ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3

Az EUMSZ 314. cikk előírja: „Az Unió éves költségvetését különleges jogalkotási eljárás keretében eljárva az Európai Parlament és a Tanács határozza meg a következő rendelkezéseknek megfelelően: […] 3. A Tanács elfogadja a költségvetési tervezetre vonatkozó álláspontját, és azt legkésőbb az adott pénzügyi évet megelőző év október 1‑éig az Európai Parlament elé terjeszti. […] 4. Ha az álláspont közlésétől számított negyvenkét napon belül az Európai Parlament: […] c) tagjainak többségével módosításokat fogad el, a módosított tervezetet továbbítja a Tanácsnak és a Bizottságnak. Az Európai Parlament elnöke a Tanács elnökével egyetértésben haladéktalanul összehívja az egyeztetőbizottságot. […] 5. A Tanács tagjaiból vagy azok képviselőiből és az Európai Parlament azonos számú képviselőiből álló egyeztetőbizottság feladata, hogy a Tanács tagjainak vagy azok képviselőinek minősített többségével és az Európai Parlament képviselőinek többségével az Európai Parlament és a Tanács álláspontjai alapján az összehívásától számított huszonegy napon belül megállapodásra jusson egy közös szövegtervezetről. […] 6. Ha az 5. pontban említett huszonegy napos határidőn belül az egyeztetőbizottság közös szövegtervezetben állapodik meg, e megállapodás időpontjától számítva tizennégy nap áll mind az Európai Parlament, mind a Tanács rendelkezésére, hogy a közös szövegtervezetet jóváhagyja. 7. Amennyiben a 6. pontban említett tizennégy napos határidőn belül: a) mind az Európai Parlament, mind pedig a Tanács jóváhagyja a közös szövegtervezetet, vagy egyikük sem foglal állást, illetve amennyiben ezen intézmények egyike jóváhagyja a közös szövegtervezetet, míg a másik nem foglal állást, a költségvetést a közös szövegtervezettel összhangban véglegesen elfogadottnak kell tekinteni, vagy b) az Európai Parlament – tagjainak többségével – és a Tanács egyaránt elutasítja a közös szövegtervezetet, vagy amennyiben ezen intézmények egyike elutasítja a közös szövegtervezetet, míg a másik nem foglal állást, a Bizottság új költségvetési tervezetet nyújt be, vagy […] d) az Európai Parlament jóváhagyja a közös szövegtervezetet, míg a Tanács azt elutasítja, a Parlament – tagjainak többségével és a leadott szavazatok háromötödével – a Tanács elutasításától számított tizennégy napon belül úgy határozhat, hogy a 4. pont c) alpontjában említett módosítások egy részét vagy egészét megerősíti. Ha a Parlament valamely módosítását nem erősítik meg, a módosítással érintett költségvetési sorra vonatkozóan az egyeztetőbizottságban megállapított álláspontot kell megtartani. A költségvetést ezen az alapon véglegesen elfogadottnak kell tekinteni. […] 9. Az e cikkben előírt eljárás lezárását követően az Európai Parlament elnöke megállapítja, hogy a költségvetést véglegesen elfogadták. 10. Az e cikkben ráruházott hatásköröket minden intézmény a Szerződések, illetve az azok alapján – különösen az Unió saját forrásai, valamint a bevételek és kiadások közötti egyensúly területén – elfogadott jogi aktusok tiszteletben tartásával gyakorolja.”
28

A fellebbező először is arra hivatkozik, hogy a „prima” szó jelentése – amelynek értelme „az első”, „a legfontosabb”, „a legjobb” és „a legfőbb”, és ezért dicsérő konnotációval rendelkezik – közismert tény. Márpedig az eljárás közigazgatási szakaszában nem szükséges közismert tényeket felhozni, mivel a fél a Törvényszék előtt még akkor is vitathatja a közismert tények pontosságát, ha azokra az EUIPO előtti eljárásban nem is hivatkozott.
42

Végül a Bizottság és a Svéd Királyság másodlagosan előadja, hogy bár az átláthatóságról szóló törvény nem minősül közvetett módon hátrányosan megkülönböztető intézkedésnek, meg kell állapítani, hogy több olyan együttes kötelezettséget vezet be, amelyek nemcsak a magyarországi civil szervezeteket tántoríthatják el attól, hogy gyakorolják a számukra az EUMSZ 63. cikkben biztosított tőke szabad mozgását, hanem azokat a természetes vagy jogi személyeket is, amelyek más tagállamokból, illetve harmadik országokból pénzügyi támogatást nyújthatnak ezeknek a szervezeteknek. Az érintett szervezetek számára arra vonatkozóan előírt kötelezettség, hogy „külföldről támogatott szervezet” megnevezéssel jegyeztessék be és rendszeresen ilyenként tüntessék fel magukat, visszatartja ugyanis őket attól, hogy a továbbiakban ilyen támogatásokat fogadjanak el. Az említett támogatásokhoz kapcsolódó bejelentési és közzétételi kötelezettség ezenkívül a támogatásokat nyújtó személyeket is visszatartja attól, hogy a továbbiakban is támogatást nyújtsanak, valamint másokat is elbátortalanítanak a támogatásnyújtástól.
13

Az SMVE‑nek „Az ellenőrzések megszüntetése a belső határokon és a személyek mozgása” című II. címe tartalmazza többek között az ott előírt rendszerhez „[k]apcsolódó intézkedésekről” szóló 6. fejezetet. E fejezet egyetlen cikket tartalmaz, a 26. cikket, amely az (1) bekezdésének b) pontjában és a (2) bekezdésében a következőket mondja ki: „(1) A [s]zerződő [f]elek – az 1967. január 31‑i New York‑i jegyzőkönyv által módosított 1951. július 28‑i, menekültek jogállásáról szóló genfi egyezményhez való csatlakozásukból eredő kötelezettségeikre is figyelemmel – kötelezettséget vállalnak arra, hogy nemzeti jogszabályaikba beépítik a következő szabályokat: […] b) fuvarozó köteles megtenni minden szükséges intézkedést, hogy megbizonyosodjék arról, hogy a légi vagy tengeri úton szállított külföldi rendelkezik‑e a [s]zerződő [f]elek területére történő beutazáshoz szükséges úti okmányokkal. (2) A [s]zerződő [f]elek – az 1967. január 31‑i New York‑i jegyzőkönyv által módosított 1951. július 28‑i, menekültek jogállásáról szóló genfi egyezményhez való csatlakozásukból eredő kötelezettségeikre és alkotmányos jogszabályaikra is figyelemmel – kötelezettséget vállalnak arra, hogy szankciókat vezetnek be azokkal a fuvarozókkal szemben, akik harmadik államból légi vagy tengeri úton olyan külföldieket szállítanak a területükre, akik nem rendelkeznek a szükséges úti okmányokkal.”
15

