ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 320/23

A Supreme Court of the United Kingdom (Egyesült Királyság) által 2015. augusztus 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Secretary of State for Work and Pensions kontra (néhai) Tolley (személyes képviselője útján eljárva)

(C-430/15. sz. ügy)

(2015/C 320/32)

Az eljárás nyelve: angol

A kérdést előterjesztő bíróság

Supreme Court of the United Kingdom

Az alapeljárás felei

Felperes: Secretary of State for Work and Pensions

Alperes: (néhai) Tolley (személyes képviselője útján eljárva)

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

1. Helyesen került-e az Egyesült Királyság fogyatékossággal élők megélhetési támogatásának gondozási összetevője a 1408/71/EGK rendelet (1) alkalmazásában rokkantsági ellátásként, nem pedig pénzbeli betegbiztosítási ellátásként meghatározásra?

2. i. Megszűnik-e az Egyesült Királyság jogszabályainak alkalmazhatósága a 1408/71/EGK rendelet 13. cikke (2) bekezdésének f) pontja szerint olyan személy esetében, akinek azért szűnik meg a joga a fogyatékossággal élők megélhetési támogatásának igénybevételére az Egyesült Királyság nemzeti joga alapján, mert másik tagállamba költözött, és e költözés előtt véglegesen felhagyott minden munkavégzési tevékenységgel, de aki öregségi nyugellátásra jogosult az Egyesült Királyság társadalombiztosítási rendszerében? ii. E személyre bármilyen módon vonatkoznak-e az Egyesült Királyság jogszabályai a rendelet VI. melléklete Egyesült Királyságra vonatkozó része 19. pontjának c) alpontja alapján? iii. Amennyiben e személyre nem vonatkoznak az Egyesült Királyság jogszabályai a 13. cikk (2) bekezdésének f) pontja értelmében, köteles-e az Egyesült Királyság a VI. melléklet 20. pontja alapján az esetében a III. cím 1. fejezetét alkalmazni, vagy arra csupán lehetősége van?

3. i. A munkavállaló fogalmának tág értelmezése a (a C-543/03. sz. Dodl és Oberhollenzer ügyben) alkalmazandó-e a rendelet 19–22. cikke vonatkozásában, amennyiben az érintett személy véglegesen felhagyott minden szakmai tevékenységgel mielőtt egy másik tagállamba költözött volna, annak ellenére, hogy a III. cím 1 fejezete [eredeti 14. o.] különbséget tesz egyrészről a munkavállalók és önálló vállalkozók, másrészről a munkanélküliek között? ii. Amennyiben az alkalmazandó, jogosult-e az ilyen személy az ellátás hordozására akár a 19., akár a 22. cikk alapján? Kizárja-e a 22. cikk (1) bekezdésének b) pontja, hogy a kérelmezőnek a DLA gondozási összetevőjére való jogosultságát a lakóhely másik tagállamba való áthelyezéséről szóló nemzeti jogszabály lakóhelyre vonatkozó követelményére hivatkozással megszüntessék?

(1) A szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló, 1971. június 14-i 1408/71/EGK tanácsi rendelet (HL L 149., 2. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 1. kötet, 35. o.).
1)

A Bíróság C-100/12. sz. Fastweb SpA ügyben 2013. július 4-én hozott ítéletének (1) elveire tekintettel úgy kell-e értelmezni a 89/665/EGK és a 92/13/EGK tanácsi irányelvnek a közbeszerzési szerződések odaítélésére vonatkozó jogorvoslati eljárások hatékonyságának javítása tekintetében történő módosításáról szóló 2007/66/EK irányelvvel (2) módosított, az árubeszerzésre és az építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélésével kapcsolatos jogorvoslati eljárás alkalmazására vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló 89/665/EGK irányelv (3) 1. cikkének (3) bekezdését, hogy a szerződés odaítéléséről szóló döntéssel (keretmegállapodás megkötéséről szóló döntéssel) és a szerződéskötéssel szembeni jogorvoslat (beleértve a kártérítésnek a 89/665 irányelv 2. cikkének (7) bekezdése által előírt megítélését is) akkor is megtagadható attól az ajánlattevőtől, akinek ajánlatát az ajánlatkérő jogerősen kizárta, és aki ezért nem az irányelv 2a. cikke szerinti érintett ajánlattevő, ha csak két ajánlattevő nyújtott be ajánlatot, és a nyertes ajánlattevő – akinek a szerződést odaítélték – ajánlatát a nem érintett ajánlattevő álláspontja szerint szintén ki kellett volna zárni? Az első kérdésre adandó nemleges válasz esetén:
HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 354/24

