ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
61

E tekintetben mindenekelőtt emlékeztetni kell arra, hogy az ítélkezési gyakorlat szerint, jóllehet az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló irányelvek csak a tagállamok ajánlatkérői által lefolytatott közbeszerzési eljárásokra vonatkoznak, és nem alkalmazandók közvetlenül az Unió közigazgatási szervei által odaítélt szerződésekre, az ezen irányelvekben megfogalmazott szabályok és elvek az említett igazgatási szervekkel szemben is felhozhatók, amennyiben pusztán e sajátos területen való kifejeződését jelentik a Szerződés alapvető szabályainak és az általános jogelveknek, amelyek az Unió közigazgatási szerveire is közvetlenül alkalmazandók. Egy jogközösségben ugyanis a jog egységes alkalmazása alapvető követelmény és minden jogalanyra vonatkozik a jogszerűség tiszteletben tartásának elve. Így az intézmények kötelesek tiszteletben tartani a Szerződés szabályait és az általános jogelveket, amelyek ugyanúgy vonatkoznak rájuk is, mint bármely más jogalanyra (lásd: 2017. november 10‑iJema Energy kontra Entreprise commune Fusion for Energy ítélet, T‑668/15, nem tették közzé, EU:T:2017:796, 93. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
57

Nem vezethet más következtetésre a Bizottság azon érvelése, hogy a fenti 48–54. pontban említett körülmények ellenére továbbra is az volt a célja, hogy végrehajtsa a méhekről szóló útmutatót abból a célból, hogy a tagállamok hatóságai számára az 1107/2009 rendelet 36. cikkének (1) bekezdésével összhangban a „legfrissebb tudományos és műszaki ismereteket” tartalmazó útmutatót biztosítson. Még ha feltételezhető lenne is, hogy ez a célkitűzés megállapítást nyer, ez önmagában nem jelenti azt, hogy a megtámadott határozatok elfogadásának időpontjában olyan döntéshozatali eljárás volt folyamatban, amelynek tárgya egy ilyen útmutató volt. Ezzel szemben az ügyiratban szereplő bizonyítékok azt mutatják, hogy a Bizottság úgy döntött, hogy nem hajtja végre a méhekről szóló 2013. évi útmutatót, és hogy adott esetben a méhekről szóló, felülvizsgált útmutatóra vonatkozó döntéshozatali eljárásra akkor kerülhetett volna sor, miután az EFSA benyújtotta ezen útmutatót a Bizottságnak, és ez utóbbi úgy döntött, hogy végrehajtja azt, ami egyébként a megtámadott határozatok elfogadásakor, és a tárgyalás időpontjában is elméleti volt. Ugyanezen okokból, a Bizottság állításával ellentétben, az a tény, hogy a felperes a méhekről szóló 2013. évi útmutató teljes egészében történő elfogadását kérte, sőt még mindig kéri, semmiképpen sem jelenti azt, hogy a megtámadott határozatok elfogadásakor folyamatban volt vagy még most is folyamatban van az ezen útmutatóval kapcsolatos döntéshozatali eljárás.
23

E tekintetben az uniós jog nem írja elő alakszerű jogellenességi kifogás emelését. Jogellenességi kifogás ugyanis hallgatólagosan is emelhető, amennyiben a keresetlevélből viszonylag egyértelműen kitűnik, hogy a felperes valójában ilyen kifogást fogalmaz meg (lásd: 2018. november 27‑iMovement for a Europe of Nations and Freedoms kontra Parlament ítélet, T‑829/16, EU:T:2018:840, 66. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
64

