ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
31

A letelepedés szabadsága, amelyet a Szerződés 52. cikke ismer el a közösségi állampolgárok számára, és amely magában foglalja a jogot a gazdasági tevékenység önálló vállalkozóként történő megkezdésére és folytatására, vállalkozások alapítására és irányítására a letelepedés szerinti tagállam joga által a saját állampolgáraira előírtakkal azonos feltételek szerint, a Szerződés 58. cikkének megfelelően magában foglalja, hogy a valamely tagállam jogszabályai alapján létrehozott olyan társaságok, amelyek létesítő okirat szerinti székhelye, központi ügyvezetése vagy üzleti tevékenységének fő helye a Közösség területén található, jogosultak tevékenységüket az érintett tagállamban leányvállalat, fióktelep vagy képviselet útján gyakorolni (lásd a C-264/96. sz. ICI-ügyben 1998. július 16-án hozott ítélet [EBHT 1998., I-4695. o.] 20. pontját, a fent hivatkozott Saint-Gobain ZN ügyben hozott ítélet 35. pontját, a fent hivatkozott Cadbury Schweppes és Cadbury Schweppes Overseas ügyben hozott ítélet 41. pontját, a fent hivatkozott Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation ügyben hozott ítélet 42. pontját és a fent hivatkozott Denkavit Internationaal és Denkavit France ügyben hozott ítélet 20. pontját).
27

E tekintetben le kell szögezni, hogy az SMVE 54. cikke időbeli hatálya folytán – ahogyan erre az osztrák kormány is hivatkozik – alkalmazandó olyan büntetőeljárásban, amilyen az alapügy is. Noha az alapeljárás tárgyát képező cselekmény 2000. október 5-i ausztriai elkövetésekor az SMVE még nem volt hatályban a Szlovák Köztársaságban, hatályban volt viszont a két érintett szerződő államban nemcsak akkor, amikor a Szlovák Köztársaság rendőrhatóságai 2006. szeptemberében első ízben vizsgálták az említett cselekményt, de akkor is, amikor a jelen előzetes döntéshozatal iránti kérelem benyújtásához vezető eljárást lefolytató, kérdést előterjesztő bíróság 2007. októberében a ne bis in idem elve alkalmazási feltételeinek meglétét vizsgálta (e tekintetben lásd a C-367/05. sz. Kraaijenbrink ügyben 2007. július 18-án hozott ítélet [EBHT 2007., I-6619. o.] 22. pontját).
18

E körülmények között, mivel kétségei voltak a Kabel Deutschland részére az NMedienG 37. §-a alapján előírt kötelezettségnek – különösen annak arányos és ésszerű mivoltát illetően – az egyetemes szolgáltatási irányelv 31. cikke (1) bekezdésével való összeegyeztethetőségéről, a Verwaltungsgericht Hannover felfüggesztette eljárását, és a következő kérdéseket terjesztette előzetes döntéshozatalra a Bíróság elé: „1) Összeegyeztethető-e [az egyetemes szolgáltatási] irányelv 31. cikkének (1) bekezdésével valamely olyan rendelkezés, mint az [NMedienG] 37. §-ának (1) bekezdése, ha valamely kábelszolgáltatót arra köteleznek, hogy a rendelkezésére álló, folyamatosan fogható analóg kábelcsatornák több mint felébe olyan műsorokat vegyen fel, amelyeket – bár Alsó-Szászország területének egészét nem lefedve – a DVB-T szabvány szerint a földfelszínen már sugároz? 2) Összeegyeztethető-e [az egyetemes szolgáltatási] irányelv 31. cikkének (1) bekezdésével valamely olyan rendelkezés, mint az [NMedienG] 37. §-ának (1) bekezdése, ha valamely kábelszolgáltatót arra köteleznek, hogy analóg kábelhálózataiba a tartomány azon területein is televízió-műsorokat vegyen fel, amelyeken a kábelszolgáltatás végfelhasználói legalábbis egy földi antenna és egy dekóder segítségével ugyanezen televíziós műsorok DVB-T szabvány szerinti földi vételére is képesek lennének? 3) [Az egyetemes szolgáltatási] irányelv 31. cikke (1) bekezdésének első mondata szerinti „televízióműsor-terjesztő szolgáltatások” kifejezés alatt a médiaszolgáltatások, illetve a telemédia – például teleshopping – szolgáltatóit is érteni kell-e? 4) Összeegyeztethető-e [az egyetemes szolgáltatási] irányelv 31. cikkének (1) bekezdésével valamely olyan rendelkezés, mint az [NMedienG] 37. §-ának (2) bekezdése, ha a csatornák számának szűkössége esetén az illetékes nemzeti hatóságnak a pályázók olyan rangsorát kell felállítania, amely a kábelszolgáltató rendelkezésére álló csatornák teljes lekötéséhez vezet?”
2

