A személyzeti szabályzat 90. cikkének (2) bekezdése és 91. cikkének (1) bekezdése értelmében vett sérelmet okozó aktus a kinevezésre jogosult hatóság azon, az Európai Unió tisztviselői személyzeti szabályzatának és az Európai Unió egyéb alkalmazottaira vonatkozó alkalmazási feltételeknek a módosításáról szóló 1023/2013 rendelet hatálybalépését követően elfogadott határozata, amely a Bizottság AD 13 besorolási fokozatú, a jogi szolgálathoz a „jogi szolgálat tagja” álláshelyre beosztott tisztviselőjét az említett rendelettel bevezetett „átmeneti kategóriájú tanácsos” beosztástípusra sorolja be. A 1023/2013 rendelettel módosított személyzeti szabályzat (a továbbiakban: új személyzeti szabályzat) XIII. melléklete 30. cikke (2) bekezdése c) és d) pontjának szövege ugyanis – amint lehetővé teszi azt, hogy a kinevezésre jogosult hatóság 2014. január 1‑jei hatállyal a jogi szolgálathoz beosztott, AD 13 besorolási fokozatú „jogtanácsosokat” az e rendelet értelmében vett „tanácsadókéval” azonos álláshelyet betöltő tisztviselőknek, illetve a biztosok kabinetjeinek tagjait az „egységvezetőkével” azonos tevékenységet végző tisztviselőknek tekintse – nem zárja ki jogilag annak lehetőségét sem, hogy e hatóság úgy tekintse, hogy a szintén a jogi szolgálathoz beosztott, a „jogi szolgálat” AD 13 besorolási fokozatú „tagjai” – az általuk e címen ellátott, az ugyanezen jogi szolgálathoz beosztott „jogtanácsosokéhoz” hasonló feladatokra tekintettel – „tanácsadó vagy azonos rangú” beosztástípusba is besorolhatók, mivel az „azonos” kifejezés a meghatározó ezen beosztástípusba történő besorolás céljából.

E tekintetben az uniós jogalkotó a személyzeti szabályzat 723/2004 rendelettel módosított változatában (a továbbiakban: 2004. évi személyzeti szabályzat) még nem rendelkezett külön arról, hogy a „jogi szolgálat” AD 13 besorolási fokozatú „tagjait”„átmeneti kategóriájú tanácsosi” beosztástípusba kell sorolni, e megnevezést az új személyzeti szabályzat tartalmazza kifejezetten. Következésképpen kizárólag azzal az indokkal sorolták be a jogi szolgálat AD 13 besorolási fokozatú tagját alapesetben az új személyzeti szabályzat XIII. melléklete 30. cikke (2) bekezdésének b) pontja alapján az új személyzeti szabályzatban foglalt, „átmeneti kategóriájú tanácsosi” beosztástípusba, amely beosztás a 2004. évi személyzeti szabályzat szerinti, korábbi „adminisztrátori” beosztástípusra terjedt ki, mert a kinevezésre jogosult hatóság elutasította annak megállapítását, hogy 2013. december 31‑én az AD 13 besorolási fokozatú jogtanácsos a „tanácsadókéval” vagy az „egységvezetőkével” – mint a 2004. évi személyzeti szabályzatban szereplő beosztástípusok – azonos feladatokat látott el.

Mivel e besorolásnak az a következménye, hogy az érintett tisztviselő előmenetele az AD 13 besorolási fokozatban megreked, a besorolásra vonatkozó határozat kétségtelenül olyan kötelező joghatásokat vált ki, amelyek közvetlenül és azonnal befolyásolják az említett tisztviselő érdekeit azáltal, hogy jelentős mértékben módosítják a jogi helyzetét. Az említett határozat továbbá nem minősül előkészítő aktusnak, mivel alkalmas olyan joghatások kiváltására, amelyek – az AD 14 besorolási fokozatba való előléptetést megtagadó esetleges jövőbeli határozatnak az új személyzeti szabályzat 45. cikke alapján történő elfogadásától függetlenül –ezentúl befolyásolják az érintett tisztviselő érdekeit.

(lásd a 40., 42., 44., 45. és 47. pontot)

Bíróság: 1989. február 14‑i Bossi kontra Bizottság ítélet, 346/87, EU:C:1989:59, 23. pont;

Elsőfokú Bíróság: 1992. december 18‑i Cimenteries CBR és társai kontra Bizottság ítélet, T‑10/92–T‑12/92 és T‑15/92, EU:T:1992:123; 2008. szeptember 18‑i Angé Serrano és társai kontra Parlament ítélet, T‑47/05, EU:T:2008:384, 61. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat.