ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
4)

Úgy kell-e értelmezni a 2000/31/EK irányelv 14. cikkének (3) bekezdését (12. cikkének (3) bekezdését és 13. cikkének (2) bekezdését is), valamint a 2001/29/EK irányelv (3) 8. cikkének (3) bekezdését és a 2004/48/EK irányelv 11. cikkének harmadik mondatát, hogy a semleges szerepet játszó tárhelyszolgáltatót az ellene indított eltiltás iránti kereset esetén is megilleti a 2000/31/EK irányelv 14. cikkének (1) bekezdése szerinti felelősségi privilégium, és ennélfogva az ilyen közvetítő szolgáltatóval szemben elrendelt bírósági eltiltás is csak akkor megengedett, ha a közvetítő szolgáltatónak tényleges tudomása van jogellenes tevékenységről vagy információról, vagy az ilyen bírósági eltiltó rendelkezés már akkor megengedett, ha a tárhelyszolgáltató konkrét felszólítást követően nem távolítja el vagy tiltja le haladéktalanul a jogsértőként kifogásolt tartalmakat, és a bírósági eljárásban beigazolódik a jogsértés?
A Supreme Court of the United Kingdom (Egyesült Királyság) által 2019. július 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — R (az Association of Independent Meat Suppliers és társa kérelmére) kontra The Food Standards Agency

(C-579/19. sz. ügy)

(2019/C 328/36)

Az eljárás nyelve: angol

A kérdést előterjesztő bíróság

Supreme Court of the United Kingdom (Egyesült Királyság)

Az alapeljárás felei

Felperesek: R (az Association of Independent Meat Suppliers és társa kérelmére)

Alperes: The Food Standards Agency

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

1) A 854/2004/EK (1) és a 882/2004/EK (2) rendelettel ellentétes-e az az eljárás, amely szerint a Food Safety Act 1990 (1990. évi élelmiszer-biztonsági törvény) 9. szakasza értelmében békebíróság dönt — az ügy érdeme, valamint a felek által felkért szakértők véleményei alapján — arról, hogy a hasított test megfelel-e az élelmiszer-biztonsági követelményeknek?

2) A 882/2004/EK rendelet kötelezően előírja-e jogorvoslati jog biztosítását a hatósági állatorvos 854/2004/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése alapján hozott azon határozatával kapcsolatban, amely szerint valamely hasított testről lefejtett hús emberi fogyasztásra alkalmatlan, és ha igen, milyen megközelítést kell alkalmazni egy ilyen ügy jogorvoslata során a hatósági állatorvos által hozott határozat érdemi részének felülvizsgálatakor?

(1) Az emberi fogyasztásra szánt állati eredetű termékek hatósági ellenőrzésének megszervezésére vonatkozó különleges szabályok megállapításáról szóló, 2004. április 29-i 854/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 139., 206. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 45. kötet, 75. o.).

(2) A takarmány- és élelmiszerjog, valamint az állategészségügyi és az állatok kíméletére vonatkozó szabályok követelményeinek történő megfelelés ellenőrzésének biztosítása céljából végrehajtott hatósági ellenőrzésekről szóló, 2004. április 29-i 882/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 165., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 45. kötet, 200. o.).
3)

