ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 26/41

2014. november 26-án benyújtott kereset – Ugly kontra OHIM – Group Lotuss (COYOTE UGLY)

(T-778/14. sz. ügy)

(2015/C 026/53)

A keresetlevél nyelve: angol

Felek

Felperes: Ugly, Inc (New York, Egyesült Államok) (képviselők: T. St Quintin barrister, K. Gilbert és C. Mackey solicitors)

Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Group Lotuss Corp.SL (Barcelona, Spanyolország)

Az OHIM előtti eljárás adatai

A vitatott védjegy jogosultja: a másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban.

A vitatott védjegy: a „COYOTE UGLY” közösségi szóvédjegy – 1 2 26 198. sz. közösségi védjegybejelentés.

Az OHIM előtti eljárás: felszólalási eljárás.

A megtámadott határozat: az OHIM ötödik fellebbezési tanácsának 2014. szeptember 16-án hozott határozata (R 1369/2013-5. sz. ügy).

Kereseti kérelmek

A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

— helyezze hatályon kívül a felszólalási osztály és a fellebbezési tanács határozatait, és utalja vissza az ügyet a felszólalási osztálynak újbóli határozathozatal céljából;

— a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik felet kötelezze a költségek viselésére.

Jogalap
—

a Vasco Group BVBA-t kötelezze az Antrax IT s.r.l. részéről az OHIM előtti eljárásban felmerült költségek – ideértve a műszaki költségeket is – viselésére, ideértve a jogszabály alapján járó összegeket is;
2014. december 1-jén benyújtott kereset – Bourdouvali és társai kontra Tanács és társai

(T-786/14. sz. ügy)

(2015/C 073/52)

Az eljárás nyelve: angol

Felek

Felperesek: Eleni Pavlikka Bourdouvali (Meneou, Ciprus) és további 47 felperes (képviselő: P. Tridimas Barrister)

Alperesek: az Európai Unió Tanácsa, Európai Bizottság, az Európai Bizottság által képviselt Európai Unió, az Európai Unió Tanácsa által képviselt eurocsoport, Európai Központi Bank

Kérelmek

A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

— rendelje el, hogy az alperesek fizessenek a felperesek részére a kereset mellékletében található táblázatnak megfelelő összegeket, megnövelve azokat a 2013. március 16-ától a Törvényszék ítéletének meghozataláig tartó időszakra járó kamatokkal;

— az alpereseket kötelezze a költségek viselésére.

Másodlagosan a felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

— állapítsa meg az Európai Unió és/vagy az alperes intézmények szerződésen kívüli felelősségét;

— állapítsa meg azt az eljárást, amely a felperesek által ténylegesen elszenvedett és megtérítendő károk megállapítására irányul;

— az alpereseket kötelezze a költségek viselésére.

Jogalapok és fontosabb érvek

A felperesek (összesen 48) a Bank of Cyprus Public Company Ltd és/vagy a Cyprus Popular Bank Public Co. Ltd. betétesei és/vagy részvényesei és/vagy kötvénytulajdonosai. Az EU szerződésen kívül felelősségét szabályozó EUMSZ 268. cikknek, EUMSZ 340. cikk második bekezdésének és EUMSZ 340. cikk harmadik bekezdésének megfelelően a felperesek a Ciprusi Köztársaság számára feltőkésítési rendszert előíró, alperes intézmények által tett intézkedések eredményeként elszenvedett károk megtérítését követelik.

A felperesek úgy vélik, hogy az alperes intézmények olyan feltőkésítési rendszert fogadtak el a Ciprusi Köztársaság esetében, amely közvetlenül a betéteik és részvényeik elvesztéséhez vezetett. A felperesek szerint a Ciprusi Köztársaság által elfogadott feltőkésítési intézkedéseket csupán az alperesek által elfogadott intézkedések végrehajtására vezették be, és azokat az alperes intézmények jóvá is hagyták.

A felperesek úgy vélik, hogy a feltőkésítési rendszer sérti a tulajdonhoz való jogot, amelyet az Európai Unió Alapjogi Chartája 17. cikkének (1) bekezdése és az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezmény 1. jegyzőkönyvének 1. cikke védelemben részesít. Ezenkívül a felperesek azzal érvelnek, hogy a feltőkésítési rendszer sérti az arányosság elvét, a bizalomvédelem elvét és a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvét.
HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 65/35

2014. november 19-én benyújtott kereset – ANKO kontra Bizottság

(T-768/14. sz. ügy)

(2015/C 065/49)

Az eljárás nyelve: görög

Felek

Felperes: ANKO Antiprosopeion, Emporeiou kai Viomichanias (Athén, Görögország) (képviselő: V. Christianos ügyvéd)

Alperes: Európai Bizottság

Kérelmek

A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

— állapítsa meg, hogy a Bizottság által a felperes számára a POCEMON projekt keretében kifizetett 3 77 733,93 euró összeg támogatható kiadásoknak felel meg, és, következésképpen, a felperes nem köteles azt mint jogalap nélkül kapott összeget visszafizetni, és

— kötelezze a bizottságot a felperes költségeinek viselésére.

Jogalapok és fontosabb érvek

A jelen kereset a Bizottságot az EUMSZ 272. cikke értelmében terhelő, a „Point Of CarE MONitoring and Diagnostics for Autoimmune Diseases” (POCEMON) projekt végrehajtására vonatkozó 216088. sz. szerződés jogcímén fennálló felelősségre vonatkozik. Pontosabban, a felperes azt állítja, hogy jóllehet végrehajtotta szerződéses kötelezettségeit, a Bizottság az ANKO számára kifizetett összegek visszafizetését követelte, mivel ezek szerinte nem támogatható kiadásoknak feleltek meg, mindezt az említett szerződés, a jóhiszeműség elve, a joggal való visszaélés tilalmának elve, valamint az arányosság elve megsértésével.

Ez okból a felperes elsősorban arra hivatkozik, hogy a Bizottság teljességgel alaptalan érvekre támaszkodik, amelyek, mindenesetre, nem nyertek bizonyítást annak érdekében, hogy gyakorlatilag az ANKO összes kiadását mint nem támogathatóakat el lehessen utasítani és az ANKO számára a POCEMON projekt keretében kifizetett összegeket vissza lehessen követelni. A felperes másodsorban azt állítja, hogy azzal, hogy azon indokból utasította el a kifizetendő támogatás 98,68 %-át, hogy ezek feltételezetten nem támogatható kiadások, amelyeket a felperes azonban a projekt végrehajtása érdekében teljesített, a Bizottság megsértette a joggal való visszaélés tilalmának elvét, valamint az arányosság elvét.
3.

A harmadik, a Bizottság hatáskörének nem megfelelő módon történő gyakorlására alapított jogalap Még ha a Bizottságnak hatáskörében is állna a megtámadott határozat elfogadása, és még ha a megtámadott határozatot a jogbiztonság elvével összhangban is fogadta volna el (ami nem így van), a Szlovák Köztársaság szerint a Bizottság a jelen ügyben nem gyakorolta megfelelően a hatáskörét. Először is, a Bizottság nyilvánvalóan téves értékelést végzett mivel pénzügyi forrásokat követel a Szlovák Köztársaságtól a hagyományos saját források azon vesztesége ellenére, amely, részben, vagy egyáltalán nem következett be, vagy egyébként nem azon események közvetlen következményeként következett be, amelyeket a Bizottság a Szlovák Köztársaságnak felró. Másodsorban a Bizottság megsértette a Szlovák Köztársaság védelemhez való jogát, valamint a megfelelő ügyintézés elvét.
HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 81/21

2014. december 4-én benyújtott kereset – Tempus Energy és Tempus Energy Technology kontra Bizottság

