Még ha a munkaszerződések megkötésére jogosult hatóság széles mérlegelési jogkörrel is rendelkezik az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek 47. cikke c) pontjának i. alpontja alapján annak megállapítására, hogy egy adott tény vagy körülmény indokolja‑e a határozatlan idejű szerződéssel foglalkoztatott alkalmazott elbocsátását, az illetékes hatóságnak figyelembe kell vennie a szolgálati érdeket, ám gondoskodási kötelezettsége miatt az érintett alkalmazott érdekét is. E tekintetben még ha igaz is, hogy az illetékes hatóság a szolgálati érdek megítélése tekintetében széles mérlegelési jogkörrel rendelkezik, és ezért az uniós bíróság által gyakorolt felülvizsgálatnak arra a kérdésre kell korlátozódnia, hogy az érintett hatóság az ésszerű határokon belül maradt‑e, és nem gyakorolta‑e nyilvánvalóan hibásan a mérlegelési jogkörét, amikor az alkalmazott helyzetéről döntött, a gondoskodási kötelezettség – amely a hatóság és az alkalmazottai közötti kölcsönös jogok és kötelezettségek egyensúlyát tükrözi – az összes olyan tényező figyelembevételét megköveteli, amely meghatározhatja a döntését, így különösen az érintett alkalmazott érdekének figyelembevételét.

A Közszolgálati Törvényszék azonban azáltal, hogy a határozatlan időre felvett ideiglenes alkalmazott szerződését megszüntető határozat megsemmisítése iránti keresettel összefüggésben csak azután mérlegelte a szolgálati érdeket és az érintett alkalmazott érdekét, hogy az illetékes hatóságot arra kötelezte, hogy előzetesen vizsgálja meg az érintett alkalmazott újrabeosztásának lehetőségét, és azáltal, hogy kimondta, hogy e vizsgálat lefolytatása során kell mérlegelni a szolgálati érdeket – amely azt követeli meg, hogy a már meglévő vagy a közeljövőben létesítendő álláshelyet a legalkalmasabb személlyel töltsék be –, és az alkalmazott érdekét, nem vette figyelembe a szolgálati érdeket, amikor megfogalmazta azt az elvet, miszerint az ügynökségek tevékenységi körének szűkítése csak akkor minősül alapos elbocsátási oknak, ha az említett ügynökségnél nincsen olyan álláshely, amelyre az érintett alkalmazottat újra beoszthatták volna.

Az a tény viszont, hogy az érintett ügynökség betöltetlen álláshelyekre, illetve intézményen belüli áthelyezésre vonatkozóan belső kiválasztási eljárásokat folytat le, az ügynökség által ellátott feladatok sajátos jellegéhez speciálisan igazodó olyan személyzetpolitikai elem lehet, amely alapján az ügynökség a tevékenységi kör szűkítése által érintett alkalmazottat szolgálati érdekből ilyen eljárásban való részvételre utasítja, hogy az az ügynökségen belül új munkakört találjon. Annak rendszeresítése egyébként, hogy segítsenek az említett alkalmazottnak ilyen standard belső kiválasztási eljárásokon keresztül az ügynökségen belül új munkahelyet találni, hozzájárulhat az érintett alkalmazott érdekének figyelembe vételéhez, és ezáltal a gondoskodási kötelezettség tiszteletben tartásához.

Az alkalmazotti és a szolgálati érdek mérlegelése szempontjából ugyanígy releváns tényező lehet az is, hogy az illetékes hatóság megvizsgálta az elbocsátással fenyegetett alkalmazott másik ügynökséghez vagy intézményhez történő áthelyezésére vonatkozó lehetőségeket, illetve relevánsak lehetnek az uniós ügynökségek működésének sajátos összefüggései is.

(lásd a 91., 93., 94., 96. és 97. pontot)

Hivatkozás:

a Törvényszék T‑404/06. P. sz., ETF kontra Landgren ügyben 2009. szeptember 8‑án hozott ítéletének (EBHT 2009., II‑2841. o.) 215. és 216. pontja.