Keywords

Summary



Keywords

1. Előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések – A Bíróság hatásköre – Az ESZAK‑Szerződéshez kapcsolódó jogszabályok értelmezése iránti, a Szerződés lejártát követően benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Bennfoglaltság

(ESZAK‑Szerződés, 41. cikk; EK 234. cikk)

2. Előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések – A Bíróság hatásköre – Korlátok – A nemzeti bíróság hatásköre

(EK 234. cikk)

3. Előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések – A Bíróság hatásköre – Korlátok – Nyilvánvalóan nem releváns kérdések, valamint hasznos választ kizáró szövegösszefüggésben feltett, hipotetikus kérdések

(EK 234. cikk)

4. Államok által nyújtott támogatások – Fogalom – Értelmezés

(ESZAK‑Szerződés, 4. cikk, c) pont; EK 87. cikk, (1) bekezdés és EK 88. cikk, (3) bekezdés; 3484/85 általános határozat, 1. cikk és 6. cikk)

5. Előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések – Az érvényesség megítélése – Az érvénytelenség megállapítása – A nemzeti bíróságok hatáskörének hiánya

(ESZAK‑Szerződés, 41. cikk; EK 234. cikk)

6. Államok által nyújtott támogatások – A támogatásnak a közös piaccal való összeegyeztethetetlenségét megállapító és visszatéríttetését elrendelő bizottsági határozat

(EK 88. cikk, (2) bekezdés és EK 230. cikk, második és ötödik bekezdés)

7. Közösségi jog – Közvetlen hatály – Elsőbbség – Támogatás visszatéríttetését elrendelő bizottsági határozat

(EK 10. cikk és EK 88. cikk, (2) bekezdés)

Summary

1. A Bíróság továbbra is hatáskörrel rendelkezik az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés eldöntésére az ESZAK‑Szerződés, valamint az annak alapján hozott aktusok értelmezésére és alkalmazására vonatkozóan, még ha e kérdések az ESZAK‑Szerződés lejárta után merültek is fel. Bár e Szerződés 41. cikkét már nem lehet alkalmazni ilyen körülmények között a Bíróság hatáskörének megalapozásához, ellentétes lenne a Szerződések céljával és koherenciájával, valamint összeegyeztethetetlen a közösségi jogrend folytonosságával, hogy a Bíróságnak ne legyen joga az ESZAK‑Szerződéshez kapcsolódó olyan jogszabályok egységes értelmezését biztosítani, amelyek az utóbbi lejártát követően is joghatást fejtenek ki.

(vö. 41. pont)

2. Az EK 234. cikkben említett eljárás keretében, amely a nemzeti bíróságok és a Bíróság feladatainak világos szétválasztásán alapul, az ügy konkrét tényállásának megítélése a nemzeti bíróság hatáskörébe tartozik. Ugyancsak kizárólag az ügyben eljáró és határozathozatalra hivatott nemzeti bíróság hatáskörébe tartozik annak megítélése, hogy – tekintettel az ügy különleges jellemzőire – ítélete meghozatalához szükségesnek tartja‑e az előzetes döntéshozatalt, és ha igen, a Bíróságnak feltett kérdései relevánsak‑e. Következésképpen amennyiben a feltett kérdések a közösségi jog értelmezésére vonatkoznak, a Bíróság – főszabály szerint – köteles határozatot hozni.

(vö. 43. pont)

3. Kivételes esetekben a Bíróság feladata saját hatáskörének megállapítása céljából megvizsgálni azokat a körülményeket, amelyek mellett a nemzeti bíróság hozzá fordult. Csak akkor utasíthatja el a határozathozatalt a nemzeti bíróság által előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésről, ha a közösségi jog kért értelmezése nyilvánvalóan nem áll kapcsolatban az alapjogvita tényeivel vagy tárgyával, ha a probléma hipotetikus, vagy ha nem állnak a Bíróság rendelkezésére azon ténybeli és jogi körülmények, amelyek ahhoz szükségesek, hogy a feltett kérdésekre hasznos módon válaszolhasson.