(T-793/14. sz. ügy)

(2015/C 081/28)

Az eljárás nyelve: angol

Felek

Felperesek: Tempus Energy Ltd (Reading, Egyesült Királyság), és Tempus Energy Technology Ltd (Cheltenham, Egyesült Királyság) (képviselők: J. Derenne, J. Blockx, C. Ziegler és M. Kinsella ügyvédek)

Alperes: Európai Bizottság

Kérelmek

A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

— semmisítse meg a megtámadott határozatot, és

— az alperest kötelezze a saját költségeinek, valamint a felperesek költségeinek a viselésére.

Jogalapok és fontosabb érvek

A felperesek keresetükkel az SA.35980 (2014/N-2) – Egyesült Királyság, Villamosenergia-piaci Reform – Kapacitáspiac ügyben 2014. július 23-án hozott C(2014) 5083 végleges bizottsági határozat megsemmisítését kérik

Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek két jogalapra hivatkoznak.

1. Az első, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság azáltal, hogy nem indított hivatalos vizsgálati eljárást, megsértette az EUMSZ 108. cikk (2) bekezdését, a hátrányos megkülönböztetés tilalmának, a jogbiztonságnak, valamint a bizalomvédelemnek az elvét, és a tényeket tévesen értékelte. A felperesek a következőkre hivatkoznak: — a Bizottság nem értékelte megfelelően a Demand-Side Response (fogyasztásszabályozás, a továbbiakban: DSR) által az Egyesült Királyság kapacitáspiacán betöltött potenciális szerepet; — a DSR szerződések tartamának a korlátozásai a kapacitáspiacon sértik a bizalomvédelem elvét és a hátrányos megkülönböztetés tilalmának az elvét, és azok a tények téves értékelésén alapulnak; — a DSR-üzemeltetőkre vonatkozó azon követelmény, amely szerint választaniuk kell az ideiglenes és a tartós piaci árverések között, sérti a bizalomvédelem elvét, valamint a hátrányos megkülönböztetés tilalmának az elvét; — a kapacitáspiaci költség-visszatérítés módszere sérti a hátrányos megkülönböztetés tilalmának az elvét, valamint a bizalomvédelem és az arányosság elvét; — a kapacitáspiacon a tartós érveréseken a határozatlan idejű eseményeknek a kötött határidejű eseményekhez képest történő előnyben részesítése ellentétes a hátrányos megkülönböztetés tilalmának az elvével, valamint a bizalomvédelem elvével; — a kapacitáspiacon az árverésekhez való hozzáférésre vonatkozóan alkalmazott, ajánlati garanciára vonatkozó követelmény sérti a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvét, valamint a bizalomvédelem elvét, és — az, hogy a kapacitáspiac nem nyújt további díjazást a DSR-ből származó továbbítási és értékesítési veszteségek tekintetében felmerülő megtakarításokért, sérti a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvét, valamint a bizalomvédelem elvét.
—

Második szakasz, amely szerint a Bizottság által alkalmazott módszernek nyilvánvaló hiányosságai vannak. Először is, a Bizottság nem vette figyelembe sem az adott időszak összefüggéseit, sem pedig azokat e kritériumokat, amelyeket a befektetők ebben az időszakban alapul vettek volna. Másodszor, az »adókedvezmény« azon elmélete, amely mellett a Bizottság kitartott, nem csupán téves jogalkalmazásnak minősül, hanem a befektetés relevanciájának értékelése során elkövetett hibák is abból erednek. Harmadszor, a Bizottság többször is elkövette azokat a módszertani hibákat, amelyeknek mindegyike önmagában is elegendő lett volna annak alátámasztásához, hogy a Bizottság nyilvánvalóan nem bizonyította, hogy a magánbefektető kritériumát nem alkalmazták.
HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 96/23