A The Labour Court, Ireland (Írország) által 2015. augusztus 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Dr David L. Parris kontra Trinity College Dublin, Higher Education Authority, Department of Public Expenditure and Reform, Department of Education and Skills

(C-443/15. sz. ügy)

(2015/C 354/26)

Az eljárás nyelve: angol

A kérdést előterjesztő bíróság

The Labour Court, Ireland

Az alapeljárás felei

Felperes: Dr David L. Parris

Alperesek: Trinity College Dublin, Higher Education Authority, Department of Public Expenditure and Reform, Department of Education and Skills

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

1. Nemen alapuló hátrányos megkülönböztetésnek minősül-e és ellentétes-e a 2000/78/EK irányelv, (1) 2. cikkével valamely foglalkoztatói ellátási rendszer keretén belül olyan szabály alkalmazása, amely a túlélő hozzátartozó ellátásának kifizetését a biztosított halálát túlélő élettársára korlátozza és megköveteli, hogy a biztosított és túlélő élettársa a biztosított 60. életévének betöltése előtt élettársi kapcsolatot létesítsen, jóllehet a nemzeti jog nem tette lehetővé számukra az élettársi kapcsolat létesítését a biztosított 60. életévének betöltését megelőzően, miközben a biztosított és élettársa ezen időpontot megelőzően tényleges életközösséget létesített.

Az 1. kérdésre adandó nemleges válasz esetén:

2. Életkoron alapuló hátrányos megkülönböztetésnek minősül-e és ellentétes-e a 2000/78/EK irányelv 6. cikkének (2) bekezdésével összefüggésben értelmezett 2. cikkével az, hogy valamely ellátást nyújtó intézmény a foglalkoztatói ellátási rendszer keretében a rendszerben biztosított személy túlélő élettársát a biztosított halála esetén megillető túlélő hozzátartozói nyugellátást olyan követelményhez köti, hogy a biztosított és élettársa a biztosított 60. életévének betöltése előtt élettársi kapcsolatot létesítsen, amennyiben: (a) az a meghatározott életkor, amelynek betöltése előtt a biztosítottnak élettársi kapcsolatot kell létesítenie, nem szerepel a biztosításmatematikai számítások szempontjai között, és (b) a biztosított és élettársa számára a nemzeti jog alapján a biztosított 60. életévének betöltése előtt nem volt lehetősége élettársi kapcsolatot létesíteni, noha a biztosított és élettársa ezen időpontot megelőzően tényleges életközösséget létesített.

A 2. kérdésre adandó nemleges válasz esetén:

3. A 2000/78/EK irányelv 6. cikkének (2) bekezdésével összefüggésben értelmezett 2. cikkel ellentétes hátrányos megkülönböztetésnek minősül-e, ha az akár az 1., akár a 2. pontban bemutatott, foglalkoztatói ellátási rendszerben alkalmazandó jogosultsági korlátozások a rendszer keretében biztosított személy életkorából és szexuális irányultságából együttesen következtek?

(1) A foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód általános kereteinek létrehozásáról szóló 2000. november 27-i 2000/78/EK tanácsi irányelv (HL L 303., 16. o; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 79. o.).
2.

másodlagosan, a megtámadott ítéletet teljes egészében helyezze hatályon kívül, és a 2010. szeptember 30-án hozott C (2010) 6676 végleges bizottsági határozattal, valamint a 2011. április 4-én hozott C (2011) 2269 végleges bizottsági határozattal módosított, az EUMSZ 101. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/38.344 – „előfeszített acél”-ügy) 2010. június 30-án hozott C (2010) 4387 végleges bizottsági határozat 2. cikkének 8. pontját, továbbá a Bizottság Versenyjogi Főigazgatósága főigazgatójának 2011. február 14-i levelét a fellebbezőket érintő részében semmisítse meg; másodlagosan, a fent hivatkozott bizottsági határozat 2. cikkének 8. pontjában a fellebbezőkkel szemben kiszabott bírságot csökkentse;
3.