E kérelmet a Royal Bank of Scotland Group plc (a továbbiakban: Royal Bank of Scotland) és az Egyesült Királyságban a hozzáadottérték-adó (a továbbiakban: HÉA) beszedése tekintetében illetékes hatóság, a Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (a továbbiakban: Commissioners) közötti, az előbbi társaság által fizetendő HÉA-összegre fennálló levonási jog terjedelmének tárgyában folyamatban lévő jogvitában terjesztették elő.
2

A kérelmet az Afton Chemical Ltd (a továbbiakban: Afton) és a Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (a továbbiakban: Commissioners) között folyamatban lévő jogvita keretében nyújtották be, amelynek tárgya az üzemanyag-adalékokat terhelő jövedéki adónak a 2000. november 18-től 2004. október 31-ig terjedő időszak során való megfizetése.
18

Mivel úgy vélte, hogy ilyen körülmények között a jogvita megoldása érdekében szükség van a közösségi jog értelmezésére, a Verwaltungsgericht Stuttgart felfüggesztette az eljárást, és előzetes döntéshozatal végett az alábbi kérdéseket terjesztette a Bíróság elé: „1) Az […] 1/80 határozat 7. cikkének [első bekezdéséből] fakadó jogok megszerzése megkívánja-e, hogy a »családegyesítésre jogosult«, akinél a családtag a hároméves időszak alatt jogszerűen lakóhellyel rendelkezik, ezen időszak egésze alatt megfeleljen az […] 1/80 határozat 7. cikkének [első bekezdése] szerinti feltételeknek? 2) Megszerezhetik-e a családtagok az […] 1/80 határozat 7. cikkének [első bekezdéséből] fakadó jogokat, ha a »családegyesítésre jogosult« e hároméves időszakban különböző munkaadóknál két év és hathavi időtartamban folytatott keresőtevékenységet, utána pedig hat hónapig önhibáján kívül munkanélküli volt, és ezt követően hosszabb ideig az is maradt? 3) Hivatkozhat-e az […] 1/80 határozat 7. cikkének [első bekezdésére] az is, aki családtagként olyan török állampolgárhoz költözésre kapott engedélyt, akinek tartózkodási joga és ezáltal valamely tagállam rendes munkaerőpiacához való hozzáférése egyedül a Törökországban elszenvedett politikai üldöztetése miatt részére biztosított politikai menedékjogon alapszik? 4) A harmadik kérdésre adandó igenlő válasz esetén: akkor is hivatkozhat-e egy családtag az […] 1/80 határozat 7. cikkének [első bekezdésére], ha a »családegyesítésre jogosult« (jelen esetben az apa) részére biztosított politikai menedékjog és az ezen alapuló tartózkodási jog, valamint a rendes munkaerőpiachoz való hozzáférés valótlan nyilatkozatokon alapszik? 5) A negyedik kérdésre adandó nemleges válasz esetén: ilyen esetben az […] 1/80 határozat 7. cikkének [első bekezdéséből] fakadó jogok családtagoktól való megtagadása előtt szükséges-e, hogy a »családegyesítésre jogosult« (jelen esetben az apa) jogait megelőzően formálisan megvonják, illetve visszavonják?”
10

A Bizottság a 2006. július 4-i C (2006) 2964 végleges határozatában (HL C 221., 9. o.; a továbbiakban: bizottsági határozat) úgy határozott, hogy nem emel kifogást. Úgy vélte, hogy a támogatás, amely megfelel a környezetvédelem állami támogatásáról szóló közösségi iránymutatásnak (HL C 37., 3. o.), az EK 87. cikk (3) bekezdésének c) pontja értelmében a közös piaccal összeegyeztethető. A Bizottság megállapította, hogy az új ÖG által bevezetett módosítás alkalmas eszköz az importált villamos energiát érintő, esetlegesen hátrányos megkülönböztetést magukban foglaló hatások semlegesítésére.
105

