Keywords

Summary



Keywords

1. Tengerentúli országok és területek társulása — Védintézkedések — Bevezetési feltételek — A közösségi intézmények mérlegelési jogköre — Bírósági felülvizsgálat — Korlátok

(91/482 tanácsi határozat, 109. cikk)

2. Tengerentúli országok és területek társulása — A tengerentúli országokból és területekről történő behozatalra vonatkozó védintézkedések — Bevezetési feltételek — A 91/482 határozat alkalmazásából eredő nehézségek — Okozati összefüggés megállapítását megkövetelő helyzetek

(91/482 tanácsi határozat, 109. cikk, (1) bekezdés)

3. Tengerentúli országok és területek társulása — A tengerentúli országokból és területekről (TOT) származó cukor, valamint cukor és kakaó keverékekre vonatkozó védintézkedések — Bevezetési feltételek — A cukorpiac közös szervezésének megzavarására alkalmas nehézségek – A Bizottság annak bizonyítására vonatkozó kötelezettsége, hogy a TOT‑ból származó cukor behozatala az intervenciós árnál alacsonyabb áron történik – Hiány

(2423/1999 bizottsági rendelet)

4. Tengerentúli országok és területek társulása — A tengerentúli országokból és területekről származó cukor, valamint cukor és kakaó keverékekre vonatkozó védintézkedések — Bevezetési feltételek — A cukorágazat piacának szereplőire gyakorolt nagyon káros hatások kockázata – A Bizottság nyilvánvaló mérlegelési hibája – Hiány

(2423/1999 bizottsági rendelet)

5. Intézmények jogi aktusai — Indokolás — Kötelezettség — Terjedelem — A tengerentúli országokból és területekről származó cukorra, valamint cukor és kakaó keverékekre vonatkozó védintézkedések bevezetéséről szóló rendelet

(EK 253. cikk; 2423/1999 bizottsági rendelet)

6. Tengerentúli országok és területek társulása — A tengerentúli országokból és területekről (TOT) származó mezőgazdasági termékek behozatalával szemben hozott védintézkedések — A közösségi termékekhez képest kedvezőtlenebb versenyhelyzetbe hozott, TOT‑ból származó termékek — Arányosság elve — Megsértés — Feltételek

(91/482 tanácsi határozat, 109. cikk, (1) bekezdés)

Summary

1. A közösségi intézmények széles mérlegelési jogkörrel rendelkeznek a tengerentúli országok és területek társulásáról szóló 91/482 határozat 109. cikkének alkalmazása során, amely bizonyos feltételek teljesülése esetén felhatalmazza őket védintézkedések elfogadására vagy engedélyezésére. E körülmények között a közösségi bíróságnak arra kell korlátoznia a vizsgálatát, hogy e jog gyakorlása nem jogellenes‑e nyilvánvaló hiba vagy hatáskörrel való visszaélés miatt, vagy hogy a közösségi intézmények nem lépték‑e nyilvánvalóan túl mérlegelési jogkörük kereteit. A közösségi bíróság felülvizsgálatának korlátozása különösen akkor szükséges, ha a közösségi intézményeknek egymással ellentétes érdekeket kell összehangolniuk, és ily módon a saját felelősségükbe tartozó politikai alternatívák közül választva kell dönteniük.

(vö. 58–60. pont)

2. A tengerentúli országok és területek (TOT) társulásáról szóló 91/482 határozat 109. cikk (1) bekezdésének első fordulata esetén, amely lehetővé teszi a szükséges védintézkedések elfogadását, ha az említett határozat alkalmazása súlyos zavarokat eredményez a Közösség, illetve egy vagy több tagállam gazdaságának valamely ágazatában, vagy veszélybe kerül azok külső pénzügyi stabilitása, okozati összefüggésnek kell fennállnia, mivel a védintézkedések célja szükségszerűen az adott ágazatban fellépő nehézségek elsimítása, illetve csökkentése. Ezzel szemben a bekezdés második fordulata esetén, amely a Bizottság számára védintézkedések akkor teszi lehetővé elfogadását, ha olyan nehézségek adódnak, amelyek a Közösség valamely tevékenységi ágának vagy régiójának hanyatlásához vezethetnek, nem szükséges, hogy a védintézkedések bevezetését alátámasztó nehézségek a TOT‑határozat alkalmazásából származzanak.

(vö. 61. pont)

3. Ha a Bizottság nem bizonyította, hogy a tengerentúli országokból és területekről (TOT) származó cukorimport ténylegesen a közösségi piacon alkalmazott intervenciós árnál alacsonyabb áron zajlott, e körülmény akkor sem alkalmas arra, hogy kérdésessé tegye a TOT‑ból származó, a 1701 KN-kód alá tartozó cukorra és a 1806 10 30 KN és 1806 10 90 KN‑kódok alá tartozó cukor és kakaó keverékekre vonatkozó védintézkedések bevezetéséről szóló 2423/1999 rendelet érvényességét, tekintettel az említett rendelet (2), (3) és (5) preambulumbekezdésében kifejtett indokokra, amelyek egyfelől a cukorpiac közös szervezése jelentős hanyatlásának kockázatára, másfelől azon károkra vonatkoznak, amelyek a per tárgyát képező behozatal folytán a közösségi cukorágazat piaci szereplőit érhették. Ugyanis még annak feltételezése esetén is, hogy a szóban forgó behozatal nem az intervenciós árnál alacsonyabb áron történt, a Bizottság kellőképpen alátámasztotta a per tárgyát képező védintézkedést annak kifejtésével, hogy figyelemmel a közösségi cukorfogyasztás állandó mértékére, a TOT‑ból származó cukor folyamatosan növekedő behozatala miatt fennáll a támogatott export növekedésének kockázata, amely növekedés ezen exporttal kapcsolatos költségek, így a közösségi termelők befizetéseinek emelkedését, sőt a közösségi termelési kvóták csökkentését vonná maga után. Az ilyen nehézségek alkalmasak a cukorpiac közös szervezésének megzavarására.

