ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
32

Márpedig a jelen ügyben a Bizottság 2012. február 1‑jei levelének 4. pontjából kitűnik, hogy a DG COMP helyt adott annak a kérelemnek, hogy törölje a „járműipari üveg”‑határozat közzétett változatából a felperes e határozat (115) preambulumbekezdésében említett üzletfeleinek nevét a felperes bizonyos munkavállalói azonosíthatósággal szembeni védelme érdekében. E tekintetben el kell utasítani a Bizottság által előadottakat, miszerint a 2012. február 1‑jei levél csupán egy előzetes álláspontot fejezett ki, amely nem érintette a meghallgatási tisztviselő végleges határozatát. Amint arra ugyanis a fenti 31. pont rámutatott, a meghallgatási tisztviselőhöz csak akkor fordulnak, ha a vállalkozás ellenzi a várható nyilvánosságra hozatalt. Ezzel szemben, ha a Bizottság nem tervezi a nyilvánosságra hozatalt, a meghallgatási tisztviselő eljárása okafogyott. A Bizottság által előadottakkal ellentétben a 2012. február 1‑jei levél 9. pontja ezt a tényleges helyzetet tükrözi, mivel e pontban a Bizottság felhívta a felperest, hogy amennyiben nem ért egyet a tervezett közzététel terjedelmével („[s]hould you not agree with the scope of the disclosure as described in this letter […]”), a meghallgatási tisztviselőhöz fordulhat.
62

A felperesek arra hivatkoznak, hogy a 2002. évi és a 2006. évi engedékenységi közlemény olyan rendelkezéseket tartalmaz, amelyek a hatálya alá tartozó valamennyi vállalkozásban jogos bizalmat keltenek a tekintetben, hogy az általuk önként szolgáltatott információk a lehetőségekhez mérten bizalmasak maradnak, még a Bizottság határozata közzétételének szakaszában is. Ezenkívül ugyanezen közlemények konkrét biztosítékokat nyújtanak arra vonatkozóan, hogy a közzétett adatok a felperesekhez hasonló együttműködő vállalkozások számára biztosítják, hogy kevésbé legyenek kitéve a polgári jogi keresetek kockázatainak, mint azok a vállalkozások, amelyek nem működtek együtt a Bizottsággal. Ez a bizalom, amelyet az 1049/2001 rendelet 4. cikkének (2) bekezdése is megalapoz, nem csupán az engedékenységi eljárás keretében benyújtott dokumentumokra vonatkozik, hanem az azokban szereplő információkra is. Márpedig a megtámadott határozat felhatalmazást ad a felperesek üzletfelei kilétének, vagyis olyan adatoknak a közzétételére, amelyeket az engedékenységi politika keretében szolgáltattak a Bizottságnak. Ez a közzététel tehát, amely az EUMSZ 101. cikk alkalmazása érdekében nem szükséges, sérti a felperesek jogos bizalmát, és kevésbé előnyössé teszi a helyzetüket azon vállalkozásokhoz képest, amelyek nem működtek együtt a Bizottsággal. Ebből következik a szakmai titok védelmével kapcsolatos rendelkezések megsértése.
22

Hozzá kell tenni, hogy az építőanyagok jellemzőire, minőségére és kereskedelmi forrására vonatkozó ismeretek annál is inkább fontosak az érintett vásárlóközönség számára, mivel e termékeket – miután azokat beépítik az ingatlanba – nem lehet túl gyakran cserélgetni, legfeljebb magas költségek árán. Ráadásul, ha e termékek rossz minőségűek, az kárt okozhat az ingatlanban, ami költséges beavatkozásokat tehet szükségessé. Ezen okok miatt nagyon is elképzelhető, hogy még az az átlagos fogyasztó is, aki e termékek kiválasztását nem bízza szakemberre, rákeres az interneten az érintett termékekre, de legalábbis érdekli őt, hogy e termékek honnan származnak, és ki a gyártójuk.
151