Ugyanezen társaságok a különös ágazatokra jellemző területen kívülinek tekintendő szerződések esetében — amennyiben megfelelnek a közjogi intézménnyé kritériumainak — továbbra is az általános 2014/24/EU irányelv (és így a közbeszerzési szerződésekre vonatkozó szabályok) hatálya alatt maradnak-e, még akkor is, ha azok az alapításuk óta bekövetkezett változások okán elsődlegesen vállalkozási jellegű tevékenységet folytatnak, versenykörülmények között, ahogyan az a hivatkozott 2008. április 10-i Ing. Aigner ítéletből (C-393/06) is levezethető, megakadályozva a 2014/24/EU irányelvvel ellentétes értelmezést az ajánlatkérő szervekkel kötött szerződések esetében; a 2014/23/EU irányelv (21) preambulumbekezdése és 16. cikke másrészt csak egy feltételes szempontot ír elő a közjogi intézmény jelleg kizárására olyan vállalkozás esetében, amely normál piaci feltételek között működik, mivel egyébként ezen egymással összefüggésben értelmezett rendelkezések alapján nyilvánvaló, hogy elsőbbséget élvez az intézmény létrehozása szakaszára való hivatkozás, amennyiben ez utóbbi „általános érdekű célra” jött létre (amely cél a jelen ügyben fennáll és még nem szűnt meg)?
A Törvényszék (második tanács) T-434/15. sz., Islamic Republic of Iran Shipping Lines és társai kontra Tanács ügyben 2019. május 8-án hozott ítélete ellen az Islamic Republic of Iran Shipping Lines, a Hafize Darya Shipping Lines (HDSL), a Safiran Payam Darya Shipping Lines (SAPID), a Khazar Sea Shipping Lines Co., a Rahbaran Omid Darya Ship Management Co., az Irinvestship Ltd és az IRISL Europe GmbH Islam által 2019. július 2-án benyújtott fellebbezés

(C-506/19. P. sz. ügy)

(2019/C 319/27)

Az eljárás nyelve: angol

Felek

Fellebbezők: Islamic Republic of Iran Shipping Lines, Hafize Darya Shipping Lines (HDSL), Safiran Payam Darya Shipping Lines (SAPID), Khazar Sea Shipping Lines Co., Rahbaran Omid Darya Ship Management Co., Irinvestship Ltd, IRISL Europe GmbH (képviselők: M. Taher solicitor, R. Blakeley barrister)

A másik fél az eljárásban: az Európai Unió Tanácsa

A fellebbezők kérelmei

— A Bíróság helyezze hatályon kívül a Törvényszék ítéletét;

— állapítsa meg, hogy a Tanács a fellebbezők jegyzékbe vételével magánszemélyek számára jogokat keletkeztető jogszabály kellően súlyos megsértését követte el;

— utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé, hogy utóbbi a keresetlevélben szereplő bizonyítékok esetleges megvizsgálásáról, majd (ezt követően) az okozati összefüggésnek és a kár mértékének kérdéséről döntsön;

— a Tanácsot kötelezze a fellebbezőknek a fellebbezéssel és a Törvényszék előtti eljárással összefüggésben felmerült költségeinek a viselésére.

Jogalapok és fontosabb érvek

A Törvényszék öt alkalommal tévesen alkalmazta a jogot, amelynek alapján az ítéletet hatályon kívül kell helyezni:

1. téves jogalkalmazás annak megállapításakor, hogy a Tanács nem rendelkezett mérlegelési mozgástérrel;

2. téves jogalkalmazás a megsemmisítést kimondó [2013-i] IRISL ítélet indokolásának alkalmazása során a kellően súlyos jogsértés vizsgálata kapcsán;

3. jogalap hiánya a „bizonyíték hiánya/nem megfelelő bizonyíték” megkülönbözetése kapcsán, amely semmi esetre sem volt alkalmazandó;

4. téves jogalkalmazás annak megállapítását illetően, hogy olyan bizonyítékokra hivatkozzanak, amelyeket nem terjesztettek a Bíróság elé; és
A)

