ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
b)

A „béranya” kifejezés olyan körülményekre vonatkozik, amikor egy nő a leendő anya nevében eljárva lett várandós és szült gyermeket. 1. A várandós munkavállalókról szóló 92/85/EGK irányelv (1) 1. cikkének (1) bekezdése és/vagy 2. cikkének c) pontja és/vagy 8. cikkének (1) bekezdése és/vagy 11. cikke (2) bekezdésének b) pontja biztosítja-e a szülési szabadsághoz való jogot annak a leendő anyának, aki béranyaságról szóló megállapodás keretében vállal gyermeket? 2. A várandós munkavállalókról szóló 92/85/EGK irányelv biztosítja-e a szülési szabadsághoz való jogot annak a leendő anyának, aki béranyaságról szóló megállapodás keretében vállal gyermeket olyan körülmények között, amikor az anya: a) szülést követően szoptathat, és/vagy b) szülést követően szoptat? 3. Az egyenlő bánásmódról szóló, átdolgozott 2006/54/EK irányelv (2) 2. cikke (1) bekezdésének a) pontjával és/vagy b) pontjával és/vagy 2. cikke (2) bekezdésének c) pontjával összefüggésben értelmezett 14. cikkének megsértését jelenti-e az, ha a munkáltató megtagadja a szülési szabadság kiadását attól a leendő anyától, aki béranyaságról szóló megállapodás keretében vállal gyermeket? 4. A munkavállaló és a gyermek béranyja között fennálló kapcsolat miatt az egyenlő bánásmódról szóló, átdolgozott 2006/54/EK irányelv 2. cikke (1) bekezdésének a) pontjával és/vagy b) pontjával és/vagy 2. cikke (2) bekezdésének c) pontjával összefüggésben értelmezett 14. cikkének esetleges megsértését jelenti-e az, ha megtagadják a szülési szabadság kiadását attól a leendő anyától, aki béranyaságról szóló megállapodás keretében vállal gyermeket? 5. A leendő anya és a gyermek béranyja között fennálló kapcsolat miatt az egyenlő bánásmódról szóló, átdolgozott 2006/54/EK irányelv 2. cikke (1) bekezdésének a) pontjával és/vagy b) pontjával és/vagy 2. cikke (2) bekezdésének c) pontjával összefüggésben értelmezett 14. cikkének esetleges megsértését jelenti-e az, ha kedvezőtlenebb bánásmódban részesítik azt a leendő anyát, aki béranyaságról szóló megállapodás keretében vállal gyermeket? 6. A 4. kérdésre adandó igenlő válasz esetén a leendő anya jogállása leendő anyaként elegendő-e ahhoz, hogy a gyermek béranyjával fennálló kapcsolata alapján jogosult legyen szülési szabadságra? 7. Az 1., 2., [3]. vagy [4]. kérdés valamelyikére adandó igenlő válasz esetén: 7.1. A releváns tekintetben a várandós munkavállalókról szóló 92/85/EGK irányelv közvetlen hatállyal rendelkezik-e; és 7.2. A releváns tekintetben az egyenlő bánásmódról szóló, átdolgozott 2006/54/EK irányelv közvetlen hatállyal rendelkezik-e?
HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 118/11

Az Østre Landsret (Dánia) által 2012. január 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs kontra Sunico ApS, M& B Holding ApS, Sunil Kumar Harwani

(C-49/12. sz. ügy)

2012/C 118/17

Az eljárás nyelve: dán

A kérdést előterjesztő bíróság

Østre Landsret

Az alapeljárás felei

Felperes: The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

Alperesek: Sunico ApS, M& B Holding ApS, Sunil Kumar Harwani

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

Úgy kell-e értelmezni a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2000. december 22-i 44/2001/EK tanácsi rendelet (1) 1. cikkét, hogy annak hatálya alá tartozik az az eset, amikor valamely tagállam hatósága kártérítés iránti keresetet nyújt be a más tagállamban alapított vállalkozások, valamint ott lakóhellyel rendelkező természetes személyek ellen, azt állítva, hogy az első tagállam nemzeti joga értelmében az első tagállamot megillető HÉA meg nem fizetésében való részvétellel károkozással járó összejátszásból fakadó csalás valósult meg?