2015. február 2-án benyújtott kereset – Hydrex kontra Bizottság

(T-45/15. sz. ügy)

(2015/C 096/29)

Az eljárás nyelve: holland

Felek

Felperes: Hydrex NV (Antwerpen, Belgium) (képviselő: P. van Eysendeyk ügyvéd)

Alperes: Európai Bizottság

Kérelmek

A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

— állapítsa meg az Európai Bizottság 3241405101. sz. 5 40 721,10 euró összegre irányuló visszafizetési felszólításról szóló, 2015. január 12-i C(2015) 103 végleges határozatának jogellenességét, amely határozatról a felperest az EUMSZ 297. cikk szerint 2015. január 13-án írásban értesítették, nyilvánvalóan hiányos indokolás és következésképpen teljes mértékben téves értékelés miatt, és ezért nyilvánítsa azt semmisnek;

— szólítsa fel az Európai Bizottságot valamennyi jogosulatlanul beszedett és/vagy visszatartott összeg visszafizetésére;

— az Európai Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

Jogalapok és fontosabb érvek

A LIFE06 ENV/B/000362 „Demonstration of a 100 % non-toxic durable hull protection and anti-fouling system contributing to zero emission to the aquatic environment and saving 3–8 % heavy fuels” finanszírozási szerződést 2006-ban írta alá az Európai Bizottság és a felperes. A Bizottság vitatott visszafizetési felszólítása egy utólagos felülvizsgálaton nyugszik, amely bizonyította, hogy csökkenteni kell a projekt figyelembe vehető költségeit.

Keresetének alátámasztására a felperes az indokolási kötelezettség megsértésére hivatkozik. A Bizottság nem vett figyelembe egy olyan felülvizsgálatot, amelyre akkor került sor, amikor még minden adat a rendelkezésre állt. Másodlagosan hivatkozik arra, hogy a Bizottság nem vette figyelembe a kiegészítő összeg bizonyítására vonatkozó utólagos felülvizsgálati jelentésre vonatkozó megjegyzését.
HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 146/40

2015. február 8-án benyújtott kereset – KENUP Foundation és társai kontra EIT

(T-76/15. sz. ügy)

(2015/C 146/54)

Az eljárás nyelve: angol

Felek

Felperes: KENUP Foundation (Kalkara, Málta), Candena GmbH (Lüneburg, Németország), Center odličnosti za biosenzoriko, instrumentacijo in procesno kontrolo (CO BIK) (Ajdovščina, Szlovénia), Evotec AG (Hamburg, Németország) (képviselők: U. Soltész, C. Wagner és H. Weiß ügyvédek)

Alperes: Európai Innovációs és Technológiai Intézet (EIT)

Kérelmek

A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

— helyezze hatályon kívül az Európai Innovációs és Technológiai Intézet 2014. december 9-i, a tudományos és innovációs társulások kijelöléséről (02008.EIT.2014.I.EIT.GB) és a KENUP javaslatának a 2014. december 10-i levélben közölt elutasításáról (012234.EIT.D.2014.MK) szóló határozatát, és

— az EIT-t kötelezze a felperes részéről felmerült költségek viselésére.

Jogalapok és fontosabb érvek

Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek kilenc jogalapra hivatkoznak.

1. Az első jogalapot arra alapítja, hogy a KENUP javaslatát elutasító vitatott határozatokat nem a hatáskörrel rendelkező uniós szerv hozta meg.

2. A második jogalapot arra alapítja, hogy az EIT nem követte az alkalmazandó kiválasztási eljárást a vitatott határozatok elfogadásakor.

3. A harmadik jogalapot arra alapítja, hogy az EIT megszegte az indokolási kötelezettségét, mivel e felperesekkel nem közölte a kijelölésről szóló határozatát.

4. A negyedik jogalapot arra alapítja, hogy a KENUP javaslatának az EIT külső szakértői által végzett értékelése sérti az egyenlő bánásmód elvét.

