Ugyanis a 2004/18 irányelv 45. cikkének (2) bekezdése nem írja elő az ott említett kizáró okok uniós szinten történő egységes alkalmazását, hiszen a tagállamok nem kötelesek az ott szereplő valamennyi kizáró okot alkalmazni, illetve ezen okokat a nemzeti szinten figyelembe veendő jogi, gazdasági és társadalmi szempontoktól függően esetenként eltérő szigorral érvényesíthető módon építhetik be a nemzeti jogukba. Ennek keretében a tagállamok enyhíthetik, illetve rugalmasabbá tehetik az e rendelkezésben megállapított szempontokat. E tekintetben egy olyan nemzeti szabályozás esetében, amely arra kötelezi az ajánlattevő tekintetében súlyos szakmai kötelességszegést megállapító ajánlatkérő szervet, hogy az arányosság elvét alkalmazva vizsgálja meg, hogy valóban ki kell‑e zárni ezt az ajánlattevőt, az arányosság elvén alapuló ilyen vizsgálat rugalmasabbá teszi a 2004/18 irányelv 45. cikke (2) bekezdésének d) pontjában szereplő kizárási ok alkalmazását. Ezenfelül ezen irányelv (2) preambulumbekezdéséből az következik, hogy az arányosság elvét a közbeszerzési szerződés odaítélési eljárásaiban általános jelleggel kell alkalmazni.

Az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló 2004/18 irányelv rendelkezéseit, különösen ezen irányelv 2. cikkét és VIIA. mellékletének 17. pontját az egyenlő bánásmód elvére, valamint az abból következő átláthatóság elvére figyelemmel úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes, ha valamely ajánlatkérő szerv úgy dönt, hogy a közbeszerzési szerződést egy súlyos szakmai kötelességszegést elkövető ajánlattevőnek ítéli oda, azzal az indokkal, hogy ezen ajánlattevőnek az odaítélési eljárásból való kizárása sértette volna az arányosság elvét, miközben e közbeszerzés ajánlati felhívásának feltételei szerint a súlyos szakmai kötelességszegést elkövető ajánlattevőt mindenképpen ki kellett volna zárni, tekintet nélkül arra, hogy e szankció arányos‑e, vagy sem.

Ugyanis az érintett gazdasági szereplők közül egyesek, bár teljes mértékben tisztában voltak a dokumentációban szereplő kizárási záradékkal és teljes mértékben tudták, hogy korábban súlyosnak minősíthető szakmai kötelességszegést követtek el, ajánlatot nyújthattak be, annak reményében, hogy esetüknek az arányosság elvének alkalmazásával történő későbbi vizsgálata alapján mentesítik őket a kizárás alól az alkalmazandó nemzeti szabályozásnak megfelelően, miközben más, összehasonlítható helyzetben lévő gazdasági szereplők nem nyújtottak be ilyen ajánlatot, e kizárási záradék szövegére hagyatkozva, amely nem említi az arányosság ezen vizsgálatát. Ez utóbbi helyzet különösen azokat a más tagállambeli gazdasági szereplőket érintheti, akik kevésbé ismerik a vonatkozó nemzeti szabályozás szövegét és annak alkalmazásának feltételeit. Ez még inkább elmondható olyan esetben, amelyben az ajánlatkérő azzal kapcsolatos kötelezettsége, hogy elvégezze a súlyos szakmai kötelességszegés miatti kizárás arányosságának vizsgálatát, az alkalmazandó nemzeti rendelkezés szövegéből sem derül ki, csupán az e rendelkezésre vonatkozó indokolásból. Így tehát a szóban forgó kizárásnak az arányosság elvére tekintettel történő vizsgálata olyan esetben, amikor az érintett közbeszerzés ajánlati felhívásának feltételei egyértelműen előírják azon ajánlatok ezen elven alapuló vizsgálat nélküli elutasítását, amelyek ilyen kizáró ok alá esnek, az érdekelt gazdasági szereplőket bizonytalan helyzetbe hozhatja, és sértheti az egyenlő bánásmód elvét, valamint az átláthatóságra vonatkozó kötelezettség betartását.

(vö. 41–44. pont és a rendelkező rész 2. pontja)