E körülmények között a Sąd Rejonowy w Słupsku (słupski kerületi bíróság) úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé: „1) Úgy kell‑e értelmezni az uniós jognak a [2004/757 kerethatározat] 2. cikke (1) bekezdésének c) pontjával összhangban értelmezett 4. cikke (2) bekezdésének a) pontjában foglalt szabályát, hogy e rendelkezés nem zárja ki azt, hogy a nemzeti bíróság a »jelentős mennyiségű kábítószer« fogalmát minden esetben egyedi értékelés keretében értelmezze, és az ilyen értékeléshez nem szükséges valamely objektív kritérium alkalmazása, különösképpen nem szükséges hozzá annak megállapítása, hogy az elkövető e kerethatározat 4. cikke (2) bekezdésének a) pontjában foglalt szabály szerinti tevékenységek folytatása, azaz termelés, felajánlás, értékesítésre való felajánlás, forgalmazás, közvetítés vagy bármilyen feltétel mellett való szállítás céljából birtokol kábítószert? 2) A [2004/757] kerethatározatban, különösen e [kerethatározat] 2. cikke (1) bekezdésének c) pontjával összhangban értelmezett 4. cikke (2) bekezdésének a) pontjában foglalt uniós jogi szabályok hatékonyságának és eredményességének biztosításához szükséges bírósági védelmi intézkedések – amennyiben [a kábítószer‑függőség megelőzéséről szóló törvény] a jelentős mennyiségű kábítószer tekintetében nem tartalmaz pontos megfogalmazást, és annak értelmezését egyedi esetben az úgynevezett bírósági mérlegelési jogkör alapján eljáró tanácsokra hagyja – elegendőek‑e ahhoz, hogy biztosítsák a lengyel állampolgár számára a tiltott kábítószer‑kereskedelem területén a bűncselekmények tényállási elemeire és a büntetésekre vonatkozó minimumszabályokat megállapító uniós szabályokból eredő hatékony védelmet? 3) Összeegyeztethető e [a kábítószer‑függőség megelőzéséről szóló törvény] 62. cikkének (2) bekezdésében foglalt nemzeti szabályozás az uniós joggal, különösen a [2004/757] kerethatározat 2. cikke (1) bekezdésének c) pontjával összhangban értelmezett 4. cikke (2) bekezdésének a) pontjában foglalt [szabállyal], és ha igen, akkor ellentétes e a pszichotróp anyagok és kábítószerek jelentős mennyisége fogalmának lengyel nemzeti bíróságok általi értelmezése az arra utaló uniós jogi szabállyal, hogy szigorúbb büntetést kell kiszabni arra, aki a [2004/757] kerethatározat 2. cikke (1) bekezdésének c) pontjában foglalt tevékenységek folytatása céljából jelentős mennyiségű kábítószert birtokol? 4) Ellentétes e az egyenlőség és a hátrányos megkülönböztetés tilalma elveivel ([az EJEE] 14. cikke, [a Chartának] az [EUSZ] 6. cikkének (1) bekezdésével összhangban értelmezett 20. és 21. cikke) [a kábítószer‑függőség megelőzéséről szóló törvény] 62. cikkének (2) bekezdése, amely a pszichotróp anyagok és kábítószerek lengyel nemzeti bíróságok által elfogadott értelmezése szerinti jelentős mennyiségének birtoklását megvalósító tevékenység tekintetében szigorúbb büntetőjogi felelősséget állapít meg?”
23

Mivel az elsőfokú keresetet 2016. december 21‑én ítélettel elutasították, az alapeljárás felperese fellebbezést nyújtott be ezen ítélettel szemben az Oberlandesgericht Frankfurt am Mainhoz (Frankfurt am Main‑i regionális felsőbíróság, Németország).
90

Először is, a fenti körülményekből kitűnik, hogy még ha a Törvényszék a megtámadott ítélet 117. pontjában ki is emelte, hogy álláspontja szerint a VGG és társai ellentmondást mutattak ki a vitatott határozat (50) és (93) preambulumbekezdése között, a Törvényszék nem ilyen ellentmondásra alapította az azon komoly nehézségek fennállásával kapcsolatos következtetését, amelyeket az FKSZ‑ek tevékenységeinek „átfogó” vagy „atipikus” ÁGÉSZ‑ként történő e minősítése tárt fel. Mint azt ugyanis a főtanácsnok is kiemelte az indítványának 71. és 72. pontjában, a Törvényszék ahelyett, hogy olyan konkrét ellentmondásra összpontosított volna, amely a vitatott határozatban lefolytatott elemzést érintené, azon információk elégtelen és hiányos jellegére támaszkodott, amelyek az FKSZ‑ek által gyakorolt tevékenységeket illetően az előzetes vizsgálati eljárás végén a Bizottság rendelkezésére álltak.
26