A 2000/78 irányelv (1) 2. cikkének (1) bekezdése és 2. cikke (2) bekezdésének b) pontja, valamint 3. cikke (1) bekezdésének c) pontja értelmében vett, életkoron alapuló hátrányos megkülönböztetésnek minősül-e a 4024/2011. sz. törvény 34. cikke 1. bekezdésének c) pontjában, 34. cikke 3. bekezdésének első albekezdésében és 34. cikkének 4. bekezdésében szereplő szabályozáshoz hasonló, az állam, a helyi hatóságok és a jogi személyiséggel rendelkező közjogi szervezetek, valamint általában a tágabb közszférába tartozó valamennyi intézmény (magánjogi intézmények) mint munkáltatók által alkalmazandó olyan szabályozásnak a tagállam általi elfogadása, amelynek alapján a fent említett intézmények magánjogi munkaszerződéssel rendelkező munkavállalói legfeljebb huszonnégy (24) hónapos időtartamra történő munkaerő-tartalékba helyezésének egyetlen kritériuma az öregséginyugdíj-jogosultság feltételeinek, vagyis a harmincöt (35) évnyi járulékfizetési időszak 2012. január 1. és 2013. december 31. közötti időszakban történő teljesítéséhez való közelség, arra is tekintettel, hogy az akkoriban hatályos és az ügy szempontjából releváns biztosítási szabályozás — a jelen ügy szempontjából nem releváns más eseteken felül — az öregséginyugdíj-jogosultság munkaviszony révén történő megszerzéséhez az IKA-nál vagy a munkavállalókat biztosító más biztosítótársaságnál (legalább) 10 500 munkanapnyi (35 évnyi) biztosítási idő megszerzését és a munkavállaló (legalább) 58. életévének betöltését írta elő, de természetesen nem zárta ki, hogy a (35 évnyi) biztosítási idő feltétele adott esetben más életkorban teljesüljön?
A Bundesgerichtshof (Németország) által 2019. június 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — All in One Star Ltd

(C-469/19. sz. ügy)

(2019/C 328/16)

Az eljárás nyelve: német

A kérdést előterjesztő bíróság

Bundesgerichtshof

Az alapeljárás felei

Kérelmező és felülvizsgálati kérelmet előterjesztő fél: All in One Star Ltd

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

1) Ellentétes-e az (EU) 2017/1132 irányelv (1) 30. cikkével az olyan nemzeti szabályozás, amely szerint a másik tagállamban székhellyel rendelkező korlátolt felelősségű társaság fióktelepének a cégjegyzékbe történő bejegyzéséhez a törzstőke összegének vagy valamely hasonló tőkeértéknek a megjelölése szükséges?

2) a) Ellentétes-e a 2017/1132 irányelv 30. cikkével az olyan nemzeti szabályozás, amely szerint másik tagállamban székhellyel rendelkező korlátolt felelősségű társaság fióktelepének a cégjegyzékbe történő bejegyzése iránti kérelem benyújtása során a társaság ügyvezetőjének nyilatkoznia kell arról, hogy személyében — bíróság vagy hatóság által elrendelt, a társaság tevékenységi körével részben vagy egészben egyező foglalkozástól eltiltás vagy kereskedelmi tevékenység gyakorlásától való eltiltás formájában vagy meghatározott bűncselekmények miatti jogerős elítélés formájában — nem áll fenn a nemzeti jog szerinti kijelölési akadály, és hogy e tekintetben közjegyző, valamely hasonló jogi tanácsadói szakma képviselője vagy konzuli tisztviselő felhívta a figyelmét a bírósággal szemben fennálló korlátlan tájékoztatási kötelezettségére? b) A 2. kérdés a) pontjára adandó nemleges válasz esetén: Ellentétes-e az EUMSZ 49. és EUMSZ 54. cikkel az olyan nemzeti szabályozás, amely szerint másik tagállamban székhellyel rendelkező korlátolt felelősségű társaság fióktelepének a cégjegyzékbe történő bejegyzése iránti kérelem benyújtása során a társaság ügyvezetőjének ilyen nyilatkozatot kell tennie?