5. A ötödik jogalapot arra alapítja, hogy a KENUP javaslatának az EIT külső szakértői által végzett értékelése sérti az átláthatóság elvét és az indokolási kötelezettséget.

6. A hatodik jogalapot arra alapítja, hogy a KENUP javaslatának az EIT külső szakértői által végzett értékelése sérti a Horizont 2020-ban való részvételi szabályzat etikai felülvizsgálatra vonatkozó rendelkezéseit.

7. A hetedik jogalapot arra alapítja, hogy a KENUP javaslatának az EIT külső szakértői által végzett értékelése a javaslat értékelésében nyilvánvaló hibákat tartalmaz.

8. A nyolcadik jogalapot arra alapítja, hogy az EIT-nek a vitatott határozathoz vezeti kiválasztási eljárásban részt vevő szakértői és az EIT igazgatótanácsának tagjai olyan helyzetben voltak, hogy érdekük összeütközött az Európai Unió érdekeivel.
2.

A második jogalap: a kiigazítási tervre irányadó, a környezetvédelmi és energetikai állami támogatásokról szóló közösségi iránymutatás (the Environmental and Energy State Aide Guidelines, EEAG) alkalmazhatatlansága. A felperes arra hivatkozik, hogy az alperes vitatott határozatának 3. cikke szerint visszatéríttetendő összeg nagyságának megállapítására tekintettel irányadó EEAG, amely 2014. július 1-jétől alkalmazandó, nem alkalmazható a hivatkozott eszközökre, azaz az EEG-pótdíjrendszerre és az EEG 2012 külön kompenzációs rendszerére, tekintettel arra, hogy azok nem minősülnek támogatásnak, továbbá tekintettel az uniós szinten is alkalmazandó, az igazgatási aktusok jogszerűségének elvére.
HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 155/28

2015. február 20-án benyújtott kereset – InAccess Networks Integrated Systems kontra Bizottság

(T-82/15. sz. ügy)

(2015/C 155/34)

Az eljárás nyelve: angol

Felek

Felperes: InAccess Networks Integrated Systems – Applications Services for Telecommunication and Related Equipment Commercial and Industrial Co. SA (Amarúszi, Görögország) (képviselők: J. Grayston solicitor, P. Gjørtler és G. Pandey ügyvédek)

Alperes: Európai Bizottság

Kérelmek

A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

— semmisítse meg az alábbi jogi aktusokat, amennyiben a Törvényszék azt állapítja meg, hogy azok joghatást kiváltó jogi aktusok és amennyiben kizárják a felperes által az Európai Közösség kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó hetedik keretprogramja (2007–2013) keretében megkötött ATRACO projekt 216837 referenciaszámú támogatási megállapodással kapcsolatban benyújtott kérelmek elfogadhatóságát, és amennyiben a felperest a kapott támogatások visszafizetésére és átalány-kártérítés fizetésére kötelezik: — az ARES (2014) 4162021. referenciaszámú, 2014. december 11-i levélben foglalt bizottsági határozat; — az ARES (2012) 1248814. referenciaszámú, 2012. október 23-i terhelési értesítésben foglalt bizottsági határozat; — a referenciaszámot nem tartalmazó, 2012. december 7-i levélben foglalt bizottsági határozat;

— kötelezze a Bizottságot a jelen eljárás költségeinek megfizetésére.

Jogalapok és fontosabb érvek

Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

1. Az első, az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikke (1) és (2) bekezdésének és a meghallgatáshoz való jognak a megsértésére alapított jogalap A felperes előadása szerint a Bizottság elismerte, hogy az eredeti ellenőrzési eljárás sértette a meghallgatáshoz való jogát, és a Bizottság ezen az alapon úgy döntött, hogy újból megnyitja az ügyet.