Arra is emlékeztetni kell, hogy az Európai Unió Bíróságának alapokmánya és eljárási szabályzata nem teszi lehetővé, hogy a főtanácsnok által ismertetett indítványra válaszként észrevételeket tegyenek. Következésképpen a főtanácsnok indítványával való egyet nem értés önmagában véve nem indokolhatja a szóbeli szakasz újbóli megnyitását (2020. március 5‑iFoundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi kontra EUIPO ítélet, C‑766/18 P, EU:C:2020:170, 36. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
„1)

A békebíró – mint kérdést előterjesztő bíróság – az EUMSZ 267. cikk értelmében vett előzetes döntéshozatal iránti kérelem előterjesztésére hatáskörrel rendelkező [valamely uniós tagállambeli] »rendes bíróság« fogalmába tartozik‑e akkor is, ha a belső jogrend a békebíró számára annak határozott idejű munkaviszonya miatt – a rendes európai bíróság függetlenségének és pártatlanságának a Bíróság által a Wilson ítéletben (EU:C:2006:587, 47–53. pont), az Associaçâo Sindical dos Juizes Portugueses ítéletben (EU:C:2018:117, 32. és 41–45. pont), a Minister for Justice and Equality ítéletben (EU:C:2018:586, 50–54. pont) megjelölt garanciáit sértő módon – annak ellenére nem biztosít a hivatásos bírókéval egyenértékű munkavégzési feltételeket, hogy a nemzeti bírósági rendszerbe történő beillesztése révén a hivatásos bírákéval megegyező igazságszolgáltatási feladatokat lát el?
19

A kérdést előterjesztő bíróság megállapításai szerint az érintett nemzetközi tehergépkocsi‑vezetők e munkaszerződések megkötése előtt soha nem laktak és nem is dolgoztak Cipruson. E szerződések teljesítése során továbbra is Hollandiában rendelkeztek lakóhellyel, és az említett fuvarozási vállalkozások javára két vagy több tagállamban, sőt e tehergépkocsi‑vezetők közül néhányan az Európai Szabadkereskedelmi Társulás (EFTA) egy vagy több államában is végezték tevékenységüket. Az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból az is kitűnik, hogy ezek a tehergépkocsi‑vezetők az említett időszak során nem Hollandiában végezték tevékenységük jelentős részét. Egyébiránt egyes tehergépkocsi‑vezetők korábban ugyanezen vállalkozások munkavállalói voltak.
7

Mivel úgy ítélte meg, hogy Románia nem fogadta el az említett irányelvet átültető nemzeti intézkedéseket, és nem is jelentette be ezeket az intézkedéseket, a Bizottság előterjesztette a jelen keresetet, amelyben azt kérte a Bíróságtól, hogy állapítsa meg a felrótt kötelezettségszegést, és kötelezze e tagállamot nem csupán átalányösszeg, hanem napi kényszerítő bírság megfizetésére is.
2

A 714/2009 rendelet (3), (14) és (16) preambulumbekezdése értelmében: „(3) Jelenleg […] a Közösségben a villamos energia egyenlő feltételekkel és megkülönböztetés vagy hátrányok nélkül történő értékesítése akadályokba ütközik. Különösen a hálózathoz való megkülönböztetésmentes hozzáférés és az egységesen eredményes hatósági felügyelet hiánya jelent több tagállamban is problémát, és továbbra is léteznek elszigetelt piacok. […] (14) Megfelelő, hosszú távú területi jelzések rendszerére van szükség, amely azon elvre épül, hogy a hálózati hozzáférési díjak szintjeinek tükrözniük kell az érintett régió termelésének és fogyasztásának egyensúlyát, a termelők és/vagy fogyasztók hálózati hozzáférési díjai közötti különbségtétel alapján. […] (16) A villamos energia belső piacán kialakuló valódi verseny előfeltétele a megkülönböztetéstől mentes és átlátható hálózathasználati díj, beleértve az átviteli hálózat rendszerösszekötő távvezetékeinek használatát is. E távvezetékek rendelkezésre álló kapacitását a biztonságos hálózatüzemeltetés biztonsági szabványainak megfelelő legmagasabb szintben kell meghatározni.”
19

