A 659/1999 rendelet 11. cikkének (1) bekezdéséből azonban nem következik az, hogy a Bizottság köteles lenne automatikusan elrendelni az érintett tagállammal szemben azon támogatás nyújtásának felfüggesztését, amelyet az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdésének megfelelően nem jelentettek be. Egy ezzel ellentétes megoldás ugyanis megfosztaná jelentőségétől az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdésében a tagállammal szemben előírt azon jogi kötelezettséget, hogy a Bizottság végleges határozatának meghozatalát megelőzően ne hajtsa végre a tervezett támogatásokat, és azzal a következménnyel járna, hogy a tagállamok és a Bizottság között megosztott feladatok felcserélődnének.

Az EUMSZ 108. cikk alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló 659/1999 rendelet 13. cikkében előírt, állami támogatásra vonatkozó hivatalos vizsgálati eljárás megindítását elrendelő határozat tárgyát képező nemzeti intézkedés minősítése ezen intézkedés végrehajtásának haladéktalan felfüggesztésére kötelezi azon tagállamot, amely e határozat címzettje. E kötelezettség automatikusan következik a hivatalos vizsgálati eljárás megindítását elrendelő határozatból abban az értelemben, hogy maga a tagállam az említett határozatból köteles levonni valamennyi következtetést. Annak érdekében, hogy a Bizottság meg tudja akadályozni az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdésében foglalt szabályok bármilyen megsértését, a Bizottság ezenkívül azon jogkörrel is rendelkezik, hogy az érintett tagállammal szemben elrendelje az általa jogellenesnek vélt támogatás nyújtásának azonnali felfüggesztését azt követően, hogy lehetővé tette e tagállam számára észrevételek tételét.

Amikor a Bizottság egyetlen jogi aktussal határoz a hivatalos vizsgálati eljárás megindításáról és felfüggesztő rendelkezés meghozataláról, e rendelkezés elválasztható a jogi aktus többi részétől, tehát önmagában megsemmisítés iránti kereset tárgyát képezheti. Ugyanis, még ha azok meghozatalára egy időben kerül is sor, az EUMSZ 108. cikk alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló 659/1999 rendelet 13. cikkében előírt, az állami támogatásra vonatkozó hivatalos vizsgálati eljárás megindítását elrendelő határozat, és az említett rendelet 11. cikkének (1) bekezdésében előírt, az esetlegesen állami támogatásnak minősülő intézkedést felfüggesztő rendelkezés a 659/1999 rendelet különböző rendelkezéseiben szabályozott, elkülönülő jogi aktusoknak minősülnek. Ezenkívül az uniós jogalkotó szándéka az volt, hogy a felfüggesztő rendelkezés az EUMSZ 288. cikk értelmében vett határozat formáját öltse, az ilyen aktust pedig kötelező joghatások kiváltására irányuló, és következésképpen keresettel megtámadható jogi aktusnak kell tekinteni.

Nem így van azonban a hivatalos vizsgálati eljárást megindító határozattal és az EUMSZ 108. cikk alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló 659/1999 rendelet 11. cikkének (1) bekezdése szerinti felfüggesztő rendelkezéssel szemben benyújtott kereset esetén. Nem zárható ki ugyanis, hogy e felfüggesztő rendelkezést más jogellenesség is jellemezheti, nem csupán az, hogy a Bizottság a vizsgált intézkedést tévesen minősítette jogellenes állami támogatásnak. Amennyiben a hivatalos vizsgálati eljárást lezáró határozat meghozatala azzal a következménnyel járna, hogy a felfüggesztő rendelkezéssel szemben benyújtott kereset okafogyottá válik, sérülne az ilyen jogellenességek bírósági felülvizsgálata. Márpedig egy olyan jogközösségben, mint az Unió, sem a tagállamok, sem pedig az intézmények nem mentesek azon vizsgálat alól, hogy jogi aktusaik megfelelnek‑e az alkotmányos alapchartának, azaz az EUM‑Szerződésnek.

