ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
52

Az E‑4772/05. sz. írásbeli kérdésre 2006. február 17‑én adott válasz (a továbbiakban: második válasz) szerint: „Jelenleg a Bizottság rendelkezésére álló információ szerint úgy tűnik, hogy az üzleti és cégérték amortizációjára vonatkozó spanyol adóügyi szabályok, mivel általános amortizációs szabályok, az összes spanyolországi társaságra vonatkoznak, mérettől, szektortól, gazdálkodási formától, vagy attól függetlenül, hogy magán‑ vagy állami tulajdonban vannak‑e. Következésképpen úgy tűnik, hogy nem tartoznak az állami támogatásokra vonatkozó szabályok hatálya alá. A Bizottság természetesen minden tudomására jutott ezzel ellentétes információ vonatkozásában átfogó vizsgálatot folytat le.” [According to the information currently in its possession, it would however appear to the Commission that the Spanish (tax) rules related to the write off of „goodwill” are applicable to all undertakings in Spain independently from their sizes, sectors, legal forms or if they are privately or publicly owned because they constitute general depreciation rules. Therefore, they do not appear to fall within the scope of application of the state aid rules. The Commission will of course thoroughly investigate any information that would come to its knowledge indicating the contrary.]
6

A Bizottság az eljárást az Európai Unión belüli részesedésszerzéseket illetően a külföldi vállalkozásban való részesedésszerzés esetén Spanyolország által az üzleti és cégértékre alkalmazott adózási amortizációról szóló, C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) 2009. október 28‑i 2011/5/EK határozattal (HL 2011. L 7., 48. o.; a továbbiakban: megtámadott határozat) zárta le.
566

Egyébiránt a készpénz rendelkezésre állása is javult 2099 és 2011 között, a működő tőke a 2010‑re mínusz 51 millió euró, 2011‑re pedig mínusz 42 millió euró volt. Míg az Altmann‑féle Z‑teszt – a fizetésképtelenség veszélyének visszamenőleges adatokon alapuló mutatója – eredménye 2009‑ben aggasztó volt (0,59 a bírságok nélkül és 0,44 a bírságokat is beleértve), 2011‑ben már nem volt az (1,35 a bírságok nélkül és 1,29 a bírságokat is beleértve), amikor az ágazatban általános küszöb 1,23 volt.
5

2007. március 14‑én a felperes, a Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG, amelynek jogutódja a riha WeserGold Getränke GmbH & Co. KG, a 40/94 rendelet 42. cikke (jelenleg a 207/2009 rendelet 41. cikke) alapján felszólalást nyújtott be a bejelentett védjegynek a fenti 3. pontban említett árukra vonatkozóan történő lajstromozásával szemben.
177

A Socitrel lényegében arra hivatkozik, hogy már az eredeti határozat meghozatalát követően arról tájékoztatta a Bizottság, hogy e határozatot módosítani fogják. Ilyen módon a Socitrelnek anélkül kellett benyújtania a keresetet, hogy ismerte volna a vele szemben bírságot kiszabó határozat valódi tartalmát. A Bizottság ezáltal elmulasztotta gondossági kötelezettsége teljesítését – amit, ha szükséges, az is alátámaszt, hogy a Bizottság ezt követően másodszor is módosította a határozatot, anélkül, hogy e második módosító határozatot közölték volna a Socitrellel –, továbbá megsértette a Socitrel védelemhez való jogát is.
„(649)

Az SLM, amellett, hogy 1997. február 10. óta részt vett az Italia klubban […], 2000. szeptember 11‑től részt vett az Európa klub bővítésére vonatkozó tárgyalásokon is […]. Az SLM nem vitatja, hogy részt vett az említett 2000. szeptember 11‑i találkozón. Ugyanakkor az SLM már ezen időpont előtt is tudta vagy tudnia kellett volna, hogy az Italia klub, amelyben részt vett, szerves részét képezi egy nagyobb, páneurópai léptékkel is rendelkező rendszernek. Először is, a Bizottságnak bizonyítéka van arra, hogy az SLM az Italia klubban való részvétele korai szakaszában találkozott más klubokban résztvevő vállalkozásokkal, mint a DWK, a Tréfileurope (a páneurópai megállapodás résztvevője) és a Tycsa (a páneurópai megállapodás és az España klub résztvevője), valamint hogy ezekkel tárgyalásokat folytatott az európai piacra alkalmazandó feltételekről. Például 1997. április 15‑i tárgyalásaik során megvitatták az árak kérdését több európai országban (Franciaország, Spanyolország és Németország), illetve az import és export kérdését is […]. Ezt követően 1999. november 29‑én […] az SLM találkozót tartott a Redaelli, az Austria Draht, a Tréfileurope, a Tycsa és a DWK részvételével, amelynek során nemcsak a Spanyolországban és Portugáliában az España klub résztvevője, az Emesa és a Fapricela által alkalmazott árakat vitatták meg, hanem az Addtek, a skandináv piac legnagyobb ügyfele kérdését is, amely köré szerveződött a »skandináv klub« […]. Az SLM részt vett továbbá egy az európai piac helyzetével és az ahhoz kapcsolódó problémákkal foglalkozó tárgyaláson is, 2000. január 18‑án (a Redaelli, az ITC, az Itas, az AFT/Tréfileurope Italia, a CB, a Nedri, a Tycsa és a Tréfileurope társaságában). 2000. február 21‑én az SLM találkozott a Redaellivel, az ITC‑vel, az Itas‑szal, a Tréfileurope Italiával, a CB‑vel, a Tréfileurope‑pal, a DWK‑val és a Tycsával (az utóbbival telefonos úton), és megvitatták többek között a spanyolországi mennyiség, valamint egy németországi áremelés kérdését […]. Egy 2000. március 13‑án az SLM, a Redaelli, az ITC, az Itas, a CB, a Tréfileurope Italia, a DWK, a Tycsa és a Trame részvételével tartott találkozón a hollandiai és svájci helyzetet tárgyalták meg. 2000. május 15‑én az SLM, az ITC, az Itas, a Tréfileurope Italia, a CB, az SLM, a Trame és a DWK jelenlétében a Tréfileurope kijelentette, hogy mind az Európa klub, mind pedig az Itali klub válságban van. Végül, 2000. június 12‑én az SLM részt vett a Redaelli, az ITC, az ITAS, a Tréfileurope Italia, a CB, a Trame, a Tycsa és a DWK részvételével tartott találkozón, ahol jelezték, hogy az Európa klub a Tycsára panaszkodik […].
A Westfälische Drahtindustrie, a Westfälische Drahtindustrie Verwaltungsgesellschaft mbH & Co. és a Pampus Industriebeteiligungen GmbH & Co. viselik saját költségeik felét, beleértve az ideiglenes intézkedés iránti eljárással kapcsolatos költségeket is. A Bizottság viseli saját költségeit, valamint a Westfälische Drahtindustrie, a Westfälische Drahtindustrie Verwaltungsgesellschaft mbH & Co. és a Pampus Industriebeteiligungen GmbH & Co. költségeinek felét, beleértve az ideiglenes intézkedés iránti eljárással kapcsolatos költségeket is.
10

Az Akcros partnerség tőkéje a létrejöttekor egyenlő részben oszlott meg a Pure Chemicals Ltd, a korábban Akzo, jelenleg Akzo Nobel 100%‑os tulajdonában álló társaság és különböző társaságok között, köztük végeredményben az Elementis plc mint végső anyavállalat alá tartozó csoport részét képező Elementis UK Ltd és Elementis Services Ltd (a továbbiakban együtt: Elementis) között.
Amennyiben a Bizottság határozati úton elismeri, hogy a kompenzációs kamatokat is beleértve egy bizonyos összeggel tartozik a felperesnek, az a körülmény, hogy a Törvényszék az előző bizottsági határozatot megsemmisítő korábbi ítéletében megállapította, hogy a felperes szabálytalanságokat követett el egy ökoturizmussal kapcsolatos projekt finanszírozásához nyújtott pénzügyi támogatás tekintetében, nem kérdőjelezheti meg a főkövetelés fennállását, sem pedig azt a tényt, hogy e tekintetben a Bizottság a vonatkozó szabályok szerint kiszámítandó kamatok fizetésére köteles. Még ha ugyanis ebben az ítéletben meg is erősítette az e szabálytalanságokra vonatkozó ténymegállapításokat, amely szabálytalanságok főszabály szerint igazolták az említett támogatás megvonását, a Törvényszék a Bizottság előző határozatának az elévülési idő figyelmen kívül hagyása miatti megsemmisítésére szorítkozott oly módon, hogy abból egyáltalán nem következik a Bizottság azon kötelezettsége, hogy köteles a felperes részére visszatéríteni az említett támogatást. Így a főkövetelés egyetlen jogalapja a Bizottság későbbi határozata, amelyben mégis elismeri a felperesnek fizetendő teljes összeget, beleértve a kompenzációs kamatokat, valamint a kamatszámítás módját is.