Írország ugyanakkor azt állítja, hogy a 2015/849 irányelv nem tesz mást, mint bizonyos módosításokkal naprakésszé teszi a pénzmosásról szóló harmadik irányelvben, vagyis a 2005/60 irányelvben foglalt rendelkezések nagy részét. Márpedig a pénzmosásról szóló első három irányelvet átültették a még most is hatályos ír jogszabályokba, többek között a Criminal Justice (Money Laundering and Terrorist Financing) Act 2010 (a büntető igazságszolgáltatásról szóló 2010. évi törvény [pénzmosás és terrorizmusfinanszírozás], a továbbiakban: 2010. évi törvény) útján. E törvény lefedi a 2015/849 irányelvből eredő követelmények nagy részét, vagyis a 2010. évi törvény még a 2018. évi törvénnyel bevezetett jogszabály‑módosítások nélkül is tartalmaz már 122 olyan cikket, amelyekből 85 a kötelezett szolgáltatókra és az ő kötelezettségeikre vonatkozik. Márpedig a keresetlevélben nem tükröződik a pénzmosásról szóló irányelvek sorozatával összefüggő, már most is hatályban lévő átültető intézkedések jelentős száma.
62

Ami a harmadik kifogást illeti, a fellebbező a Törvényszék azon elemzését bírálja, amelynek értelmében az utóbbi megállapította, hogy az ütköző megjelölések közötti fogalmi különbségeket nem támasztották alá az Unió területének egésze vonatkozásában, és ennek folytán e különbségek nem alkalmasak az e megjelölések között fennálló vizuális és hangzásbeli hasonlóságok semlegesítésére. Először is, ellentétben azzal, amit a Törvényszék a megtámadott ítélet 71. pontjában megállapított, a „tajga” kifejezés „pontos és azonnali” jelentéssel bír, nemcsak az „európai kontinens” északi és keleti részének átlagfogyasztói számára, hanem e kontinens déli részének fogyasztói, valamint az angol nyelvű fogyasztók számára is. A „tajga” elnevezésű boreális erdő nem vitatott mérete, valamint ez utóbbinak az egész világon betöltött jelentősége miatt e kifejezés az „európai kontinensen” és azon kívül is az általános oktatás körébe tartozik.
71

Másodszor, ha az 1/2003 rendelet 20. cikke (2) bekezdésének b) pontját úgy kellene értelmezni, hogy az e rendelkezés alapján végzett „vizsgálat” helye nincs ily módon körülhatárolva, a Bizottság e rendelet 20. cikke (2) bekezdésének e) pontja alapján arra is jogosult lenne, hogy az érintett vállalkozás képviselőinek a vállalkozás helyiségein kívül tegyen fel kérdéseket, illetve az említett rendelet 20. cikke (2) bekezdésének b) vagy c) pontja alapján arra is, hogy harmadik személyek – például az adatok távtárolását biztosító szolgáltatók – birtokában lévő dokumentumokat anélkül vizsgáljon meg, és azokról anélkül készítsen másolatot, hogy ellenőrei a vállalkozás helyiségeibe egyáltalán belépnének. Mindazonáltal nyilvánvaló, hogy az uniós jogalkotó az 1/2003 rendelet elfogadásakor nem kívánt ilyen jelentős vizsgálati jogkört biztosítani a Bizottságnak. E megszorító értelmezést e rendelet 21. cikke is megerősíti, amely szerint más helyiségek helyszíni vizsgálatához külön határozatra van szükség. Ha az 1/2003 rendelet 20. cikke a könyvek és más dokumentumok ellenőrzését a vállalkozás helyiségein kívül is lehetővé tenné, e rendelet 21. cikkének (4) bekezdése értelmét veszítené.
45