Az ítélkezési gyakorlat szerint a 2015/1589 rendelet 4. cikkének (3) bekezdésén alapuló, kifogást nem emelő határozat jogszerűsége attól függ, hogy a Bizottság rendelkezésére álló információk és bizonyítékok előzetes vizsgálati eljárásban történő értékelésének objektív módon kétségeket kellett volna‑e ébresztenie valamely intézkedés belső piaccal való összeegyeztethetőségével kapcsolatosan, mivel e kétségek fennállása esetén meg kell indítani a hivatalos vizsgálati eljárást, amelyben az említett rendelet 1. cikkének h) pontja szerinti érintett felek is részt vehetnek (lásd ebben az értelemben és analógia útján: 2021. szeptember 2‑iBizottság kontra Tempus Energy és Tempus Energy Technology ítélet, C‑57/19 P, EU:C:2021:663, 38. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat). Ezt a kötelezettséget a 2015/1589 rendelet 4. cikkének (4) bekezdése is megerősíti, amely szerint amennyiben kétség merül fel a szóban forgó intézkedés belső piaccal való összeegyeztethetőségét illetően, a Bizottság köteles a hivatalos vizsgálati eljárás megindítására, anélkül hogy e tekintetben mérlegelési jogköre lenne (lásd ebben az értelemben és analógia útján: 2008. december 22‑iBritish Aggregates kontra Bizottság ítélet, C‑487/06 P, EU:C:2008:757, 113. és 185. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat; 2019. június 25‑iFred Olsen kontra Naviera Armas végzés, C‑319/18 P, nem tették közzé, EU:C:2019:542, 30. pont; 2019. június 20‑ia&o hostel and hotel Berlin kontra Bizottság ítélet, T‑578/17, nem tették közzé, EU:T:2019:437, 57. pont).
150

A Bizottság a fenti 145‑148. pontban említett kifogásra válaszul először is azt állítja, hogy a szóban forgó mentességből eredő eltérő bánásmód nem tartozik a hátrányos megkülönböztetés tilalmára vonatkozó, az alaprendelet 9. cikke (5) bekezdésének első albekezdésében előírt kötelezettség hatálya alá, másodszor azt, hogy még ha ez lenne is a helyzet, ezen eltérő bánásmód nem minősül az e rendelkezés értelmében vett hátrányos megkülönböztetésnek, harmadszor pedig azt, hogy még ha meg is állapítható a hátrányos megkülönböztetés fennállása, azt az alaprendelet 21. cikkének megfelelően az Unió érdeke igazolja.
81

Előzetesen és elsősorban meg kell jegyezni, hogy e tanulmány a „Chronic inhalation exposure of wistar rats and two different strains of mice to diesel engine exhaust, carbon black and titanium dioxide” (Wistar patkányok és két különböző egértörzs dízelmotor‑kipufogógáznak, koromnak és titán‑dioxidnak való krónikus inhalációs expozíciója) címet viseli, a tárgyát pedig patkányok és egerek dízelmotor‑kipufogógáznak, koromnak és titán‑dioxidnak való inhalációs expozíciója képezte.
1

Keresetükben a felperesek, a Westfälische Drahtindustrie GmbH (a továbbiakban: WDI), a Westfälische Drahtindustrie Verwaltungsgesellschaft mbH & Co. KG (a továbbiakban: WDV) és a Pampus Industriebeteiligungen GmbH & Co. KG (a továbbiakban: Pampus) elsődlegesen azt kérik, hogy a Törvényszék először is az EUMSZ 263. cikk alapján semmisítse meg az Európai Bizottság 2020. március 2‑i azon levelét, amelyben felszólította őket 12236931,69 euró összeg megfizetésére, amely a Bizottság szerint a 2010. szeptember 30‑án velük szemben kiszabott bírság fennmaradó részének felel meg; másodszor, állapítsa meg, hogy a bírságot 18149636,24 euró összeg 2019. október 17‑én történt kifizetésével teljes egészében megfizették, harmadszor pedig kötelezze a Bizottságot, hogy fizessen meg a WDI‑nek 1633085,17 eurót, ez utóbbi időponttól számított kamatokkal együtt, ezen intézmény jogalap nélküli gazdagodása miatt. A felperesek másodlagosan az EUMSZ 268. cikk alapján azt kérik, hogy a Törvényszék kötelezze a Bizottságot arra, hogy fizesse meg nekik azt a 12236931,69 eurót, amelyet a Bizottság a WDI‑től követelt, valamint az ezen intézmény által beszedett 1633085,17 euró összegű túlfizetésnek megfelelő összeget, 2019. október 17. napjától a fizetendő összeg teljes visszafizetéséig számított kamatokkal együtt.
70

