A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE (első tanács)
2022. november 17.*
„Előzetes döntéshozatal  –  A pénzügyi rendszer pénzmosás és a terrorizmus finanszírozása céljára 
való felhasználásának megelőzése  –  (EU) 2015/849 irányelv  –  A 18. cikk (1) és (3) bekezdése  –  
A III. melléklet 3. pontjának b) alpontja  –  Kockázatalapú megközelítés  –  A kockázatoknak a 
kötelezett szolgáltatók általi értékelése  –  A kockázatoknak a tagállamok és a kötelezett 
szolgáltatók általi azonosítása  –  Ügyfél-átvilágítási intézkedések  –  Megerősített átvilágítási 
intézkedések  –  A korrupció tekintetében magasabb kockázatot jelentő harmadik ország  –  A  
13. cikk (1) bekezdésének c) és d) pontja  –  A kötelezett szolgáltatókra háruló bizonyítási és 
dokumentációs követelmények  –  A 14. cikk (5) bekezdése  –  A kötelezett szolgáltatóknak az 
ügyfelek folyamatos monitoringjára vonatkozó kötelezettsége  –  Szankciót megállapító  
határozatok közzététele ”
A C-562/20. sz. ügyben,
az EUMSZ 267. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet 
az administratīvā rajona tiesa (körzeti közigazgatási bíróság, Lettország) a Bírósághoz 2020. 
október 28-án érkezett, 2020. október 12-i határozatával terjesztett elő
a SIA „Rodl & Partner”
és
a Valsts ieņēmumu dienests
között folyamatban lévő eljárásban,
A BÍRÓSÁG (első tanács),
tagjai: A. Arabadjiev tanácselnök, L. Bay Larsen, a Bíróság elnökhelyettese, az első tanács 
bírájaként eljárva, P. G. Xuereb, A. Kumin (előadó) és I. Ziemele bírák,
főtanácsnok: G. Pitruzzella,
hivatalvezető: M. Siekierzyńska tanácsos,
tekintettel az írásbeli szakaszra és a 2022. február 3-itárgyalásra,
HUHatározatok Tára
* Az eljárás nyelve: lett.
ECLI:EU:C:2022:883                                                                                                          1
figyelembe véve a következők által előterjesztett észrevételeket:
– a SIA „Rodl & Partner” képviseletében J.-C. Pastille Rechtsanwalt és L. Rasnačs advokāts,
– a lett kormány képviseletében I. Hūna, K. Pommere és V. Soņeca, meghatalmazotti 
minőségben,
– az Európai Parlament képviseletében J. Etienne, O. Hrstková Šolcová, M. Menegatti és 
L. Ruppeka-Rupeika, meghatalmazotti minőségben,
– az Európai Unió Tanácsa képviseletében D. Ancāne, M. Chavrier, I. Gurov és K. Pleśniak, 
meghatalmazotti minőségben,
– az Európai Bizottság képviseletében Havas L., A. Sauka és T. Scharf, meghatalmazotti 
minőségben,
a főtanácsnok indítványának a 2022. május 12-i tárgyaláson történt meghallgatását követően,
meghozta a következő
Ítéletet
1 Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a pénzügyi rendszerek pénzmosás vagy 
terrorizmusfinanszírozás céljára való felhasználásának megelőzéséről, a 648/2012/EU európai 
parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról, valamint a 2005/60/EK európai parlamenti és 
tanácsi irányelv és a 2006/70/EK bizottsági irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2015. 
május 20-i (EU) 2015/849 európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2015. L 141., 73. o.) 
13. cikke (1) bekezdése c) és d) pontjának, 14. cikke (5) bekezdésének, 18. cikkének, 60. cikke 
(1) és (2) bekezdésének, valamint III. melléklete 3. pontja b) alpontjának értelmezésére, továbbá 
ezen irányelv 14. cikke (5) bekezdésének, valamint 18. cikke (1) és (3) bekezdésének 
érvényességére vonatkozik.
2 E kérelmet a SIA „Rodl & Partner” és a Valsts ieņēmumu dienests (nemzeti adóhatóság, 
Lettország; a továbbiakban: VID) között a Rodl & Partnerrel szemben a pénzmosás és a 
terrorizmus finanszírozásának megelőzésére vonatkozó nemzeti rendelkezések megsértése miatt 
kiszabott pénzügyi szankció tárgyában folyamatban lévő jogvita keretében terjesztették elő.
Jogi háttér
Az uniós jog
3 A 2015/849 irányelv (1), (22), (30), (43) és (66) preambulumbekezdése kimondja:
„(1) Az illegális pénzáramlás árthat a pénzügyi ágazat integritásának, stabilitásának és 
megítélésének, továbbá fenyegetést jelenthet az Unió belső piacára és a nemzetközi 
fejlődésre nézve. A pénzmosás, valamint a terrorizmusfinanszírozás és a szervezett 
bűnözés továbbra is jelentős probléma, amelyet uniós szinten kell kezelni. A büntetőjogi 
2                                                                                                                  ECLI:EU:C:2022:8832022. 11. 17- I ÍTÉLET – C-562/20. SZ. ÜGY 
RODL & PARTNER
megoldás uniós szintű továbbfejlesztésén túl elengedhetetlen, emellett kiegészítő 
eredményekkel járhat a pénzügyi rendszer pénzmosásra és terrorizmusfinanszírozásra 
történő felhasználásának a célzott és arányos megelőzése.
[…]
(22) A pénzmosásnak és a terrorizmus finanszírozásának a kockázata nem minden esetben 
ugyanolyan mértékű. Ennek megfelelően teljes körű kockázatalapú megközelítést kell 
alkalmazni. A kockázatalapú megközelítés nem tekintendő a tagállamok és a kötelezett 
szolgáltatók részére biztosított túlzottan megengedő lehetőségnek. Sokkal inkább a 
tényeken alapuló döntéshozatal alkalmazását jelenti az Uniót és az Unióban tevékenykedő 
szereplőket fenyegető pénzmosási és terrorizmusfinanszírozási kockázatok célzottabb 
kezelése érdekében.
[…]
(30) A kockázatok jellege változó, a változók pedig önmagukban vagy egymással ötvözve 
növelhetik vagy csökkenthetik a felmerülő potenciális kockázatot, és ennek folytán hatással 
vannak a megelőző intézkedések, például az ügyfél-átvilágítási intézkedések megfelelő 
szintjére. Így bizonyos körülmények között fokozott átvilágítást kell alkalmazni, míg más 
esetekben egyszerűsített átvilágítás is elegendő lehet.
[…]
(43) Alapvető fontosságú, hogy az irányelvnek és a [Pénzügyi Akció Munkacsoport (FATF)] 
felülvizsgált […] ajánlásainak az összehangolását az uniós jogszabályoknak – különösen az 
uniós adatvédelmi jog és az [Európai Unió Alapjogi Chartájában] rögzített alapvető jogok 
védelme tekintetében – teljes mértékben megfelelve végezzék. Ezen irányelv 
végrehajtásának egyes aspektusai adatok gyűjtését, elemzését, tárolását és megosztását 
foglalják magukban. A személyes adatok említett kezelését az alapvető jogok teljes mértékű 
tiszteletben tartása mellett, kizárólag az ezen irányelvben rögzített célokra, illetve az 
irányelv által előírt tevékenységekre vonatkozóan indokolt engedélyezni, beleértve az 
ügyfél-átvilágítás végrehajtását, a folyamatos monitoringot, a szokatlan és gyanús 
ügyletekkel kapcsolatos nyomozást és azok bejelentését, valamely jogi személy vagy 
társulás jellegű jogi megállapodás tényleges tulajdonosának azonosítását, a politikai 
közszereplők azonosítását, továbbá az információk illetékes hatóságok, illetve 
hitelintézetek és pénzügyi intézmények és egyéb kötelezett szolgáltatók általi megosztását. 
A kötelezett szolgáltatók a személyes adatok összegyűjtését és ezt követő kezelését 
szigorúan csak az irányelv előírásainak betartásához szükséges mértékig végezhetik el, és a 
személyes adatok nem kezelhetők tovább olyan módon, amely összeegyeztethetetlen az 
említett céllal. Szigorúan meg kell tiltani mindenekelőtt a személyes adatok kereskedelmi 
célból történő további kezelését.
[…]
(66) [Az Alapjogi Chartának] a mindenfajta megkülönböztetést tiltó 21. cikkével összhangban a 
tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy ennek az irányelvnek a végrehajtása az 
ügyfél-átvilágítással összefüggésben végzett kockázatértékelések tekintetében 
megkülönböztetés nélkül történjen.”
ECLI:EU:C:2022:883                                                                                                                  32022. 11. 17- I ÍTÉLET – C-562/20. SZ. ÜGY 
RODL & PARTNER
4 Ezen irányelv 1. cikkének (1) és (2) bekezdése kimondja:
„(1) Ezen irányelv célja, hogy megelőzze az uniós pénzügyi rendszereknek a pénzmosás, valamint 
terrorizmusfinanszírozás céljára való felhasználását.
(2) A tagállamok biztosítják a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás tilalmát.”
5 Az említett irányelv 5. cikke a következőképpen rendelkezik:
„A pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás megelőzése érdekében a tagállamok az ezen irányelv 
hatálya alá tartozó területen szigorúbb rendelkezéseket is elfogadhatnak, vagy hatályban tarthatnak, 
az uniós jog keretein belül.”
6 A 2015/849 irányelv 7. cikkének (1) bekezdése értelmében:
„Valamennyi tagállam megfelelő lépéseket tesz az őt érintő pénzmosási és terrorizmusfinanszírozási 
kockázatok, valamint az ezekkel kapcsolatos adatvédelmi problémák feltárása, értékelése, értelmezése 
és enyhítése érdekében A tagállamok az említett kockázatértékelést naprakészen tartják.”
7 Ezen irányelv 8. cikkének (1) és (2) bekezdése a következőképpen szól:
„(1) A tagállamok biztosítják, hogy a kötelezett szolgáltatók megtegyék a megfelelő 
intézkedéseket a pénzmosás és terrorizmusfinanszírozás kockázatainak megállapítása és 
értékelése céljából, figyelembe véve többek között olyan kockázati tényezőket, amelyek az 
ügyfelekkel, országokkal vagy földrajzi területekkel, termékekkel, szolgáltatásokkal, ügyletekkel és 
szállítási csatornákkal kapcsolatosak. Ezeknek az intézkedéseknek arányosaknak kell lenniük a 
kötelezett szolgáltató jellegével és méretével.
(2) Az (1) bekezdésben említett kockázatértékeléseket dokumentálni kell, naprakészen kell 
tartani és az érintett illetékes hatóságok, valamint az érintett önszabályozó testületek 
rendelkezésére kell bocsátani. Az illetékes hatóságok dönthetnek úgy, hogy eltekintenek az egyéni 
dokumentált kockázatértékelések előírásától, amennyiben az ágazatban rejlő konkrét kockázatok 
egyértelműek és ismertek.”