(1) A társasági jog egyes vonatkozásairól szóló, 2017. június 14-i európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2017. L 169., 46. o.).
C 328/32

A Supreme Court of the United Kingdom (Egyesült Királyság) által 2019. július 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — X kontra Kuoni Travel Ltd

(C-578/19. sz. ügy)

(2019/C 328/35)

Az eljárás nyelve: angol

A kérdést előterjesztő bíróság

Supreme Court of the United Kingdom

Az alapeljárás felei

Felperes: X

Alperes: Kuoni Travel Ltd

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

1) Valamely szervező vagy közvetítő és valamely fogyasztó által a szervezett utazási formákról szóló, 1990. június 13-i 90/314/EGK tanácsi irányelv (1) hatálya alá tartozó szervezett utazás nyújtására kötött szerződésből eredő kötelezettségek nem teljesítése vagy nem megfelelő teljesítése esetén, ha a nem teljesítés vagy nem megfelelő teljesítés a szerződés tárgyát képező szolgáltatásokat nyújtó szállodai vállalkozás munkavállalójának eljárásából ered, a) alkalmazható-e az 5. cikk (2) bekezdése harmadik francia bekezdésének második részében meghatározott védekezés, és ha igen, b) e védekezés alkalmazhatóságának vizsgálata során a nemzeti bíróságnak mely szempontokat kell figyelembe vennie?

2) Valamely szervező vagy közvetítő és valamely fogyasztó által a szervezett utazási formákról szóló, 1990. június 13-i 90/314/EGK tanácsi irányelv hatálya alá tartozó szervezett utazás nyújtására irányuló szerződés megkötése esetén, ha valamely szállodai vállalkozás a szerződés tárgyát képező szolgáltatásokat nyújt, a szállodai vállalkozás munkavállalója az irányelv 5. cikke (2) bekezdésének harmadik francia bekezdésében szereplő védekezés szempontjából maga is „szolgáltatónak” minősül-e?

(1) HL 1990. L 158., 59. o., magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 10. kötet,132. o.
3)

A 2000/60/EK irányelv 11. cikkének (1) bekezdéséből, (3) bekezdésének a), c) és e) pontjából, illetve (4) bekezdéséből eredő kötelezettségek teljesítésének elmulasztása A 2000/60/EK irányelv 11. cikke (1) bekezdésének rendelkezései szerint „[m]inden tagállam biztosítja intézkedési program kialakítását valamennyi vízgyűjtő kerületre, vagy a nemzetközi vízgyűjtő kerület országának területére eső részére a 4. cikkben megállapított célkitűzések elérése érdekében, figyelembe véve az 5. cikk által megkívánt elemzések eredményeit”. A (3) bekezdés a), c) és e) pontja részletezi az intézkedési program keretében teljesítendő egyes alapintézkedéseket. Ugyanezen cikk (4) bekezdése utal a kiegészítő intézkedésekre, vagyis azokra az intézkedésekre, amelyeket az alapintézkedések kiegészítéseként terveznek és alkalmaznak. A Bizottság úgy véli, hogy a Spanyol Királyság a guadalquiviri vízgyűjtő-gazdálkodási terv intézkedési programjába nem illesztette be a megfelelő alapintézkedéseket és a kiegészítő intézkedéseket, így a Spanyol Királyság nem teljesítette a 2000/60/EK irányelv 11. cikkének (1) bekezdéséből, (3) bekezdésének a), c) és e) pontjából, illetve (4) bekezdéséből eredő kötelezettségeit.
2)

Az első kérdésre adott nemleges válasz esetén összeegyeztethető-e az időbeli hatálya révén továbbra is alkalmazandó 2003/6/EK irányelv 14. cikkének (3) bekezdése és az 596/2014/EU rendelet 30. cikke (1) bekezdésének b) pontja az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. és 48. cikkével az EJEE 6. cikkével összefüggésben, az Emberi Jogok Európai Bíróságának ítélkezési gyakorlata fényében is, és a tagállamok közös alkotmányos hagyományai alapján, amennyiben ezek előírják azon személy szankcionálását is, aki megtagadja a hatáskörrel rendelkező hatóság azon kérdéseire történő válaszadást, amelyek alapján felmerülhet a „büntető” jellegű közigazgatási szankcióval büntetendő jogsértésért való felelőssége?
1.