Az FNCBV szerint az Elsőfokú Bíróság által megállapított és megkövetelt kumulatív négy elemből az esetében kettő nem teljesül. E szövetség először is úgy érvel, hogy a tagjainak semmilyen érdeke nem fűződött a 2001. október 24-i megállapodás aláírásához, mivel az a szarvasmarhák javasolt legalacsonyabb felvásárlási árait határozta meg. E megállapodás tehát ellentétes volt az érdekükkel. Továbbá az említett megállapodás aláírása nem tette lehetővé a vágóhidak eltorlaszolásának megszüntetését, mivel az eltorlaszolás folytatódott, ahogyan a Bizottság ügyirataiból is kitűnik. Azt, hogy az említett szövetség tagjainak nem fűződött érdeke a 2001. október 24-i megállapodás aláírásához, megerősíti egyébként a Bizottság által hivatkozott helyi megállapodások igen csekély száma is.
35

A Bizottság azt állítja, hogy mindig is létezett összefüggés a tisztviselők értékelése és előléptetése között. Jelenleg is ez a helyzet, mert a 2004-ben elfogadott új személyzeti szabályzat vonatkozó rendelkezései továbbra is az „Értékelések, magasabb fizetési fokozatba lépés és előléptetés” című fejezetben szerepelnek. A Bizottság álláspontja szerint a tisztviselők értékelése és előléptetése közötti kapcsolat hiánya megfosztaná funkciójától az értékelő jelentést. Úgy véli, hogy a fellebbező álláspontjának alátámasztása érdekében nem adott elő semmilyen komoly érvet, nem hivatkozott e szabályok semmilyen, állítólag lényeges megváltozására, és nem utalt az ítélkezési gyakorlatban bekövetkezett semmiféle új fejleményre.
13

2005. március 21-i ítéletével a High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Commercial Court) helyt adott a West Tankers kérelmeinek, és kibocsátotta az Allianzcal és a Generalival szemben a kérelmezett „anti-suit injuctiont”. Utóbbiak fellebbezést nyújtottak be az ítélettel szemben a House of Lords előtt. Arra hivatkoztak, hogy az ilyen intézkedés kibocsátása ellentétes a 44/2001 rendelettel.
14

2005. november 22-én az ET a Ferrotronnal és annak az Amerikai Egyesült Államokban székhellyel rendelkező anyavállalatával „asset and business share and purchase agreement” (adásvételi megállapodás az eszközök és a vállalkozás átruházásáról) elnevezésű szerződést kötött az ET „F+E/ET-Systeme/Netzwerk/IBS” egysége által kifejlesztett következő termékekre vonatkozóan: „ET-DecNT”, „ET-DecNT light”, „ET-DecNT Power Melt”, „ET-TempNET”, „ET-OxyNet” és „FT7000”.
49

Fennáll azonban továbbra is, hogy amennyiben a valamely tagállamban közhasznúként elismert alapítvány teljesíti az ezen elismeréshez más tagállam joga által előírt feltételeket is, és a célja ugyanazon társadalmi érdekek előmozdítása, és így az utóbbi tagállamban is elismerhető közhasznúként – aminek értékelése ez utóbbi tagállam nemzeti hatóságainak a jogkörébe tartozik, ideértve a bíróságokat is –, az utóbbi tagállam hatóságai nem tagadhatják meg az egyenlő bánásmódhoz való jogot ezen szervezettől kizárólag azzal az indokkal, hogy az nem belföldi székhelyű (lásd ebben az értelemben a fent hivatkozott Centro di Musicologia Walter Stauffer ügyben hozott ítélet 40. pontját; lásd továbbá analógia útján a szolgáltatásnyújtás szabadságához kapcsolódóan a fent hivatkozott Schwarz és Gootjes-Schwarz ügyben hozott ítélet 81. pontját).
3)

A 2988/95 […] rendelet 3. cikke (3) bekezdésének megfelelően alkalmazhat-e a tagállam hosszabb elévülési időt abban az esetben is, ha a hosszabb elévülési időt a tagállam joga már az említett rendelet elfogadását megelőzően is előírta? Alkalmazható-e ilyen hosszabb elévülési idő abban az esetben is, ha azt nem az export-visszatérítés visszafizetésére vagy általában a közigazgatási intézkedésekre vonatkozó különös rendelkezés, hanem az érintett tagállam általános, a különös rendelkezésekben nem szabályozott összes egyéb elévülési esetre vonatkozó rendelkezése (általános rendelkezés) írta elő?”
11