Ezen állításra tekintettel az illetékes értékelő hatóság úgy ítélte meg, hogy a fellebbező feladata, hogy korlátozott érintkezési időszakokat szimuláló vizsgálatokat terjesszen elő a baktériumok gyors elimininálásának bizonyítása érdekében. E hatóság azt is jelezte, hogy a benyújtott vizsgálatoknak ezenkívül száraz környezetben, foltokban szennyezett helyzetet is kell szimulálniuk, figyelembe véve azon tényt lényegében, hogy a felhasználás kedvezőtlenebb feltételeiről van szó. Márpedig ilyen vizsgálatokat a fellebbező nem nyújtott be, amit utóbbi nem vitatott.
65

Ezenkívül, először is, a Bíróság ítélkezési gyakorlatából kitűnik, hogy olyan helyzetben, amelyben a Bizottság az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdésének megsértésével végrehajtott támogatással összefüggésben az EUMSZ 107. cikk alapján e támogatásnak a belső piaccal való összeegyeztethetőségét megállapító végleges határozatot hozott, a nemzeti bíróságok az uniós jog alkalmazása során kötelesek arra, hogy a támogatás kedvezményezettjét az e támogatás jogellenességének időszaka tekintetében kamatfizetésre kötelezzék (lásd ebben az értelemben: 2008. február 12‑iCELF és ministre de la Culture et de la Communication ítélet, C‑199/06, EU:C:2008:79, 52. és 55. pont). Így abban az esetben, ha a Vattenfall versenytársai a szóban forgó intézkedés jogszerűsége vonatkozásában eljárást kezdeményeznének a nemzeti bíróságok előtt, és ha ez utóbbiak azt az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése értelmében vett állami támogatásnak minősítenék, ebből az következne, hogy megsértették az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdését azáltal, hogy a szóban forgó intézkedést nem jelentették be a Bizottságnak, és hogy a Holland Királyságnak a jogellenesség időtartamára kamatot kellene követelnie a Vattenfalltól.
A Törvényszék (kilencedik tanács) 2022. április 6‑i ítélete –

Dorit‑DFT kontra EUIPO – Erwin Suter (DORIT)

(T‑208/21. sz. ügy) ( 1 )

„Európai uniós védjegy – Törlési eljárás – Az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás – DORIT szóvédjegy – Korábbi nemzeti cégnevek – Viszonylagos kizáró ok – A megjelölésnek a helyi jelentőségűt meghaladó mértékű kereskedelmi forgalomban történő használatának hiánya – A 40/94/EK rendelet 8. cikkének (4) bekezdése és 52. cikke (1) bekezdésének c) pontja (jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikkének (4) bekezdése és 60. cikke (1) bekezdésének c) pontja)”

1. Európai uniós védjegy – Jogorvoslati eljárás – Az uniós bírósághoz benyújtott kereset – A Törvényszék hatásköre – A fellebbezési tanácsok határozatai jogszerűségének felülvizsgálata – A tényállási körülményeknek az EUIPO fórumai előtt korábban be nem mutatott bizonyítékokat figyelembe vevő, újbóli vizsgálata – Kizártság (2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 72. cikk) (lásd: 17. pont)

2. Európai uniós védjegy – A védjegyoltalomról való lemondás, a védjegyoltalom megszűnése és a védjegy törlése – Viszonylagos törlési okok – Nem lajstromozott védjegy vagy más, kereskedelmi forgalomban használt megjelölés létezése – Feltételek – Az uniós jog alapján való értelmezés – A hivatkozott megjelölésre irányadó nemzeti jog által előírt szempontokra figyelemmel történő értékelés (40/94 tanácsi rendelet, 8. cikk, (4) bekezdés, és 52. cikk, (1) bekezdés, c) pont) (lásd: 21–23. pont)