Amennyiben a Bizottságnak kompenzációt vagy visszatérítést kell fizetnie valamely hitelező részére, feltétel nélkül köteles arra, hogy a főösszeg mellett késedelmi kamatot is fizessen. Abban az esetben, ha a Törvényszék előző bizottsági határozatot megsemmisítő ítélete nyomán a Bizottság az általa hozott határozatban elismerte, hogy vissza kell térítenie a főkövetelés összegét, és a felek között e tekintetben közös megállapodás jött létre, a késedelmi kamatok a Törvényszék ítéletének kihirdetésétől válnak esedékessé. E megoldás attól függetlenül érvényes, hogy az említett főkövetelés egyetlen jogalapja az a határozat, amelyben a Bizottság elismerte a tartozást.

A Bizottság arra is köteles, hogy a korábban felgyülemlett kompenzációs kamatokkal növelt főkövetelés összege alapján számítsa ki a késedelmi kamatokat. Ugyanis, még ha nem is lehet tőkésíteni sem a követelés fennállását megállapító ítélet kihirdetése előtt felgyülemlett kompenzációs kamatokat, sem pedig a kihirdetés után felgyülemlett késedelmi kamatokat, a Bizottság mégis köteles arra, hogy a felgyülemlett kompenzációs kamatokkal növelt tartozás főösszege alapján állapítsa meg a teljes kifizetésig felgyülemlett késedelmi kamatokat. E megközelítés különbséget tesz a pert megelőző kompenzációs kamatok és a per utáni késedelmi kamatok között, amennyiben az utóbbiaknak figyelembe kell venniük a felgyülemlett teljes pénzügyi veszteséget, ideértve a pénzromlás miatti veszteséget is.

(vö. 41., 42. pont)
A 207/2009 rendelet 52. cikke (1) bekezdésének a) pontjával összefüggésben értelmezett 56. cikke (1) bekezdésének a) pontjában foglalt közigazgatási eljárásnak különösen az a célja, hogy lehetővé tegye a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) számára, hogy újból megvizsgálja a védjegylajstromozás érvényességét, és olyan álláspontot fogadjon el, amelyet adott esetben a 207/2009 rendelet 37. cikkének (1) bekezdése alapján hivatalból el kellett volna fogadnia.

Ebben az összefüggésben az OHIM-nak azt kell értékelnie, hogy a vizsgálat alá vont védjegy leíró jellegű-e, illetve híján van-e megkülönböztető képességnek, ennek során pedig a törlés iránti kérelem benyújtójának indokai vagy korábbi magatartása nem befolyásolhatja a 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja, valamint 56. cikke (1) bekezdésének a) pontja mögött meghúzódó közérdekkel kapcsolatban az OHIM-ra ruházott feladatkör terjedelmét. Amennyiben ugyanis a kérdéses rendelkezéseknek a törlési eljárás keretében történő alkalmazása során az OHIM nem foglal állást abban a kérdésben, hogy a védjegyjogosultat megillető jog erősebb-e a törlés iránti kérelem benyújtójának bármely jogánál, viszont igazolja, hogy a védjegyjogosultat megillető jogot a védjegy lajstromozhatóságára vonatkozó szabályokra tekintettel, jogszerűen hozták létre, nem lehet a törlés iránti kérelem benyújtója részéről „joggal való visszaélésről” beszélni.

Így az a tény, hogy a kérelmező esetleg azzal a céllal nyújtja be a törlés iránti kérelmet, hogy a későbbiekben saját áruin feltüntethesse a szóban forgó megjelölést, pontosan megfelel a 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontjában foglalt, a rendelkezésre állásra és a szabad használatra vonatkozó közérdeknek. Ezért az ilyen körülmény semmiképpen nem minősülhet joggal való visszaélésnek. Ezt az értékelést a 207/2009 rendelet 52. cikkének (1) bekezdése is alátámasztja, amely szerint a közösségi védjegyet védjegybitorlási perben előterjesztett viszontkereset alapján is törölni lehet, ami azt feltételezi, hogy a védjegybitorlási per alperese akkor is eredményesen kérheti a törlést, ha a kérdéses védjegyet használta és a továbbiakban is szeretné használni.

(vö. 20–22. pont)
Keywords

Subject of the case

Rendelkező rész

Keywords Közösségi védjegy – A közösségi védjegy meghatározása és megszerzése – Viszonylagos kizáró okok – Azonos vagy hasonló áruk, illetve szolgáltatások vonatkozásában lajstromozott azonos vagy hasonló korábbi védjegy jogosultja általi felszólalás – A korábbi védjeggyel való összetéveszthetőség – A SEVEN SUMMITS és Seven ábrás védjegyek (207/2009 tanácsi rendelet, 8. cikk, (1) bekezdés, b) pont) (vö. 22., 55 – 57., 62., 63., 71. pont) Subject of the case Tárgy Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának a Seven SpA és a Sport Eybl & Sports Experts GmbH közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2011. január 17‑én hozott határozata (R 364/2010‑4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset. Rendelkező rész Rendelkező rész 1) A Törvényszék a keresetet elutasítja. 2) A Törvényszék a Sport Eybl & Sports Experts GmbH‑t kötelezi a saját, valamint a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) és a Seven SpA költségeinek viselésére.

A Törvényszék (harmadik tanács) 2012. május 22-i ítélete – Sport Eybl & Sports Experts kontra OHIM – Seven (SEVEN SUMMITS)

(T-179/11. sz. ügy)

„Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — A SEVEN SUMMITS közösségi ábrás védjegy bejelentése — A Seven korábbi közösségi ábrás védjegy — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”

Közösségi védjegy — A közösségi védjegy meghatározása és megszerzése — Viszonylagos kizáró okok — Azonos vagy hasonló áruk, illetve szolgáltatások vonatkozásában lajstromozott azonos vagy hasonló korábbi védjegy jogosultja általi felszólalás — A korábbi védjeggyel való összetéveszthetőség — A SEVEN SUMMITS és Seven ábrás védjegyek (207/2009 tanácsi rendelet, 8. cikk, (1) bekezdés, b) pont) (vö. 22., 55–57., 62., 63., 71. pont)

Tárgy

Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának a Seven SpA és a Sport Eybl & Sports Experts GmbH közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2011. január 17-én hozott határozata (R 364/2010-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

Rendelkező rész

1) A Törvényszék a keresetet elutasítja.
A Törvényszék (hetedik tanács) 2013. június 27-i ítélete – Beifa Group kontra OHIM – Schwan-Stabilo Schwanhäußer (Íróeszközök)

(T-608/11. sz. ügy)

„Közösségi formatervezési minta — Megsemmisítési eljárás — Egy íróeszközt ábrázoló, lajstromozott közösségi formatervezési minta — Korábbi nemzeti ábrás és térbeli védjegyek — Megsemmisítési ok — Olyan korábbi megjelölés használata a közösségi formatervezési mintában, amelynek a jogosultja megtilthatja a használatot — A 6/2002/EK rendelet 25. cikke (1) bekezdésének e) pontja — Korábbi határozatnak a Törvényszék által történő hatályon kívül helyezését követően hozott határozat”

1. Megsemmisítés iránti kereset — Megsemmisítést kimondó ítélet — Joghatások — Végrehajtási intézkedések hozatalára vonatkozó kötelezettség — Terjedelem — Az ítélet indokolásának, valamint rendelkező részének figyelembevétele (EUMSZ 266. cikk) (vö. 33. pont)

2. Közösségi formatervezési minták — Fellebbezési eljárás — Az OHIM valamely egységének határozata ellen benyújtott fellebbezés — A fellebbezési tanács által végzett vizsgálat — Terjedelem (6/2002 tanácsi rendelet, 25. cikk, (1) bekezdés és 60. cikk, (1) bekezdés) (vö. 37., 56. pont)

3. Közösségi formatervezési minták — Eljárási rendelkezések — Az OHIM határozatai — A védelemhez való jog tiszteletben tartása — Az elv terjedelme (6/2002 tanácsi rendelet, 62. cikk) (vö. 42., 51. pont)

4. Közösségi formatervezési minták — Fellebbezési eljárás — Az OHIM egyik fórumának határozata ellen benyújtott fellebbezés — A fellebbezési tanács által végzett vizsgálat — Terjedelem (6/2002 tanácsi rendelet, 63. cikk) (vö. 46. pont)