Ezt az értelmezést a 469/2009 rendelet keletkezésére vonatkozó vizsgálat is alátámasztja. E tekintetben a 469/2009 rendelettel hatályon kívül helyezett és felváltott 1768/92 rendelet alapját képező, a gyógyszerek kiegészítő oltalmi tanúsítványának bevezetéséről szóló EGK tanácsi rendeletre vonatkozó, 1990. április 11‑i javaslat (COM(90) 101 végleges) indokolásának 11. pontja maga is rámutat, hogy a „termék” kifejezés szigorúan véve hatóanyagként értendő, és a gyógyszer kisebb módosításai – például új adagolás, más só vagy észter alkalmazása, illetve eltérő gyógyszerforma – nem eredményezhetik új KOT kiadását (lásd ebben az értelemben: 2006. május 4‑iMassachusetts Institute of Technology ítélet, C‑431/04, EU:C:2006:291, 19. pont; 2019. március 21‑iAbraxis Bioscience ítélet, C‑443/17, EU:C:2019:238, 26. pont).
22

E körülmények között a Tribunale amministrativo regionale per il Lazio (Lazio tartomány közigazgatási bírósága, Olaszország) úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé: „1) A Poste Italiane […] társaság a korábban ismertetett jellemzők alapján a [közbeszerzési törvénykönyv]. 3. cikke (1) bekezdésének d) pontja, valamint a vonatkozó (2014/23, 2014/24 és 2014/25) közösségi irányelv értelmében vett közjogi intézménynek minősül‑e? 2) A fenti minősítés a 100%‑os tulajdonban lévő Poste Tutela […] társaságra is vonatkozik‑e, amely ugyanakkor a Poste Italiane […] társaságba való beolvadás alatt áll, figyelemmel a 2014/23 irányelvnek a kontrollált jogi személyekre vonatkozó (46) preambulumbekezdésére (lásd még ebben az értelemben: […] 2017. október 5‑iLitSpecMet ítélet [C‑567/15,EU:C:2017:736]: az állam által ellenőrzött társaságok [közbeszerzési eljárásra vonatkozó] kötelezettsége; Consiglio di Stato [államtanács, Olaszország] hatodik tanácsának 2011. november 24‑i 6211. sz. ítélete)? 3) E társaságok csak olyan közbeszerzési szerződések odaítélése esetén kötelesek‑e a közbeszerzési eljárás lefolytatására, amelyek a közszolgáltató ajánlatkérő által a különös ágazatokban folytatott tevékenységekkel kapcsolatosak a 2014/25 irányelv alapján mint olyan ajánlatkérők, amelyek közjogi intézmény jellegét úgy kell tekinteni, hogy azt a közbeszerzési törvénykönyv II. részében foglalt szabályok tartalmazzák, bár teljes szerződéskötési autonómiával rendelkeznek – és amelyekre kizárólagosan magánjogi szabályok vonatkoznak – a nem az ezen ágazatokhoz tartozó szerződéses tevékenységek tekintetében, figyelemmel a 2014/23 irányelv (21) preambulumbekezdésében és 16. cikkében foglalt elvekre? 4) E társaságok a különös ágazatokra jellemző területen kívülinek tekintendő szerződések esetében – amennyiben megfelelnek a közjogi intézmény kritériumainak – továbbra is az általános 2014/24 irányelv (és így a közbeszerzési szerződésekre vonatkozó szabályok) hatálya alatt maradnak‑e, még akkor is, ha azok az alapításuk óta bekövetkezett változások okán elsődlegesen vállalkozási jellegű tevékenységet folytatnak, versenykörülmények között? 5) Egyebekben olyan hivatalok esetén, ahol vegyesen folytatnak az egyetemes szolgáltatáshoz kapcsolódó tevékenységet és e szolgáltatáson kívül álló tevékenységet, a különös közérdekű szolgáltatáshoz viszonyított funkcionalitás kizárható‑e mind a rendes, mind a rendkívüli karbantartás tekintetében, a takarításhoz, a berendezéshez, valamint a portai és felügyeleti tevékenységhez kapcsolódó szerződések esetén? 6) Végezetül, amennyiben elfogadható a Poste Italiane […] álláspontja, ellentétes‑e az ajánlattevők bizalma védelmének megszilárdult elvével az, hogy a közbeszerzési eljárás meghirdetése – az átláthatóságnak és az egyenlő bánásmódnak a közbeszerzési szerződésekről szóló törvénykönyv által szabályozott valamennyi biztosítékának körébe nem tartozó – saját döntésre vezethető vissza, amelyet további erre vonatkozó értesítés nélkül megfelelően tettek közzé a [Gazzetta Ufficiale della Repubblica italianában] és az Európai Unió Hivatalos Lapjában?”
24