3. Európai uniós védjegy – A védjegyoltalomról való lemondás, a védjegyoltalom megszűnése és a védjegy törlése – Viszonylagos törlési okok – Nem lajstromozott védjegy vagy más, kereskedelmi forgalomban használt megjelölés létezése – Feltételek – A megjelölés helyi jelentősége – Bizonyítékok (40/94 tanácsi rendelet, 8. cikk, (4) bekezdés, és 52. cikk, (1) bekezdés, c) pont) (lásd: 26., 49. és 50. pont)

4. Európai uniós védjegy – A védjegyoltalomról való lemondás, a védjegyoltalom megszűnése és a védjegy törlése – Viszonylagos törlési okok – Nem lajstromozott védjegy vagy más, kereskedelmi forgalomban használt megjelölés létezése – A megjelölés gazdasági tevékenység körében történő használata – Időbeli kritérium (40/94 tanácsi rendelet, 8. cikk, (4) bekezdés, és 52. cikk, (1) bekezdés, c) pont) (lásd: 28. pont)

5. Európai uniós védjegy – A védjegyoltalomról való lemondás, a védjegyoltalom megszűnése és a védjegy törlése – Viszonylagos törlési okok – Nem lajstromozott védjegy vagy más, kereskedelmi forgalomban használt megjelölés létezése – DORIT szóvédjegy, valamint DORIT Fleischereimaschinen GmbH és DORIT‑DFT Fleischereimaschinen GmbH cégnév – (40/94 tanácsi rendelet, 8. cikk, (4) bekezdés, és 52. cikk, (1) bekezdés, c) pont) (lásd: 31., 32., 43. és 74. pont)

6. Európai uniós védjegy – Eljárási rendelkezések – A bizonyítékok bizonyító ereje – Ünnepélyes nyilatkozatok (2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 97. cikk, (1) bekezdés, f) pont) (lásd: 56. és 58. pont)

Rendelkező rész

1) A Törvényszék a keresetet elutasítja.

2) A Törvényszék a Dorit‑DFT Fleischereimaschinen GmbH‑t kötelezi a költségek viselésére.

( 1 ) HL C 228., 2021.6.14.
A Törvényszék (második tanács) 2022. június 22-i ítélete – Future Motion kontra EUIPO – 
El Corte Inglés (HYPERCORE)
(T-356/21. sz. ügy)1
„Európai uniós védjegy  –  Felszólalási eljárás  –  Az Európai Uniót megjelölő nemzetközi 
lajstromozás  –  HYPERCORE szóvédjegy  –  HIPERCOR korábbi európai uniós ábrás védjegy  –  
Viszonylagos kizáró ok  –  Összetéveszthetőség  –  A 207/2009/EK rendelet 8. cikke  
(1) bekezdésének b) pontja (jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke  
(1) bekezdésének b) pontja) ”
1. Európai uniós védjegy  –  Az európai uniós védjegy meghatározása és megszerzése  –  
Viszonylagos kizáró okok  –  Azonos vagy hasonló áruk, illetve szolgáltatások vonatkozásában 
lajstromozott azonos vagy hasonló korábbi védjegy jogosultja általi felszólalás  –  A korábbi 
védjeggyel való összetéveszthetőség  –  Értékelési szempontok
(207/2009 tanácsi rendelet, 8. cikk, (1) bekezdés, b) pont)
(lásd: 21–23. pont)
2. Európai uniós védjegy  –  Az európai uniós védjegy meghatározása és megszerzése  –  
Viszonylagos kizáró okok  –  Azonos vagy hasonló áruk, illetve szolgáltatások vonatkozásában 
lajstromozott azonos vagy hasonló korábbi védjegy jogosultja általi felszólalás  –  Az érintett 
áruk vagy szolgáltatások hasonlósága  –  Értékelési szempontok  –  Az áruk vagy 
szolgáltatások egymást kiegészítő jellege
(207/2009 tanácsi rendelet, 8. cikk, (1) bekezdés, b) pont)
(lásd: 25–28. pont)
3. Európai uniós védjegy  –  Az európai uniós védjegy meghatározása és megszerzése  –  
Viszonylagos kizáró okok  –  Azonos vagy hasonló áruk, illetve szolgáltatások vonatkozásában 
lajstromozott azonos vagy hasonló korábbi védjegy jogosultja általi felszólalás  –  A korábbi 
védjeggyel való összetéveszthetőség  –  HYPERCORE szóvédjegy és HIPERCOR ábrás védjegy
(207/2009 tanácsi rendelet, 8. cikk, (1) bekezdés, b) pont)
(lásd: 32., 37., 38., 43. és 45–47. pont)
HUHatározatok Tára
1 HL C 329., 2021.8.16.
ECLI:EU:T:2022:380                                                                                                          1A KÖZZÉ NEM TETT HATÁROZATOKRA VONATKOZÓ INFORMÁCIÓK
Rendelkező rész
1) A Törvényszék hatályon kívül helyezi az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) 
első fellebbezési tanácsának 2021. április 26-i határozatát (R 1229/2020-1. sz. ügy).
2) A Törvényszék az EUIPO-t kötelezi a saját költségein felül a Future Motion, Inc részéről 
felmerült költségek viselésére.
3) Az El Corte Inglés, SA viseli a saját költségeit.
2                                                                                                                  ECLI:EU:T:2022:380
2)