(1) HL L 12., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 4. kötet, 42. o.
2.

A 2007/46/EK keretirányelv 4. cikkének (3) bekezdése szerint a tagállamok hatáskörrel rendelkező szervei akkor kötelesek egy új személygépjárművet nyilvántartásba venni, ha az megfelel az említett irányelvben és a különös irányelvekben meghatározott műszaki követelményeknek. A 2007/46/EK irányelv nem teszi lehetővé, hogy elutasítsák új személygépjármű nyilvántartásba vételét arra tekintettel, hogy melyik oldalra szerelték fel a kormányberendezést. E következtetést megerősítik a 70/311/EGK irányelvnek a keretirányelv IV. mellékletében pontosított rendelkezései is. A 70/311/EGK irányelv 2. cikkének a) pontja szerint a tagállamok nem tagadhatják meg egy jármű nyilvántartásba vételtét annak kormányberendezésére hivatkozva, amennyiben ez a berendezés megfelel az említett irányelvben meghatározott követelményeknek. A 70/311/EGK irányelv mellékletei nem pontosítják, hogy mely oldalra kell felszerelni a kormányberendezést, beleértve a kormányt is, sőt mi több, nem is állapítják meg, hogy az út azon oldala, amelyen a jármű közlekedik, meghatározza a jármű kormányberendezése elhelyezkedésének oldalát is.
3.

Önmagában az a tény, miszerint a homoszexuális cselekmények Sierra Leonéban az 1861. évi Offences against the Person Act értelmében bűncselekménynek minősülnek és szabadságvesztéssel büntethetőek, megvalósít-e az irányelv 9. cikke (2) bekezdésének c) pontjával összefüggésben értelmezett (1) cikkének a) pontja szerinti megtorló intézkedést? Amennyiben nem: milyen körülmények között valósul ez meg?
1.

Alkalmazhatók-e a foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód általános kereteinek létrehozásáról szóló, 2000. november 27-i 2000/78/EK tanácsi irányelv (1) 2. cikke (2) bekezdésének a) pontjában foglalt rendelkezések abban az esetben, ha egy labdarúgóklub fő tisztségviselőként („elnök”) fellépő és a média által, valamint a társaságnál ekként elismert részvényese a következőket nyilatkozza a médiának: „Még ha a Steaua klubot be is kellene zárnom, akkor sem vennék homoszexuális labdarúgót a csapatba. A pletyka az csak pletyka, de hogyan lehet erről írni vagy még inkább azt címlapra tenni… Talán nem igaz, hogy homoszexuális. (hangsúlyozzuk, X bolgár labdarúgó) De ha mégis? Mondtam az egyik bácsikámnak, aki nem hisz sem Istenben, sem ördögben. Azt mondtam neki: Fogadjuk el, hogy Isten nem létezik. De ha létezik? Mit veszítesz, ha áldozol? Nem lenne jó a mennyországba menni? Igazat adott nekem. Egy hónappal a halála előtt áldozott. Isten bocsássa meg vétkeit. A családomban nincs helye melegnek, és a Steaua a családom. A meleg labdarúgó helyett egy ifjúsági játékossal is jobb játszani. Nincs szó hátrányos megkülönböztetésről. Senki sem kötelezhet arra, hogy valakivel együtt dolgozzak. Ahogyan nekik is vannak jogaik, úgy nekem is megvan a jogom ahhoz, hogy azzal dolgozzak, akivel én szeretnék.” „Még ha a Steaua klubot be is kellene zárnom, akkor sem vennék fel a csapatba egy homoszexuálist. Talán nem igaz, hogy homoszexuális, de ha mégis? A családomban nincs helye melegnek, és a Steaua a családom. Annál, hogy egy homoszexuális labdarúgó legyen a pályán, még egy ifjúsági játékos is jobb. Nincs szó hátrányos megkülönböztetésről. Senki sem kötelezhet arra, hogy valakivel együtt dolgozzak. Ahogyan nekik is vannak jogaik, úgy nekem is megvan ahhoz a jogom, hogy azzal dolgozzak, akivel én szeretnék. Még ha Isten álmomban azt is mondaná, hogy 100 %, hogy X nem homoszexuális, akkor sem kellene! Az újságokban túl sokszor írták már le, hogy homoszexuális. Még ha a ȚSKA ingyen adná, akkor sem kellene! Lehetne a legösszeférhetetlenebb és a legrészegesebb, de ha homoszexuális, nem akarok róla többet hallani.”
1.