8 Az említett irányelv 11. cikke a következőképpen rendelkezik:
„A tagállamok biztosítják, hogy a kötelezett szolgáltatók a következő körülmények fennállása 
esetén ügyfél-átvilágítási intézkedéseket alkalmazzanak:
a)üzleti kapcsolat létesítésekor;
b)olyan alkalmi ügylet teljesítésekor, amely
i)i. legalább 15000 [euró] összegű, attól függetlenül, hogy az ügyletre egyetlen műveletben 
vagy több, összetartozónak tűnő műveletben kerül-e sor; vagy
ii.[a pénzátutalásokat kísérő adatokról és a 1781/2006/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről 
szóló, 2015. május 20-i (EU) 2015/847 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2015. 
L 141., 1. o.)] 3. cikkének (9) pontja értelmében 1000 [eurót] meghaladó összegű 
pénzátutalásnak minősül;
[…]
4                                                                                                                  ECLI:EU:C:2022:8832022. 11. 17- I ÍTÉLET – C-562/20. SZ. ÜGY 
RODL & PARTNER
e)pénzmosás vagy terrorizmusfinanszírozás gyanúja esetében, tekintet nélkül bármilyen 
eltérésre, kivételre vagy küszöbértékre;
[…]”
9 A 2015/849 irányelv 13. cikkének (1) és (4) bekezdése kimondja:
„(1) Az ügyfél-átvilágítási intézkedések a következőket foglalják magukban:
[…]
c)értékelés és – adott esetben – információszerzés az üzleti kapcsolat céljáról és tervezett 
jellegéről;
d)az üzleti kapcsolat folyamatos monitoringja, ideértve a kapcsolat fennállása folyamán teljesített 
ügyletek elemzését annak ellenőrzése érdekében, hogy a végrehajtott ügyletek összhangban 
vannak-e az kötelezett szolgáltatóknak az ügyfélről, az üzleti és kockázati profilról szerzett 
ismereteivel, ideértve, ahol szükséges, a pénzeszközök származását is, valamint annak 
biztosítása, hogy a dokumentumok, adatok és információk naprakészek legyenek.
[…]
(4) A tagállamok biztosítják, hogy a kötelezett szolgáltatók bizonyítani tudják az illetékes 
hatóságok vagy az önszabályozó testületek számára, hogy az intézkedések az általuk feltárt 
pénzmosási és terrorizmusfinanszírozási kockázatok figyelembevételével megfelelők.”
10 Ezen irányelv 14. cikkének (5) bekezdése az alábbiak szerint rendelkezik:
„A tagállamok előírják, hogy a kötelezett szolgáltatók ne csak valamennyi új ügyfél esetében 
alkalmazzanak ügyfél-átvilágítási intézkedéseket, hanem kockázatérzékenységi alapon megfelelő 
időszakokban a meglévő ügyfelek esetében is, többek között akkor is, ha az ügyfél e tekintetben fontos 
körülményei változnak.”
11 Az említett irányelv 18. cikkének (1)–(3) bekezdése szerint:
„(1) A tagállamok előírják a kötelezett szolgáltatók számára, hogy a 19–24. cikkben említett 
esetekben, továbbá ha ügyfelük olyan harmadik országban letelepedett természetes személy, 
illetve jogi entitás, amelyet a Bizottság kiemelt kockázatot jelentő harmadik országnak minősített, 
valamint egyéb, a tagállamok vagy a kötelezett szolgáltatók által magasabb kockázatot jelentőnek 
tekintett esetekben fokozott ügyfél-átvilágítási intézkedéseket alkalmazzanak a szóban forgó 
kockázatok megfelelő kezelése és enyhítése céljából.
[…]
(2) A tagállamok előírják a kötelezett szolgáltatók számára, hogy észszerű mértékben vizsgálják 
meg valamennyi olyan összetett és szokatlanul nagy volumenű ügylet és szokatlan ügylettípus 
hátterét és célját, amelynek nincs látható gazdasági vagy nyilvánvalóan jogszerű célja. A 
kötelezett szolgáltatóknak mindenekelőtt meg kell erősíteniük az üzleti kapcsolat 
monitoringjának mértékét és jellegét annak meghatározásához, hogy a szóban forgó ügyletek 
vagy tevékenységek gyanúsnak tűnnek-e.
ECLI:EU:C:2022:883                                                                                                                  52022. 11. 17- I ÍTÉLET – C-562/20. SZ. ÜGY 
RODL & PARTNER
(3) A tagállamok és a kötelezett szolgáltatók a pénzmosási és terrorizmusfinanszírozási 
kockázatok értékelésekor figyelembe veszik legalább a potenciálisan nagy kockázattal járó 
helyzetekre vonatkozóan a III. mellékletben meghatározott tényezőket.”
12 A 2015/849 irányelv 40. cikke (1) bekezdésének első albekezdése a következőképpen rendelkezik:
„A tagállamok előírják a kötelezett szolgáltatók számára, hogy a nemzeti jognak megfelelően 
őrizzék meg az alábbi dokumentumokat és információkat bármilyen esetleges pénzmosásnak 
vagy terrorizmus finanszírozásának a pénzügyi információs egység vagy más illetékes hatóság általi 
megelőzése, felderítése és az azzal kapcsolatos nyomozás során történő felhasználás céljából:
a)ügyfél-átvilágítás esetében a II. fejezetben meghatározott ügyfél-átvilágítási előírások 
teljesítéséhez szükséges dokumentumok és információk másolata, az ügyféllel való üzleti 
kapcsolat lezárását vagy az alkalmi ügylet időpontját követő öt évig;
b)az ügyletekkel kapcsolatos bizonyítékok vagy rögzített adatok, melyek lehetnek az ügylet 
azonosításához szükséges eredeti dokumentumok vagy az alkalmazandó nemzeti jog 
értelmében az igazságszolgáltatási eljárásokban elfogadható másolatok, az ügyféllel való üzleti 
kapcsolat lezárását vagy az alkalmi ügylet időpontját követő öt évig.”
13 Ezen irányelv 60. cikkének (1) és (2) bekezdése kimondja:
„(1) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy az ezen irányelvet átültető nemzeti rendelkezések 
megsértéséért közigazgatási szankciót vagy intézkedést elrendelő jogerős határozatokat az 
illetékes hatóságok hivatalos honlapjukon közvetlenül azt követően közzétegyék, hogy a szankció 
által sújtott természetes vagy jogi személy értesítést kapott e határozatról. A közzétételnek 
legalább a jogsértés típusára és jellegére, valamint a felelős természetes vagy jogi személyek 
kilétére vonatkozó információkat tartalmaznia kell. A tagállamok nem kötelesek alkalmazni ezen 
albekezdést a vizsgálati jellegű intézkedéseket elrendelő határozatokra.
[…]
(2) Amennyiben a tagállamok engedélyezik azon határozatok közzétételét is, melyek ellen 
jogorvoslati kérelmet nyújtottak be, az illetékes hatóságoknak haladéktalanul közzé kell tenniük a 
hivatalos honlapjukon ezt az információt, valamint a későbbiekben a jogorvoslati eljárás 
eredményére vonatkozó információt. A közigazgatási szankciót vagy intézkedést elrendelő 
korábbi határozatot semmissé tevő határozatokat ugyancsak közzé kell tenni.”
14 Az említett irányelv III. melléklete tartalmazza a „18. cikk (3) bekezdésében említett potenciálisan 
magasabb kockázatra vonatkozó tényezők és bizonyítéktípusok nem teljes listáj[át]”, amely listát 
három kategória alkotja, nevezetesen az „ügyfélkockázati tényezők”, a „termékhez, 
szolgáltatáshoz, ügylethez vagy szállítási csatornához kapcsolódó kockázati tényezők”, valamint a 
„földrajzi kockázati tényezők”. Az utóbbi kockázati tényezők között szerepelnek ugyanezen 
melléklet 3. pontjának b) alpontjában az, „olyan országok, amelyekben hiteles források szerint 
magas szintű a korrupció vagy az egyéb büntetendő cselekmények száma”.
6                                                                                                                  ECLI:EU:C:2022:8832022. 11. 17- I ÍTÉLET – C-562/20. SZ. ÜGY 
RODL & PARTNER
A lett jog
15 A 2008. július 17-i Noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas 
finansēšanas novēršanas likums (a pénzmosás, a terrorizmusfinanszírozás és a tömegpusztító 
fegyverek elterjedésének megelőzéséről szóló törvény) (a Latvijas Vēstnesis 2008-i 116. száma) 
módosítására többek között a 2015/849 irányelvnek a lett jogrendbe való átültetése céljából került 
sor.
16 E törvénynek az alapügy tényállására alkalmazandó változata (a továbbiakban: megelőzésről szóló 
törvény) 6. cikkének (1) és (12) bekezdése kimondja:
„(1) A kötelezett szolgáltató a tevékenységi körének megfelelően elvégzi és dokumentálja a 
pénzmosás és a terrorizmus finanszírozása kockázatának értékelését annak érdekében, hogy 
feltárja, értékelje, értelmezze és kezelje a tevékenységeihez és ügyfeleihez fűződő kockázatokat, és 
ezen értékelés alapján a pénzmosás és a terrorizmus finanszírozásának megelőzését szolgáló belső 
ellenőrzési rendszert hoz létre, beleértve azon vonatkozó politikák és eljárások kidolgozását és 
dokumentálását is, amelyeket az igazgatótanács – ha ilyet kineveztek – vagy adott esetben a 
kötelezett szolgáltató más vezető testülete hagy jóvá.
[…]
(12)A kötelezett szolgáltatónak a pénzmosás és terrorizmus finanszírozása kockázatának 
értékelése és a belső ellenőrzési rendszer kialakítása során legalább a következő, a kockázatokat 
befolyásoló körülményeket kell figyelembe vennie:
(1)az ügyfél vagy az ügyfél tulajdonosa jogi formájából, tulajdonosi szerkezetéből [és] gazdasági 
vagy személyes tevékenységéből eredő ügyfélkockázat;
(2)az ország- és földrajzi kockázat, azaz annak kockázata, hogy az ügyfél vagy az ügyfél 
tulajdonosa olyan országgal vagy területtel áll kapcsolatban, amelynek gazdasági, társadalmi, 
jogi vagy politikai körülményei a pénzmosás vagy terrorizmusfinanszírozás ezen országban 
rejlő magas kockázatára utalhatnak […].”
17 Az említett törvény 8. cikkének (2) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„A kötelezett szolgáltató rendszeresen, de legalább 18 havonta értékeli a belső ellenőrzési rendszer 
működésének hatékonyságát, többek között megvizsgálja és naprakésszé teszi az ügyfélhez, a lakóhelye 
(székhelye) szerinti országhoz, az ügyfél gazdasági vagy személyes tevékenységéhez, a felhasznált 
árukhoz és szolgáltatásokhoz, valamint az utóbbiak ellátási láncaihoz kapcsolódó pénzmosási és 
terrorizmusfinanszírozási kockázat értékelését, és szükség esetén intézkedéseket hoz a belső 
ellenőrzési rendszer hatékonyságának javítása, valamint a pénzmosás és terrorizmusfinanszírozás 
megelőzésére irányuló politikák és eljárások felülvizsgálata és pontosítása érdekében.”
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
18 A Rodl & Partner Lettországban letelepedett gazdasági társaság, amelynek tevékenysége 
számviteli, könyvviteli és könyvvizsgálati szolgáltatások, valamint adótanácsadási szolgáltatások 
nyújtásából áll. A megelőzésről szóló törvény értelmében vett „kötelezett szolgáltatónak” minősül.