A Törvényszék a Polo Club Düsseldorf GmbH & Co. KG‑t kötelezi a költségek viselésére, beleértve az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) fellebbezési tanácsa előtti eljárásban a Company Bridge and Life, SL részéről szükségszerűen felmerült költségeket is.
A Törvényszék 2022. szeptember 7‑i ítélete – Peace United kontra EUIPO – 1906 Collins (MY BOYFRIEND IS OUT OF TOWN)

(T‑699/21. sz. ügy) ( 1 )

„Európai uniós védjegy – Megszűnés megállapítása iránti eljárás – MY BOYFRIEND IS OUT OF TOWN európai uniós szóvédjegy – A megszűnés megállapítása – A védjegy tényleges használatának hiánya – Az (EU) 2017/1001 rendelet 58. cikke (1) bekezdésének a) pontja – A használat igazolása – Joggal való visszaélés”

1. Európai uniós védjegy – A védjegyoltalomról való lemondás, a védjegyoltalom megszűnése és a védjegy törlése – Megszűnés megállapítása iránti kérelem – Elfogadhatóság – Feltételek – Az eljáráshoz fűződő érdek (2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 63. cikk, (1) bekezdés, a) pont) (lásd: 24. pont)

2. Európai uniós védjegy – A védjegyoltalomról való lemondás, a védjegyoltalom megszűnése és a védjegy törlése – Megszűnési okok – A védjegy tényleges használatának hiánya – A használat igazolása – Tényleges használat – Fogalom – Értékelési szempontok – Konkrét és objektív bizonyítékok követelménye (2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 18. cikk, (1) bekezdés, és 58. cikk, (1) bekezdés, a) pont) (lásd:32–34., 36., 37. pont)

3. Európai uniós védjegy – A védjegyoltalomról való lemondás, a védjegyoltalom megszűnése és a védjegy törlése – Megszűnési okok – A védjegy tényleges használatának hiánya – A használat igazolása – Tényleges használat – Fogalom – A használat minimális mértékére vonatkozó küszöb megállapítása – Kizártság (2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 18. cikk, (1) bekezdés, és 58. cikk, (1) bekezdés, a) pont) (lásd: 35. pont)

4. Európai uniós védjegy – A védjegyoltalomról való lemondás, a védjegyoltalom megszűnése és a védjegy törlése – Megszűnési okok – A védjegy tényleges használatának hiánya – MY BOYFRIEND IS OUT OF TOWN szóvédjegy (2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 18. cikk, (1) bekezdés, és 58. cikk, (1) bekezdés, a) pont) (lásd: 39., 44., 46. és 47. pont)

5. Megsemmisítés iránti kereset – Jogalapok – A megtámadott aktus megsemmisítéséhez nem vezető jogalapok és kifogások – Hatástalan jogalapok (EUMSZ 263. cikk) (lásd: 45. pont)

Rendelkező rész

1) A Törvényszék a keresetet elutasítja.

