HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 30/40

2010. október 8-án benyújtott kereset — Islamic Republic of Iran Shipping Lines és társai kontra Tanács

(T-489/10. sz. ügy)

()

2011/C 30/73

Az eljárás nyelve: angol

Felek

Felperesek: Islamic Republic of Iran Shipping Lines (Teherán, Irán), Bushehr Shipping Co. Ltd (Valletta, Málta), Cisco Shipping Company Limited (Szöul, Dél-Korea), Hafize Darya Shipping Lines (HDSL) (Teherán, Irán), Irano Misr Shipping Co. (Teherán, Irán), Irinvestship Ltd (London, Egyesült Királyság), IRISL (Malta) Ltd (Sliema, Málta), IRISL Club (Teherán, Irán), IRISL Europe GmbH (Hamburg) (Hamburg, Németország), IRISL Marine Services and Engineering Co. (Teherán, Irán), IRISL Multimodal Transport Company (Teherán, Irán), ISI Maritime Ltd (Malta) (Valletta, Málta), Khazer Shipping Lines (Bandar Anzali) (Gilan, Irán), Leadmarine (Szingapúr), Marble Shipping Ltd (Malta) (Sliema, Málta), Safiran Payam Darya Shipping Lines (SAPID) (Teherán, Irán), Shipping Computer Services Co. (SCSCOL) (Teherán, Irán), Soroush Saramin Asatir (SSA) (Teherán, Irán), South Way Shipping Agency Co. Ltd (Teherán, Irán), Valfajr 8th Shipping Line Co. (Teherán, Irán) (képviselők: F. Randolph, M. Lester barristerek, és M. Taher solicitor)

Alperes: az Európai Unió Tanácsa

Kereseti kérelmek

— A Törvényszék semmisítse meg az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 423/2007/EK rendelet 7. cikke (2) bekezdésének végrehajtásáról szóló, 2010. július 26-i 668/2010/EU tanácsi végrehajtási rendeletet (1), valamint az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről és a 2007/140/KKBP közös álláspont hatályon kívül helyezéséről szóló, 2010. július 26-i 2010/413/KKBP tanácsi határozatot (2) a felperesekre vonatkozó részükben;

— a Tanácsot kötelezze a felperesek felmerült költségeinek viselésére.

Jogalapok és fontosabb érvek

A jelen esetben Iránban, az Egyesült Királyságban, Máltán, Németországban, Szingapúrban és Dél-Koreában bejegyzett hajózási társaságok kérik a 668/2010/EU tanácsi végrehajtási rendelet és a 2010/413/KKBP tanácsi határozat részleges megsemmisítését annyiban, amennyiben a nevük szerepel azon természetes és jogi személyek, szervezetek és szervek listáján, akiknek, illetve amelyeknek a pénzeszközeit és gazdasági erőforrásait e rendelkezésnek megfelelően be kell fagyasztani.

A felperesek keresetük alátámasztására négy jogalapra hivatkoznak.

Először is a felperesek úgy érvelnek, hogy a vitatott aktusokat a védelemhez való joguk és a hatékony bírói jogvédelemhez való joguk megsértésével hozták, mivel azok nem rendelkeznek a vagyonuk befagyasztására vonatkozó határozat alapjául szolgáló bizonyíték velük való közlésére vonatkozó vagy a bizonyítékokról való érdemi nyilatkozást számukra lehetővé tevő eljárásról. A felperesek továbbá azt állítják, hogy a rendeletben és a határozatban szereplő indokok a felperesek közül csak kettőnek a magatartására vonatkozó általános, megalapozatlan, homályos utalásokat tartalmaznak. A többi felperes tekintetében az első számú felperessel fennálló állítólagos, nem pontosított kapcsolaton kívül nincs bizonyíték vagy információ. A felperesek álláspontja szerint a Tanács nem adott elég információt ahhoz, hogy ténylegesen ismertetni tudják az álláspontjukat válaszul, ami nem teszi lehetővé a Bíróság számára annak értékelését, hogy a Tanács határozata és értékelése megalapozott volt-e és kényszerítő megfontoláson alapult-e.

Másodszor a felperesek azt állítják, hogy a Tanács nem szolgált elegendő indokolással a vitatott aktusokban való szerepeltetésükkel kapcsolatban, megsértve ezáltal arra vonatkozó kötelezettségét, hogy a határozatát igazoló tényleges és különös okokat egyértelműen ismertesse, beleértve azon egyedi különös okokat is, amelyek azon vélekedésre vezették, hogy a felperesek támogatták az atomfegyverek elterjedését.

Harmadszor a felperesek azt állítják, hogy a vitatott aktusok a felperesek tulajdonhoz való jogának és üzleti vállalkozásuk szabadságának igazolatlan és aránytalan korlátozását jelentik. A pénzeszközök befagyasztására vonatkozó intézkedések jelentős és tartós hatást gyakorolnak az alapvető jogaikra. A felperesek szerint a listára való felvételük nem áll ésszerű összefüggésben a vitatott rendelet és határozat célkitűzésével, mivel a felperesekkel szembeni állítások nem vonatkoznak az atomfegyverek elterjedésére. A Tanács mindenesetre nem bizonyította, hogy a vagyon teljes befagyasztása a legkevésbé súlyos módja az ilyen cél biztosításának, sem azt, hogy a felpereseket ért nagyon jelentős sérelem igazolt és arányos.

Negyedszer a felperesek úgy érvelnek, hogy a Tanács nyilvánvaló értékelési hibát követett el, amikor azt állapította meg, hogy a vitatott rendeletben és a vitatott határozatban szereplő, a megjelölésre vonatkozó feltétel a felperesekkel kapcsolatban teljesül. Bármelyik felperessel szemben felhozott egyik állítás sem vonatkozik az atomfegyverek elterjedésére vagy fegyverekre. Azon puszta állítás, hogy egyes felperesek az első számú felperes vagy képviselői tulajdonában vagy ellenőrzése alatt állnak, nem elég a feltétel teljesítéséhez. Következésképpen a felperesek véleménye szerint a Tanács nem értékelte a ténybeli helyzetet.

(1) HL 2010. L 195., 25. o.

(2) HL 2010. L 195., 39. o.; helyesbítés: HL L 197., 2010.7.29., 19. o.