a) A 2001/29 irányelv (1) 3. cikkének (1) bekezdése értelmében vett nyilvánossághoz közvetítésnek tekintendő-e egy fájl „peer to peer” hálózaton keresztül történő letöltése és ezzel egyidejűleg e fájl egyes (az egészhez viszonyítva olykor rendkívül töredékes) darabjainak („piece-einek”) feltöltés céljára történő rendelkezésre bocsátása („seedelés”) annak ellenére, hogy az egyes „piece-ek” önmagukban használhatatlanok? Ha igen: b) Létezik-e olyan küszöb, amelytől az említett „piece-ek”„seedelése” nyilvánossághoz közvetítésnek minősül? c) Jelentőséggel bír-e az a körülmény, hogy a „seedelésre” (a „torrent client” beállításaitól függően) automatikusan és ezért a felhasználó számára észrevétlenül is sor kerülhet?
1)

Úgy kell-e értelmezni a járművek EK-jóváhagyásáról szóló rendelet (1) 6. §-ának (1) bekezdését és 27. §-ának (1) bekezdését, illetve a 2007/46/EK irányelv (2) 18. cikkének (1) bekezdését és 26. cikkének (1) bekezdését, hogy a gyártó megsérti az érvényes nyilatkozat kiadására vonatkozó, a járművek EK-jóváhagyásáról szóló rendelet 6. §-ának (1) bekezdése szerinti kötelezettségét (illetve a megfelelőségi nyilatkozat mellékelésére vonatkozó, a 2007/46/EK irányelv 18. cikkének (1) bekezdése szerinti kötelezettségét), ha a 715/2007/EK rendelet (3) 5. cikkének (2) bekezdése és 3. cikkének 10. pontja értelmében vett tiltott hatástalanító berendezést épített be a járműbe, és az ilyen jármű forgalomba hozatala ellentétes a jármű érvényes megfelelőségi nyilatkozat nélkül történő forgalomba hozatalára vonatkozó, a járművek EK-jóváhagyásáról szóló rendelet 27. §-ának (1) bekezdése szerinti tilalommal (illetve az érvényes megfelelőségi nyilatkozat nélkül történő értékesítésre vonatkozó, a 2007/46/EK irányelv 26. cikkének (1) bekezdése szerinti tilalommal)? Igenlő válasz esetén: 1a) Célja-e a járművek EK-jóváhagyásáról szóló rendelet 6. és 27. §-ának, illetve a 2007/46/EK irányelv 18. cikke (1) bekezdésének, 26. cikke (1) bekezdésének és 46. cikkének a végső ügyfél védelme és – a használt járművek piacán történő továbbértékesítés esetén – különösen az autó következő vevőjének védelme is, mégpedig e vevő rendelkezési szabadsága és vagyona tekintetében is? Érvényes megfelelőségi nyilatkozat nélkül forgalomba hozott használt jármű valamely autóvásárló által történő megszerzése azon kockázatok köréből ered-e, amelyek elhárítása céljából e szabályokat elfogadták?
6)

A Kínai Népköztársaságból származó egyes vas vagy acél kötőelemek behozatalára végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló (módosított) 91/2009/EK rendelet 1. cikkének (3) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd., Ningbo City, vállalatra vonatkozó 64,4%-os egyéni vámtétel alkalmazásának feltétele, hogy a tagállamok vámhatóságainak olyan érvényes kereskedelmi számlát mutassanak be, amely megfelel a II. mellékletben meghatározott követelményeknek, és hogy amennyiben ilyen számla bemutatására nem kerül sor, az összes többi társaságra vonatkozó vámtételt kell alkalmazni; a jóhiszeműség elve alapján ennek ellenére alapul vehető-e a bejelentő javára az egyéni vámtétel a dömpingellenes vámoknak egy OLAF vizsgálat miatt elvégzendő utólagos beszedése során, ha az OLAF megállapította, hogy az érintett kötőelemek a vám-árunyilatkozatban foglaltaktól eltérően nem Indonéziából származnak, hanem azokat a Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd. vállalat állította elő Kínában, de nem mutatható be az egyéni vámtétel alkalmazásához szükséges információkat feltüntető számla, mert az exportőrök szándéka éppen a tagállami hatóságok megtévesztése volt?
1.