5. Közösségi formatervezési minták — Megsemmisítési okok — Megkülönböztetésre alkalmas megjelölés használata egy későbbi formatervezési mintában — Megkülönböztetésre alkalmas megjelölés használatának bizonyítéka — A bejelentő által kifejezetten és megfelelő időben benyújtott keresetlevél — A kérelemnek első alkalommal a fellebbezési tanács előtt történő előterjesztésének lehetősége — Kizárás (6/2002 tanácsi rendelet, 25. cikk, (1) bekezdés, e) pont) (vö. 58., 59., 89., 90. pont)

6. Közösségi formatervezési minták — Eljárási rendelkezések — A határozatok indokolása (6/2002 tanácsi rendelet, 62. cikk) (vö. 67., 68. cikk)

7. Megsemmisítés iránti kereset — Jogalapok — Hatástalan jogalap — Fogalom (vö. 106. pont)

Tárgy

Az OHIM harmadik fellebbezési tanácsának a Schwan-Stabilo Schwanhäußer GmbH & Co. KG és a Ningbo Beifa Group Co. Ltd közötti megsemmisítési eljárással kapcsolatban 2011. augusztus 9-én hozott határozata (R 1838/2010–3. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

Rendelkező rész

1) A Törvényszék a keresetet elutasítja.
A Törvényszék (hatodik tanács) 2013. június 6-i ítélete – Delphi Technologies kontra OHIM (INNOVATION FOR THE REAL WORLD)

(T-515/11. sz. ügy)

„Közösségi védjegy — Az INNOVATION FOR THE REAL WORLD közösségi szóvédjegy bejelentése — Feltétlen kizáró ok — A megkülönböztető képesség hiánya — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja”

1. Közösségi védjegy — A közösségi védjegy meghatározása és megszerzése — Feltétlen kizáró okok — Megkülönböztetésre nem alkalmas megjelölése — A megkülönböztető képesség értékelése — Szempontok (207/2009 tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, b) pont) (vö. 15., 16. pont)

2. Közösségi védjegy — A közösségi védjegy meghatározása és megszerzése — Feltétlen kizáró okok — Megkülönböztetésre nem alkalmas megjelölések — Reklámjelmondatokból álló védjegyek — Megkülönböztető képesség — Különleges értékelési szempontok alkalmazása (207/2009 tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, b) pont) (vö. 17., 18., 36. pont)

3. Közösségi védjegy — A közösségi védjegy meghatározása és megszerzése — Feltétlen kizáró okok — Megkülönböztetésre nem alkalmas megjelölések — INNOVATION FOR THE REAL WORLD szóvédjegy (207/2009 tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, b) pont) (vö. 20–24., 32., 33., 37., 38., 43. pont)

4. Közösségi védjegy — A közösségi védjegy meghatározása és megszerzése — Feltétlen kizáró okok — Megkülönböztetésre nem alkalmas megjelölések — Több elemből álló védjegy — Az illetékes hatóságnak a védjegy minden egyes alkotóeleme vizsgálatára vonatkozó lehetősége — Az alkotóelemek kombinációja révén az érintett vásárlóközönségben keltett összbenyomás figyelembevételének szükségessége (207/2009 tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, b) pont) (vö. 29. pont)

5. Közösségi védjegy — A közösségi védjegy meghatározása és megszerzése — Feltétlen kizáró okok — Megkülönböztetésre nem alkalmas megjelölések — Reklámjelmondatokból álló védjegyek — Dicsérő jellegű reklámjelmondat (207/2009 tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, b) pont) (vö. 34–36. pont)

6. Közösségi védjegy — Az OHIM határozatai — Az egyenlő bánásmód elve — A megfelelő ügyintézés elve Az OHIM korábbi döntéshozatali gyakorlata (vö. 68)

Tárgy

Az OHIM második fellebbezési tanácsának az INNOVATION FOR THE REAL WORLD szómegjelölés közösségi védjegyként történő lajstromozása tárgyában 2011. június 23-án hozott határozata (R 1967/2010–2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

Rendelkező rész

1) A Törvényszék a keresetet elutasítja.
2)

Az Európai Unió Tanácsa a saját költségein kívül viseli a Bank Kargoshaei, a Bank Melli Iran Investment Company, a Bank Melli Iran Printing and Publishing Company, a Cement Investment & Development Co., a Mazandaran Cement Company, a Melli Agro‑chemical Company és a Shomal Cement Co. részéről felmerült költségeket.
A közösségi védjegyről szóló 207/2009 rendelet 8. cikkének (5) bekezdésében említett sérelmek – amennyiben megvalósulnak – a korábbi és a későbbi védjegy bizonyos mértékű hasonlóságának következményei, amely miatt az érintett vásárlóközönség egymással rokonítja e két védjegyet, vagyis kapcsolatba hozza őket egymással, anélkül, hogy összetévesztené őket.