Ugyanis a Bizottsághoz hasonlóan rá kell mutatni, hogy az 1924/2006 rendelet 13. és 14. cikkével érintett állítások tudományos bizonyítékára vonatkozó kérdéssel a Bizottság 2007. december 14‑én elfogadott dokumentuma foglalkozott, amely a Bizottság internetes oldalán „Guidance on the implementation of regulation no 1924/2006 on nutrition and health claims made on foods – Conclusions of the standing committee on the food chain and animal health” (Az élelmiszerekkel kapcsolatos, tápanyag‑összetételre és egészségre vonatkozó állításokról szóló 1924/2006 rendelet végrehajtására vonatkozó iránymutatás – az élelmiszerlánc‑ és állategészségügyi állandó bizottság következtetései) címen érhető el. Közelebbről az említett dokumentum „A 13. vagy 14. cikk alá történő besorolás hatása” címet viselő III.2.3. pontjából kifejezetten kitűnik, hogy az állítások e rendelkezések alá történő besorolásának semmilyen hatása nem volt az állítások engedélyezése céljából megkövetelt tudományos igazoltság szintjére.
28

Másodsorban a közvetlen érintettség fogalmát illetően az ítélkezési gyakorlat szerint e feltétel megköveteli először is, hogy a kifogásolt intézkedés közvetlen hatást gyakoroljon a felperes jogi helyzetére, másodszor pedig, hogy ne hagyjon mérlegelési jogkört az intézkedés végrehajtására kötelezett címzettek számára, mert az ilyen végrehajtás tisztán automatikus jellegű, és köztes szabályok alkalmazása nélkül, egyedül a kifogásolt szabályozás alapján történik (1998. május 5‑i Dreyfus kontra Bizottság ítélet, C‑386/96 P, EBHT, EU:C:1998:193, 43. pont; 2009. szeptember 10‑i Bizottság kontra Ente per le Ville Vesuviane és Ente per le Ville Vesuviane kontra Bizottság ítélet, C‑445/07 P és C‑455/07 P, EBHT, EU:C:2009:529, 45. pont).
24

2012. október 30‑án Barroso elnök írt a Parlament elnökének, hogy magyarázattal szolgáljon a felperes 2012. október 16‑i találkozón történt lemondására. Különösen az alábbiakat jelentette ki: „[J. Dalli] szilárdan elutasította az OLAF következtetéseit. Mindazonáltal megbeszélésünk során elismerte, hogy korábban, a máltai vállalkozó közreműködésével, nem hivatalos csatornákon keresztül kapcsolatban volt a dohányiparral, mi pedig – [az OLAF] következtetései tekintetében az ártatlanság jogi vélelmének sérelme nélkül – arra a következtetésre jutottunk, hogy politikailag tarthatatlan lenne számára, ha továbbra is betöltené a biztosi tisztséget az idő alatt, amikor megpróbálja helyreállítani jóhírnevét. Amint azt azóta már nyilvánosan is elmondtam, J. Dalli teljesen egyértelműen jelentette be a jogi szolgálat főigazgatója és kabinetfőnököm előtt az azonnali hatályú lemondását. Tájékoztattam arról, hogy lemondását sajtóközlemény formájában később, a nap folyamán nyilvánosságra hozzuk, azt követően, hogy lehetősége volt értesíteni családját és munkatársait lemondásáról. […] Ezen a ponton szeretném hangsúlyozni, hogy az OLAF megállapításainak jogi következményeit egyértelműen el kell határolni azok politikai értékelésétől. Mint Ön is tudja, az OLAF megküldte jelentését a máltai főügyésznek, magam pedig úgy tudom, hogy a főügyész átadta az ügyet a rendőrségnek. Immár a máltai hatóságok kizárólagos feladata, hogy a máltai joggal összhangban kezeljék az ügyet. Mi, a Bizottság részéről, továbbra is teljes mértékben tiszteletben tartjuk az ártatlanság vélelmét, ahogyan azt az OLAF által lefolytatott vizsgálat elejétől fogva tettük. Konkrétan a Bizottság képviselői által a J. Dalli lemondását követően tett valamennyi bejelentés kizárólag a szóban forgó események politikai és/vagy intézményi vetületére fókuszált, és gondosan tartózkodott attól, hogy akár csak közvetetten is jogi szempontból minősítse ezeket az eseményeket és az érintett személyek esetleges felelősségét.”
135