A jövedékiadó–köteles termékekre vonatkozó általános rendelkezésekről és e termékek tartásáról, szállításáról és ellenőrzéséről szóló, 1992. február 25-i 92/12/EGK tanácsi irányelv (1) 3. cikkének (2) bekezdését és különösen egy adott adó „különleges célját” — úgy kell-e értelmezni, hogy az előírja, hogy a meghatározott célt más harmonizált adóval ne lehessen elérni? — úgy kell-e értelmezni, hogy tisztán költségvetési cél jelenik meg, amikor a hatáskörök néhány autonóm közösségre történő átruházásával egyidejűleg — az adóbevételek átengedése mellett, részben az átengedett hatáskörökből fakadó költségekre figyelemmel — adót is megállapítanak, és ezáltal az adómértékek eltérők lehetnek az egyes autonóm közösségekben? — Az előző kérdésre adandó nemleges válasz esetén, úgy kell-e értelmezni a „különleges cél” fogalmát, hogy a célnak kizárólagosnak kell lennie, vagy éppen ellenkezőleg, az több különböző cél elérését is lehetővé teszi, amelyek között az adott hatáskörök finanszírozását biztosító, tisztán költségvetési cél is szerepel? — Amennyiben különböző célok elérését fogadjuk el a fenti kérdésre adandó válaszként, a 92/12 irányelv 3. cikkének (2) bekezdése alapján milyen jelentőséggel bír egy adott cél azon követelmény teljesítése tekintetében, hogy az adó megfeleljen a Bíróság ítélkezési gyakorlata értelmében vett „különleges célnak”, és milyen szempontok alapján határolhatók el a fő és kiegészítő célok?
3.

Jelentőséggel bír-e még e tekintetben az, hogy a) a légifuvarozók tájékoztatták-e e jogokról az utasokat, vagy sem? b) a rendelet 14. cikke feltételezett nem megfelelő betartása esetén szabtak-e ki szankciót az említett cikk be nem tartása miatt a légifuvarozókkal szemben a kényszerítő bírság terhe melletti meghagyás kibocsátása előtt? c) az érintett utasok közölték-e a légifuvarozókkal, hogy e kártérítést meg kívánják-e kapni, vagy sem? d) az alperes nem a közigazgatási kényszer terhe mellett kibocsátott meghagyás eszközét (amelynek esetében az alperes, ha a légifuvarozók nem tesznek eleget a meghagyásnak, a légifuvarozók költségére maga fizeti ki az utasokat), hanem a kényszerítő bírság terhe mellett kibocsátott meghagyás eszközét (amelynek esetében a légifuvarozóknak, ha nem tesznek eleget a meghagyásnak, a fizetendő kártalanítás teljes összegének megfelelő összeget kell fizetniük az alperesnek, amely a költségvetésbe folyik be) választotta?
3.