(vö. 44. pont)

4. A nemzeti bíróságokhoz lehet fordulni az állami támogatásokra vonatkozó olyan jogvitákban, amelyek az EK 87. cikk (1) bekezdésében említett támogatások fogalmának értelmezésére és alkalmazására kötelezik őket, különösen annak eldöntése végett, hogy az EK 88. cikk (3) bekezdése előzetes vizsgálati eljárásának figyelembevétele nélkül bevezetett valamely állami intézkedést annak alá kellene‑e vetni, vagy sem. Ugyanígy annak eldöntése, hogy az acélipari támogatások közösségi szabályainak meghatározásáról szóló 3484/85 általános határozat 6. cikke által megállapított előzetes vizsgálati eljárás figyelembevétele nélkül bevezetett valamely állami intézkedést alá kellett‑e annak vetni, a nemzeti bíróságot az ESZAK‑Szerződés 4. cikkének c) pontjában és az említett általános határozat 1. cikkében említett támogatás fogalmának értelmezésére vezetheti.

A nemzeti bíróságok viszont nem rendelkeznek hatáskörrel arra, hogy valamely támogatás közös piaccal való összeegyeztethetőségéről döntsenek. A támogatási intézkedések vagy a támogatási programok közös piaccal való összeegyeztethetőségének mérlegelése ugyanis a közösségi bíróság ellenőrzése mellett eljáró Bizottság kizárólagos hatáskörébe tartozik.

(vö. 50–52., 62. pont)

5. Bár a nemzeti bíróságoktól főszabály szerint kérni lehet valamely közösségi jogi aktus érvényességének vizsgálatát, nem rendelkeznek azonban hatáskörrel arra, hogy maguk állapítsák meg a közösségi intézmények jogi aktusainak érvénytelenségét. Tehát csak a Bíróság rendelkezik hatáskörrel valamely közösségi jogi aktus érvénytelenségének megállapítására. E kizárólagos hatáskör egyébként az ESZAK‑Szerződés 41. cikkéből is kifejezetten következik.

(vö. 53. pont)

6. A közösségi intézmények által elfogadott valamely olyan határozat, amelyet annak címzettje nem támadott meg az EK 230. cikk ötödik bekezdésében előírt határidőn belül, vele szemben jogerőssé válik.

E tekintetben valamely bizottsági határozat tárgyát képező állami támogatás olyan kedvezményezettje számára ‑ aki azon tagállamban rendelkezik illetőséggel, amely e határozat közvetlen címzettje ‑, aki minden kétséget kizáróan megtámadhatta e határozatot, és aki hagyta, hogy leteljen az e tekintetben az EK 230. cikk ötödik bekezdésében előírt jogvesztő határidő kizárt azon lehetőség, hogy megkérdőjelezze e határozat jogszerűségét a nemzeti bíróságok előtt a nemzeti hatóságok által e határozat végrehajtására hozott intézkedésekkel szemben indított jogorvoslati eljárás során. Ugyanezen elvek mutatis mutandis szükségképpen alkalmazandók az ESZAK‑Szerződés alkalmazási körében.

(vö. 54–55. pont)

7. A nemzeti bíróságok kötelesek a nemzeti jog rendelkezéseit lehetőség szerint úgy értelmezni, hogy oly módon alkalmazhassák őket, ami hozzájárul a közösségi jog végrehajtásához.

E tekintetben a közösségi jogi rendelkezéseket – hatáskörének keretei között – alkalmazni hivatott nemzeti bíróság köteles biztosítani e normák teljes érvényesülését, szükség esetén – saját hatáskörénél fogva – eltekintve a nemzeti jogszabályok közösségi joggal ellentétes rendelkezéseinek alkalmazásától.

Következésképpen a közösségi joggal ellentétes a res iudicata elvét megállapító nemzeti jogi rendelkezés alkalmazása, amennyiben annak alkalmazása akadályozza a közösségi jog megsértésével nyújtott állami támogatás visszatéríttetését, amelynek a közös piaccal való összeegyeztethetetlenségét jogerőssé vált bizottsági határozat állapította meg.

(vö. 60–63. pont és a rendelkező rész)