Ez tűnik az iratok összességéből is. A 2005. július 21‑i egyetértési megállapodás ugyanis azt írta elő, hogy a Sernamnak a Sernam Xpressbe kell apportálnia a „Sernam eszközeinek és kötelezettségeinek teljes körét, [a pénzügyi kötelezettségek] kivételével”. A 2005. szeptember 14‑i részleges eszközapportról szóló szerződésből is kitűnik, hogy többek között ide kapcsoltak (a legjelentősebb kötelezettségeket illetően) egy ebből következő negatív megszerzési értéket (badwill) (az üzleti érték negatív), a közbenső veszteségekre képzett tartalékokat, az üzemeltetési adósságokat, a vegyes adósságokat, valamint a részesedéssel kapcsolatos adósságokat. A commission des participations et des transferts (részesedésekért és átruházásokért felelős bizottság) 2005. július 22‑i 2005‑AC 2. sz. hozzájárulása a Sernam eszközeinek a felperes részéről a magánszektorra ruházásához szintén arra hivatkozik, hogy a felperes úgy döntött, hogy „együttesen ruházza át a társaság üzemeltetési eszközeit és kötelezettségeit”. Ezenkívül az X bank jelentése egyértelműen rögzíti, hogy „[a] gyakorlatban az [á]truházott [t]ársaság a [Sernam] eszközeinek és kötelezettségeinek teljes körével fog rendelkezni (beleértve valamennyi leányvállalatot és a márkát is), a pénzügyi kötelezettségek kivételével”.
144

A Front Polisario szerint „sérül a szabadság, mivel egy nép szabadságát nem veszi figyelembe, és ami ennél is rosszabb, azt el is nyomja ez a határozat, amely támogatja a gazdasági dominanciát, és a népesség szerkezetének megváltoztatására törekszik annak érdekében, hogy még összetettebbé tegye az önrendelkezésről szóló népszavazásra vonatkozó képet”. A Front Polisario arra is hivatkozik, hogy „a biztonság és a jogbiztonság is sérül”, utalva a „szaharai nép”„egyéni jogainak” egy „annexiós rezsim” által történő állítólagos megsértésére, valamint arra, hogy véleménye szerint nincs értékük azoknak a származási tanúsítványoknak, amelyeket a marokkói hatóságok állítanak majd ki a Nyugat‑Szaharából származó termékek kiviteléhez. A Front Polisario arra hivatkozik, hogy „sérülnek a szabadságjogok, legyen szó akár a szaharai nép kollektív szabadságáról […], akár a tulajdonhoz való jog, a mozgás szabadsága, a véleménynyilvánítás szabadsága, a védelemhez való jog és az emberi méltóság megsértéséről”.
1

Az Einhell Germany AG, a Hans Einhell Nederlands BV, az Einhell France SAS és a Hans Einhell Österreich GmbH (a továbbiakban együttesen: felperesek) az Einhell‑csoporthoz tartozó négy olyan társaság, amelyek – többek között – Kínából származó levegőkompresszorokat hoznak be. Konkrétabban, a Nu Air csoporthoz tartozó, Kínában letelepedett társaságtól, a Nu Air (Shanghai) Compressors and Tools Co. Ltd‑től (a továbbiakban: Nu Air Shanghai vagy gyártó‑exportőr) vásárolt kompresszorokat hoznak be az Európai Unióba.
1