Amikor kereseteket nyújtanak be egyrészt a valamely nemzeti intézkedéssel szemben hivatalos vizsgálati eljárás megindítását elrendelő határozattal szemben, másrészt pedig az említett eljárást lezáró végleges határozattal szemben, amely megállapítja, hogy a vizsgált nemzeti intézkedés a belső piaccal összeegyeztethetetlen állami támogatásnak minősül, az ez utóbbi határozattal szemben benyújtott kereset elutasítása okafogyottá teszi a hivatalos vizsgálati eljárás megindítását elrendelő határozattal szemben benyújtott keresetet. E tekintetben, amennyiben az uniós bíróság helybenhagyja a Bizottságnak a végleges határozatban foglalt értékelését, ideértve a vizsgált nemzeti intézkedés új állami támogatásnak minősítését is, ezen intézkedést meg kell szüntetni, és a támogatásokat ab initio vissza kell téríttetni. Következésképpen ilyen esetben már nem szükséges arról a kérdésről határozni, hogy ugyanezen intézkedést, amelyet a hivatalos vizsgálati eljárás megindítását elrendelő határozat következtében fel kellett függeszteni, jogszerűen kellett‑e felfüggeszteni, vagy sem.

A valamely tagállammal szemben a be nem jelentett és jogellenes állami támogatásnak minősített nemzeti intézkedés végrehajtásának felfüggesztését elrendelő határozat keretében a Bizottság nem köteles olyan állandó gyakorlatra vagy ítélkezési gyakorlatra hivatkozni, amelyre tekintettel a szóban forgó nemzeti intézkedés állami támogatás jellege nem kétséges.

Egyébiránt az uniós jog nem zárja ki a jogellenesen nyújtott állami támogatások azt megelőzően való visszatéríttetésének lehetőségét, hogy a Bizottság határozott volna e támogatások belső piaccal való összeegyeztethetőségéről. Egyrészt az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdésében foglalt rendelkezések teljes érvényesülésének biztosítása érdekében e rendelkezés megsértése esetén a nemzeti bíróságok feladata, hogy nemzeti joguknak megfelelően megállapítsák e jogsértés minden következményét mind a támogatási intézkedéseket végrehajtó jogi aktusok érvényességét, mind az e rendelkezés megsértésével nyújtott pénzügyi támogatások visszatéríttetését illetően. Közelebbről annak megállapítása, hogy a támogatást az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdésének utolsó mondatát megsértve nyújtották, a körülményektől függően azzal is járhat, hogy a belső eljárási szabályoknak megfelelően e támogatást vissza kell fizetni, még akkor is, ha azt később a belső piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánítják. Másrészt az uniós jogalkotó lehetővé tette, hogy a Bizottság a hivatalos vizsgálati eljárás végét megelőzően rendelkezéseket hozzon a jogellenesen nyújtott támogatások visszatéríttetése érdekében. Mivel azonban az ilyen rendelkezések érintik a kedvezményezett helyzetét, a jogalkotó az alkalmazásukat az EUMSZ 108. cikk alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló 659/1999 rendelet 11. cikkének (2) bekezdésében meghatározott szigorú feltételeknek vetette alá.

Az EUMSZ 108. cikk alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló 659/1999 rendelet 11. cikkének (1) bekezdése alapján az állami támogatás végrehajtását felfüggesztő rendelkezések meghozatalára vonatkozóan a Bizottságot megillető jogkör nem jár együtt azzal a kötelezettséggel, hogy az érintett tagállammal szemben automatikusan el kellene rendelnie az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdésének megfelelően be nem jelentett támogatás nyújtásának felfüggesztését. Ennélfogva a Bizottság nem köteles megindokolni azon döntését, hogy valamely adott ügyben miért nem hoz felfüggesztő rendelkezést. Ugyanígy kizárólag az, hogy a Bizottság bizonyos tagállamokban hozott intézkedésekkel kapcsolatban hivatalos vizsgálati eljárást indított anélkül, hogy felfüggesztő rendelkezést hozott volna, miközben a más tagállamokban hozott intézkedésekre vonatkozó hivatalos vizsgálati eljárások megindításakor ilyen rendelkezéseket hozott, nem lehet elegendő a hátrányos megkülönböztetés tilalma elve és az egyenlő bánásmód elve megsértésének bizonyításához.

