HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 86/5

A Törvényszék (hetedik tanács) T-159/15. sz., Puma SE kontra Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala ügyben 2016. szeptember 9-én hozott ítélete ellen az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala által 2016. november 7-én benyújtott fellebbezés

(C-564/16. P. sz. ügy)

(2017/C 086/07)

Az eljárás nyelve: angol

Felek

Fellebbező: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviseli: D. Hanf, D. Botis, meghatalmazottak)

A másik fél az eljárásban: Puma SE

A fellebbező kérelmei

A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

— teljes egészében helyezze hatályon kívül a fellebbezést;

— a Puma SE-t kötelezze az EUIPO részéről felmerült költségek viselésére.

Jogalapok és fontosabb érvek

Először is, a Törvényszék figyelmen kívül hagyta az EUIPO-nak az előtte folyamatban lévő kontradiktórius eljárásokban viselt eljárási helyzetét és kötelezettségeit, és megsértette a 207/2009 rendelet (1) 76. cikkének (1) bekezdését és a megfelelő ügyintézés elvét annak megállapításával, hogy a Puma „szabályosan hivatkozott” az EUIPO három korábbi határozatára a Puma védjegyek jóhírnevének bizonyítására irányuló kötelezettségei teljesítése érdekében (a 2868/95 rendelet (2) 19. cikke (2) bekezdésének c) pontja). A Törvényszék ezzel elfogadta, hogy ennek a kötelezettségnek úgy is eleget lehet tenni, ha általánosságban és nem meghatározott módon olyan dokumentumokra hivatkoznak, amelyeket más felek – és nem az adott eljárásban részes felek – részvételével zajló, korábbi felszólalási eljárásokban terjesztettek elő.

Minthogy az EUIPO nem hagyhatja figyelmen kívül a másik fél meghallgatáshoz való jogát (a 207/2009 rendelet 75. cikke), sőt azt tiszteletben kell tartania, a Törvényszék megállapítása szükségszerűen arra kötelezi az EUIPO-t, hogy aktív szerepet vállaljon a kontradiktórius eljárásban. Ez ellentétben áll ezen eljárások kontradiktórius jellegével, az EUIPO vonatkozó semlegességi kötelezettségével, valamint a megfelelő ügyintézés elvével.

Másodszor, a Törvényszék azáltal, hogy a Puma által hivatkozott korábbi EUIPO-döntéseket az EUIPO „határozathozatali” gyakorlatának minősítette, a kontradiktórius eljárás jellegét és a „jóhírnév” 207/2009 rendelet 8. cikke (5) bekezdése értelmében vett fogalmát is megsértette. Ez a kétszeres félreértelmezés ezért a megfelelő ügyintézés elvének kétszeres megsértését eredményezte.

Egyrészt a jelen – kontradiktórius – eljárásban nem teljesülnek a Technopol ítélkezési gyakorlat alkalmazásának előfeltételei, mert az EUIPO-nak az eldöntendő ügy releváns tényeinek hivatalból történő vizsgálatára irányuló kötelezettségére vonatkozó ezen ítélkezési gyakorlat csak a másik fél meghallgatásának mellőzésével zajló eljárásokra vonatkozik. Mindenesetre mivel az EUIPO-nak szükségszerűen nincsen a Puma-védjegyek jóhírnevére vonatkozóan külön „határozathozatali gyakorlata”, nem állhat fenn annak megindokolására irányuló kötelezettség, hogy a korábbi határozatokban a Puma-védjegyek jóhírnevével kapcsolatban tett megállapításokat miért nem alkalmazta a jelen tényállásra.

Másrészt a Törvényszék – anélkül, hogy meg ne sértené a kontradiktórius eljárásnak a felek meghallgatásával zajló eljárásokban érvényesülő, 207/2009 rendelet 76. cikke (1) bekezdésében foglalt elvét – nem vezetheti le a megfelelő ügyintézés elvéből a fellebbezési tanács arra irányuló további kötelezettségét, hogy a Pumát hivatalból felszólítsa arra, hogy kiegészítő bizonyítékokat mutasson be a Puma-védjegyek általa hivatkozott jóhírnevének alátámasztására.

Harmadszor, a Törvényszék azon megállapítása, hogy az EUIPO köteles volt a Pumát hivatalból további bizonyítékok bemutatására felszólítani, a 207/2009 rendelet 76. cikkének (2) bekezdését (amely a 2868/95 rendelet 50. szabályának (1) bekezdése alapján alkalmazható) is sérti, amely rendelkezést kizárólag a felek által saját kezdeményezésükre előadott beadványokra kell alkalmazni.

(1) A közösségi védjegyről szóló, 2009. február 26-i 207/2009/EK tanácsi rendelet (HL L 78., 1. o.).

(2) A 40/94 rendelet végrehajtásáról szóló, 1995. december 13-i 2868/95/EK bizottsági rendelet (HL 1995. L 303., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 189. o.).