A felperes Mecafer a Kínában letelepedett társaságtól, a Nu Air (Shanghai) Compressors and Tools Co. Ltd‑től (a továbbiakban: Nu Air Shanghai vagy gyártó‑exportőr) által gyártott kompresszorokat hoznak be az Európai Unióba. Ezenfelül a Nu Air csoport – amelyhez a gyártó‑exportőr tartozik – élén álló olasz társaság, a Nu Air Compressors and Tools SpA által gyártott levegőkompresszorokat forgalmaz és értékesít. A jelen ügy tényállásának idején a felperes a Nu Air csoportba tartozott, ekként pedig a gyártó‑exportőrhöz kapcsolódott.
7

A Bizottság 2009. október 22‑én megindította az EK 88 cikk (2) bekezdése szerinti eljárást a feltőkésítés és a kockázati fedezet vonatkozásában. Az érintett feleket felszólította arra, hogy a Bizottság 2009. november 21‑i határozatának (HL C 281., 42. o.) az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő közzétételét követő tizenöt napon belül nyújtsák be észrevételeiket. Ennek keretében az amerikai JC Flowers & Co. LLC társaság által kezelt befektetési alapok, köztük a felperesek, a HSH Investment Holdings Coinvest‑C Sàrl és a HSH Investment Holdings FSO Sàrl 2009. december 3‑án kérelmezték, hogy észrevételeik benyújtására e határidőt hosszabbítsák meg, amit a Bizottság teljesített. Az említett észrevételeket 2009. december 17‑én nyújtották be a Bizottsághoz, miután ez utóbbi és az érintett felek – ideértve a többek között a felpereseket képviselő JC Flowers & Co.‑t – között 2009. december 2‑án találkozóra került sor.
53

Következésképpen a 2012. szeptember 12‑i levél nem fosztotta meg tárgyától a 2012. augusztus 10‑i levélben foglalt határozattal szemben benyújtott keresetet, ily módon a jelen ügyben továbbra is fennáll a felperesnek az eljáráshoz fűződő, a közbeszerzési eljárásból történő kizárásával, illetve az azon konzorcium ajánlatának elutasításával szembeni jogorvoslatra irányuló érdeke, amelynek tagja volt. A Bizottság állításával szemben, amint az a fenti 46. pontban is megállapításra került, a felperes jogszerűen nyújtotta be a 2012. augusztus 10‑i levélben foglalt határozat mint az érdekeit érintő joghatásokat kiváltó, és kötelezően rá vonatkozó intézkedés megsemmisítése iránti keresetet. Ellenkező esetben a felperes annak a kockázatnak lenne kitéve, hogy a Bizottság keresetének késedelmességét hozza fel kifogásként, azon indokkal, hogy a 2012. szeptember 12‑i levél, amint arra a felperes is joggal hivatkozik, lényegében a 2012. augusztus 10‑i levél megerősítő aktusa volt.
101

Harmadszor a felperes által a válaszában felhozott, az 1/2003 rendelet 25. cikke (5) bekezdésének megsértésére vonatkozó jogalappal kapcsolatban emlékeztetni kell arra, hogy a Törvényszék eljárási szabályzatának 76. cikke szerint a keresetlevélnek tartalmaznia kell többek között a felhozott jogalapok rövid ismertetését. Ezenfelül az állandó ítélkezési gyakorlat szerint, függetlenül a terminológiai kérdésektől, ennek az ismertetésnek megfelelően érthetőnek és pontosnak kell lennie ahhoz, hogy lehetővé tegye az alperes számára azt, hogy előkészítse védekezését, a Törvényszék számára pedig azt, hogy a kereset tárgyában határozhasson, adott esetben anélkül, hogy bármilyen más további információt kellene kérnie. A jogbiztonság és a gondos igazságszolgáltatás biztosítása érdekében a kereset elfogadhatóságához a lényegi tény‑ és jogkérdéseknek, amelyeken alapul, ha csak röviden is, de magából a keresetlevél szövegéből koherens és érthető módon ki kell tűnniük (lásd: 2006. szeptember 27‑i Roquette Frères kontra Bizottság ítélet, T‑322/01, EBHT, EU:T:2006:267, 208. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat). Ugyancsak az ítélkezési gyakorlat szerint elfogadhatatlannak kell tekinteni azokat a jogalapokat, amelyeket nem megfelelően fogalmaztak meg az eljárást kezdeményező keresetlevélben. Hasonló követelmények érvényesülnek a jogalap alátámasztására felhozott kifogás tekintetében is. Az eljárásgátló ok fennállása miatti elfogadhatatlanságot a Törvényszék szükség esetén hivatalból állapíthatja meg (lásd: 2005. december 14‑i Honeywell kontra Bizottság ítélet, EBHT, EU:T:2005:455, 54. és 55. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
18