ECLI:EU:C:2022:883                                                                                                                  72022. 11. 17- I ÍTÉLET – C-562/20. SZ. ÜGY 
RODL & PARTNER
19 A 2019. április 3.és június 6.közötti időszak során a VID ellenőrzést folytatott a pénzmosás 
megelőzésének keretében a Rodl & Partnernél, amely ellenőrzés alapján 2019. április 3-án előzetes 
jelentést, majd 2019. június 6-án végleges jelentést készített. A 2019. április 3-i jelentés 
megállapította egyrészt, hogy a Rodl & Partner által a megelőzésről szóló törvényben 
meghatározott követelmények betartása érdekében létrehozott belső ellenőrzési rendszer 
bizonyos szabálytalanságokat mutat, másrészt pedig azt, hogy a Rodl & Partner mint kötelezett 
szolgáltató az említett törvény 6. cikkének (1) bekezdésében foglalt követelmények megsértésével 
elmulasztotta két ügyfele, nevezetesen az IT izglītības fonds alapítvány és az RBA Consulting, SIA 
tekintetében elvégezni és dokumentálni a pénzmosás és a terrorizmus finanszírozása 
kockázatának értékelését. A VID ugyanis úgy ítélte meg, hogy e két ügyfél magas pénzmosási és 
terrorizmusfinanszírozási kockázatot jelent, és hogy ennélfogva a Rodl & Partnernek fokozott 
ügyfél-átvilágítási intézkedéseket kellett volna elfogadnia velük szemben.
20 Így az IT izglītības fonds alapítványt illetően a VID először is megállapította azt, hogy az olyan nem 
kormányzati szervezet (NGO), amely e minősége folytán különösen kiszolgáltatott és alkalmas 
arra, hogy a terrorizmus finanszírozása céljából felhasználják, amint az a Noziedzīgi iegūtu 
līdzekļu legalizācijas novēršanas dienests (a pénzmosás megelőzésével foglalkozó hatóság, 
Lettország) által közzétett jelentésből kitűnik, másodszor azt, hogy ezen alapítvány azon 
alkalmazottja, aki 2017. március 7-én aláírta a fenti alapítvány azonosító lapját, az Oroszországi 
Föderáció állampolgára volt, amely ország a korrupció tekintetében magas kockázatot jelent, 
harmadszor pedig azt, hogy az említett alapítvány a lett társaság egészét nevezte meg tényleges 
tulajdonosként, ami ellentétes a hatályos nemzeti szabályozással.
21 Az RBA Consultingot illetően a VID megállapította, hogy az az Oroszországi Föderációban 
letelepedett valamely társaság többségi tulajdonában álló társasággal pénzügyi tranzakciókat 
hajtott végre. Ezenkívül, bár a VID felhívta a Rodl & Partnert, hogy mutassa be a fenti ügyletek 
alapjául szolgáló szerződés másolatát, a kötelezett szolgáltató nem tett eleget ennek a kérésnek, és 
csak annyit közölt, hogy az említett szerződés eredeti változatát az RBA Consulting telephelyén 
megtekintette.
22 A VID igazgatója 2019. július 11-i határozatával a Rodl & Partnert 3000 euró pénzbírság 
megfizetésére kötelezte a megelőzésről szóló törvénynek az IT izglītības fonds alapítvánnyal és az 
RBA Consultingtal fennálló kapcsolata keretében történő megsértése miatt. Ezzel szemben, mivel 
a 2019. június 6-ivégleges vizsgálati jelentés megállapította, hogy a belső ellenőrzési rendszert 
érintő szabálytalanságokat kijavították, e tekintetben nem állapítottak meg jogsértést. A VID 
2019. augusztus 11-én közzétette honlapján a Rodl & Partner által elkövetett, e határozatban 
megállapított jogsértésekkel kapcsolatos információkat.
23 Az említett határozattal szemben benyújtott közigazgatási jogorvoslati kérelmet követően e 
határozatot a VID főigazgatójának 2019. november 13-i határozata helybenhagyta.
24 2019. december 13-án a Rodl & Partner keresetet indított a kérdést előterjesztő bíróság, az 
administratīvā rajona tiesa (kerületi közigazgatási bíróság, Lettország) előtt a 2019. november 
13-i határozat megsemmisítése, valamint a VID arra történő kötelezése iránt, hogy törölje az 
internetes oldalán közzétett, a kiszabott szankcióra vonatkozó információkat.
25 A kérdést előterjesztő bíróság először is megállapítja, hogy sem a megelőzésről szóló törvény, sem 
pedig a 2015/849 irányelv nem rendelkezik arról, hogy a nem kormányzati szervezetek jogi 
formájuk miatt a pénzmosás és a terrorizmus finanszírozása tekintetében magasabb kockázatot 
jelentenek, és a kötelezett szolgáltatók pusztán ennek alapján kötelesek velük szemben fokozott 
8                                                                                                                  ECLI:EU:C:2022:8832022. 11. 17- I ÍTÉLET – C-562/20. SZ. ÜGY 
RODL & PARTNER
ügyfél-átvilágítási intézkedéseket alkalmazni. Ugyanígy a FATF által közzétett, a könyvelői 
szakmát érintő kockázatalapuló megközelítésről szóló iránymutatásban (Guidance for a 
Risk-based Approach for the Accounting Profession) meghatározott, adott esetben magasabb 
földrajzi kockázatra utaló kritériumok egyike sem vonatkozik az ügyfelek munkavállalóinak 
állampolgárságára. Így e bíróság szerint abban az esetben, ha a VID nemzeti felügyelő 
hatóságként azt állapítaná meg, hogy a kötelezett szolgáltatónak minden olyan esetben fokozott 
ügyfél-átvilágítási intézkedéseket kell elfogadnia, amikor az ügyfél nem kormányzati szervezet, 
vagy annak egyik alkalmazottja anélkül, hogy ezen irányelv értelmében az említett ügyfél 
tényleges tulajdonosa lenne, egy korrupció tekintetében magas kockázatot jelentő harmadik 
ország állampolgárságával rendelkezik, felmerülne a kérdés, hogy a jogszabályban elő nem írt 
ilyen követelmény nem aránytalan-e, és ennek következtében nem összeegyeztethetetlen-e az 
EUSZ 5. cikkben előírt arányosság elvével.
26 Ebben az összefüggésben a kérdést előterjesztő bíróság rámutat, hogy az Oroszországi Föderáció 
nem kiemelt kockázatot jelentő ország, mivel nem szerepel sem a kiemelt kockázatot jelentő 
országok FATF által közzétett listáján, sem azon harmadik országoknak az Európai Bizottság által 
elfogadott listáján, amelyeknek a pénzmosás és a terrorizmus finanszírozása elleni küzdelmet 
szolgáló mechanizmusai elégtelenek. Mindemellett e bíróság jelzi, hogy az Oroszországi 
Föderációt a 2015/849 irányelv III. melléklete 3. pontjának b) alpontja alapján olyan országnak 
vagy területnek lehet tekinteni, amely a korrupció tekintetében magas kockázatot jelent, amit 
egyébként a Transparency International nem kormányzati szervezet is állít.
27 Másodszor, a kérdést előterjesztő bíróság úgy véli, hogy a 2015/849 irányelv 5. cikkének 
megfelelően, amint azt a Bíróság a 2016. március 10-i Safe Interenvíos ítéletében (C-235/14 , 
EU:C:2016:154 ) értelmezte, a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás megelőzése érdekében a 
tagállamok szigorúbb rendelkezéseket is elfogadhatnak abban az esetben, ha e tagállam 
álláspontja szerint ilyen kockázat áll fenn. E bíróság ugyanakkor azt kérdezi, hogy a jelen ügyben, 
amikor a VID úgy ítélte meg, hogy magas kockázati tényezőnek minősül az a körülmény, hogy az 
RBA Consulting az Oroszországi Föderációban letelepedett valamely társaság többségi 
tulajdonában álló leányvállalat kereskedelmi partnere, nem alkalmazta-e aránytalan módon a 
megelőzésről szóló törvényt, tekintettel arra, hogy sem e törvény, sem pedig a 2015/849 irányelv 
nem rendelkezik ilyen kockázati tényezőről.
28 Hasonlóképpen, e bíróság azt a kérdést is felveti, hogy a VID nem lépte-e túl a hatáskörét azzal, 
hogy kötelezte a Rodl & Partnert az RBA Consulting és e leányvállalat között létrejött szerződés 
másolatának benyújtására, mivel sem a megelőzésről szóló törvény, sem pedig 
a 2015/849 irányelv nem követeli meg, hogy a kötelezett szolgáltató ilyen ügyleti dokumentumok 
másolatát szerezze be.
29 Harmadszor, a kérdést előterjesztő bíróság jelzi, hogy a VID úgy ítélte meg, hogy a Rodl & Partner 
megsértette a megelőzésről szóló törvény 8. cikkének (2) bekezdését, amely szerint a kötelezett 
szolgáltató rendszeresen, legalább 18 havonta elvégzi többek között az ügyféllel kapcsolatos 
pénzmosási és terrorizmusfinanszírozási kockázat értékelését. Márpedig, amikor a VID elvégezte 
a Rodl & Partner helyzetének értékelését, az RBA Consulting már 18 hónapja nem volt az utóbbi 
ügyfele. Így felmerül a kérdés, hogy a 2015/849 irányelv rendelkezései és különösen ezen irányelv 
14. cikkének (5) bekezdése előírja-e a kötelezett szolgáltató számára, hogy a meglévő ügyfelekkel 
szemben átvilágítási intézkedéseket alkalmazzon, még akkor is, ha a fontos körülményeik 
változása nem állapítható meg, és hogy adott esetben az ilyen intézkedések észszerűek és 
arányosak-e, vagy hogy ezen intézkedések kizárólag a pénzmosás vagy a terrorizmus 
finanszírozásának magas kockázatát jelentő ügyfelekre alkalmazandók.
ECLI:EU:C:2022:883                                                                                                                  92022. 11. 17- I ÍTÉLET – C-562/20. SZ. ÜGY 
RODL & PARTNER
30 Negyedszer és végezetül a kérdést előterjesztő bíróság megjegyzi, hogy a Rodl & Partner által 
elkövetett jogsértésekre vonatkozó, a VID által az internetes oldalán közzétett információk 
pontatlanságokat tartalmaztak. A fentiek alapján e bíróság a 2015/849 irányelv 60. cikke (1) és 
(2) bekezdésének értelmezését kéri.
31 E körülmények között az administratīvā rajona tiesa (körzeti közigazgatási bíróság) úgy 
határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket 
terjeszti a Bíróság elé:
„1)Úgy kell-e értelmezni a 2015/849 irányelv 18. cikkének (1) és (3) bekezdését III. melléklete 
3. pontjának b) alpontjával összefüggésben, hogy e rendelkezések i) automatikusan 
megkövetelik, hogy a könyvelést végző külső szolgáltató fokozott ügyfél-átvilágítási 
intézkedéseket hozzon azon tény miatt, hogy az ügyfél nem kormányzati szervezet, és az 
ügyfél meghatalmazásával rendelkező és általa alkalmazott személy egy korrupció 
tekintetében magas kockázatot jelentő harmadik ország, a jelen ügyben az Oroszországi 
Föderáció állampolgára, aki tartózkodási engedéllyel rendelkezik Lettországban, és ii) 
automatikusan megkövetelik, hogy ezen ügyfél kockázati szintjét magasnak minősítsék?