E hanghordozók a „Bob Dylan – Bringing It All Back Home”, a „The Times They Are A-Changin’” és a „Highway 61 Revisited” albumokon megjelent zeneszámokat tartalmazzák. Ezeket az albumokat 1966. január 1-jét megelőzően jelentették meg az Amerikai Egyesült Államokban.
(7)

Főként a tudományos és a műszaki fejlődés eredményeként a 2001/83/EK irányelv fogalommeghatározásait és hatályát egyértelműbbé kell tenni az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek minősége, biztonságossága és hatásossága magas színvonalának elérése érdekében. Az új terápiák, valamint a gyógyszerágazat és egyéb ágazatok közötti növekvő számú ún. »átmeneti« termékek megjelenésének figyelembevétele érdekében a »gyógyszer« fogalmát módosítani kell az alkalmazandó jogszabályokkal kapcsolatos kétségek elkerülése érdekében, amikor is valamely termék – miközben teljes mértékben a gyógyszer fogalommeghatározása alá tartozik – egyéb szabályozott termékek fogalommeghatározásának is megfelelhet. E fogalommeghatározásnak meg kell határoznia a hatás típusát, amelyet a gyógyszer kifejthet az élettani folyamatokra. A hatások e felsorolása azt is lehetővé teszi, hogy olyan gyógyszerekre is kiterjedjen a szabályozás, mint például a génterápiás, radioaktív gyógyszerek, valamint bizonyos lokális alkalmazásra szánt gyógyszerek. Továbbá a gyógyszerészeti jogszabályok sajátosságaira tekintettel rendelkezni kell az ilyen jogszabályok alkalmazásáról. A körülmények tisztázása céljából, amennyiben valamely adott termék egy bizonyos gyógyszer fogalommeghatározása alá tartozik, de valamely más szabályozott termék fogalommeghatározása alá is tartozhatna, illetve kétség esetén és a jogbiztonság érdekében egyértelműen ki kell mondani, hogy az adott terméknek mely rendelkezéseknek kell megfelelnie. Amennyiben valamely termék egyértelműen más termékkategória – különösen az élelmiszer, az étrend-kiegészítők, az orvostechnikai eszközök, a biocidok vagy a kozmetikumok – fogalommeghatározása alá tartozik, ez az irányelv nem vonatkozik rá. Szintén célszerű javítani a gyógyszerészeti jogszabályok terminológiájának egységességén.”
52

A 2003/87 irányelv hatályának meghatározása során az egyik döntő objektív szempont egy adott ágazat közvetlen CO2-kibocsátásának szintje lehetett. Az „Economic Evaluation of Sectoral Emission Reduction Objectives for Climate Change. Top-Down Analysis of Greenhouse Gas Emission Reduction Possibilities in the EU, Final Report, march 2001” című, P. Capros, N. Kouvaritakis és L. Mantzos által összeállított jelentésre hivatkozva a Parlament, a Tanács és a Bizottság megállapítja, hogy 1990-ben a CO2-kibocsátás a kohászati ágazatban 174,8 millió tonna, a vegyipari ágazatban 26,2 millió tonna, míg a színesfémágazatban 16,2 millió tonna volt.
34

A Bíróság állandó ítélkezési gyakorlatából tehát az következik, hogy amennyiben valamely nemzeti szabályozás a közösségi jog hatálya alá tartozik, az előzetes döntéshozatali ügyben eljáró Bíróságnak minden olyan értelmezési elemet meg kell adnia, amelyre a nemzeti bíróságnak szüksége van annak megítéléséhez, hogy az adott szabályozás összeegyeztethető-e azokkal az alapvető jogokkal, amelyek tiszteletben tartását a Bíróság biztosítja (lásd különösen a C-260/89. sz. ERT-ügyben 1991. június 18-án hozott ítélet [EBHT 1991., I-2925. o.] 42. pontját és a C-159/90. sz. Society for the Protection of Unborn Children Ireland ügyben 1991. október 4-én hozott ítélet [EBHT 1991., I-4685. o.] 31. pontját).
27

A kérdést előterjesztő bíróság hozzáfűzi, hogy sem az irányelvek, sem pedig az Egyesült Királyság jogszabályai nem határozzák meg pontosabban, hogy mikor vagy milyen szinten kerüljön sor a kerekítésre. Ennélfogva, ha a vevő több terméket is vásárol egyszerre, a felszámolt HÉÁ-t árucikkenként, illetve ha ugyanazon termékből több árucikket is vásárolt, terméktípusonként is lehetne kerekíteni, vagy éppen a vevővel kötött teljes ügylet szintjén, vagy pedig a HÉA-bevallásnak a vonatkozó elszámolási időszak végén történő benyújtásakor, végül akár egyéb szinten is, mint például a napi bruttó bevétel szintjén vagy minden kiskereskedelmi árusítóhely napi bruttó bevételének szintjén.
2

A kérelmet a The Incorporated Trustees of the National Council on Ageing (Age Concern England) és a Secretary of State for Business, Enterprise and Regulatory Reform (gazdasági, vállalkozásügyi és szabályozásreform-ügyi miniszter) között folyamatban lévő, a 2000/78 irányelv Egyesült Királyság jogába való átültetésének jogszerűségét vitató kereset alapján indult eljárásban terjesztették elő.
49

E tekintetben azt is pontosítani kell, hogy amennyiben megállapításra kerül – ami a kérdést előterjesztő bíróság feladata –, hogy a sui generis jog által védett adatbázis tartalmának jelentős részét az adatbázis előállítójának hozzájárulása nélkül vitték át egy másik személy birtokában lévő adathordozóra, majd azt később a nyilvánosság számára hozzáférhetővé tették, például valamely más, esetleg módosított adatbázis formájában, e körülmény a kimásolás megtörténtén kívül a 96/9 irányelv 7. cikke értelmében vett újrahasznosítás megtörténtére is utal, hiszen az újrahasznosítás fogalma lényegében a védett adatbázis tartalmának vagy annak jelentős részének a nyilvánosság számára történő bármiféle jogosulatlan hozzáférhetővé tételére kiterjed (lásd ebben az értelemben a The British Horseracing Board és társai ügyben hozott ítélet 61. és 67. pontját).
20

A miniszter szerint a bizonyítási teher azonos az irányelv 15. cikkének b) pontja értelmében nyújtott, illetve az ugyanezen cikk c) pontja szerint nyújtott védelem esetében. E két rendelkezés a Vw 2000 29. cikke (1) bekezdésének b) pontjához hasonlóan előírja, hogy a kérelmezők a súlyos és egyedi fenyegetettség veszélye tekintetében – amelynek a származási országukba való visszaküldésük esetén ki lennének téve – kötelesek megfelelően bizonyítani a személyes helyzetüket jellemző valós tényeket. Az Elgafaji házaspár, mivel a Vw 2000 29. cikke (1) bekezdésének b) pontja keretében ilyen bizonyítékot nem nyújtott be, nem hivatkozhat érvényesen az irányelv 15. cikkének c) pontjára.
28

A Hoge Raad der Nederlanden egyrészt azt kérdezi, hogy amennyiben nem létezik egyértelmű ismérv az automatikus adatfeldolgozó berendezésektől eltérő más forrásból származó videoképek megjelenítésére is képes monitor elsődleges rendeltetésének a kizárólag műszaki jellemzők alapján történő meghatározására, a készülék forgalmazása módjának és eladási árának tekintetében meghatározható célzott felhasználói kör is meghatározó jelentőségű lehet-e. Másrészt azt a kérdést teszi fel, hogy a 754/2004 rendelet hatálya a szóban forgó monitorra is kiterjed-e.
6

Ugyanezen irányelv 4. cikkének (1) és (2) bekezdése a tagállamoknak az ezzel kapcsolatos kötelezettségeit a következőképpen határozza meg: „(1) A tagállamok, az elővigyázatosság alapelvével összhangban, gondoskodnak arról, hogy minden megfelelő intézkedést megtegyenek azon emberi egészségre és környezetre gyakorolt kedvezőtlen hatások elhárítása érdekében, amelyek a GMO-k szándékos kibocsátásából vagy forgalomba hozatalából eredhetnek. Kizárólag a B. és a C. résznek megfelelő GMO-k nem bocsáthatóak ki, illetve nem hozhatóak forgalomba [helyesen: A GMO-knak a környezetbe történő szándékos kibocsátására vagy a forgalomba hozatalára kizárólag a B., illetve C. részben meghatározott rendelkezések szerint kerülhet sor]. (2) A B., illetve a C. részben előírtak szerinti bejelentést benyújtó személynek a benyújtás előtt környezeti kockázatértékelést kell végezniük. Azokat az információkat, amelyekre szükség lehet a környezeti kockázatértékeléshez, a III. melléklet határozza meg. […]”
16

