2

A jogvita előzményeit a megtámadott ítélet 1–8. pontja az alábbiak szerint ismertette: „1 A felperes, [a Lito] a szülészet, a nőgyógyászat és a sebészet területére szakosodott szülőkórház. A felperes tagja annak a konzorciumnak tagja, amely 2004. május 12‑én megkötötte a[…] Bizottsággal a Ward In Hand (WIH) nevű projektre [a továbbiakban: WIH‑projekt] vonatkozó C510743. sz. szerződést, amelyben a Bizottság kötelezettséget vállalt arra, hogy több részben történő folyósítás útján pénzügyi hozzájárulást nyújt számára (a továbbiakban: szerződés). A [WIH‑projekt] 2004. május 1‑jén kezdődött és 2006. január 31‑én fejeződött be. [E] projekt keretében […] a Bizottság az Európai Unió pénzügyi támogatása címén összesen 99349,50 eurót fizetett a felperesnek. 2 A szerződésre az 5. cikkének (1) bekezdése alapján a belga jog az irányadó. Egyébiránt a szerződés 5. cikkének (2) bekezdése alapján kizárólag a Törvényszék, fellebbezés esetén pedig a Bíróság rendelkezik hatáskörrel az egyrészt az Unió, másrészt a konzorcium tagjai közötti, a szerződés érvényességére, alkalmazására és értelmezésére vonatkozó valamennyi jogvita eldöntésére. 3 A 2009. április 29‑i levelével a Bizottság arról tájékoztatta a felperest, hogy a WIH‑projektben való részvétele miatt könyvvizsgálat formájában ellenőrzést végeznek nála. E levélből kitűnik, hogy a felperesnek az ellenőrzés során többek között be kellett mutatnia a személyi állomány által [az e] projekt keretében alkalmazott jelentéti íveket. A 2009. augusztus 4. és 6. között végzett könyvvizsgálat során a felperes nem terjesztette elő a személyi állományának azon munkaidejét feltüntető jelenléti íveket, amely vonatkozásában a megtérítést kérte. 4 A 2009. október 20‑i levelével a Bizottság közölte a fellebbezővel a könyvvizsgálati jelentésnek a kért jelenléti ívek hiányát rögzítő tervezetét, és felhívta, hogy tegye meg az azzal kapcsolatos észrevételeit. A 2009. november 13‑i és 16‑i elektronikus levelével a fellebbező elküldte a könyvvizsgálat eredményével kapcsolatos észrevételeit, és benyújtotta a [WIH‑projektre] fordított munkákra vonatkozó jelenléti íveket. A Bizottság a 2009. december 23‑i levelében, amelyhez mellékelte a végleges könyvvizsgálói jelentés tervezetét, fenntartotta a könyvvizsgálati jelentés tervezetében tett megállapításait. 5 2010. október 25‑én a Bizottság a visszatéríttetési eljárást megelőző tájékoztató levelet intézett a felpereshez, amely szerint a felperesnek 93778,90 eurót kell visszatérítenie. A 2010. november 15‑i levelével a felperes azt kérte, hogy a Bizottság újból vizsgálja meg, és hagyja jóvá a korábban benyújtott észrevételeket. 6 A 2011. május 24‑i levelében, a felperes által előterjesztett bizonyítékok megvizsgálását követően a Bizottság elismerte, hogy a személyi állomány egyik tagja, V. részt vett a [WIH‑projektben], és elfogadta az utóbbi által [az e] projektre fordított munkaidő elszámolását […], hangsúlyozta azonban, hogy az erre vonatkozó szerződéses követelmények nem teljesültek. A Bizottság egyébiránt az elismert közvetlen költségek 20%‑a erejéig elfogadta a közvetett költségek elszámolását. Ebből következően a megtérítendő összeg 83001,09 euróra csökkent. 2011. június 17‑én a felperes előterjesztette az észrevételeit. 7 A Bizottság – mivel mindezek ellenére úgy vélte, hogy a felperes válasza egyáltalán nem tartalmazott olyan új elemet, amely bizonyíthatná a [WIH‑projekt] keretében a személyi állomány többi tagja által teljesített munkaidőt – a 2011. augusztus 7‑i levelében záró észrevételeket intézett a felpereshez. Végül 2011. szeptember 16‑án a Bizottság elküldte a felperesnek [a terhelési értesítést], amelyben felhívta őt, hogy 2011. október 24‑ig fizessen meg részére 83001,09 eurót [...]. 8 A Bizottság 2011. november 3‑i levelével, amelyet a felperes 2011. november 15‑én kapott kézhez, emlékeztette a felperest a tartozására, hangsúlyozva, hogy azt évi 5%‑ig terjedő kamat terheli, amely késedelmi naponként 11,37 eurónak felel meg, így 2011. november 18‑án az esedékes kamatok 284,25 eurót tesznek ki.”