A második kérdésre adandó igenlő válasz esetén: a [eredeti 57. o.] felmerült vita rendezéséhez feltétlenül szükséges mértékre kell-e korlátozódnia az előzőekben említett ügyletnek vagy az előzőekben említett egyezségnek ahhoz, hogy a fent említett uniós jogi alapvető szabadságokat ne korlátozzák jobban a kitűzött cél eléréséhez szükséges mértéknél, vagy a felek a jövőbeli — a vitával ésszerű és logikus összefüggésben álló — véleménykülönbségekre tekintettel e mértéken túllépő egyezséget is köthetnek, amely egyúttal biztosítja a fogyasztók érdekeit is, és amely az érintett átruházott tevékenység értékének maximálását is magában foglalja?
HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 200/9

A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-453/10. sz., Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development kontra Európai Bizottság ügyben 2012. március 6-án hozott végzése ellen a Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development által 2012. május 22-én benyújtott fellebbezés

(C-248/12. P. sz. ügy)

2012/C 200/17

Az eljárás nyelve: angol

Felek

Fellebbező: Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development (képviselők: K.J. Brown, Departmental Solicitor’s office, valamint D. Wyatt QC és V. Wakefield barristers)

A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

A fellebbező kérelmei

— A Bíróság helyezze hatályon kívül a Törvényszék végzését;

— állapítsa meg, hogy elfogadható a DARD megsemmisítés iránti keresete, és e kereset érdemi vizsgálata céljából utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé;

— a Bizottságot kötelezze a DARD részéről a jelen eljárással és az első fokú eljárásban az elfogadhatatlansági kifogással kapcsolatban felmerült költségek viselésére; és

— a költségekről ezen túlmenően ne határozzon.

Jogalapok és fontosabb érvek

Első jogalap: a Törvényszék nem állapította meg és nem alkalmazta a megfelelő jogi kritériumot, noha a Piraiki-Patraiki és a Dreyfus ügyben hozott ítéletek megfelelő példái egy szélesebb körű jogelvnek, amely szerint az uniós intézkedést úgy kell tekinteni, hogy közvetlenül érint valamennyi olyan személyt, amelynek jogi helyzetére kihat, amennyiben az intézkedés végrehajtása „bizonyos”, vagy bármely más lehetőség „pusztán elméleti” jellegű, vagy „nyilvánvaló”, hogy az esetleges mérlegelési jogkört meghatározott módon fogják gyakorolni. Ezt az elvet minden egyes ügy tényállására alkalmazni kell.

Második jogalap: a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot és megsértette a jogbiztonság elvét azáltal, hogy korlátozni kívánta a Piraiki-Patraiki és a Dreyfus ügyekben hozott ítéletek hatályát (különösen olyan esetekre, amelyekben az uniós intézkedést tagállami kérelemre fogadták el, és amelyek „tényállási körülményei nagyon sajátosak” voltak.

Harmadik jogalap: a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, mivel szűkítette a 263. cikk szerinti keresetindítás kritériumát. Ez ellentétes a Lisszaboni Szerződéssel módosított 263. cikk helyes értelmezésével, különös tekintettel annak céljára és a hatékony bírósági jogvédelem elvére.

Negyedik jogalap: ha a Törvényszék helyesen alkalmazta volna a jogelveket a jelen esetre, azt állapította volna meg, hogy a DARD „közvetlenül érintett”. Különösen az Egyesült Királyságban fennálló alkotmányos helyzet szerint a decentralizált közigazgatási szerv — a jelen esetben a DARD — közvetlenül viseli az elutasítással járó költségeket. Az okozati összefüggés közvetlen és automatikus. Az Egyesült Királyság decentralizációs szabályai rögzültek (lásd a C-428/07. sz. Horvath-ügyben hozott határozatot EBHT 2009., I-6355. o.), és téves bármely érvelés, amely szerint e szabályok alkalmazása nem éri el a „bizonyosság” szintjét.
HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 227/13

A Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Egyesült Királyság) által 2012. május 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Specsavers International Healthcare Ltd, Specsavers BV, Specsavers Optical Group Ltd, Specsavers Optical Superstores Ltd kontra Asda Stores Ltd