2) A Törvényszék a Peace United Ltd‑t kötelezi a költségek viselésére.

( 1 ) HL C 37., 2022.1.24.
A Törvényszék (kilencedik tanács) 2022. július 13‑i ítélete – Rimini Street kontra EUIPO (WE DO SUPPORT)

(T‑634/21. sz. ügy) ( 1 )

„Európai uniós védjegy – Az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás – WE DO SUPPORT szóvédjegy – Feltétlen kizáró ok – Megkülönböztető képesség hiánya – Az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja”

1. Európai uniós védjegy – Az európai uniós védjegy meghatározása és megszerzése – Feltétlen kizáró okok – Megkülönböztetésre nem alkalmas megjelölések – A megkülönböztető képesség értékelése – Szempontok (2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, b) pont) (lásd: 18., 19. pont)

2. Európai uniós védjegy – Az európai uniós védjegy meghatározása és megszerzése – Feltétlen kizáró okok – Megkülönböztetésre nem alkalmas megjelölések – Reklámjelmondatokból álló védjegyek – Megkülönböztető képesség – Különleges értékelési szempontok alkalmazása – Megengedhetetlenség (2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, b) pont) (lásd: 20., 21., és 24. pont)

3. Európai uniós védjegy – Az európai uniós védjegy meghatározása és megszerzése – Feltétlen kizáró okok – Megkülönböztetésre nem alkalmas megjelölések – Reklámjelmondatokból álló védjegyek – Objektív üzenetet közvetítő jelmondat (2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, b) pont) (lásd: 22. pont)

4. Európai uniós védjegy – Az európai uniós védjegy meghatározása és megszerzése – Feltétlen kizáró okok – Megkülönböztetésre nem alkalmas megjelölések – Reklámjelmondatokból álló védjegyek – Dicsérő jellegű reklámjelmondat (2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, b) pont) (lásd: 23., 42. pont)

5. Európai uniós védjegy – Az európai uniós védjegy meghatározása és megszerzése – Feltétlen kizáró okok – Megkülönböztetésre nem alkalmas megjelölések – WE DO SUPPORT szóvédjegy (2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, b) pont) (lásd: 26., 46. és 50–55. pont)

6. Európai uniós védjegy – Az európai uniós védjegy meghatározása és megszerzése – Feltétlen kizáró okok – Megkülönböztetésre nem alkalmas megjelölések – Több elemből álló védjegy – Az illetékes hatóságnak a védjegy minden egyes alkotóeleme vizsgálatára vonatkozó lehetősége – Az alkotóelemek kombinációja révén a vásárlóközönségben keltett összbenyomás figyelembevételének szükségessége (2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, b) pont) (lásd: 31. pont)

Rendelkező rész

1) A Törvényszék a keresetet elutasítja.

2) A Törvényszék a Rimini Street, Inc.‑et kötelezi a költségek viselésére.

( 1 ) HL C 502., 2013.12.13.
92

Ugyanez vonatkozik a 113. sz. eljárásra is. Ezen eljárás keretében ugyanis a Törvényszék azt is megállapította, hogy a Tanács nem indokolta, hogy miért elégedett meg a legfőbb ügyész hivatala és a nyomozási bíró arra vonatkozó egyszerű állításaival, hogy a felperes neve szerepel a körözött személyek nemzetközi jegyzékén, azon dokumentumok ellenére, amelyek bizonyítják, hogy a felperes neve nem szerepelt az Interpol által körözött személyek jegyzékén. A Törvényszék szerint a Tanács rendelkezésére álló információk nem tették lehetővé számára annak ellenőrzését, hogy tiszteletben tartották‑e az ügyész általi ilyen jegyzékbe vétellel kapcsolatos feltételt, és ennélfogva pedig azt, hogy határozatának elfogadása során a nyomozási bíró tiszteletben tartotta‑e a felperes védelemhez való jogát és hatékony bírói jogvédelemhez való jogát. E tekintetben a Törvényszék azt is megjegyezte, hogy a 2020. május 13‑i ítéletből, amelyet azonban a 2020. márciusi jogi aktusok elfogadásánál későbbi időpontban hoztak meg, de nem a megtámadott jogi aktusok elfogadását követően, kitűnik egyrészről, hogy nem elegendő az a puszta körülmény, hogy az ügyész egy személynek az Interpol által körözött személyek jegyzékére való felvételéről szóló határozat formájában eljárási határozatot hoz, mivel az is követelmény, hogy e határozat végrehajtása céljából megtegyék az összes szükséges intézkedést, amit az ügyész egyáltalán nem bizonyított, másrészről pedig, hogy a büntetőeljárási törvénykönyv 193–6. cikkét az ukrán korrupcióellenes felsőbíróság fellebbviteli tanácsa ekként értelmezte a 2019 szeptembere és 2020 februárja között hozott számos bírósági határozatban (lásd ebben az értelemben: 2021. február 3‑iKlymenko kontra Tanács ítélet, T‑258/20, EU:T:2021:52, 86–92. pont), így arról az ügyésznek a fortiori tudomással kellett bírnia.
27