2. A második, az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikke (1) bekezdésének és a felperes jogos elvárásainak megsértésére alapított jogalap A felperes kifejti, hogy az ellenőrzési eljárás újbóli megnyitására vonatkozó döntés maga után vonta azt a jogos elvárást, hogy az új határozatot az ellenőrzés érdemi megállapításaival kapcsolatos tényekre és nem olyan eljárási szabályokra alapítják, amelyeket az eredeti ellenőrzési eljárás során is alkalmazni kellett volna az iratok benyújtása tekintetében.

3. A harmadik, az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikke (2) bekezdése c) pontjának elégtelen indokolás általi megsértésére alapított jogalap A felperes a felülvizsgálati határozatban foglalt bizottsági indokolás elégtelenségére hivatkozik, amennyiben az a két vitatott kérdés egyikével foglalkozott csupán, és csak felületesen utalt a benyújtott iratok hiányosságaira.
4.

A negyedik, a támogatás visszatéríttetésének a felperesre való kiterjesztése miatt az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének és a 108. cikk (2) bekezdésének, valamint az eljárási szabályzat 14. cikke 1. § -ának megsértésére alapított jogalap A felperes előadja, hogy nem állt fenn a javára nyújtott állami támogatás, mivel az eladási ár megfelelt a piaci árnak. A felperes szerint a Bizottság arra vonatkozó érvelése, illetve azzal kapcsolatos kételyei, hogy az NCHZ eszközeiért a Via Chem, majd a Fortischem által fizetett árak piaci árak voltak-e, több okból is hibásak. A felperes először is előadja, hogy mivel a bizonyítási teher a Bizottságra hárul, nem elegendő, ha a Bizottság kételyeit fejezi ki. Másodszor, mivel az értékesítésre a csődbíróság felügyelete alatt lefolytatott fizetésképtelenségi eljárás keretében került sor, amely bíróság a fizetésképtelen társaság hitelezőinek érdekében köteles eljárni, fennáll annak a vélelme, hogy az eszközöket a lehető legmagasabb áron értékesítették. Harmadszor a pályázati eljárás nyílt, átlátható és feltétel nélküli volt, így garantálta a piacon elérhető legmagasabb árat; a kötelezettségvállalások tételének lehetősége semmilyen hatással nem járt az eladási árra. Negyedszer függetlenül attól, hogy a Via Chem és a Fortischem közötti értékesítési feltételek egyáltalán nem relevánsak, mivel az első értékesítésre a piaci áron került sor, a magán piacgazdasági szereplők között kialkudott értékesítési ár vélelmezhetően – pályázati eljárás nélkül is – piaci ár. A felperes továbbá előadja, hogy nyilvánvaló, hogy az NCHZ eszközeinek a Via Chemre és később a felperesre való átruházása két okból sem tekinthető arra irányuló kísérletnek, hogy kijátsszák a Bizottság visszatéríttetést elrendelő határozatát. Először is az ügy olyan távol áll a tipikus kijátszásos esetektől, hogy még a Bizottság is elismeri, hogy nincs bizonyítéka arra vonatkozóan, hogy el kívánták volna kerülni a visszatérítést. Másodszor a Bizottság mindazonáltal arra a megállapításra jut, hogy gazdasági folytonosság áll fenn, így kiterjesztheti a visszatéríttetést a felperesre. A Bizottság megállapítása azonban olyan hibás elemzést követ, amely az egyes kritériumok téves értelmezésén, a bizonyítási teher figyelmen kívül hagyásán és az állami támogatásokkal kapcsolatos ügyekben alkalmazott gazdasági folytonosság általános koncepciójának téves értelmezésén alapul. Végül a felperes előadja, hogy a Bizottság megközelítése gazdaságilag romboló, versenyjogi szempontból pedig szükségtelen. A felperes szerint a Bizottság megpróbál új, sokkal szigorúbb esetjogot bevezetni, amely szerint az ügylet terjedelme a döntő kritérium, miközben az értékesítési ár legfeljebb kisegítő kritérium, ha ilyenről egyáltalán lehet beszélni.
HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 198/46