2)Az előző kérdésre adandó igenlő válasz esetén: úgy tekinthető-e a 2015/849 irányelv 18. cikke 
(1) és (3) bekezdésének említett értelmezése, hogy az arányos és ezért összeegyeztethető az 
Európai Unióról szóló szerződés 5. cikke (4) bekezdésének első albekezdésével?
3)Úgy kell-e értelmezni a 2015/849 irányelv 18. cikkét III. melléklete 3. pontjának b) alpontjával 
összefüggésben, hogy az minden olyan esetben automatikus kötelezettséget ír elő a fokozott 
ügyfél-átvilágítási intézkedések meghozatalára vonatkozóan, amikor az ügyfél üzlettársa, de 
nem maga az ügyfél, valamilyen módon egy, a korrupció tekintetében magas kockázatot 
jelentő harmadik országhoz, a jelen esetben az Oroszországi Föderációhoz kapcsolódik?
4)Úgy kell-e értelmezni a 2015/849 irányelv 13. cikke (1) bekezdésének c) és d) pontját, hogy ez 
utóbbi pontok azt írják elő, hogy a kötelezett szolgáltatónak az ügyfél-átvilágítási intézkedések 
meghozatala során az ügyféltől be kell szereznie a szóban forgó ügyfél és egy harmadik 
személy között létrejött szerződés másolati példányát, és ezért az említett szerződés helyszíni 
vizsgálata nem tekinthető elegendőnek?
5)Úgy kell-e értelmezni a 2015/849 irányelv 14. cikkének (5) bekezdését, hogy a kötelezett 
szolgáltatónak még akkor is átvilágítási intézkedéseket kell alkalmaznia a meglévő üzleti 
ügyfelekkel szemben, ha az ügyfél körülményeiben jelentős változások nem állapíthatók meg, 
és a tagállamok illetékes hatósága által az új nyomon követési intézkedések meghozatalára 
előírt határidő még nem telt le, és a szóban forgó kötelezettséget kizárólag azon ügyfelekkel 
kapcsolatban kell alkalmazni, akiknek magas kockázatot tulajdonítottak?
6)Úgy kell-e értelmezni a 2015/849 irányelv 60. cikkének (1) és (2) bekezdését, hogy az ezen 
irányelvet átültető nemzeti rendelkezések megsértéséért közigazgatási szankciót vagy 
intézkedést elrendelő jogerős határozatokra vonatkozó információk közzététele során a 
hatáskörrel rendelkező hatóság köteles biztosítani, hogy a közzétett információk pontosan 
megfeleljenek a határozatban megállapított információknak?”
10                                                                                                                ECLI:EU:C:2022:8832022. 11. 17- I ÍTÉLET – C-562/20. SZ. ÜGY 
RODL & PARTNER
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekről
Az ügy érdeméről
32 Első és harmadik kérdésével, amelyeket indokolt együttesen vizsgálni, az előterjesztő bíróság 
lényegében arra kíván választ kapni, hogy a 2015/849 irányelv III. melléklete 3. pontjának 
b) alpontjával összefüggésben értelmezett 18. cikkének (1) és (3) bekezdését úgy kell-e 
értelmezni, hogy azok megkövetelik, hogy a kötelezett szolgáltató valamely ügyfél kockázati 
szintjét automatikusan magasabbnak minősítse, és ennek következtében fokozott 
ügyfél-átvilágítási intézkedéseket hozzon vele szemben, amennyiben az ügyfél nem kormányzati 
szervezet, amennyiben az említett ügyfél egyik alkalmazottja a korrupció tekintetében magas 
kockázatot jelentő harmadik ország állampolgára, vagy amennyiben ugyanezen ügyfél 
kereskedelmi partnere, de nem maga az ügyfél, ilyen harmadik országgal áll kapcsolatban.
33 Előzetesen meg kell állapítani, hogy a 2015/849 irányelv fő célja – amint az annak címéből, 
valamint 1. cikkének (1) és (2) bekezdéséből kitűnik – a pénzügyi rendszer pénzmosás és a 
terrorizmus finanszírozása céljára való felhasználásának megelőzése (lásd analógia útján a 
pénzügyi rendszereknek a pénzmosás, valamint terrorizmus finanszírozása céljára való 
felhasználásának megelőzéséről szóló, 2005. október 26-i 2005/60/EK európai parlamenti és 
tanácsi irányelv [HL 2005. L 309., 15. o.] tekintetében: 2021. szeptember 2-iLG és MH [Saját 
jövedelem tisztára mosása] ítélet, C-790/19 , EU:C:2021:661 , 68.pont , valamint az ott hivatkozott 
ítélkezési gyakorlat; lásd ebben az értelemben: 2021. október 6-iECOTEX BULGARIA ítélet, 
C-544/19 , EU:C:2021:803 , 44.pont ).
34 A 2015/849 irányelv megelőző jellegű rendelkezései – kockázatalapú megközelítés szerint – olyan 
megelőző és visszatartó erejű intézkedések összességének megállapítására irányulnak, amelyek 
lehetővé teszik a pénzmosás és a terrorizmus finanszírozása elleni hatékony küzdelmet (lásd 
analógia útján: 2021. szeptember 2-iLG és MH [Saját jövedelem tisztára mosása] ítélet, 
C-790/19 , EU:C:2021:661 , 69.pont , valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat), amint az a 
fenti irányelv (1) preambulumbekezdéséből kitűnik, annak elkerülése érdekében, hogy az illegális 
pénzáramlás árthasson az Unió pénzügyi ágazata integritásának, stabilitásának és megítélésének, 
fenyegetést jelenthessen az Unió belső piacára és a nemzetközi fejlődésre nézve.
35 Amint arra a főtanácsnok az indítványának 33. pontjában rámutatott, és amint az 
a 2015/849 irányelv 6–8. cikkéből kitűnik, a kockázatalapú megközelítés e kockázatok értékelését 
feltételezi, amelyet az említett irányelv által létrehozott rendszerben három szinten hajtanak 
végre: elsőként uniós szinten a Bizottság révén, másodszor az egyes tagállamok szintjén, 
harmadszor pedig a kötelezett szolgáltatók szintjén. Amint az a fenti irányelv 
(30) preambulumbekezdéséből kitűnik, e kockázatértékelés a feltétele többek között annak, hogy 
e szolgáltatók az érintett ügyféllel szemben átvilágítási intézkedéseket fogadjanak el. A Bíróság 
ítélkezési gyakorlata szerint ugyanis ilyen értékelés hiányában sem az érintett tagállam, sem adott 
esetben az érintett szolgáltató nem dönthet arról, hogy az egyedi esetben milyen intézkedéseket 
kell alkalmazni (lásd analógia útján: 2016. március 10-i Safe Interenvíos ítélet, C-235/14 , 
EU:C:2016:154 , 107. pont ).
36 E tekintetben a 2015/849 irányelv „Ügyfél-átvilágítás” című II. fejezetének 1–3. szakaszában 
három fajta ügyfél-átvilágítási intézkedést ír elő, azaz az általános, az egyszerűsített és a fokozott 
ügyfél-átvilágítási intézkedéseket. Amint az a Bíróság ítélkezési gyakorlatából kitűnik, ezen 
intézkedések célja a pénzmosásnak és a terrorizmus finanszírozásának a lehető legnagyobb 
mértékben történő elkerülése, vagy legalábbis a lehető legnagyobb mértékben történő 
ECLI:EU:C:2022:883                                                                                                                112022. 11. 17- I ÍTÉLET – C-562/20. SZ. ÜGY 
RODL & PARTNER
megakadályozása azáltal, hogy e célból valamennyi olyan szakaszban, amelyeket az említett 
tevékenységek magukban foglalhatnak, akadályokat állítanak fel a pénzmosást végzők és a 
terrorizmus finanszírozói számára (lásd analógia útján: 2021. szeptember 2-iLG és MH [Saját 
jövedelem tisztára mosása] ítélet, C-790/19 , EU:C:2021:661 , 69.pont , valamint az ott hivatkozott 
ítélkezési gyakorlat).
37 Ami a fokozott ügyfél-átvilágítási intézkedéseket illeti, amelyek kizárólag az első és a harmadik 
kérdés tárgyát képezik, rá kell mutatni, hogy a 2015/849 irányelv 18. cikkének (1) bekezdése 
megemlít néhány olyan helyzetet, amelyek magasabb pénzmosási és terrorizmusfinanszírozási 
kockázattal járnak, és amelyekben a tagállamok megkövetelik a kötelezett szolgáltatóktól, hogy 
ilyen ügyfél-átvilágítási intézkedéseket alkalmazzanak az ügyfelekkel szemben e kockázat 
megfelelő kezelése és enyhítése érdekében. Az ilyen fokozott átvilágítási intézkedéseket tehát e 
szervezeteknek először is az ezen irányelv 19–24. cikkében említett esetekben, másodszor a 
Bizottság által kiemelt kockázatot jelentő országként meghatározott harmadik országokban 
letelepedett természetes személyekkel vagy harmadik országbeli jogi személyekkel fennálló 
kapcsolatok keretében, harmadszor pedig a tagállamok vagy a kötelezett szolgáltatók által 
azonosított, magasabb kockázatot jelentő egyéb esetekben kell alkalmazniuk.
38 Ebből következik, hogy a 2015/849 irányelv 19–24. cikkében említett konkrét helyzeteken, 
valamint az ezen irányelv 18. cikkében említett, a Bizottság által kiemelt kockázatot jelentő 
harmadik országként nyilvántartott országban letelepedett természetes személyekkel vagy jogi 
személyekkel fennálló kapcsolatokat érintő, ezen irányelv 18. cikkében említett helyzeteken kívül 
a fokozott átvilágítási intézkedések alkalmazása a kockázatalapú megközelítésnek megfelelően 
feltételezi, hogy a pénzmosás és a terrorizmus finanszírozásának magasabb kockázatát a tagállam 
vagy a kötelezett szolgáltató előzetesen megállapította. E konkrét helyzeteken kívül tehát nem 
automatikus, hogy az ügyfél kockázati szintjét magasabbnak minősítsék, és az sem, hogy ebből 
eredően fokozott átvilágítási intézkedéseket fogadjanak el ezen ügyféllel szemben.
39 A jelen ügyben a Bíróság rendelkezésére álló iratokból kitűnik, hogy a Rodl & Partner által az IT 
izglītības fonds alapítvánnyal, illetve az RBA Consultinggal kialakított üzleti kapcsolatokra nem 
terjed ki a 2015/849 irányelv 19–24. cikkének hatálya. Ezenkívül az Oroszországi Föderáció nem 
szerepel az (EU) 2015/849 európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a stratégiai hiányosságokkal 
rendelkező, kiemelt kockázatot jelentő harmadik országok megállapítása tekintetében történő 
kiegészítéséről szóló, 2016. július 14-i (EU) 2016/1675 felhatalmazáson alapuló bizottsági 
rendeletben (HL 2016. L 254., 1. o.) felsorolt, kiemelt kockázatot jelentő harmadik országok 
között.
