával kapcsolatos infrastruktúrák tulajdonosának minősülő, a felperes és a Gazprom tulajdonában lévő társaság, a System Gazociągów Tranzytowych EuRoPol Gaz S. A. (a továbbiakban: EuRoPol) álljon el a Gazprommal szembeni [bizalmas] ( 1 ) amerikai dollár (USD) összegű követelésétől; harmadszor, az EuRoPol alapszabályát akként módosítsák, hogy a Gazpromnak vétójogot biztosítanak az EuRoPol által hozott bizonyos határozatok tekintetében, negyedszer pedig illesszenek be bizonyos kikötéseket abba a szerződésbe, amely az EuRoPol és a Gaz‑System között arra vonatkozóan jött létre, hogy ez utóbbi társaság miként üzemelteti az említett gázvezeték‑szakaszt (lásd a megtámadott határozat (18) preambulumbekezdésének harmadik és hetedik franciabekezdését).
3

A United States Attorney for the Southern District of New York (az Egyesült Államok New York‑i déli kerületi ügyésze) által elfogadott vádirat szerint az elsőrendű felperes 2013‑ban történő létrehozása és finanszírozása érdekében felhasznált egyes pénzeszközöknek a venezuelai projekthez kapcsolódó jogellenes eredete volt.
119

A Bizottság azt állítja, hogy még ha feltételezzük is, hogy késedelmi kamatokat kell fizetnie, e kamatok mértékét olyan átalánymértékben kellene meghatározni, amely a szóban forgó időszakban történő használattól való megfosztásnak felel meg, ami pedig legalábbis részben az adott ügy körülményeitől függ. Először is, a 2021. január 20‑iBizottság kontra Printeos ítélet (C‑301/19 P, EU:C:2021:39) nem teszi lehetővé a jelen ügyben alkalmazandó késedelmi kamatok mértékének meghatározását. Ez az ítélet ugyanis nem jelöli meg, hogy milyen kamatláb alkalmazandó a késedelmi kamatokra. Továbbá, még ha feltételezzük is, hogy a Bíróságnak szándékában állt volna analógia útján arra kötelezni a Bizottságot, hogy az 1268/2012 felhatalmazáson alapuló rendelet 83. cikke (2) bekezdésének b) pontjában előírt kamatokat fizesse meg, a Bizottság úgy véli, hogy e kamatláb analógia útján nem alkalmazható a jelen ügyben. A Bizottság tartozásának összegét ugyanis kizárólag annak keretében határozták meg, hogy a Törvényszék a 2018. december 13‑iDeutsche Telekom kontra Bizottság ítéletben (T‑827/14, EU:T:2018:930) a korlátlan felülvizsgálati jogkörét gyakorolta. Végül a 2021. január 20‑iBizottság kontra Printeos ítélet (C‑301/19 P, EU:C:2021:39) 81. pontját akként lehet értelmezni, hogy az e felhatalmazáson alapuló rendelet 83. cikkének (4) bekezdésében előírt kamatláb, vagyis az EKB által a fő refinanszírozási műveleteire alkalmazott, 1,5 százalékponttal növelt kamatláb mutatis mutandis alkalmazható a jelen ügyben.
Továbbá a hitelezőknek – ideértve az AAAS‑t is – rendelkezésükre állt a Raiffeisen bank 2011. októberi tanulmánya is, amelyet a Bizottság az „akkoriban rendelkezésre álló legújabb tanulmány[nak]” minősített. Ez a tanulmány, amelyet a román hatóságok a 2012. évi határozat elfogadásához vezető közigazgatási eljárás során nyújtottak be a Bizottságnak, összehasonlítja a felperes felszámolásából származó bevételt a privatizációból származó bevétellel. A megtámadott határozatból kitűnik, hogy e tanulmány szerint felszámolás esetén az AAAS hozzávetőleg 23000000 eurót hajtott volna be, míg a tartozás átalakítása és a privatizáció esetén 22900000 euró és 79500000 euró közötti összeghez jutott volna hozzá. Jóllehet igaz, hogy e tanulmány egy évvel megelőzi az 1. intézkedés elfogadását, a Bizottság nem állítja, hogy az abban szereplő adatok már ne lettek volna időszerűek az ezen intézkedés szerint releváns időszakban. Ezenkívül, tekintettel arra, hogy e tanulmányt Románia nyújtotta be a Bizottságnak, és az konkrét adatokat tartalmaz az AAAS követeléseinek behajtása tekintetében, valószínű, hogy az AAAS hozzáfért az említett tanulmányhoz, vagy lehetősége volt hozzáférni ahhoz, anélkül hogy ezt a Bizottság vitatná.
8

