Még ha a Bizottság köteles is az EK 81. cikk alkalmazására vonatkozó eljárásban érintett vállalkozások részére betekintetést engedni a vizsgálat során összegyűjtött terhelő vagy felmentő iratok összességébe, e kötelezettség nem terjed ki a többi vállalkozás üzleti titkaira, a Bizottság belső irataira, valamint egyéb bizalmas információkra. Ezért a kizárólag önként, ám az informátor névtelenségének megőrzése érdekében bizalmas kezelés iránti kérelemmel nyújtott információk esetében az ilyen információkat elfogadó intézmény köteles e feltételt tiszteletben tartani. Ugyanis a Bizottság egyes információforrásai névtelenségének biztosítása döntő jelentőséggel bír a tiltott versenyellenes magatartások hatékony megelőzése, illetve megtorlása tekintetében. Szabályos az olyan információk alapján indított eljárás, amelyeknek származását nem fedik fel, amennyiben nem sérül az érintett vállalkozás azon lehetősége, hogy a tények valóságtartalmával, illetve jelentőségével, a bemutatott iratokkal vagy akár a Bizottság ebből levont következtetéseivel kapcsolatos álláspontját kifejtse.

Ha a Bizottság az EK 81. cikk (1) bekezdésének alkalmazására vonatkozó eljárásban a jogsértés megállapítása érdekében a kifogásközlésre adott válasz valamely szakaszára vagy az ezen válaszhoz csatolt mellékletre kíván támaszkodni, az ezen eljárásban érintett más vállalkozásoknak is lehetőséget kell biztosítani, hogy az ezen bizonyítékkal kapcsolatos álláspontjukat kifejthessék. E feltételek mellett a kifogásközlésre adott válasz kérdéses szakasza, illetve az e válaszhoz csatolt melléklet a jogsértésben részt vevő különböző vállalkozásokat terhelő bizonyítéknak minősül.

A versenyszabályok megsértésével kapcsolatos jogviták esetében a Bizottságra hárul azon bizonyítékok előterjesztése, amelyek alkalmasak a jogsértést alkotó tényállás jogilag megkövetelt módon történő bizonyítására. Ennek keretében a Bizottság feladata különösen, hogy minden olyan tényezőt bizonyítson, amely lehetővé teszi valamely vállalkozás ilyen jogsértésben való részvételének, valamint annak megállapítását, hogy a vállalkozás felelős az e jogsértést alkotó különböző tényezők tekintetében.

Amikor versenyellenes célú megállapodásokról és összehangolt magatartásokról van szó, a Bizottságnak kell bizonyítania különösen azt, hogy a vállalkozás saját magatartásával hozzá kívánt járulni a valamennyi résztvevő által támogatott közös célokhoz, és tudomása volt a más vállalkozások által azonos célok elérése végett tervezett vagy ténylegesen megvalósított magatartásról, illetve azt, hogy e magatartást ésszerűen előre láthatta, és kész volt ennek kockázatát elfogadni. A versenyellenes megállapodások és magatartások keretében a tevékenységek általában titkosan folynak le, és a találkozókat titkosan tartják, továbbá az erre vonatkozó dokumentáció a legminimálisabbra szorítkozik. Ebből következően, még ha a Bizottság fel is fedez olyan iratokat, amelyek kifejezett módon tanúsítják a piaci szereplők közötti jogellenes kapcsolatfelvételt, e dokumentumok általában töredékesek és szórványosak, és ezért bizonyos részleteket gyakran következtetésekkel kell rekonstruálni. Ennélfogva az esetek nagy részében a versenyellenes magatartás vagy megállapodás létezését, illetve adott esetben a jogsértés egységes és folytatólagos mivoltát bizonyos egybeesésekből és jelekből kell kikövetkeztetni, amelyek együtt figyelembe véve, más összefüggő magyarázat hiányában a versenyjogi szabályok megsértésének bizonyítékául szolgálhatnak. Ezenfelül, ha a Bizottság által megtalált különálló dokumentum tartalma nem is utal egyértelműen versenyellenes magatartás fennállására, mivel annak tartalma esetleg mással is magyarázható, mint pusztán versenykorlátozásra való törekvéssel, ez a körülmény nem zárja ki, hogy e dokumentum úgy legyen értelmezhető, hogy megerősíti e közös szándék létezését, amennyiben olyan dokumentumok csoportjába illeszkedik, amelyek bizonyító erejű ténykörülményeket szolgáltatnak az egyidejű és hasonló versenyellenes magatartások létezésére nézve.

A Bizottságnak tehát nem kell az „ésszerű kétségen felül”(„beyond reasonable doubt”) bizonyítania a jogsértés fennállását.

(vö. 61–64., 210., 227., 249. pont)