Értelmezhetők-e a 2006/112 irányelv héa-levonásra vonatkozó rendelkezései akként, hogy amennyiben az adóhatóság nem vitatja a számla szerinti gazdasági esemény megtörténtét, és a számla alakilag is megfelel a jogszabályi előírásoknak, az adóhatóság megtilthatja az áfa levonási jog gyakorlását a kellő körültekintés vizsgálata nélkül – mintegy objektív felelősségre alapozva – arra hivatkozással, hogy mivel a gazdasági esemény nem a számlában feltüntetett felek viszonylatában jött létre, ezért a tartalmilag hiteltelen számla esetén a kellő körültekintés vizsgálata fogalmilag kizárt, avagy az adólevonási jog gyakorlását megtiltó adóhatóság ezen körülmények között is köteles bizonyítani azt, hogy az adólevonással élő adóalany a vele szerződéses kapcsolatban álló vállalkozás szabálytalan – esetenként adókijátszásra irányuló – magatartásáról tudott, vagy abban ő maga is közreműködött?
—

A megtámadott ítélet a következő elvet állapította meg: az a tény, hogy a vitatott ügylet a közvállalkozás általános érdekű célhoz kapcsolódó érdekeit követi, nem jelenti szükségszerűen azt, hogy az említett vállalkozás úgy fogadhatta el határozatát, hogy nem vette figyelembe a közhatalmi követelményeket. A Törvényszék szerint semmi akadálya annak, hogy az állam arra kötelezhessen egy közvállalkozást, hogy vállalkozói jellegű ügyletet teljesítsen, amely, bár akár meg is felelhet a piacgazdasági magánbefektető (MEIP) kritériumának, minden esetben az államnak lesz betudható. Ezért a Bizottsággal szemben nem követelmény az, hogy a betudhatóság követelményének kielégítése tekintetében bizonyítsa, hogy a közvállalkozás magatartása eltérő, amennyiben önállóan cselekszik. Ezen érveléssel a Törvényszék eltért a „Stardust Marine” ítéletben lefektetett elvektől. Határozatából az következik, hogy az a puszta tény, hogy egy közvállalkozást az állam ellenőriz, és sajátos szervezeti rendszernek van alávetve, önmagában elég azon következtetés levonásához, hogy a hatóságok per definitionem mindig és egyébként is részt vesznek az említett vállalkozás ellenőrzött vállalkozásai javára beavatkozó határozatok elfogadásában. A jelen ügyhöz hasonló helyzetben az államnak való betudhatóság csak akkor zárható ki, amennyiben bizonyítást nyer, hogy az anyavállalat igazgatótanácsa olyan tartalmú határozatot fogadott el, amely nem teszi lehetővé általános jellegű érdekek párhuzamos követését is. A jelen ügyben a döntés csak a SACE BT felszámolása lehetett, amelyet egyébként per definitionem a Bizottság nem ellenzett. Amennyiben azonban a közvállalkozás által elfogadott intézkedés elvontan egy általános érdekű célnak is megfelelhet, vagy azt ezen érdekre is figyelemmel fogadták el, vélelmezni kell, hogy az igazgatótanács azért döntött így, mert a döntéshozatal során nem hagyhatta figyelmen kívül a közhatalmi követelményeket, és az ellenkező bizonyítás nem megengedett és nem is lehetséges.
HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 381/12

A Törvényszék (negyedik tanács) T-558/12. és T-559/12. sz., Changshu City Standard Parts Factory és Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd kontra az Európai Unió Tanácsa egyesített ügyekben 2015. április 29-én hozott ítélete ellen a Changshu City Standard Parts Factory és a Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd által 2015. július 9-én benyújtott fellebbezés