40 A fenti megfontolásokból következik, hogy a 2015/849 irányelv III. melléklete 3. pontjának 
b) alpontjával összefüggésben értelmezett 18. cikkének (1) és (3) bekezdését úgy kell értelmezni, 
hogy azok nem követelik meg, hogy a kötelezett szolgáltató valamely ügyfél kockázati szintjét 
automatikusan magasabbnak minősítse, és ennek következtében fokozott ügyfél-átvilágítási 
intézkedéseket hozzon vele szemben kizárólag azon tény miatt, hogy az ügyfél nem kormányzati 
szervezet, és hogy az említett ügyfél egyik alkalmazottja a korrupció tekintetében magas 
kockázatot jelentő harmadik ország állampolgára, vagy hogy ugyanezen ügyfél egyik kereskedelmi 
partnere, de nem maga az ügyfél, ilyen harmadik országgal áll kapcsolatban.
41 Ennek pontosítását követően a kérdést előterjesztő bíróság rámutat, hogy a 2015/849 irányelv 
5. cikkének megfelelően a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás megelőzése érdekében a 
tagállamok szigorúbb rendelkezéseket is elfogadhatnak abban az esetben, ha e tagállam 
12                                                                                                                ECLI:EU:C:2022:8832022. 11. 17- I ÍTÉLET – C-562/20. SZ. ÜGY 
RODL & PARTNER
álláspontja szerint fennállnak a jelen ítélet előző pontjában említett kockázati tényezők. E bíróság 
ugyanakkor arra keresi a választ, hogy e lehetőség igazolhatja-e a VID által a jelen ügyben a 
Rodl & Partnerrel szemben hozott határozatot.
42 E körülmények között meg kell határozni, hogy a 2015/849 irányelv rendelkezéseivel ellentétes-e, 
hogy valamely tagállam joga arra kötelezze a kötelezett szolgáltatót, hogy a fokozott átvilágítási 
intézkedések valamely ügyféllel szembeni elfogadása szükségességének értékelése során vegye 
figyelembe az ilyen kockázati tényezőket.
43 E tekintetben meg kell állapítani, hogy az olyan üzleti kapcsolatok, mint amelyeket a 
Rodl & Partner az IT izglītības fondsszal és RBA Consulting alapítvánnyal létesített, 
a 2015/849 irányelv 18. cikkének (1) bekezdésében említett, „tagállamok vagy a kötelezett 
szolgáltatók által magasabb kockázatot jelentő esetként azonosított egyéb esetek” körébe 
tartozhatnak.
44 Ezen „magasabb kockázatot jelentő […] egyéb esetek” azonosítása érdekében e 18. cikk (1) és 
(3) bekezdésének együttes olvasatából az következik, hogy a tagállamoknak és a kötelezett 
szolgáltatóknak az általuk elvégzendő kockázatértékelés során figyelembe kell venniük legalább 
az ezen irányelv III. mellékletében felsorolt, potenciálisan magasabb kockázatra vonatkozó 
tényezőket és bizonyítéktípusokat. Márpedig az ilyen kockázatra vonatkozó tényezők és 
bizonyítéktípusok e mellékletben található nem kimerítő felsorolásában szerepelnek többek 
között az ügyfélkockázati tényezők, az ügylethez kapcsolódó kockázati tényezők, továbbá a 
földrajzi kockázati tényezők.
45 Így mind a 2015/849 irányelv 18. cikke (1) és (3) bekezdésének szövegéből, mind pedig a 
III. mellékletében szereplő felsorolás nem kimerítő jellegéből kitűnik, hogy a tagállamok ezen 
irányelv átültetése keretében széles mérlegelési mozgástérrel rendelkeznek a fokozott átvilágítási 
intézkedések előírására vonatkozó kötelezettség megfelelő végrehajtása során, mind azon 
helyzetek meghatározása tekintetében, amelyekben ilyen magas kockázat áll fenn, mind pedig az 
átvilágítási intézkedéseket illetően (lásd analógia útján: 2016. március 10-i Safe Interenvíos ítélet, 
C-235/14 , EU:C:2016:154 , 73.pont ).
46 Ezzel összefüggésben először is emlékeztetni kell arra, hogy a 2015/849 irányelv csak minimális 
harmonizációt valósít meg, mivel 5. cikke felhatalmazza a tagállamokat arra, hogy az uniós jog 
keretein belül szigorúbb rendelkezéseket fogadjanak el vagy tartsanak hatályban, amennyiben e 
rendelkezések célja a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelem erősítése.
47 E tekintetben a Bíróság már pontosította, hogy az ezen 5. cikkben szereplő „szigorúbb 
rendelkezések” kifejezés nemcsak olyan helyzetekre vonatkozhat, amelyekre a 2015/849 irányelv 
meghatározott fajta ügyfél-átvilágítást ír elő, hanem olyan más helyzetekre is, amelyekről a 
tagállamok úgy vélik, hogy nagyobb kockázattal járnak (lásd analógia útján: 2016. március 10-i
Safe Interenvíos ítélet, C-235/14 , EU:C:2016:154 , 77.pont ). Ugyanis, mivel az említett 5. cikk 
a 2015/849 irányelv „Általános rendelkezések” című I. fejezetének „Tárgy, hatály és 
fogalommeghatározások” című 1. szakaszában található, az ezen irányelv által szabályozott 
területre tartozó valamennyi rendelkezésre alkalmazandó, beleértve az említett irányelv 
II. fejezetének „Fokozott ügyfél-átvilágítás” című 3. szakaszában szereplő rendelkezéseket is.
ECLI:EU:C:2022:883                                                                                                                132022. 11. 17- I ÍTÉLET – C-562/20. SZ. ÜGY 
RODL & PARTNER
48 Márpedig a 2015/849 irányelv 5. cikkének, valamint 18. cikke (1) és (3) bekezdésének együttes 
értelmezéséből kitűnik, hogy a tagállamok az e 18. cikk által számukra biztosított mérlegelési 
mozgástér keretében többek között más, magas kockázatot jelentő helyzeteket is 
meghatározhatnak (lásd analógia útján: 2016. március 10-i Safe Interenvíos ítélet, C-235/14 , 
EU:C:2016:154 , 106. pont ).
49 Másodszor, mivel a 2015/849 irányelv 5. cikke pontosítja, hogy a tagállamok „az uniós jog keretein 
belül” járnak el, az ezen irányelv 18. cikkében számukra biztosított mérlegelési mozgástér 
keretében tiszteletben kell tartaniuk különösen az uniós jog olyan általános elveit, mint a 
jogszerűség, a jogbiztonság, az arányosság és a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elve (lásd 
analógia útján: 2016. március 10-i Safe Interenvíos ítélet, C-235/14 , EU:C:2016:154 , 96.pont ).
50 Egyébiránt ezen összefüggésben rá kell mutatni, hogy a 2015/849 irányelv 
(66) preambulumbekezdéséből kitűnik, hogy az alapjogi Charta mindenfajta megkülönböztetést 
tiltó 21. cikkével összhangban a tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy ezen irányelv 
végrehajtására az ügyfél-átvilágítással összefüggésben végzett kockázatértékelések tekintetében 
megkülönböztetésmentesen kerüljön sor.
51 E tekintetben először is, amint arra a főtanácsnok az indítványának 55. és 56. pontjában 
lényegében rámutatott, a gazdasági kapcsolatok és a bűnelkövetés dinamikus jellegére való 
tekintettel az uniós joggal, különösen a jogszerűség és a jogbiztonság elvével nem ellentétes az, ha 
a nemzeti jogszabályok nem határozzák meg kimerítő jelleggel a pénzmosás és a terrorizmus 
finanszírozása valamennyi lehetséges magasabb kockázati tényezőjét, amennyiben e tényezőket 
később olyan jogi aktusokba foglalják, amelyek nem szükségszerűen törvényi szintűek, de 
amelyeket megfelelő módon közzé kell tenni.
52 Másodszor, a pénzmosás és a terrorizmus finanszírozása magasabb kockázatára utaló 
tényezőknek egyrészt nem szabad túllépniük a pénzmosás és a terrorizmus finanszírozása elleni 
küzdelem céljának eléréséhez szükséges mértéket, másrészt pedig nem eredményezhetnek 
hátrányos megkülönböztetést.
53 Harmadszor, a 2015/849 irányelv 7. cikkének (1) bekezdéséből kitűnik, hogy a tagállamok sajátos 
helyzetük miatt a pénzmosás és a terrorizmus finanszírozása eltérő kockázatainak vannak kitéve. 
Így az egyes tagállamokra feladata annak meghatározása, hogy az azonosított pénzmosási vagy 
terrorizmusfinanszírozási kockázat szintjéhez képest milyen szintű védelmet tartanak 
megfelelőnek (lásd analógia útján: 2016. március 10-i Safe Interenvíos ítélet, C-235/14 , 
EU:C:2016:154 , 105. pont ).
54 A jelen ügyben az ügyfél jogi formájához kapcsolódó lehetséges kockázati tényezőt illetően az 
előzetes döntéshozatalra utaló határozatból kitűnik, hogy a megelőzésről szóló törvény 
6. cikkének (12) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a kötelezett szolgáltató által az ügyfél 
tekintetében fennálló, a pénzmosás és a terrorizmus finanszírozása kockázatának értékelése 
során figyelembe veendő körülmények között szerepel többek között az ügyfél „jogi formájából 
eredő kockázat”. Ezenkívül a lett kormány írásbeli észrevételeiben jelezte, hogy a pénzmosás 
megelőzéséért felelős hivatal által 2019-ben közzétett jelentés kiemelte, hogy a nem kormányzati 
szervezetek különösen kiszolgáltatottak a pénzmosással és a terrorizmusfinanszírozással 
szemben, tekintettel arra, hogy a lett cégnyilvántartásba bejegyzett nem kormányzati szervezetek 
94%-a nem jelölte meg tevékenységi körét, illetve a „máshova be nem sorolt egyesület vagy 
14                                                                                                                ECLI:EU:C:2022:8832022. 11. 17- I ÍTÉLET – C-562/20. SZ. ÜGY 
RODL & PARTNER
alapítvány” elnevezésű kategóriát tüntette fel, amiből az a következtetés vonható le, hogy a nem 
kormányzati szervezet jogi formáját a kockázatértékelés során potenciálisan magas kockázatra 
utaló tényezőnek kell tekinteni.
55 Ami a kötelezett szolgáltató ügyfele és az Oroszországi Föderáció közötti kapcsolathoz kapcsolódó 
potenciális kockázati tényezőt illeti, amint azt a lett kormány az írásbeli észrevételeiben és a 
tárgyaláson hangsúlyozta, a VID honlapján közzétett nemzeti jelentésből, valamint a közzétett 
iránymutatásokból kitűnik, hogy az említett harmadik ország földrajzi közelsége és vele 
fenntartott jelentős gazdasági kapcsolatok miatt Lettország tekintetében a gyakorlatban az a 
kockázat áll fenn, hogy gazdaságát az említett harmadik országból származó tőke tisztára 
mosására használják fel, mivel az utóbbi országot a Transparency International magas korrupciós 
kockázatot jelentő országnak minősítette.
56 Ebben az összefüggésben emlékeztetni kell arra, hogy a 2015/849 irányelv III. melléklete 
3. pontjának b) alpontja szerint a potenciálisan magasabb kockázatra vonatkozó földrajzi 
tényezők között szerepel az a tény, hogy a szóban forgó országban hiteles források szerint magas 
szintű a korrupció vagy az egyéb büntetendő cselekmények száma.