Végül meg kell jegyezni, hogy a Dán Királyság intézkedéseket hozott a TV2 A/S megmentése és szerkezetátalakítása érdekében. Így egyrészt 2008. június 16‑án bejelentett egy, a TV2 A/S javára hitelkeret formájában nyújtani tervezett megmentési célú támogatási tervet. E támogatást a Bizottság a TV2 A/S javára nyújtott megmentési támogatásra vonatkozó No287/2008. sz. ügyben 2008. augusztus 4‑én hozott C(2008) 4224 végleges határozatában (HL 2009. C 9., 1. o.) jóváhagyta. A Bizottság határozatával szemben a Viasat keresetet nyújtott be. A Törvényszék a 2012. március 22‑i végzésében, miután megállapította, hogy a szóban forgó határozatban jóváhagyott támogatást teljes egészében visszafizették, úgy határozott, hogy a kereset okafogyottá vált, és arról már nem szükséges határozni (2012. március 22‑i Viasat Broadcasting UK kontra Bizottság végzés, T‑114/09, EU:T:2012:144).
5

A 2309/93 rendeletet felváltotta a 726/2004 rendelet. A 726/2004 rendelet 3. cikkének (1) és (2) bekezdése, 4. cikkének (1) bekezdése, 6. cikkének (1) bekezdése, 14. cikkének (11) bekezdése, 82. cikkének (1) bekezdése, 89. cikke és 90. cikke az alábbiakat mondja ki: „3. cikk (1) A melléklet A. részében felsorolt gyógyszerek egyike sem hozható forgalomba a Közösségen belül a Közösség által e rendeletnek megfelelően kiadott forgalombahozatali engedély nélkül. (2) A Közösség e rendelet rendelkezéseinek megfelelően a mellékletben nem említett gyógyszer vonatkozásában is adhat ki forgalombahozatali engedélyt, ha: a) a gyógyszer olyan új hatóanyagot tartalmaz, amely e rendelet hatálybalépésének napján a Közösségben nem volt engedélyezve; vagy b) a kérelmező igazolja, hogy a gyógyszer jelentős terápiás, tudományos vagy technikai innovációt képvisel, vagy hogy az engedély e rendeletnek megfelelő megadása közösségi szinten a betegek vagy az állategészségügy érdekeit szolgálja. […] 4. cikk (1) A 3. cikkben említett engedély iránti kérelmeket az Ügynökséghez kell benyújtani. […] 6. cikk (1) Az emberi felhasználásra szánt gyógyszer engedélye iránti minden kérelemnek kifejezetten és teljes körűen tartalmaznia kell a 2001/83/EK irányelv [többek között] 8. cikke (3) bekezdésében [és 10. cikkében] említett adatokat és dokumentumokat. […] 14. cikk […] (11) Az ipari és kereskedelmi tulajdon védelméről szóló jogszabályok sérelme nélkül az e rendelet rendelkezéseinek megfelelően engedélyezett, emberi felhasználásra szánt gyógyszerek nyolcéves időtartamra szóló adatvédelmet és tízéves időtartamra szóló forgalombahozatali védelmet élveznek, amely összefüggésben az utóbbi időtartam 11 évre meghosszabbodik, ha a forgalombahozatali engedély jogosultja a tízéves időtartam első nyolc évében egy vagy több új terápiás javallatra kap engedélyt, amelyeket az engedélyezésüket megelőző tudományos értékelés során úgy tekintenek, hogy a meglévő terápiákkal összehasonlítva jelentős klinikai hasznot jelentenek. […] 82. cikk (1) Meghatározott gyógyszerre vonatkozóan egy kérelmezőnek csak egy engedély adható. A Bizottság azonban engedélyezheti ugyanazon kérelmező számára, hogy ugyanazon gyógyszerre egynél több kérelmet nyújtson be az Ügynökséghez, amennyiben objektív, ellenőrizhető, közegészségügyi indokok állnak fenn a gyógyszerek egészségügyi szakemberek és/vagy betegek általi beszerezhetősége vonatkozásában, illetve a közös forgalomba hozatal miatt. […] 89. cikk A [különösen a 14. cikk (11) bekezdésében] meghatározott oltalmi idők nem vonatkoznak azokra a referencia‑gyógyszerekre, amelyek engedélyezésére vonatkozó kérelmet [2005. november 20‑a] előtt nyújtották be. 90. cikk Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba. Az első bekezdéstől eltérve az I., II., III. és V. címet 2005. november 20‑tól […] kell alkalmazni.”
1