(C-376/15. P. és C-377/15. P. sz. egyesített ügyek)

(2015/C 381/15)

Az eljárás nyelve: angol

Felek

Fellebbezők: Changshu City Standard Parts Factory, Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd (képviselők: R. Antonini avvocato, E. Monard ügyvéd)

A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Tanácsa, Európai Bizottság, European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI)

A fellebbezők kérelmei

A fellebbezők azt kérik, hogy a Bíróság:

1) helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-558/12. és T-559/12. sz., Changshu City Standard Parts Factory és Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd kontra az Európai Unió Tanácsa egyesített ügyekben hozott ítéletét;

2) adjon helyt a fellebbezők által a Törvényszék elé terjesztett kérelmeknek, és semmisítse meg a Kínai Népköztársaságból származó egyes vas vagy acél kötőelemek behozatalára végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló 91/2009/EK tanácsi rendelet módosításáról szóló, 2012. október 4-i 924/2012/EU tanácsi végrehajtási rendeletet (1) a fellebbezőkre vonatkozó részében;

3) a Tanácsot kötelezze a Törvényszék és a Bíróság előtti eljárások költségeinek a viselésére, beleértve a fellebbezők költségeit is;

4) a beavatkozókat kötelezze a saját költségeik viselésére.

Jogalapok és fontosabb érvek

A fellebbezők azzal érvelnek, hogy a Törvényszék – különösen az „összes [összehasonlítható] exportügylet” fogalma, és az érintett rendelkezések közötti viszony tekintetében – tévesen alkalmazta a jogot azáltal, hogy tévesen értelmezte az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendelet (2) 2. cikkének (10) és (11) bekezdését, valamint az 1994. évi Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény (GATT) VI. cikkének végrehajtásáról szóló megállapodás 2. 4 és 2.4.2. cikkét; valamint ésszerűtlen bizonyítási terhet rótt a fellebbezőkre.

A fellebbezők továbbá arra hivatkoznak, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot azáltal, hogy tévesen értelmezte az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendelet 2. cikkének (10) bekezdését, valamint az 1994. évi Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény (GATT) VI. cikkének végrehajtásáról szóló megállapodás 2. 4 cikkét, nem határozott a fellebbezők bizonyos követeléseiről, és tévesen alkalmazta a jogot az EUMSZ 296. cikk szerinti indokolási kötelezettség értékelésekor.

(1) HL L 275., 1. o

(2) HL L 343., 51. o.
HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 7/11

2015. október 30-án benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Máltai Köztársaság

(C-557/15. sz. ügy)

(2016/C 007/18)

Az eljárás nyelve: angol

Felek

Felperes: Európai Bizottság (képviselők: C. Hermes és K. Mifsud-Bonnici meghatalmazottak)

Alperes: Máltai Köztársaság

Kereseti kérelmek

A felperes azt kéri, hogy a Bíróság:

— állapítsa meg, hogy a Máltai Köztársaság azáltal, hogy a vadpintyek közül hét faj (erdei pinty Fringilla coelebs, kenderike Carduelis cannabina, tengelice Carduelis carduelis, zöldike Carduelis chloris, meggyvágó Coccothraustes coccothraustes, csicsörke Serinus serinus és csíz Carduelis spinus) befogását lehetővé tevő, eltérést engedő rendszert fogadott el, nem tett eleget a vadon élő madarak védelméről szóló, 2009. november 30-i 2009/147/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 9. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett 5. cikkének a) és e) pontjából, illetve a IV. melléklet a) pontjával összefüggésben értelmezett 8. cikkének (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeinek;

— a Máltai Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

Jogalapok és fontosabb érvek

Málta a vadpintyek közül hét faj befogásának engedélyezése érdekében 2014-ben elfogadott egy eltérést engedő rendszert, amely értelmében 2014-ben és 2015-ben befogási időszakot tett lehetővé.