57 Következésképpen – a nemzeti jog értelmezésére és alkalmazására kizárólagos hatáskörrel 
rendelkező kérdést előterjesztő bíróság által elvégzendő vizsgálatok függvényében – úgy tűnik, 
hogy az nem kormányzati szervezet jogi formája, valamint a kötelezett szolgáltató és az 
Oroszországi Föderáció közötti kapcsolat fennállása a lett jogban olyan potenciálisan magasabb 
kockázatra utaló tényezőknek tekinthetők, amelyeket e szolgáltatónak az ügyfelek tekintetében 
elvégzendő kockázatértékelés során figyelembe kell vennie. Adott esetben e bíróság feladata annak 
vizsgálata, hogy a Rodl & Partner figyelembe vette-e ezeket a tényezőket az érintett ügyfelekhez 
kapcsolódó kockázatok értékelése során.
58 Ezenkívül mindenekelőtt rá kell mutatni, hogy a 2015/849 irányelv III. melléklete 3. pontjának 
b) alpontja nem tesz különbséget aszerint, hogy az általa említett földrajzi kockázati tényező az 
ügyfelet vagy annak kereskedelmi partnerét érinti-e. Továbbá ezen irányelv 8. cikke 
(1) bekezdésének, 18. cikke (2) bekezdésének, valamint III. mellékletének együttes értelmezéséből 
az következik, hogy az általuk elvégzendő kockázatértékelés keretében a kötelezett szolgáltatóknak 
figyelembe kell venniük különösen az ügyfeleik ügyleteire vonatkozó kockázati tényezőket. Végül 
e rendelkezések pontosítják, hogy valamennyi olyan összetett és szokatlanul nagy volumenű ügylet 
és olyan szokatlan ügylettípus, amelynek nincs látható gazdasági vagy nyilvánvalóan jogszerű célja, 
olyannak tekinthető, amely potenciálisan magas kockázattal jár.
59 Így az a körülmény, hogy valamely kötelezett szolgáltató ügyfele olyan ügyleteket köt, amelyek a 
korrupció tekintetében magas kockázatot jelentő harmadik országgal fennálló kapcsolatokat 
eredményeznek, a 2015/849 irányelvnek megfelelően potenciálisan nagyobb földrajzi kockázatra 
utaló tényezőként értékelhető. A kérdést előterjesztő bíróság feladata annak vizsgálata, hogy a lett 
jogrend rendelkezik-e ilyen kockázati tényezőről, és igenlő válasz esetén annak, hogy a 
Rodl & Partnernek figyelembe kellett volna-e vennie e körülményt az RBA Consultinghoz 
kapcsolódó kockázatok értékelése során.
60 Következésképpen, tekintettel a 2015/849 irányelv által a tagállamok számára elismert mérlegelési 
mozgástérre, a nem kormányzati szervezet jogi formája, a kötelezett szolgáltató ügyfele és az 
Oroszországi Föderáció közötti kapcsolat, vagy az említett ügyfél által az e harmadik országgal 
kapcsolatban álló kereskedelmi partnerrel kötött kereskedelmi ügyletek fennállása adott esetben 
ECLI:EU:C:2022:883                                                                                                                152022. 11. 17- I ÍTÉLET – C-562/20. SZ. ÜGY 
RODL & PARTNER
az uniós jog jelen ítélet 49. pontjában felidézett korlátainak, és különösen az arányosság elvének és 
a hátrányos megkülönböztetés tilalmának tiszteletben tartása mellett magasabb kockázatra utaló 
tényezőknek minősülhetnek.
61 Ugyanakkor, amint arra a főtanácsnok az indítványának 86. pontjában rámutatott, önmagában az 
a tény, hogy az ügyfél valamely alkalmazottja, aki nem az ügyfél tényleges tulajdonosa, és aki az 
említett ügyfélnél nem tölt be olyan tisztséget, amely lehetővé teszi számára olyan tevékenységek 
végzését, amelyek potenciálisan pénzmosási tevékenységekhez kapcsolódhatnak, a korrupció 
tekintetében magas kockázatot jelentő harmadik ország állampolgára, nem tűnik olyan helyzetet 
jellemző körülménynek, amely a pénzmosás vagy a terrorizmusfinanszírozás potenciálisan 
magasabb kockázatát jelenti.
62 Hasonlóképpen, az arányosság elve megköveteli, hogy csak bizonyos volumenű vagy összetettségű, 
vagy szokatlan jellegű üzleti tranzakciók, amelyeket az adatszolgáltató ügyfél olyan harmadik 
országban letelepedett üzleti partnerrel kötött, ahol magas a korrupciós kockázat, tekinthetők 
potenciálisan magasabb földrajzi kockázatra utaló tényezőknek, amelyeket az adatszolgáltatónak 
figyelembe kell vennie az ügyfelekkel kapcsolatban elvégzendő kockázatértékelés keretében.
63 E körülmények között a 2015/849 irányelv III. mellékletének az ugyanezen irányelv 18. cikkének 
(1) és (3) bekezdésével együttesen értelmezett 5. cikkével nem ellentétes, ha a tagállam olyan 
egyéb potenciálisan magasabb kockázati tényezőket azonosít, amelyeket a kötelezett 
szolgáltatóknak figyelembe kell venniük az ügyfeleik tekintetében végzett kockázatértékelésük 
során, és e kockázati tényezők az ügyfél jogi formájához, így a nem kormányzati szervezet jogi 
formájához is kapcsolódhatnak, figyelemmel a 2015/849 irányelv (43) preambulumbekezdésében 
említett alapvető jogok teljes körű tiszteletben tartásának elvére, vagy az ügyfél, illetve annak 
üzleti partnere által a korrupció tekintetében magas kockázatot jelentő országgal fenntartott 
kapcsolathoz is kapcsolódhatnak, amennyiben e tényezőkről az említett tagállam jogrendje 
rendelkezik, azokat megfelelően közzétették, és megfelelnek az uniós jognak, különösen az 
arányosság és a hátrányos megkülönböztetés tilalma elvének.
64 A fenti megfontolásokból következik, hogy a 2015/849 irányelv III. melléklete 3. pontjának 
b) alpontjával összefüggésben értelmezett 18. cikkének (1) és (3) bekezdését úgy kell értelmezni, 
hogy azok nem követelik meg, hogy a kötelezett szolgáltató valamely ügyfél kockázati szintjét 
automatikusan magasabbnak minősítse, és ennek következtében fokozott ügyfél-átvilágítási 
intézkedéseket hozzon vele szemben kizárólag azon tény miatt, hogy az ügyfél nem kormányzati 
szervezet, és hogy az említett ügyfél egyik alkalmazottja a korrupció tekintetében magas 
kockázatot jelentő harmadik ország állampolgára, vagy hogy ugyanezen ügyfél egyik kereskedelmi 
partnere, de nem maga az ügyfél, ilyen harmadik országgal áll kapcsolatban. A tagállamok azonban 
a nemzeti jogukban az ilyen körülményeket a pénzmosás és a terrorizmus finanszírozásának 
potenciálisan magasabb kockázatát mutató olyan tényezőkként is meghatározhatják, amelyeket a 
kötelezett szolgáltatóknak az ügyfeleik tekintetében végzett kockázatértékelésük során 
figyelembe kell venniük, feltéve hogy e tényezők megfelelnek az uniós jognak, és különösen az 
arányosság és a hátrányos megkülönböztetés tilalma elvének.
A második kérdésről
65 A második kérdést arra az esetre tették fel, ha az első kérdésre igenlő választ kell adni. 
Következésképpen az utóbbi kérdésre adott nemleges válaszra tekintettel e második kérdésre 
nem szükséges válaszolni.
16                                                                                                                ECLI:EU:C:2022:8832022. 11. 17- I ÍTÉLET – C-562/20. SZ. ÜGY 
RODL & PARTNER
A negyedik kérdésről
66 Negyedik kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra vár választ, hogy 
a 2015/849 irányelv 13. cikke (1) bekezdésének c) és d) pontját úgy kell-e értelmezni, hogy azok 
arra kötelezik a kötelezett szolgáltatót, hogy az ügyfél-átvilágítási intézkedések meghozatala 
során meg kell szereznie az ügyféltől a szóban forgó ügyfél és egy harmadik személy között 
létrejött szerződés másolati példányát.
67 Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a Bíróság annak érdekében, hogy az előzetes 
döntéshozatalra kérdést előterjesztő bíróságnak hasznos választ adjon, figyelembe vehet olyan 
uniós jogi normákat, amelyekre a nemzeti bíróság a kérdésében nem hivatkozott (2022. február 
24-i Glavna direktsia „Pozharna bezopasnost i zashtita naselenieto” ítélet, C-262/20 , 
EU:C:2022:117 , 33.pont , valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
68 A 2015/849 irányelv 11. cikke, amely ezen irányelv II. fejezetének „Általános rendelkezések” című 
1. szakaszában szerepel, meghatározza azokat a helyzeteket, amelyekben a kötelezett szolgáltatók 
szokásos ügyfél-átvilágítási intézkedéseket kötelesek alkalmazni, mivel e helyzetek úgy 
tekinthetők, hogy pénzmosási és terrorizmusfinanszírozási kockázattal járnak (lásd analógia 
útján: 2016. március 10-i Safe Interenvíos ítélet, C-235/14 , EU:C:2016:154 , 60.pont ). A kötelezett 
szolgáltatók tehát kötelesek ezen intézkedéseket alkalmazni, amennyiben az adott ügyféllel 
kapcsolatos kockázatok értékelése keretében szokásos kockázati szintet határoztak meg.
69 Ami magukat a kötelezett szolgáltatók által végrehajtandó átvilágítási intézkedéseket illeti, az 
említett irányelv 13. cikkének (1) bekezdése számos ilyen intézkedést sorol fel, amelyek között 
szerepel az értékelés és – adott esetben – információszerzés az üzleti kapcsolat céljáról és 
tervezett jellegéről (a c) pont), illetve az üzleti kapcsolat folyamatos monitoringja, ideértve a 
kapcsolat fennállása folyamán teljesített ügyletek elemzését annak ellenőrzése érdekében, hogy a 
végrehajtott ügyletek összhangban vannak-e az kötelezett szolgáltatóknak az ügyfélről, az üzleti 
és kockázati profilról szerzett ismereteivel, ideértve, ahol szükséges, a pénzeszközök származását 
is, valamint annak biztosítása, hogy a dokumentumok, adatok és információk naprakészek 
legyenek (a d) pont).
70 Ezenkívül a 2015/849 irányelvnek megfelelően e szolgáltatóknak az illetékes nemzeti hatóságok 
felé eleget kell tenniük bizonyos bizonyítási és dokumentációs követelményeknek, mind az 
ügyfeleik tekintetében végzett kockázatértékelést, mind pedig az ezen ügyfelekkel szemben az 
azonosított kockázati szinttől függően alkalmazott átvilágítási intézkedések megfelelő jellegét 
illetően.
71 Mindenekelőtt ugyanis a 2015/849 irányelv 8. cikkének (2) bekezdése pontosítja, hogy a kötelezett 
szolgáltatók által elvégzett kockázatértékeléseket dokumentálni kell, naprakészen kell tartani, és 
az érintett illetékes hatóságok, valamint az érintett önszabályozó testületek rendelkezésére kell 
bocsátani. E tekintetben ezen irányelv (22) preambulumbekezdése kimondja, hogy a 
kockázatalapú megközelítés nem tekintendő a tagállamok és a kötelezett szolgáltatók részére 
biztosított túlzottan megengedő lehetőségnek, sokkal inkább a tényeken alapuló döntéshozatal 
alkalmazását jelenti az Uniót és az Unióban tevékenykedő szereplőket fenyegető pénzmosási és 
terrorizmusfinanszírozási kockázatok célzottabb kezelése érdekében.