Ezen irányelv 8. cikke előírja: „(1) Amennyiben valamelyik tagállam által kiállított érvényes nemzeti vezetői engedély jogosultja egy másik tagállamban tesz szert szokásos tartózkodási helyre, kérheti vezetői engedélyének lecserélését azzal egyenértékű engedélyre; a cserét végző tagállamra tartozik, ha szükséges, annak az ellenőrzése, hogy a benyújtott engedély valóban érvényes-e még. (2) A büntetőjogi és a rendőrségi jogszabályok területiségére vonatkozó alapelvre is figyelemmel a szokásos tartózkodási hely szerinti tagállam a vezetés jogának korlátozására, felfüggesztésére, valamint visszavonására vagy megszüntetésére vonatkozó nemzeti rendelkezéseit alkalmazhatja egy másik tagállam által kiállított vezetői engedély jogosultjára, és szükség esetén e célból lecserélheti az engedélyt. […] (4) Egy tagállam megtagadhatja egy másik tagállam által olyan személy részére kiállított vezetői engedély érvényességének elismerését, akivel szemben az előbbi állam területén a (2) bekezdésben említett egyik intézkedést alkalmazták. […] (6) Ha egy tagállam egy harmadik ország által kiadott vezetői engedélyt cserél le egy közösségi minta szerinti vezetői engedélyre, akkor az ilyen cserét, miként minden további megújítást vagy cserét is, ez utóbbi államban nyilvántartásba veszik [helyesen: akkor az ilyen cserét, miként minden további megújítást vagy cserét is, a vezetői engedélybe bejegyzik]. Ilyen cserére csak abban az esetben kerülhet sor, ha a harmadik ország által kiállított engedélyt a cserét végző tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságánál benyújtották. Amennyiben az ilyen engedély jogosultja szokásos tartózkodási helyét egy másik tagállamba helyezi át, ez utóbbinak nem kell alkalmaznia az 1. cikk (2) bekezdésében foglaltakat.”
43

Amint azt a főtanácsnok indítványa 28. pontjában megállapította, a 90/435 irányelv rendszere és célja egyáltalán nem sugallja azt, hogy volna bármilyen jelentős különbség az „anyavállalat nyereségének adóztatásától tartózkodik” és a „mentesíti azt” között, továbbá a Bíróság felváltva használja a „mentesít” kifejezést és a hivatkozott 4. cikk (1) bekezdése szerinti „tartózkodik az adóztatástól” fordulatot (lásd különösen a C-374/04. sz. Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation ügyben 2006. december 12-én hozott ítélet [EBHT 2006., I-11673. o.] 53. pontját, a fent hivatkozott Test Claimants in the FII Group Litigation ügyben hozott ítélet 44. és 102. pontját és a fent hivatkozott Banque Fédérative du Crédit Mutuel ügyben hozott ítélet 44. pontját).
33

A Hoge Raad der Nederlanden álláspontja szerint ezen elvek alkalmazhatók az „olyan jogi személyre is, amely adóalanyként a HÉA hatálya alá nem tartozó tevékenységeket is végez”, így az irányelv 6. cikke (2) bekezdésének a) pontja e jogi személy esetében is alkalmazandó lenne.
66

Fellebbezésükben egyébként maguk a fellebbezők is elismerik, hogy az Elsőfokú Bíróság a megtámadott ítélet 93. pontjában joggal vezette le az ítélkezési gyakorlatból, hogy meg kellett vizsgálni „a komoly nehézség fennállására vonatkozó érvelést […]. Ha ugyanis léteztek ilyen nehézségek, a határozatot ezen egyetlen indok alapján is meg lehetne semmisíteni, a Szerződés által előírt kontradiktórius és részletes vizsgálat elmulasztásának okán, még akkor is, ha nem került megállapításra, hogy a Bizottság érdemi értékelése ténybelileg vagy jogilag tévedes”.