2009. június 26‑án a felperes, a Bacardi Co. Ltd, a közösségi védjegyről szóló, 2009. február 26‑i 207/2009/EK módosított tanácsi rendelet (HL 2009. L 78.,1. o.; helyébe lépett az európai uniós védjegyről szóló, 2017. június 14‑i (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet [HL 2017. L 154, 1. o.]) alapján európai uniós védjegy lajstromozása iránti kérelmet nyújtott be az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatalához (EUIPO).
83

Először is a közigazgatási eljárásban való részvételüket illetően, amely önmagában sem elengedhetetlen, sem elégséges, mégis releváns feltétel, a megtámadott rendelet (2) preambulumbekezdéséből kitűnik, hogy a felperesek kezdeményezésére került sor a részleges időközi felülvizsgálati eljárásra, mivel 2011. június 9‑én kérelmet nyújtottak be az alaprendelet 11. cikkének (3) bekezdése alapján. Ráadásul szintén a megtámadott rendelet (2) preambulumbekezdéséből következik, hogy a felpereseket abban név szerint megnevezték, ami a Tanács állításával ellentétben, másokkal együttvéve releváns tényező a személyes érintettség értékelése szempontjából. Egyébiránt az időközi felülvizsgálati eljárás során legalább öt alkalommal nyújtottak be írásbeli észrevételeket a MET‑nek a két kínai exportáló gyártó esetében történő elutasítását és a rendes érték kiszámításához a Bizottság által alkalmazott módszert illetően. 2012. május 10‑én a Bizottság képviselőivel tartott megbeszélésen is részt vettek. Ráadásul a megtámadott rendeletnek különösen a (39) és (41) preambulumbekezdéséből kitűnik, hogy az kifejezetten elutasítja a felperesek által a felülvizsgálati eljárás során előadott bizonyos érveket.
52

E tekintetben meg kell állapítani, hogy amint azt maga is hangsúlyozza a megtámadott rendeletben, a Tanács a megtagadást az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdése c) pontjának első francia bekezdésében előírt, a főbb ráfordítások költségeire vonatkozóan előírt feltételre alapítja, és nem a vállalkozások döntéseire vonatkozó, az említett rendelkezés első tagmondatában előírt feltételre. Ez e megtámadott rendeletnek a kontextusában való olvasatából következik, tekintettel a MET megtagadása céljából hivatkozott körülmények jellegére, az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdése c) pontja első francia bekezdésének a szerkezetére, valamint a közigazgatási dossziét alkotó dokumentumok összességére. Még ha a MET iránti kérelemre vonatkozó értesítés jelentős állami beavatkozásra hivatkozik is, hozzáfűzi, hogy a benzol árai nem tükrözik alapvetően a piaci értékeket. Ezenfelül a Bizottság végső tájékoztató dokumentuma megállapította a nyersanyagok és különösen a benzol ára torzulásának a fennállását.
6