ECLI:EU:C:2022:883                                                                                                                172022. 11. 17- I ÍTÉLET – C-562/20. SZ. ÜGY 
RODL & PARTNER
72 Végül a 2015/849 irányelv 13. cikkének (4) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a kötelezett 
szervezeteknek képesnek kell lenniük annak az illetékes hatóságok vagy az önszabályozó 
testületek számára történő bizonyítására, hogy az alkalmazott átvilágítási intézkedések az általuk 
feltárt pénzmosási és terrorizmusfinanszírozási kockázatok figyelembevételével megfelelők.
73 Végül ezen irányelvnek „Az adatvédelem, adattárolás és statisztikai adatok” című V. fejezetében 
szereplő 40. cikke (1) bekezdése első albekezdésének a) pontja arra kötelezi a kötelezett 
szolgáltatókat, hogy őrizzék meg az említett irányelv II. fejezetében meghatározott 
ügyfél-átvilágítási előírások teljesítéséhez szükséges dokumentumok és információk másolatát, az 
ügyféllel való üzleti kapcsolat lezárását vagy az alkalmi ügylet időpontját követő öt évig.
74 A jelen ítélet 71. és 72. pontjában hivatkozott rendelkezésekből következik, hogy amennyiben az 
ilyen kockázatértékelés részeként a kötelezett szolgáltató potenciálisan magasabb kockázatot 
azonosít az ügyfele által a korrupció tekintetében magas kockázatot jelentő harmadik országgal 
kapcsolatban álló kereskedelmi partnerrel kötött összetett és szokatlanul nagy volumenű ügylet, 
illetve olyan szokatlan ügylettípus miatt, amelynek nincs látható gazdasági vagy nyilvánvalóan 
jogszerű célja, e szolgáltató az illetékes nemzeti hatóság által végzett ellenőrzés során olyan 
megfelelő dokumentációt köteles benyújtani e hatóságnak, amely igazolja, hogy elemezte ezt az 
ügyletet, és azt megfelelően figyelembe vette az ügyfél kockázati szintjére vonatkozó 
következtetésének levonása során.
75 Mindemellett, amint arra a főtanácsnok az indítványának 107. pontjában rámutatott, a jelen ítélet 
71–73. pontjában hivatkozott rendelkezések nem határozzák meg részletesen, hogy a kötelezett 
szolgáltatók hogyan tehetnek eleget az illetékes hatóságokkal szemben e bizonyítási és 
dokumentációs követelményeknek. E részletes szabályok tehát a nemzeti jog hatálya alá 
tartoznak, feltéve hogy tiszteletben tartják az uniós jogot, és különösen az arányosság elvét, az 
üzleti titkok védelmét és a személyes adatok védelmét.
76 Ahogyan tehát azt a Bizottság az írásbeli észrevételeiben megjegyezte, a kötelezett szolgáltatókat 
terhelő bizonyítási és dokumentációs kötelezettségből nem következik szükségszerűen a 
szerződés másolatának fizikai bemutatása, amennyiben léteznek más megfelelő bizonyítékok is, 
például a szerződés értékeléséről szóló olyan jelentések, amelyek tartalmazzák az érintett 
ügylethez és üzleti kapcsolathoz kapcsolódó kockázat értékeléséhez szükséges információkat.
77 A jelen ügyben, amint az a jelen ítélet 21. pontjában megállapításra került, a Rodl & Partner nem 
nyújtotta be a VID részére az RBA Consulting és az Oroszországi Föderációban székhellyel 
rendelkező társaság többségi tulajdonában álló harmadik társaság között létrejött szerződés 
másolatát, mivel a kötelezett szolgáltató csupán azt állította, hogy az RBA Consulting 
helyiségeiben e szerződés eredeti példányát megtekintette. Ezenkívül a Bíróság rendelkezésére 
álló ügyiratokból nem tűnik ki, hogy a Rodl & Partner bizonyította vagy akár állította volna, hogy 
megfelelő bizonyítékokat szolgáltatott a VID részére az említett üzleti kapcsolathoz és az e 
kapcsolat keretében kötött ügyletekhez kapcsolódó kockázatok értékelésére vagy az e tekintetben 
elfogadott átvilágítási intézkedésekre vonatkozóan.
78 A fenti megfontolásokra tekintettel a negyedik kérdésre azt a választ kell adni, hogy 
a 2015/849 irányelv 8. cikkének (2) bekezdésével, 13. cikkének (4) bekezdésével és 40. cikke 
(1) bekezdése első albekezdésének a) pontjával összefüggésben értelmezett 13. cikke 
(1) bekezdésének c) és d) pontját úgy kell értelmezni, hogy e rendelkezések nem írják elő a 
kötelezett szolgáltató számára, hogy az ügyfél-átvilágítási intézkedések meghozatala esetén az 
érintett ügyféltől megszerezze az utóbbi ügyfél és egy harmadik fél között létrejött szerződés 
18                                                                                                                ECLI:EU:C:2022:8832022. 11. 17- I ÍTÉLET – C-562/20. SZ. ÜGY 
RODL & PARTNER
másolatát, feltéve hogy e szolgáltató képes olyan egyéb megfelelő dokumentumokat benyújtani az 
illetékes nemzeti hatóság részére, amelyek egyrészt igazolják, hogy elemezte az ügyfél és a 
harmadik fél között létrejött ügyletet és üzleti kapcsolatot, másrészt pedig azt, hogy ezt az 
elemzést kellően figyelembe vette annak érdekében, hogy a pénzmosás és a 
terrorizmusfinanszírozás azonosított kockázataira tekintettel meghozza a szükséges átvilágítási 
intézkedéseket.
Az ötödik kérdésről
79 Ötödik kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra vár választ, hogy 
a 2015/849 irányelv 14. cikkének (5) bekezdését úgy kell-e értelmezni, hogy a kötelezett 
szolgáltatónak még akkor is átvilágítási intézkedéseket kell alkalmaznia a meglévő üzleti 
ügyfelekkel szemben, ha az ügyfél körülményeiben változások nem állapíthatók meg, és az új 
kockázatértékelés elvégzésére a tagállami jog által előírt határidő még nem telt le. Ezenkívül e 
bíróság azt kérdezi, hogy e kötelezettség kizárólag a pénzmosás és a terrorizmus finanszírozása 
szempontjából nagyobb kockázatot jelentő ügyfelekre vonatkozik-e.
80 Arra az esetre, ha e kérdésekre igenlő választ kell adni, a kérdést előterjesztő bíróság arra keresi a 
választ, hogy az ilyen értelmezés megfelel-e az arányosság elvének.
81 Az állandó ítélkezési gyakorlat értelmében valamely uniós jogi rendelkezés értelmezéséhez 
nemcsak annak kifejezéseit, hanem szövegkörnyezetét, és annak a szabályozásnak a célkitűzéseit 
is figyelembe kell venni, amelynek az részét képezi (2021. szeptember 2-iLG és MH [Saját 
jövedelem tisztára mosása] ítélet, C-790/19 , EU:C:2021:661 , 47.pont , valamint az ott hivatkozott 
ítélkezési gyakorlat).
82 A 2015/849 irányelv 14. cikke (5) bekezdésének szövegét illetően rá kell mutatni, hogy e 
rendelkezés előírja, hogy a kötelezett szolgáltatók ne csak valamennyi új ügyfél esetében 
alkalmazzanak ügyfél-átvilágítási intézkedéseket, hanem kockázatérzékenységi alapon megfelelő 
időszakokban a meglévő ügyfelek esetében is, többek között akkor is, ha az ügyfél e tekintetben 
fontos körülményei változnak.
83 Így magából e rendelkezés szövegéből kitűnik, hogy a kötelezett szolgáltatóknak kockázatalapú 
megközelítés alapján nemcsak új ügyfeleikkel szemben, hanem – amennyiben az időpont 
megfelelőnek bizonyul – a meglévő ügyfeleikkel szemben is átvilágítási intézkedéseket kell 
alkalmazniuk. Az említett rendelkezés pontosítja, hogy ezen lehetséges megfelelő időpontok 
egyike az, amikor az érintett ügyfél fontos körülményei megváltoznak. Ezenkívül ugyanezen 
rendelkezés nem korlátozza a kötelezett szolgáltatókat terhelő ezen kötelezettséget kizárólag 
azokra az ügyfelekre, amelyek kockázati szintjét magasnak minősítették.
84 E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy a 2015/849 irányelv 8. cikkének (2) bekezdése 
értelmében a kötelezett szolgáltatóknak többek között naprakészen kell tartaniuk a pénzmosás és 
a terrorizmus finanszírozása azon kockázatainak értékelését, amelynek e szervezetek ki vannak 
téve.
85 A fentiekből következik, hogy a 2015/849 irányelv 8. cikkének (2) bekezdésével összefüggésben 
értelmezett 14. cikkének (5) bekezdése arra kötelezi a kötelezett szolgáltatót, hogy naprakész 
kockázatértékelés alapján a meglévő ügyféllel szemben – adott esetben fokozott – átvilágítási 
intézkedéseket fogadjon el, amennyiben ez különösen az említett ügyfél fontos körülményeinek 
megváltozása miatt megfelelőnek tűnik,
ECLI:EU:C:2022:883                                                                                                                192022. 11. 17- I ÍTÉLET – C-562/20. SZ. ÜGY 
RODL & PARTNER
86 Ezt az értelmezést megerősíti azon általános rendszer, amelybe a 2015/849 irányelv 14. cikkének 
(5) bekezdése illeszkedik.
87 E tekintetben megjegyzendő, hogy e rendelkezés az említett irányelv ügyfél-átvilágításra 
vonatkozó II. fejezetének „Általános rendelkezések” című 1. szakaszában szerepel. Ebből 
következik, hogy az említett rendelkezés alapján a kötelezett szolgáltatókra háruló kötelezettség 
valamennyi ügyfélre vonatkozik, a nekik tulajdonított kockázati szinttől függetlenül.
88 Ráadásul a 2015/849 irányelv 13. cikke (1) bekezdésének szövegéből kitűnik, hogy a kötelezett 
szolgáltatók kötelesek elvégezni az ügyfeleik, valamint az utóbbiak által kötött ügyletek folyamatos 
monitoringját. Ebből következik, hogy – amint arra a főtanácsnok indítványának 119. pontjában 
rámutatott – ha valamely kötelezett szolgáltató az egyik meglévő ügyfelét érintő olyan fontos 
körülményekről, például a kereskedelmi ügyletekről szerez tudomást, amelyek befolyásolhatják 
az ügyfél kockázatértékelését, köteles ezeket az elemeket figyelembe venni, és – amennyiben ez 
megfelelőnek tűnik – felülvizsgálni a kockázatelemzést és adott esetben az ezen ügyfélre 
alkalmazott átvilágítási intézkedések szintjét.