Másodszor, a 2017/1001 rendelet 40. cikkének e szó szerinti értelmezését erősíti meg az a szövegkörnyezet is, amelybe e cikk illeszkedik. Az említett cikket ugyanis (4) bekezdésének megfelelően ugyanezen rendelet 39. cikkének (3) bekezdésével összefüggésben kell alkalmazni. Márpedig az ítélkezési gyakorlat által értelmezett ezen utóbbi rendelkezésből az következik, hogy valamely korábbi azonos nemzeti védjegy szenioritása igénylésének egyetlen joghatása az, hogy amennyiben annak az európai uniós védjegynek a jogosultja, amelynek tekintetében a korábbi nemzeti védjegy szenioritása igénylésének helyt adtak, lemondana a korábbi védjegy oltalmáról, vagy azt hagyná megszűnni, továbbra is igényt tarthatna ugyanazokra a jogokra, amelyek akkor illetnék meg, ha a korábbi védjegy továbbra is oltalom alatt állna (2012. január 19‑ijusting ítélet, T‑103/11, EU:T:2012:19, 17. pont; 2013. február 20‑iLangguth Erben kontra OHIM [MEDINET] ítélet, T‑378/11, EU:T:2013:83, 28. pont).
38

Ugyanebben a levélben a Tanács kifejtette, hogy a megtámadott jogi aktusok elfogadásának időpontjában a felperes helyzete igazolta a nevének a vitatott jegyzékeken való fenntartását, mivel „2017‑ig a [PNC] tömegoszlató egységének parancsnoka, majd 2019 decemberéig a PNC‑n belül az [UPIHP] parancsnoka volt, ezért [őt] felelősség terheli a 2016 szeptemberében Kinshasában alkalmazott aránytalan erőszakért és erőszakos elnyomásért, valamint a PNC által ezt követően elkövetett emberi jogi jogsértésekért”, és „[j]óllehet már nem töltött be semmilyen tisztséget a PNC‑n belül, megtartotta vezérezredesi rangját és továbbra is aktívan részt vett a Kongói Demokratikus Köztársaság közéletében, amint azt a számára megküldött dokumentumok is mutatják”.
230

Továbbá a Parlament által benyújtott tanulmány szerint (Singanayagam, A., Hakki, S., Dunning, J. és társai, „Community transmission and viral load kinetics of the SARS‑CoV‑2 delta (B.1.617.2) variant in vaccinated and unvaccinated individuals in the UK: a prospective, longitudinal, cohort study”, Lancet Infc. Dis. 2022, 2021. október 29., 183–195. o.), a védőoltás csökkenti a vírusnak a megtámadott határozat elfogadásának idején Európában domináns Delta‑változatával való fertőződés kockázatát, akár azáltal, hogy csökkenti annak valószínűségét, hogy a beoltott személy egy kockázatos érintkezés után megfertőződik, akár azáltal, hogy csökkenti a fertőzött oltott személy fertőzőképességét, nemcsak intenzitásában, hanem időtartamában is.