Szintén 1994‑ben következett be a német postarendszer második jelentős reformja, először is a német szövetségi posta postai tevékenységének kötelező szolgáltatásairól szóló 1994. január 12‑i rendelettel (Verordnung zur Regelung der Pflichtleistungen der Deutschen Bundespost Postdienst (BGBl. 1994. I, 86. o.; a továbbiakban: a kötelező szolgáltatásokról szóló rendelet), majd két ugyanazon a napon elfogadott törvénnyel, a korábbi német szövetségi posta alkalmazottaira hatályos munkajogról szóló, 1994. szeptember 14‑i törvénnyel (Gesetz zum Personalrecht der Beschäftigten der früheren Deutschen Bundespost) (BGBl. 1994. I, 2325. o.; a továbbiakban: a postai alkalmazottak jogállásáról szóló törvény) és a német szövetségi postavállalat részvénytársasággá történő átalakításáról szóló, 1994. szeptember 14‑i törvénnyel (Gesetz zur Umwandlung von Unternehmen der Deutschen Bundespost in die Rechtsform der Aktiengesellschaft) (BGBl. 1994. I., 2325. o.).
2

A felperes Schenker Ltd a Deutsche Bahn AG (a továbbiakban: DB) tulajdonában áll, amely utóbbi egy teljes mértékben a Németországi Szövetségi Köztársaság tulajdonában lévő, német jog szerinti részvénytársaság. A DB egy világszinten mobilitási és logisztikai szolgáltatásokat nyújtó cégcsoport (a továbbiakban: DB‑csoport) végső anyavállalata. A DB‑csoport a DB Schenker cégnév alatt és különösen a több jogalanyt – köztük a felperest – magában foglaló Schenker‑cégcsoporton keresztül különösen légi szállítmányozási szolgáltatásokat nyújt. [bizalmas] ( 1 ) A The Brink’s Company (a továbbiakban: Brink’s) eladott a DB számára egy, a Bax Global Inc. által irányított cégcsoportot, amelynek többek között a Bax Global Ltd (UK) is a részét képezte. A Bax Global (UK), miután tevékenységeit a felperesre ruházták, tevékenységeit megszüntette, és megszűnt létezni.
—

egy párhuzamos megállapodásból (a továbbiakban: közös megállapodás), amelynek értelmében egyrészt a Japánban található GIS‑projektek a kartell japán tagjai, míg a kartell európai tagjainak országaiban (a továbbiakban együtt: anyaországok) található GIS‑projektek a kartell európai tagjai részére voltak fenntartva, másrészt pedig az egyéb európai országokban található GIS‑projektek szintén az európai csoport részére voltak fenntartva, mivel a japán gyártók kötelezettséget vállaltak arra, hogy az Európában található projektekre vonatkozóan nem nyújtanak be ajánlatokat; ugyanakkor e kötelezettségvállalás ellenében az ilyen projekteket be kellett jelenteni a japán csoportnak, és be kellett számítani a GQ‑megállapodásban meghatározott „közös európai kvótába” (a továbbiakban: bejelentés és beszámítás);
—

egy párhuzamos megállapodásból (a továbbiakban: közös megállapodás), amelynek értelmében egyrészt a Japánban található GIS‑projektek a kartell japán tagjai, míg a kartell európai tagjainak országaiban található GIS‑projektek a kartell európai tagjai részére voltak fenntartva, másrészt pedig az egyéb európai országokban található GIS‑projektek szintén az európai csoport részére voltak fenntartva, mivel a japán gyártók kötelezettséget vállaltak arra, hogy az Európában található projektekre vonatkozóan nem nyújtanak be ajánlatokat; ugyanakkor e kötelezettségvállalás ellenében az ilyen projekteket be kellett jelenteni a japán csoportnak, és be kellett számítani a GQ‑megállapodásban meghatározott „közös európai kvótába”;