(vö. 71–73. pont)

4. A Bizottság nem követett el nyilvánvaló mérlegelési hibát azzal, hogy a tengerentúli országokból és területekről (TOT) származó, a 1701 KN‑kód alá tartozó cukorra és a 1806 10 30 KN és 1806 10 90 KN‑kódok alá tartozó cukor és kakaó keverékekre vonatkozó védintézkedések bevezetéséről szóló 2423/1999 rendelet elfogadását azon indokra alapította, hogy a per tárgyát képező behozatal igen káros hatásokkal járhat a közösségi cukorágazat piacának szereplői számára.

Először is nyilvánvaló ugyanis, hogy egy adott piac közös szervezésében bekövetkező hanyatlás, illetve ennek kockázata szükségessé teheti a termelési kvóták csökkentését, amely így közvetlenül befolyásolhatja a közösségi termelők bevételét. Ezenfelül pedig az export-visszatérítéseket nagyobbrészt a közösségi termelők finanszírozzák a Bizottság által minden évben rögzített termelési illetékek útján. Márpedig a Bizottság joggal vélhette úgy, hogy a szóban forgó behozatal miatt fennáll annak a kockázata, hogy növekedésnek indul a támogatott export, és ennek következtében emelkedik a közösségi termelőket terhelő termelési illeték. Végezetül még akkor is, ha egyes termelők a C cukornak a TOT‑piac szereplői részére a világpiaci árnál jelentősen magasabb áron történő értékesítésével számottevő haszonra tesznek is szert, ezen állítás nem alkalmas arra, hogy megkérdőjelezze a Bizottság arra vonatkozóan elfogadott álláspontját, miszerint a per tárgyát képező behozatal zavart kelthet a cukorágazatban, ami különösen az exporttámogatások összegének növekedését vagy a termelési kvóták csökkentését vonhatja maga után.

(vö. 86–90. pont)

5. Az EK 253. cikk által megkövetelt indokolásnak a kérdéses aktus természetéhez kell igazodnia, és abból világosan és egyértelműen ki kell tűnniük az aktust kibocsátó intézmény megfontolásainak oly módon, hogy az érdekeltek megismerhessék a meghozott intézkedést alátámasztó körülményeket, illetve hogy a közösségi bíróság gyakorolhassa felülvizsgálati jogkörét. Nem szükséges, hogy az indokolás valamennyi jelentőséggel bíró tény‑ és jogkérdésre külön kitérjen. Azt, hogy valamely aktus indokolása megfelel‑e az EK 253. cikk követelményeinek, nem pusztán az aktus szövegére figyelemmel kell megítélni, hanem az összefüggéseire, valamint az érintett tárgyra vonatkozó jogszabályok összességére való tekintettel is.

A tengerentúli országokból és területekről származó, a 1701 KN‑kód alá tartozó cukorra és a 1806 10 30 KN és 1806 10 90 KN‑kódok alá tartozó cukor és kakaó keverékekre vonatkozó védintézkedések bevezetéséről szóló 2423/1999 rendelet teljesíti e feltételeket. Egyfelől e rendelet elfogadását a Bizottság, a Holland Királyság és más tagállamok között lezajlott egyeztetés előzte meg. Másfelől a Bizottság a rendelet preambulumában ismertette a közösségi cukorpiacon fellépő nehézségeket, azt, hogy e nehézségek miért eredményezhetik a közös piacszervezés működésének hanyatlását és a közösségi piac szereplőit érő káros hatásokat, valamint azt, hogy a Bizottság mely indokok alapján állapította meg az EK‑TOT származású cukor behozatali minimálárát, és vonta a keverékimportot közösségi felügyeleti eljárás alá.

(vö. 113–115. pont)

6. Ami a tengerentúli országok és területek (TOT) társulásáról szóló 91/482 határozat 109. cikkének keretében elfogadott védintézkedéseket illeti, az ilyen intézkedés lényegéből következik, hogy egyes importtermékek a közösségi termékekhez képest kedvezőtlenebb szabályozás alá esnek. E körülmények között a TOT‑határozat 109. cikke (2) bekezdése megsértésének megállapítása érdekében nem elegendő pusztán arra hivatkozni, hogy az intézkedés kedvezőtlenebb versenyhelyzetbe hozza a szóban forgó importtermékeket a közösségi termékekhez képest. Ehelyett azt kell bizonyítani, hogy az intézkedés nem alkalmas a kitűzött cél megvalósítására, vagy az túllépi az ahhoz szükséges mértéket.

(vö. 128. pont)