(C-252/12. sz. ügy)

2012/C 227/18

Az eljárás nyelve: angol

A kérdést előterjesztő bíróság

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Az alapeljárás felei

Felperesek: Specsavers International Healthcare Ltd, Specsavers BV, Specsavers Optical Group Ltd, Specsavers Optical Superstores Ltd

Alperes: Asda Stores Ltd

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

1. Amennyiben egy kereskedő különböző közösségi védjegyekkel rendelkezik i. egy ábrás megjelölés tekintetében; ii. egy szómegjelölés tekintetében; és a kettőt együttesen használja, az ilyen használat eredményezheti-e az ábrás védjegy használatát a 207/2009 rendelet (1) 15. és 51. cikke értelmében? Amennyiben igen, az ábrás védjegy használatát hogyan kell értékelni?

2. A válasz szempontjából különbséget jelent-e az, ha: i. a szóvédjegy az ábrán kerül elhelyezésre? ii. a kereskedő közösségi védjegyként lajstromoztatta az ábrából és szóvédjegyből álló védjegyet?

3. Az 1. és 2. kérdésre adott válasz függ-e attól, hogy az ábrás elemet és a szavakat az átlagos fogyasztó úgy érzékeli i. mint különböző megjelöléseket; vagy ii. mint amelyek mindegyikének önálló megkülönböztető szerepe van? Ha igen, milyen módon?

4. Amennyiben egy közösségi védjegyet színes védjegyként nem lajstromoztak, ugyanakkor a jogosult azt széles körben egy adott színben vagy színkombinációban használta, így azt a vásárlóközönség jelentős része (a Közösség egy részében, de nem egészében) ezzel a színnel vagy színkombinációval társítja, az a szín vagy színek, amelyben vagy amelyekben az alperes használja a kifogásolt megjelölést, relevánsak-e a 207/2009 rendelet i. 9. cikke (1) bekezdésének b) pontja szerinti összetéveszthetőség vagy ii. 9. cikke (1) bekezdésének c) pontja szerinti tisztességtelen kihasználás átfogó értékelése szempontjából? Ha igen, milyen módon?

5. Amennyiben igen, az átfogó értékelés részeként releváns-e, hogy a vásárlóközönség jelentős része magát az alperest is társítja azzal a színnel vagy színkombinációval, amelyben vagy amelyekben használja a kifogásolt megjelölést?

(1) HL L 78, 1. o.
HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 151/20

A Tribunal do Trabalho do Porto (Portugália) által 2012. március 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Sindicato dos Bancários do Norte és társai kontra BPN — Banco Português de Negócios, S.A.

(C-128/12. sz. ügy)

2012/C 151/35

Az eljárás nyelve: portugál

A kérdést előterjesztő bíróság

Tribunal do Trabalho do Porto

Az alapeljárás felei

Felperesek: Sindicato dos Bancários do Norte, Sindicato dos Bancários do Centro, Sindicato dos Bancários do Sul e Ilhas, Luís Miguel Rodrigues Teixeira de Melo

Alperes: BPN — Banco Português de Negócios, S.A.

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

1. Úgy kell-e értelmezni az egyenlő bánásmód elvét, amelyből a hátrányos megkülönböztetés tilalma következik, hogy az alkalmazandó a közszférában dolgozókra?

2. A munkabérek állam általi, a hivatkozott 2011-es évre vonatkozó költségvetésről szóló törvénnyel előírt csökkentése, amelyet kizárólag az állami szektorban és az állami vállalatoknál munkát végző munkavállalók vonatkozásában alkalmaznak, ellentétes-e a mindenfajta hátrányos megkülönböztetés tilalmával, amely tilalom következésképpen kiterjed a munkaviszony közjogi jellegén alapuló hátrányos megkülönböztetésre?