89 Végül a 2015/849 irányelv 14. cikke (5) bekezdésének a jelen ítélet 85. pontjában elfogadott 
értelmezése biztosítja ezen irányelv fő célkitűzésének megvalósítását, amely – amint arra a jelen 
ítélet 33. pontja emlékeztet – a pénzügyi rendszernek a pénzmosás és a terrorizmus 
finanszírozása céljára való felhasználásának megelőzése.
90 A jelen ügyben a kérdést előterjesztő bíróság feladata annak vizsgálata, hogy az RBA Consulting és 
az Oroszországi Föderációban székhellyel rendelkező társaság többségi tulajdonában álló valamely 
társaság között létrejött ügyletek, amelyek tekintetében nem vitatott, hogy a Rodl & Partner 
azokról tudomással bírt, a 2015/849 irányelv 14. cikke (5) bekezdésének megfelelően olyan fontos 
körülményeknek minősülnek-e, amelyek a kockázatalapú megközelítés alapján – adott esetben 
fokozott – átvilágítási intézkedések elfogadását teszik lehetővé az RBA Consultinggal szemben, 
függetlenül attól, hogy még nem járt le a fenti ügyfélhez kapcsolódó kockázat újbóli értékelésének 
elvégzésére a nemzeti jog által előírt határidő.
91 A fenti megfontolásokra tekintettel az ötödik kérdésre azt a választ kell adni, hogy 
a 2015/849 irányelv 8. cikkének (2) bekezdésével összefüggésben értelmezett 14. cikkének 
(5) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy a kötelezett szolgáltatók kötelesek naprakész 
kockázatértékelés alapján a meglévő ügyféllel szemben – adott esetben fokozott – átvilágítási 
intézkedéseket elfogadni, amennyiben ez különösen az említett ügyfél fontos körülményeinek 
megváltozása miatt megfelelőnek tűnik, függetlenül attól, hogy még nem járt le a fenti ügyfélhez 
kapcsolódó kockázat újbóli értékelésének elvégzésére a nemzeti jog által előírt maximális 
határidő. E kötelezettség nem csupán a pénzmosás és a terrorizmus finanszírozásának 
szempontjából magasabb kockázatot jelentő ügyfelek tekintetében áll fenn.
92 A fentiekre tekintettel a kérdést előterjesztő bíróság által ezen ötödik kérdés keretében feltett, a 
jelen ítélet 80. pontjában említett másodlagos kérdést nem szükséges megvizsgálni.
20                                                                                                                ECLI:EU:C:2022:8832022. 11. 17- I ÍTÉLET – C-562/20. SZ. ÜGY 
RODL & PARTNER
A hatodik kérdésről
93 Hatodik kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra vár választ, hogy 
a 2015/849 irányelv 60. cikkének (1) és (2) bekezdését úgy kell-e értelmezni, hogy az ezen 
irányelvet átültető nemzeti rendelkezések megsértése miatt elfogadott szankciót kiszabó 
határozat közzétételekor az illetékes nemzeti hatóság köteles meggyőződni arról, hogy a 
közzétett információk megfelelnek az e határozatban szereplő információknak.
94 A lett kormány álláspontja szerint ez a kérdés elfogadhatatlan.
95 Először is, az említett kérdés hipotetikus, mivel a 2015/849 irányelv 60. cikkének (1) bekezdése, 
amelynek értelmezését a kérdést előterjesztő bíróság ily módon kéri, arra a helyzetre vonatkozik, 
amelyben keresettel meg nem támadott határozatot kell közzé tenni, nem pedig arra, amelyben 
– mint a jelen ügyben is – a határozatot keresettel megtámadták, mely utóbbi helyzet ezen irányelv 
60. cikke (2) bekezdésének hatálya alá tartozik.
96 Másodszor, a kérdést előterjesztő bíróság semmilyen pontatlanságot nem állapított meg a VID 
honlapján közzétett információk tekintetében, ezért az előzetes döntéshozatalra előterjesztett 
hatodik kérdés semmilyen kapcsolatban nem áll az alapeljárás tényállásával vagy tárgyával, és így 
nem szükséges objektív módon az alapjogvita elbírálásához.
97 E tekintetben egyrészt az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból kitűnik, hogy Lettország 
átültette nemzeti jogába a 2015/849 irányelv 60. cikkének (2) bekezdését, és ennélfogva 
engedélyezi a jogorvoslat tárgyát képező határozatok közzétételét. Márpedig annak előírásával, 
hogy az illetékes hatóságok haladéktalanul közzéteszik a hivatalos honlapjukon azt az 
információt, amely szerint a szóban forgó határozat ellen jogorvoslattal élnek, e rendelkezés 
pontosítja, hogy e hatóságoknak ezt az információt az e 60. cikk (1) bekezdésében felsoroltakon 
felül közzé kell tenniük, amely utóbbi bekezdés előírja, hogy „a közzétételben fel kell tüntetni 
legalább az elkövetett bűncselekmény típusát és jellegét, valamint a felelős személy kilétét”. Ebből 
következik, hogy pusztán az, hogy a Bíróságtól mind az említett 60. cikk (1) bekezdésének, mind e 
cikk (2) bekezdésének értelmezését kérik, amelyek az utóbbi bekezdés szövegére tekintettel 
összefüggenek egymással, nem teszi hipotetikussá a hatodik kérdést.
98 Másrészt a kérdést előterjesztő bíróság úgy véli, hogy az előzetes döntéshozatalra utaló határozata 
elfogadásának időpontjában a Rodl & Partnerrel szemben hozott, szankciót kiszabó határozatnak 
a VID internetes oldalán történő közzététele továbbra is pontatlanságokat tartalmazott.
99 A fenti megfontolásokból következik, hogy a hatodik kérdés elfogadható.
100 A kereset tárgyát képező határozatok tartalmának közzétételét illetően meg kell állapítani, hogy 
a 2015/849 irányelv 60. cikke (1) és (2) bekezdésének együttes értelmezése szerint, amelyeket a 
jelen ítélet 97. pontja lényegében felidéz, az illetékes nemzeti hatóság internetes oldalán csak az e 
határozatokban szereplő információkat teszik közzé. Következésképpen, nem tehetők közzé azon 
információk, amelyek nem felelnek meg az említett határozatokban szereplő információknak.
101 A fenti megfontolásokra tekintettel a hatodik kérdésre azt a választ kell adni, hogy 
a 2015/849 irányelv 60. cikkének (1) és (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az ezen irányelvet 
átültető nemzeti rendelkezések megsértése miatt elfogadott szankciót kiszabó határozat 
közzétételekor az illetékes nemzeti hatóság köteles meggyőződni arról, hogy a közzétett 
információk pontosan megfelelnek az e határozatban szereplő információknak.
ECLI:EU:C:2022:883                                                                                                                212022. 11. 17- I ÍTÉLET – C-562/20. SZ. ÜGY 
RODL & PARTNER
A költségekről
102 Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt 
folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az 
észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek 
költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.
A fenti indokok alapján a Bíróság (első tanács) a következőképpen határozott:
1)A pénzügyi rendszerek pénzmosás vagy terrorizmusfinanszírozás céljára való 
felhasználásának megelőzéséről, a 648/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 
módosításáról, valamint a 2005/60/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv és 
a 2006/70/EK bizottsági irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2015. május 20-i
(EU) 2015/849 európai parlamenti és tanácsi irányelv 18. cikkének (1) és (3) bekezdését 
ugyanezen irányelv 5. cikkével és III. melléklete 3. pontjának b) pontjával összefüggésben
a következőképpen kell értelmezni:
e rendelkezések nem követelik meg, hogy a kötelezett szolgáltató valamely ügyfél 
kockázati szintjét automatikusan magasnak minősítse, és ennek következtében 
fokozott ügyfél-átvilágítási intézkedéseket hozzon vele szemben kizárólag azon tény 
miatt, hogy az ügyfél nem kormányzati szervezet, és az említett ügyfél egyik 
alkalmazottja a korrupció tekintetében magas kockázatot jelentő harmadik ország 
állampolgára, vagy az ugyanezen ügyfél egyik kereskedelmi partnere, de nem maga az 
ügyfél, ilyen harmadik országgal áll kapcsolatban. A tagállamok azonban nemzeti 
jogukban az ilyen körülményeket a pénzmosás és a terrorizmus finanszírozásának 
potenciálisan magasabb kockázatára utaló olyan tényezőkként is meghatározhatják, 
amelyeket a kötelezett szolgáltatóknak az ügyfeleik tekintetében elvégzendő 
kockázatértékelésük során figyelembe kell venniük, feltéve hogy e tényezők 
megfelelnek az uniós jognak, és különösen az arányosság és a hátrányos 
megkülönböztetés tilalma elvének.
2)A 2015/849 irányelv 8. cikkének (2) bekezdésével, 13. cikkének (4) bekezdésével és 
40. cikke (1) bekezdése első albekezdésének a) pontjával együttesen értelmezett 13. cikke 
(1) bekezdésének c) és d) pontját
a következőképpen kell értelmezni:
e rendelkezések nem írják elő a kötelezett szolgáltató számára, hogy az 
ügyfél-átvilágítási intézkedések meghozatala esetén az érintett ügyféltől megszerezze az 
utóbbi ügyfél és egy harmadik fél között létrejött szerződés másolatát, feltéve hogy e 
szolgáltató képes olyan egyéb megfelelő dokumentumokat benyújtani az illetékes 
nemzeti hatóság részére, amelyek egyrészt igazolják, hogy elemezte az ügyfél és a 
harmadik fél között létrejött ügyletet és üzleti kapcsolatot, másrészt pedig azt, hogy ezt 
az elemzést kellően figyelembe vette annak érdekében, hogy a pénzmosás és a 
terrorizmusfinanszírozás azonosított kockázataira tekintettel meghozza a szükséges 
átvilágítási intézkedéseket.
3)A 2015/849 irányelv 14. cikkének (5) bekezdését ezen irányelv 8. cikkének 
(2) bekezdésével összefüggésben
22                                                                                                                ECLI:EU:C:2022:8832022. 11. 17- I ÍTÉLET – C-562/20. SZ. ÜGY 
RODL & PARTNER
a következőképpen kell értelmezni:
a kötelezett szolgáltatók kötelesek naprakész kockázatértékelés alapján a meglévő 
ügyféllel szemben – adott esetben fokozott – átvilágítási intézkedéseket elfogadni, 
amennyiben ez különösen az említett ügyfél fontos körülményeinek megváltozása miatt 
megfelelőnek tűnik, függetlenül attól, hogy még nem járt le a fenti ügyfélhez kapcsolódó 
kockázat újbóli értékelésének elvégzésére a nemzeti jog által előírt maximális határidő. 
E kötelezettség nem csupán a pénzmosás és a terrorizmus finanszírozásának 
szempontjából magasabb kockázatot jelentő ügyfelek tekintetében áll fenn.
4)A 2015/849 irányelv 60. cikkének (1) és (2) bekezdését
a következőképpen kell értelmezni:
az ezen irányelvet átültető nemzeti rendelkezések megsértése miatt elfogadott szankciót 
kiszabó határozat közzétételekor az illetékes nemzeti hatóság köteles meggyőződni 
arról, hogy a közzétett információk pontosan megfelelnek az e határozatban szereplő 
információknak.
Aláírások
ECLI:EU:C:2022:883                                                                                                                232022. 11. 17- I ÍTÉLET – C-562/20. SZ. ÜGY 
RODL & PARTNER