Másrészt a kérdést előterjesztő bíróság úgy véli, hogy az alapügyek egy további sajátossággal bírnak, mivel a vitatott védjegyek a gépjármű‑alkatrészekre is kiterjednek, és ezért a 2003. március 11‑iAnsul ítéletből (C‑40/01, EU:C:2003:145) eredő ítélkezési gyakorlat alkalmazása azzal a következménnyel jár, hogy a vitatott védjegyeknek a gépjármű‑alkatrészek tekintetében történő használatát e védjegyek gépjárművek tekintetében történő használatának kell tekinteni, még akkor is, ha ez utóbbiakat az említett védjegyekkel már 25 éve nem forgalmazzák. Ezenkívül felmerül a kérdés, hogy valamely védjegy tényleges használatát eredményezheti‑e az a tény, hogy jogosultja továbbra is pótalkatrészeket, és szolgáltatásokat kínál a korábban e védjeggyel forgalmazott árukhoz kapcsolódóan, anélkül azonban, hogy e védjegyet ezen alkatrészek vagy szolgáltatások megjelölésére használná.
(24)

[…] A hitelezők számára ajánlatuk diverzifikálásának módja és az egymással való versengés eszköze lehet az, hogy az ajánlott hitelmegállapodást csomag formájában egy vagy több pénzügyi szolgáltatással vagy termékkel kötik össze, feltéve, hogy a csomag elemei külön‑külön is megvehetők. A hitelmegállapodások egy vagy több pénzügyi szolgáltatással vagy termékkel együtt, csomag formájában való értékesítése tehát előnyös lehet a fogyasztók számára, ugyanakkor hátrányosan is érintheti a fogyasztók mobilitását és a megalapozott döntés meghozatalára irányuló képességét, amennyiben a csomag elemei külön‑külön nem vehetők meg. Fontos megakadályozni a bizonyos termékek összekapcsolására vonatkozó gyakorlatot, amely arra ösztönözheti a fogyasztót, hogy az érdekeinek nem teljesen megfelelő hitelmegállapodást kössön, ugyanakkor a fogyasztó számára előnyös csomagban értékesítés korlátozását el kell kerülni. A tagállamoknak mindazonáltal továbbra is szorosan figyelemmel kell kísérniük a lakossági pénzügyi szolgáltatások piacát, hogy megbizonyosodjanak arról, hogy a csomagban értékesítés gyakorlata nem korlátozza a fogyasztók választási lehetőségeit és nem torzítja a piaci versenyt.
96

Másodszor ezen intézmény arra hivatkozik, hogy a Magyarország által a GATS XVI. cikke szerinti „piacra jutásra vonatkozó korlátozásokat” feltüntető oszlopban említett feltétel, miszerint „[e]stablishment of schools is subject to licence from the central authorities” (iskola létesítéséhez központi hatósági engedély szükséges), nem tekinthető úgy, hogy az a GATS XX. cikkének 2. pontja értelmében a nemzeti elbánás szabályára is vonatkozik.