Az alábbi táblázat összefoglalja a REA‑nak az iBorderCtrl projekt során készített különböző dokumentumokkal (a továbbiakban: kért dokumentumok) kapcsolatos álláspontját: Dokumentumok/eredmények A REA álláspontja Információk D 1.1 Az etikai tanácsadó első jelentése (Ethics advisor’s first report) A hozzáférés megtagadása A projekt keretében kifejlesztett eszközök, műszaki összetevők és módszerek etikai és jogi értékelése D 1.2 A profilalkotás etikája, az egyének megbélyegzésének kockázata és a kockázatcsökkentési terv (Ethics of profiling, the risk of stigmatization of individuals and mitigation plan) A hozzáférés megtagadása A projekt keretében kifejlesztett eszközök, műszaki összetevők és módszerek etikai és jogi értékelése D 1.3 Etikai tanácsadó (Ethics Advisor) A hozzáférés megtagadása Az etikai tanácsadó adatai D 2.1 A követelmények elemzéséről szóló jelentés (Requirement Analysis Report) A hozzáférés megtagadása Technológiai megoldások és a rendszer általános szerkezetének leírása D 2.2 Referenciaszerkezet és az alkotóelemek specifikációja (Reference Architecture and components specification) A hozzáférés megtagadása Technológiai megoldások és a rendszer általános szerkezetének leírása D 2.3 Uniós szintű jogi és etikai vizsgálati jelentés (EU wide legal and ethical review report) A hozzáférés megtagadása A projekt keretében kifejlesztett eszközök, technológiai összetevők és módszerek etikai és jogi értékelése D 3.1 Adatgyűjtési eszközök – Specifikációk (Data Collection Devices – specifications) Részleges hozzáférés A dokumentum kitakart részei olyan információkat tartalmaznak, amelyek a kereskedelmi érdekeket érintik D 7.3 Terjesztési és kommunikációs terv (Dissemination and communication plan) Részleges hozzáférés A dokumentum kitakart részei olyan információkat tartalmaznak, amelyek a kereskedelmi érdekeket érintik D 7.6 Éves kommunikációs jelentés, beleértve a kommunikációs anyagokat is (Yearly Communication report including communications material) Megjegyzés: Nyilvánosan hozzáférhető dokumentum Nincs D 7.8 Terjesztési és kommunikációs terv 2. (Dissemination and communication plan 2) Részleges hozzáférés A dokumentum kitakart részei olyan információkat tartalmaznak, amelyek a kereskedelmi érdekeket érintik D 8.1 Minőséggazdálkodási terv (Quality Management Plan) A hozzáférés megtagadása A konzorciumnak a projektkezelésre és az eredmények leszállítására irányuló műszaki intézkedések tervezésére vonatkozó bizalmas információi D 8.3 Időszakos tevékenységjelentés (Periodic Progress Report) A hozzáférés megtagadása A különböző munkaszakaszokra vonatkozó műszaki tevékenységek leírása D 8.4 Éves jelentés (Annual Report) A hozzáférés megtagadása A különböző munkaszakaszokra vonatkozó műszaki tevékenységek leírása D 8.5 Időszakos tevékenységjelentés 2. (Periodic Progress Report 2) A hozzáférés megtagadása A különböző munkaszakaszokra vonatkozó műszaki tevékenységek leírása D 8.7 éves jelentés 2. (Annual Report 2) A hozzáférés megtagadása A különböző munkaszakaszokra vonatkozó műszaki tevékenységek leírása
67