Ahhoz, hogy egy közösségi formatervezési minta a 2001. december 12-i 6/2002/EK tanácsi rendelet (a továbbiakban: rendelet) (1) 11. cikke alapján lajstromozás nélkül is oltalomban részesülhessen a formatervezési mintának a 11. cikk (1) bekezdése értelmében vett nyilvánosságra jutása révén, a 11. cikk (2) bekezdése értelmében vett hozzáférhetővé válás eseményének a Közösség földrajzi határain belül kell-e megtörténnie, vagy elegendő, ha ezen eseményre, bárhol is történt, oly módon került sor, hogy az a rendes üzletvitel során észszerűen juthatott az érintett ágazatban a Közösségben működő szakmai körök tudomására (feltételezve, hogy a formatervezési mintát nem titoktartási kötelezettség terhe mellett mutatták be a 11. cikk (2) bekezdése utolsó mondatának értelmében véve)?
A Court of Appeal in Northern Ireland (Egyesült Királyság) által 2019. október 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – TKF kontra Department of Justice for Northern Ireland

(C-729/19. sz. ügy)

(2019/C 423/34)

Az eljárás nyelve: angol

A kérdést előterjesztő bíróság

Court of Appeal in Northern Ireland

Az alapeljárás felei

Felperes: TKF

Alperes: Department of Justice for Northern Ireland

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

i Úgy kell-e értelmezni a tartásról szóló 4/2009/EK rendelet (1) 75. cikkének (2) bekezdését, hogy az kizárólag azokra a „határozatokra” alkalmazandó, amelyeket a határozatok meghozatalakor uniós tagsággal rendelkező államokban hoztak meg?

ii Tekintettel arra, hogy Lengyelország jelenleg a hágai jegyzőkönyv hatálya alá tartozó, európai uniós tagállam, valamely lengyel bíróság által 1999 és 2003 között, vagyis Lengyelország európai uniós csatlakozása előtt hozott, tartásról szóló határozatok jelenleg nyilvántartásba vehetők-e és végrehajthatók-e valamely más uniós tagállamban a 4/2009/EK rendelet (a tartásról szóló rendelet) valamely része alapján, és különösen: a) a tartásról szóló rendelet 75. cikkének (3) bekezdése, valamint 56. cikke alapján; b) a tartásról szóló rendelet 75. cikkének (2) bekezdése, valamint IV. fejezetének 2. szakasza alapján; c) a tartásról szóló rendelet 75. cikke (2) bekezdésének a) pontja, valamint IV. fejezetének 3. szakasza alapján; d) a rendelet bármely más cikke alapján?

(1) A tartással kapcsolatos ügyekben a joghatóságról, az alkalmazandó jogról, a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról, valamint az e területen folytatott együttműködésről szóló, 2008. december 18-i 4/2009/EK tanácsi rendelet (HL 2009. L 7., 1. o.)
A First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Egyesült Királyság) által 2019. október 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – JCM Europe (UK) Ltd kontra Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(C-760/19. sz. ügy)

(2020/C 19/19)

Az eljárás nyelve: angol

A kérdést előterjesztő bíróság

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Az alapeljárás felei

Felperes: JCM Europe (UK) Ltd

Alperes: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

1. Érvénytelen-e az egyes áruk Kombinált Nómenklatúra (KN) szerinti besorolásáról szóló, 2016. szeptember 28-i (EU) 2016/1760 bizottsági végrehajtási rendelet (1) abban a részében, amelyben a [2016/1760 rendeletben] megjelölt bankjegyvizsgálót és készpénztároló dobozokat a KN 90314990 vámtarifaalszám helyett a KN 84729070 vámtarifaalszám alá sorolja be?