A 2009/147 irányelv arra kötelezi a tagállamokat, hogy megtiltsák a II. mellékletben fel nem sorolt vadon élő madarak, így a szóban forgó pintyfajok befogását és tartását, illetve a vadon élő madarak nem szelektív eszközökkel, így csapdával és hálóval történő befogását. Az e tilalmak alóli bármely kivétel az irányelv 9. cikkében meghatározott szigorú feltételek hatálya alá tartozik.

A Bizottság szerint a Málta által elfogadott, a vadpintyek közül hét faj befogását lehetővé tevő, eltérést engedő rendszer nem egyeztethető össze az irányelv IV. mellékletének a) pontjával összefüggésben értelmezett 5. cikkének a) és e) pontjával, illetve 8. cikkének (1) bekezdésével.

A Bizottság szerint Málta nem bizonyította, hogy az eltérésre vonatkozóan teljesülnek az irányelv 9. cikkének (1) bekezdésében meghatározott feltételek. Először is Málta nem bizonyította, hogy nincs más megfelelő megoldás, amint azt az irányelv 9. cikke (1) bekezdésének első tagmondata előírja. Másodszor, Málta eltérést engedő rendszere nem ad indokolást a más megfelelő megoldás állítólagos hiányával kapcsolatban. Harmadszor, Málta nem bizonyította, hogy az engedélyezett tevékenység az irányelv 9. cikke (1) bekezdése c) pontjának értelmében vett „ésszerűen indokolható hasznosításnak” minősül. Negyedszer, Málta nem bizonyította az irányelv 9. cikke (1) bekezdésének c) pontjában meghatározott követelményeknek megfelelő módon, hogy az eltérés a madaraknak csupán „kis számát” érinti. Ötödször, Málta nem bizonyította, hogy az engedélyezésre „szigorúan szabályozott feltételek mellett” kerül sor, amint azt az irányelv 9. cikke (1) bekezdésének c) pontja megköveteli.

(1) HL L 20., 7. o.
—

egészben vagy részben semmisítse meg a COMP/39.437 – „Televízió- és számítógépmonitor-képcsövek”-ügyben 2012. december 5-én hozott bizottsági határozat (a továbbiakban: Határozat) 1. cikke (1) bekezdésének c) pontját és 1. cikke (2) bekezdésének f) pontját, 2. cikke (1) bekezdésének c) pontját és 2. cikke (1) bekezdésének e) pontját, valamint 2. cikke (2) bekezdésének c) pontját és 2. cikke (2) bekezdésének e) pontját, amennyiben azok a KPNV-t érintik; és/vagy csökkentse a Határozat 2. cikke (1) bekezdésének c) pontjában és 2. cikke (1) bekezdésének e) pontjában, valamint 2. cikke (2) bekezdésének c) pontjában és 2. cikke (2) bekezdésének e) pontjában a KPNV-vel szemben kiszabott bírságokat;
2.

Második jogalap: a Törvényszéknek ugyanazt a jogorvoslatot kellene biztosítania a Panasonic-nek és az MTPD-nek, mint amely a Toshiba Corporation-nek (a továbbiakban: Toshiba) biztosítható bármely olyan kereset keretében, amelyet azon időszak vonatkozásában nyújthat be, amelynek tekintetében a Bizottság a Toshibát a Panasonic-kal és az MTPD-vel egyetemlegesen felelősnek nyilvánította. A T-104/13. sz., Toshiba kontra Bizottság ügyben a Törvényszék megállapította, hogy az MTPD közös vállalkozás által tanúsított jogellenes magatartás Panasonic-nak való betudását illetően a határozat bármilyen megsemmisítése vagy megváltoztatása a Toshibára is kihat. Következésképpen a Panasonic azt állítja, hogy amennyiben a Toshiba kérelme alapján a Bíróság hatályon kívül helyezné a Törvényszék ítéletét annyiban, amennyiben az nem semmisítette meg a határozatot és/vagy nem törölte vagy csökkentette a bírságot azon időszak vonatkozásában, amelynek kapcsán a határozat a Toshibát a Panasonic-kal és az MTPD-vel egyetemlegesen felelősnek nyilvánította, a Törvényszék akkor is tévesen járt volna el, amikor a Panasonic-nak és az MTPD-nek nem biztosította ugyanazt a jogorvoslatot, mint amelyet a Toshibának kellett volna biztosítania.
HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 27/19

A Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Egyesült Királyság) által 2015. november 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs kontra British Film Institute

(C-592/15. sz. ügy)

(2016/C 027/23)

Az eljárás nyelve: angol

A kérdést előterjesztő bíróság

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Az alapeljárás felei

Felperes: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Alperes: British Film Institute

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

1) A hatodik irányelv (1) 13. cikke A. része (1) bekezdésének n) pontjában szereplő fogalmak, különösen a „bizonyos kulturális szolgáltatások” kifejezés, kellően világosak és pontosak-e ahhoz, hogy a 13. cikk A. része (1) bekezdésének n) pontja közvetlen hatállyal rendelkezzen annak érdekében, hogy nemzeti átültető jogszabály hiányában mentesítse az adó alól a közintézmények vagy egyéb elismert intézmények által teljesített, a jelen ügyben az ellenérdekű fél által teljesítetthez hasonló kulturális szolgáltatásokat?

2) Mérlegelési mozgásteret biztosítanak-e a tagállamok számára a hatodik irányelv 13. cikke A. része (1) bekezdésének n) pontjában szereplő fogalmak, különösen a „bizonyos kulturális szolgáltatások” kifejezés, azok átültető jogszabályokkal való alkalmazása tekintetében, és ha igen, milyen mérlegelési mozgástérről van szó?

3) Alkalmazni kell-e a fentiekkel megegyező következtetéseket a héairányelv (2) 132. cikke (1) bekezdésének n) pontjára?

(1) A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv (HL L 145., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 23. o.).

(2) A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (HL L 347., 1. o.).
HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 27/19

A High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) (Egyesült Királyság) által 2015. november 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – The Gibraltar Betting and Gaming Association Limited kontra Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs, Her Majesty's Treasury

(C-591/15. sz. ügy)

(2016/C 027/22)

Az eljárás nyelve: angol

A kérdést előterjesztő bíróság

High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court)

Az alapeljárás felei

Felperes: The Gibraltar Betting and Gaming Association Limited

Alperes: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs, Her Majesty's Treasury

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

1) Az EUMSZ 56. cikk alkalmazásában, valamint a Gibraltár és az Egyesült Királyság között fennálló alkotmányjogi viszonyra tekintettel: 1.1. Az uniós jog alkalmazásában úgy kell-e kezelni Gibraltárt és az Egyesült Királyságot, mintha egyetlen tagállamhoz tartoznának, azzal a következménnyel, hogy nem alkalmazandó az EUMSZ 56. cikk, kivéve, amennyiben az alkalmazható valamely belső intézkedésre? Másodlagosan, 1.2. Az EUMSZ 355. cikk (3) bekezdésére tekintettel Gibraltár alkotmányjogi szempontból az Európai Unión belül az Egyesült Királyságtól elkülönülő terület jogállásával rendelkezik-e, amely miatt a Gibraltár és az Egyesült Királyság közötti szolgáltatásnyújtás Unión belüli kereskedelemnek minősül az EUMSZ 56. cikk alkalmazásában? Harmadlagosan, 1.3. Harmadik országnak vagy területnek kell-e tekinteni Gibraltárt azzal, hogy az Európai Unió joga csak olyan körülmények között vonatkozik a kettőjük közötti kereskedelemre, amikor az uniós jogot valamely tagállam és harmadik állam viszonylatában kell alkalmazni? Negyedlegesen, 1.4. Az EUMSZ 56. cikk alkalmazásában valamilyen más módon kell-e kezelni a Gibraltár és az Egyesült Királyság közötti alkotmányjogi viszonyt?

2) Az új adórendszerben szereplő intézkedések jellemzőihez hasonló jellemzőkkel bíró nemzeti adóintézkedések korlátozzák-e a szolgáltatásnyújtás szabadságát az EUMSZ 56. cikk alkalmazásában?