3. Úgy kell-e értelmezni az Európai Unió Alapjogi Chartája (1) 31. cikkének (1) bekezdésében foglalt, a méltóságot tiszteletben tartó munkafeltételekhez való jogot, hogy abból az illetmények csökkentésének tilalma következik, amennyiben munkavállaló nem járul ahhoz hozzá és nem módosítják a szerződést?

4. Úgy kell-e értelmezni az Európai Unió Alapjogi Chartája 31. cikkének (1) bekezdésében foglalt, a méltóságot tiszteletben tartó munkafeltételekhez való jogot, hogy az magában foglalja az olyan díjazáshoz való jogot, amely a munkavállalóknak és családjuknak megfelelő életszínvonalat biztosít?

5. Amennyiben a munkabér-csökkentés nem az egyedüli lehetséges, szükséges és alapvető eszköz a közpénzügyek helyreállításához az ország súlyos pénzügyi-gazdasági válsághelyzetében, e csökkentés ellentétes-e az Európai Unió Alapjogi Chartája 31. cikkének (1) bekezdésében foglalt joggal, tekintettel arra, hogy veszélyezteti az életszínvonalat, és a munkabér-csökkentés előtt a munkavállalók és családjuk által vállalt pénzügyi kötelezettségeket?

6. A portugál állam által így végrehajtott illetmény–csökkentés ellentétes-e a méltóságot tiszteletben tartó munkafeltételekhez való joggal annyiban, amennyiben azt nem jelezték előre, és az nem volt előrelátható a munkavállalók számára?

(1) HL 2010. C 83., 402. o.
HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 258/11

A High Court of Ireland által 2012. június 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Digital Rights Ireland Ltd kontra Minister for Communications, Marine and Natural Resources, Minister for Justice, Equality and Law Reform, The Commissioner of the Garda Síochána, Ireland és az Attorney General

(C-293/12. sz. ügy)

2012/C 258/18

Az eljárás nyelve: angol

A kérdést előterjesztő bíróság

High Court of Ireland

Az alapeljárás felei

Felperes: Digital Rights Ireland Ltd

Alperesek: Minister for Communications, Marine and Natural Resources, Minister for Justice, Equality and Law Reform, The Commissioner of the Garda Síochána, Ireland és az Attorney General

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

1. A felperes jogainak a mobiltelefon-használata tekintetében való korlátozása, amely a 2006/24/EK (1) irányelv 3., 4. és 6. cikkéből ered, összeegyeztethetetlen-e az EUSZ 5. cikk (4) bekezdésével, amennyiben az aránytalan vagy szükségtelen, vagy nem megfelelő a következő jogszerű célok eléréséhez: a) annak biztosítása, hogy bizonyos adatok súlyos bűncselekmények kivizsgálása, felderítése és üldözése céljából rendelkezésre álljanak? és/vagy b) az Európai Unió belső piaca megfelelő működésének biztosítása?

2. Különösen, i. Összeegyeztethető-e a 2006/24/EK irányelv a polgárok azon, az EUMSZ 21. cikkben szereplő jogával, hogy szabadon mozogjanak és tartózkodjanak a tagállamok területén? ii. Összeegyeztethető-e a 2006/24/EK irányelv a Charta 7. cikkében és az EJEE 8. cikkében szereplő magánélethez való joggal? iii. Összeegyeztethető-e a 2006/24/EK irányelv a Charta 8. cikkében szereplő személyes adatok védelméhez való joggal? iv. Összeegyeztethető-e a 2006/24/EK irányelv a Charta 11. cikkében és az EJEE 10. cikkében szereplő véleménynyilvánítás szabadságához való joggal? v. Összeegyeztethető-e a 2006/24/EK irányelv a Charta 41. cikkében szereplő megfelelő ügyintézéshez való joggal?