Az egyrészt az EUM‑Szerződés állami támogatások ellenőrzésére vonatkozó rendelkezéseinek, illetve a belső piac működésének többi szempontjára vonatkozó rendelkezéseknek az alkalmazási feltételei, másrészt pedig a Bizottságot az azok végrehajtása során megillető jogkörök terjedelme közötti különbségek nem jelentik akadályát annak, hogy valamely nemzeti intézkedés egyszerre tartozzon az EUMSZ 110. cikk első bekezdése rendelkezéseinek és az állami támogatásokra vonatkozó rendelkezéseknek a hatálya alá, és hogy az említett intézkedés e címen két elkülönülő, az EUMSZ 258. cikk értelmében indított, illetve az EUMSZ 108. cikk (2) bekezdésének második albekezdése értelmében indított eljárás tárgyát képezze. Ebből következik, hogy nem kifogásolható az, hogy a Bizottság az EUMSZ 108. cikk (2) bekezdése alapján hivatalos vizsgálati eljárást indított egy olyan nemzeti intézkedéssel szemben, amelyet a Bizottság egyidejűleg az EUMSZ 258. cikk szerinti eljárás keretében is vizsgál.

Ami a felfüggesztő rendelkezés meghozatalának szükségességére vonatkozó indokolást illeti, noha az EUMSZ 108. cikk alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló 659/1999 rendelet 11. cikkének (1) bekezdéséből az következik, hogy a Bizottságnak be kell mutatnia azokat az okokat, amelyek alapján úgy véli, hogy a végrehajtás alatt álló nemzeti intézkedés új állami támogatásnak minősül, e rendelkezés nem kötelezi arra a Bizottságot, hogy konkrétan igazolja a felfüggesztő rendelkezés adott esetben való meghozatalának célszerűségét. Ezen intézkedés célszerűségét ugyanis az igazolja, hogy a tagállam bizonyítottan megsértette az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdését. Mindazonáltal egy olyan helyzetben, amelyben a felfüggesztő rendelkezést a hivatalos vizsgálati eljárás megindítását elrendelő határozatba foglalták, figyelemmel a Bizottságot a 659/1999 rendelet 11. cikkének (1) bekezdése alapján megillető széles mérlegelési mozgástérre, valamint arra a konkrét joghatásra, amellyel a felfüggesztő rendelkezés e rendelet 12. cikke értelmében jár, az ilyen rendelkezés meghozataláról szóló határozatnak lehetővé kell tennie annak megértését, hogy a Bizottság szerint az érintett tagállam miért nem tartaná tiszteletben az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdéséből eredő kötelezettséget, és miért nem függesztené fel a vizsgált intézkedések végrehajtását a hivatalos vizsgálati eljárás megindítását követően.

Amennyiben a tagállam a be nem jelentett állami támogatás végrehajtását folytatja, a Bizottság az EUMSZ 108. cikk alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló 659/1999 rendelet 11. cikkének (1) bekezdése értelmében felfüggesztő rendelkezést hozhat vele szemben. E rendelkezés belefoglalható a hivatalos vizsgálati eljárás megindítását elrendelő határozatba is, feltéve hogy az érintett tagállam számára e határozat meghozatalát megelőzően lehetőséget biztosítottak arra, hogy ezzel kapcsolatban észrevételeket tegyen.

Egyébiránt az uniós jogalkotó által az EUMSZ 107. és EUMSZ 108. cikk tiszteletben tartásának biztosítása érdekében előírt eszközök alkalmazása nem vezet a hatékony jogorvoslathoz való jog megsértéséhez. A tagállamok ugyanis mind a hivatalos vizsgálati eljárás megindítását elrendelő határozattal, mind pedig a felfüggesztő rendelkezéssel szemben keresettel fordulhatnak az uniós bírósághoz. Ilyen kereset keretében a tagállamok vitathatják mind az érintett nemzeti intézkedés állami támogatásnak minősítését, mind pedig ezen intézkedés felfüggesztési kötelezettség alá tartozó új támogatásnak minősítését, ami lehetővé teszi számukra annak bizonyítását, hogy ezen intézkedés nem tartozott sem a bejelentési kötelezettség, sem pedig a felfüggesztési kötelezettség alá. A tagállamok tartózkodhatnak is attól, hogy vitassák az érintett intézkedés jogellenes állami támogatásnak minősítését, és megelégedhetnek azzal, hogy a felfüggesztő rendelkezést érintő hibákat kifogásolják. Ilyen esetben azonban egy ilyen kereset, még ha feltételezzük is, hogy annak helyt adnak, nem járhat azzal a következménnyel, hogy a felfüggesztési kötelezettség megszűnik, mivel e kötelezettség a hivatalos vizsgálati eljárás megindítását elrendelő határozatból is ered.

(lásd: 151., 153–155. pont)