2015. április 23-án benyújtott kereset – Aldi kontra OHIM – Miquel Alimentació Grup (Gourmet)

(T-212/15. sz. ügy)

(2015/C 198/64)

A keresetlevél nyelve: német

Felek

Felperes: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Németország) (képviselők: C. Fürsen, N. Lützenrath, U. Rademacher és N. Bertram ügyvédek)

Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Miquel Alimentació Grup, SA (Vilamalla, Spanyolország)

Az OHIM előtti eljárás adatai

A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

A vitatott védjegy: a „Gourmet” szóelemet magában foglaló közösségi ábrás védjegy – 9310269. sz. védjegybejelentés

Az OHIM előtti eljárás: felszólalási eljárás

A megtámadott határozat: az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának 2015. február 24–én hozott határozata (R 314/2014-4. sz. ügy)

Kereseti kérelmek

A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

— helyezze hatályon kívül az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának határozatát;

— az alperest kötelezze az eljárási költségek viselésére.

Jogalap
—

semmisítse meg az Európai Bizottság 2014. október 15-i C (2014) 7280. sz., a Spanyolország által végrehajtott SA 35550 (13/C) (ex 13/NN) (ex 12/CP) állami támogatásról szóló határozatát;
HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 245/30

2015. április 8-án benyújtott kereset – Kohrener Landmolkerei és DHG kontra Bizottság

(T-178/15. sz. ügy)

(2015/C 245/36)

Az eljárás nyelve: német

Felek

Felperesek: Kohrener Landmolkerei GmbH (Penig, Németország), DHG Deutsche Heumilchgesellschaft mbH (Frohburg, Németország) (képviselő: A. Wagner ügyvéd)

Alperes: Európai Bizottság

Kérelmek

A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

— semmisítse meg az Európai Bizottság 2015. március 2-én érkezett határozatát,

— nyilvánítsa elfogadhatónak a felperesek AT-TSG-0007-01035. referenciaszámú eljárásban benyújtott, 2014. december 23-i felszólalását.

Jogalapok és fontosabb érvek

Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek azzal érvelnek, hogy a megtámadott határozatot meg kell semmisíteni, mivel téves jogalkalmazáson alapul. Az 1151/2012/EU rendelet (1) 51. cikke alapján a felpereseknek, mint felszólalóknak, három hónapos határidő áll rendelkezésükre, amelyen belül a nemzeti hatóságnál felszólalást nyújthatnak be valamely hagyományos különleges termék bejegyzése elleni felszólalás esetén. A felperesek ezzel kapcsolatban előadják, hogy az érintett közzététel (HL 2014. C 340., 6. o.) 2014. szeptember 30-án történt meg, és a felszólalást 2014. december 23-án nyújtották be a hatáskörrel rendelkező nemzeti hatósághoz. Véleményük szerint a későbbi határidő-mulasztásért nem felelősek. A felperesek továbbá előadják, hogy ő maguk nem befolyásolhatják azt, hogy a hatáskörrel rendelkező hatóságnak a benyújtott felszólalás Bizottsághoz való továbbításával kapcsolatos eljárása mennyi időt vesz igénybe, és hogy a megtámadott határozat nem veszi figyelembe, hogy a felszólalást időben nyújtották be. A határozat csak az Európai Bizottsághoz való beérkezés időpontját veszi figyelembe.

A felperesek továbbá előadják, hogy a 1151/2012 rendelet 51. cikke nem ír elő határidőt a nemzeti hatóság általi továbbításra. Ezért kizárólag a felszólalásnak a felperesek által a nemzeti hatósághoz történő benyújtása számít.

(1) A mezőgazdasági termékek és az élelmiszerek minőségrendszereiről szóló, 2012. november 21-i 1151/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 343., 1. o.).