3. A szerződések — és különösen az Európai Unióról szóló szerződés 4. cikkének (3) bekezdésében szereplő lojális együttműködés elve — milyen mértékben követelik meg azt egy nemzeti bíróságtól, hogy vizsgálja meg és értékelje a 2006/24/EK irányelvet végrehajtó nemzeti intézkedések összeegyeztethetőségét az Alapjogi Charta által biztosított védelemmel, beleértve annak 7. cikkét (amelynek tartalmát az EJEE 8. cikke adja)?

(1) A nyilvánosan elérhető elektronikus hírközlési szolgáltatások nyújtása, illetve a nyilvános hírközlő hálózatok szolgáltatása keretében előállított vagy feldolgozott adatok megőrzéséről és a 2002/58/EK irányelv módosításáról szóló, 2006. március 15-i 2006/24/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 105., 54. o.)
1.

A Bíróság C-386/09. sz. Briot-ügyben 2010. szeptember 15-én hozott végzésének 36. pontjában foglalt megjegyzésre is figyelemmel, alkalmazható-e az 1999/70/EK irányelv (1), különösen annak 2. szakasza a kölcsönzött munkavállaló és a munkaerő-kölcsönző, illetve a kölcsönzött munkavállaló és a kölcsönvevő közötti határozott idejű munkaviszonyra is, tehát e jogviszonyokra is irányadó-e az 1999/70/EK irányelv?
HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 295/19

A Törvényszék (negyedik tanács) T-331/10. sz., Yoshida Metal Industry Co. Ltd kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben 2012. május 8-án hozott ítélete ellen a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) által 2012. július 16-án benyújtott fellebbezés

(C-338/12. P. sz. ügy)

2012/C 295/34

Az eljárás nyelve: angol

Felek

Fellebbező: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: A. Folliard-Monguiral meghatalmazott)

A többi fél az eljárásban: Yoshida Metal Industry Co. Ltd és Pi-Design AG, Bodum France, Bodum Logistics A/S

A fellebbező kérelmei

A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

— teljes egészében adjon helyt a fellebbezésnek,

— helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet,

— a Yoshida Metal Industry Co. Ltd-et kötelezze az OHIM költségeinek viselésére.

Jogalapok és fontosabb érvek

— A fellebbező azt állítja, hogy a Törvényszék nem indokolta megfelelően a megtámadott ítéletet, mivel nem vizsgálta az OHIM-nak a megtámadott ítélet 18. pontjában említett érvét.
HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 295/19

A Törvényszék (negyedik tanács) T-331/10. sz., Yoshida Metal Industry Co. Ltd kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben 2012. május 8-án hozott ítélete ellen a Pi-Design AG, Bodum France és Bodum Logistics A/S által 2012. július 16-án benyújtott fellebbezés

(C-337/12. P. sz. ügy)

2012/C 295/33

Az eljárás nyelve: angol

Felek

Fellebbezők: Pi-Design AG, Bodum France és Bodum Logistics A/S (képviselő: H. Pernez ügyvéd)

A többi fél az eljárásban: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) és Yoshida Metal Industries Co. Ltd

A fellebbezők kérelmei

A fellebbezők azt kérik, hogy a Bíróság:

— helyezze hatályon kívül a Törvényszék ítéletét;

— törölje az 1 371 244. sz. közösségi védjegyet.

Másodlagosan azt kérik, hogy a Bíróság:

— utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé annak kikötésével, hogy az szintén utalja vissza az ügyet a fellebbezési tanács elé, amennyiben ez utóbbi határozatát hatályon kívül helyezi.

— a YOSHIDA METAL INDUSTRY CO. LTD-et kötelezze a költségek viselésére.

Jogalapok és fontosabb érvek

A fellebbezők azt állítják, hogy a megtámadott ítéletet azért kell hatályon kívül helyezni, mert a Törvényszék megsértette a közösségi védjegyrendelet 7. cikke (1) bekezdése e) pontjának ii. alpontját, mivel téves szempontot alkalmazott a vitatott megjelölés alapvető jellemzőinek meghatározásánál, és elferdítette az eléje terjesztett bizonyítékot.