A 207/2009 rendelet 8. cikke (5) bekezdésének alkalmazása három feltételhez kötött: először is az ütköző védjegyek azonossága vagy hasonlósága, másodszor a felszólalás alátámasztásaként hivatkozott korábbi védjegy jóhírneve, harmadszor pedig azon veszély fennállása, hogy a bejelentett védjegy alapos ok nélküli használata tisztességtelenül kihasználja vagy sérti a korábbi védjegy megkülönböztető képességét vagy jóhírnevét. E három feltétel kumulatív jellegű, és közülük már egynek a hiánya is meghiúsítja az említett rendelkezés alkalmazását.

(vö. 17., 18. pont)
2)

A Royal Scandinavian Casino Århus I/S viseli a saját költségein felül az Európai Bizottság, a Betfair Group plc, a Betfair International Ltd és a European Gaming and Betting Association (EGBA) költségeit.
Magából az EUMSZ 263. cikk szövegéből – akárcsak a jogbiztonság szavatolásában álló céljából is – az következik, hogy a keresetindítási határidőn belül meg nem támadott jogi aktus jogerőssé válik. E jogerő nemcsak magára az jogi aktusra vonatkozik, hanem minden későbbi, pusztán megerősítő jellegű jogi aktusra is. Azt a kérdést illetően, hogy valamely jogi aktus milyen körülmények között tekintendő egy korábbi jogi aktust pusztán megerősítő jogi aktusnak, ez a helyzet akkor áll fenn, ha a kérdéses jogi aktus semmilyen új elemet nem tartalmaz a korábbi jogi aktushoz képest, és azt nem előzte meg ezen utóbbi jogi aktus címzettje helyzetének a felülvizsgálata. E tekintetben valamely jogi aktust akkor kell a helyzet felülvizsgálatát követően elfogadottnak tekinteni, ami kizárja a határozat megerősítő jellegét, ha e jogi aktust az érdekelt kérelmére, vagy a megalkotójának a saját kezdeményezésére fogadták el olyan lényeges elemek alapján, amelyeket a korábbi jogi aktus elfogadásakor nem vettek figyelembe.

Egyébiránt valamely elemet akkor is újnak kell minősíteni, ha az a korábbi jogi aktus elfogadásakor nem létezett, és akkor is, ha olyan elemről van szó, amely már létezett a korábbi jogi aktus elfogadásakor, de amelyet bármely oknál fogva – ideértve az ezen utóbbi jogi aktus megalkotójának a hanyagságát is – ezen elfogadáskor nem vettek figyelembe. Ezenkívül a lényeges jelleg megállapításához az szükséges, hogy az elem képes legyen arra, hogy jelentős mértékben módosítsa a korábbi jogi aktus megalkotja által figyelembe vett jogi helyzetet. Másképpen fogalmazva szükséges az, hogy az érintett elem képes legyen arra, hogy jelentős mértékben módosítsa azokat a körülményeket, amelyek a korábbi jogi aktust motiválták, mint például többek közt az olyan elem, amely az említett jogi aktus által elfogadott megoldás megalapozottságát kétségbe vonja.

Következésképpen az olyan intézkedés, amely a meghozatalának alapját képező ténybeli és jogi körülmények további fennállásának függvénye, felülvizsgálati kérelem tárgyát kell, hogy képezze annak ellenőrzése céljából, hogy fenntartása továbbra is indokolt‑e, és az annak ellenőrzésére irányuló, új vizsgálat, hogy a korábban elfogadott intézkedés továbbra is igazolt‑e az időközben felmerülő jogi vagy ténybeli helyzet változása viszonylatában, olyan jogi aktus elfogadásához vezet, amely nem a korábbi jogi aktus puszta megerősítése, hanem az megtámadható jogi aktusnak minősül, mely az EUMSZ 263. cikk alapján megsemmisítés iránti kereset tárgyát képezheti.

(vö. 27., 28., 36., 38–40. pont)