Ebben az összefüggésben meg kell állapítani először is, hogy a megtámadott rendelet külön kontingenst ír elő a felperes gazdasági tevékenységének körébe tartozó mindkét termékkategória tekintetében, másodszor, hogy a megtámadott rendelet e kontingenseket országonként határozza meg, és közelebbről, ilyen kontingenseket Moldova számára is meghatároz (lásd a megtámadott rendelet IV. mellékletét), harmadszor, a felperes – anélkül, hogy azt a Bizottság érvényesen vitatta volna – okirati bizonyítékokat és számadatokat nyújtott be (az ezen információk megbízhatóságával és koherenciájával kapcsolatos kifogásokra vonatkozó indokolások kíséretében), amelyek annak bizonyítására irányultak, hogy Moldovában ő a 13. és a 16. kategóriába tartozó termékek egyetlen exportáló gyártója, negyedszer, hogy a felperes aktívan részt vett a védintézkedési vizsgálatban, és ötödször, hogy a megtámadott rendelet által használt, Moldovára vonatkozó adatok, noha az Eurostattól származnak, megegyeznek a felperes adataival, mivel a 13. és a 16. kategóriába tartozó termékek egyetlen moldovai exportáló gyártójakénti jogállását érvényesen nem cáfolták.
16

Első lépésként 2016. március 17‑én a felperes és a Toshiba „Shares and Other Securities Transfer Agreement” megállapodást kötött, amelynek értelmében a felperes 4930 jenért (hozzávetőleg 40 euró) megszerezte a TMSC B osztályú, szavazati jogot biztosító részvényét, valamint 100 darab TMSC C osztályú szavazati jogot biztosító részvényre vonatkozó opciót 665497806400 jenért (hozzávetőleg 5280000000 euró), amely szavazati jogot azonban nem lehetett gyakorolni a részvényopciók lehívásáig. Ugyanezen a napon az MS Holding, amely kifejezetten az ügylet céljaira jött létre 2016. március 8‑án, valamint a Toshiba „Excluded share Transfert Agreement” nevű megállapodást kötött, amely révén az MS Holding 98600 jenért (hozzávetőleg 800 euró) szerezte meg a TMSC fennmaradó 20 A osztályú, szavazati jogot biztosító részvényét. E két ügyletet az összefonódás bejelentésének a 139/2004/EK tanácsi rendelet 4. cikkének (1) bekezdését sértő elmulasztása és a rendelet 7. cikke (1) bekezdésének megsértésével megvalósított összefonódás miatti pénzbírság kiszabásáról szóló, 2019. június 27‑i C(2019) 4559 final bizottsági határozatban (M.8179 ügy – Canon/Toshiba Medical Systems Corporation; a továbbiakban: megtámadott határozat) együttesen „közbenső ügyletként” jelölik.
2)

A Törvényszék a Kínai Népköztársaságból származó egyes, 121 feletti terhelési indexű, autóbuszhoz vagy tehergépjárműhöz való új vagy újrafutózott gumi légabroncsok behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről és a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről, valamint az (EU) 2018/163 végrehajtási rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2018. október 18‑i (EU) 2018/1579 bizottsági végrehajtási rendeletet megsemmisíti annyiban, amennyiben az végleges dömpingellenes vámot vet ki az alábbi exportáló gyártók által gyártott termékek behozatalára: – Chaoyang Long March Tyre Co. Ltd; – Triangle Tyre Co. Ltd; – Shandong Wanda Boto Tyre Co. Ltd; – Qingdao Doublestar Tire Industrial Co. Ltd; – Ningxia Shenzhou Tire Co. Ltd; – Guizhou Tyre Co. Ltd; – Aeolus Tyre Co. Ltd; – Shandong Huasheng Rubber Co. Ltd; – Chongqing Hankook Tire Co. Ltd; – Prinx Chengshan (Shandong) Tire Co. Ltd; – Jiangsu Hankook Tire Co. Ltd; – Shandong Linglong Tire Co. Ltd; – Shandong Jinyu Tire Co., Ltd; – Sailun Jinyu Group Co. Ltd; – Shandong Kaixuan Rubber Co. Ltd; – Weifang Yuelong Rubber Co. Ltd; – Weifang Shunfuchang Rubber And Plastic Products Co. Ltd; – Shandong Hengyu Science & Technology Co. Ltd; – Jiangsu General Science Technology Co. Ltd; – Double Coin Group (Jiang Su) Tyre Co. Ltd; – Hefei Wanli Tire Co. Ltd; – Giti Tire (Anhui) Company Ltd; – Giti Tire (Fujian) Company Ltd; – Giti Tire (Hualin) Company Ltd; – Giti Tire (Yinchuan) Company Ltd; – Qingdao GRT Rubber Co. Ltd.