2. Közelebbről, érvénytelen-e a [2016/1760 rendelet], amennyiben: a) indokolatlanul korlátozza a 9031 vámtarifaszám hatályát; b) indokolatlanul kiterjeszti a 8472 vámtarifaszám hatályát; c) megengedhetetlen tényezőket vesz figyelembe; d) a szóban forgó rendeletben leírt termék besorolásánál nem veszi kellően figyelembe a Magyarázatot, a KN vámtarifaszámokat és/vagy az általános értelmezési szabályokat?

(1) HL 2016. L 269., 6. o.
C 19/34

2019. november 8-án benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Magyarország

(C-821/19. sz. ügy)

(2020/C 19/36)

Az eljárás nyelve: magyar

Felek

Felperes: Európai Bizottság (képviselők: M. Condou-Durande, J. Tomkin, és Tokár A., meghatalmazottak)

Alperes: Magyarország

Kereseti kérelmek

A Bizottság arra kéri a Bíróságot, hogy:

a) állapítsa meg, hogy Magyarország azzal, hogy — a menedékjog iránti kérelmek elfogadhatatlanságára vonatkozóan a 2013/32/EU irányelvben kifejezetten meghatározott okok mellett új elfogadhatatlansági okot vezetett be, megsértette a 2013/32/EU irányelv 33. cikkének (2) bekezdéséből eredő kötelezettségeit; — a nemzeti jogban meghatározott menedékjog kritériumait nem teljesítő személlyel kapcsolatos menedékjogi eljárás kezdeményezésének lehetővé tétele érdekében végzett szervező tevékenységet bűncselekménnyé nyilvánító, és az e bűncselekménnyel vádolt vagy amiatt elítélt személyekre vonatkozó korlátozó intézkedések meghozatalát előíró intézkedéseket fogadott el, megsértette a 2013/32/EU irányelv 8. cikkének (2) bekezdéséből, 12. cikke (1) bekezdésének c) pontjából és 22. cikkének (1) bekezdéséből, valamint a 2013/33/EU irányelv 10. cikkének (4) bekezdéséből eredő kötelezettségeit;

b) kötelezze Magyarországot a költségek viselésére.

Jogalapok és fontosabb érvek

Miután 2015-ben hirtelen megnövekedett a menedékkérelmek száma, Magyarország több alkalommal módosította menekültügyi rendszerét. A menedékjoggal kapcsolatos magyar jogszabályokat 2018-ban is jelentősen módosították. Az Országgyűlés 2018. június 20-án elfogadta az egyes törvényeknek a jogellenes bevándorlás elleni intézkedésekkel kapcsolatos módosításáról szóló, 2018. évi VI. törvényt, és Magyarország Alaptörvényének hetedik módosítását. Ez jogszabálycsomag „Stop Soros” törvény néven is ismert. A módosítások keretében tovább szűkült a menedékjogra jogosult személyek köre, mivel menedékjogról szóló törvény módosítása értelmében elfogadhatatlannak minősül olyan kérelmező menedékjogi kérelme, aki Magyarország területére olyan országon keresztül érkezett, ahol üldöztetésnek vagy üldöztetés közvetlen veszélyének nem volt kitéve. Hasonló értelemben módosult Büntető Törvénykönyv is. Ezáltal büntethetővé vált az olyan szervezői tevékenység, amelynek célja, hogy menedékjogi eljárás kezdeményezését tegye lehetővé olyan személy részére, aki hazájában vagy a szokásos tartózkodási helye szerinti országban vagy olyan más országban, amelyen keresztül érkezett, nincs faji, nemzeti hovatartozása, meghatározott társadalmi csoporthoz tartozása, vallási, illetve politikai meggyőződése miatt üldözésnek kitéve, vagy a közvetlen üldöztetéstől való félelme nem megalapozott.

A Bizottság úgy ítélte meg, hogy a 2018-ban elfogadott jogszabályok ellentétesek az uniós joggal, és ezért kötelezettségszegési eljárást indított Magyarország ellen. Mivel a pert megelőző eljárás során Magyarország által előadott érvek nem oszlatták el a Bizottság kételyeit, úgy határozott, hogy az ügyet a Bíróság elé utalja.