Az ideiglenes intézkedések tárgyában az állítólag bizalmas információk közzétételéből eredő kárra való hivatkozás során a súlyos és helyrehozhatatlan kár fennállásának értékelése céljából az ideiglenes intézkedés iránti kérelemről határozó bírónak szükségképpen abból az előfeltevésből kellett kiindulnia, hogy az állítólagosan bizalmas információk ténylegesen is azok, összhangban azzal, amit a kérelmező az ideiglenes intézkedés iránti eljárás során állított. Márpedig a gazdasági jellegű információ csak akkor minősül bizalmasnak, ha a hozzáférhetővé tétel súlyosan sértheti az arra jogosult személy kereskedelmi és pénzügyi érdekeit. Ebből az következik, hogy annak a kérdésnek az értékelése, hogy a jogvita tárgyát képező jelentések hozzáférhetővé tétele a felperes számára enyhe vagy súlyos kárt okoz‑e, nem választható le az ügy érdemében határozó bíróság által az alapeljárásban lefolytatandó alapos vizsgálatról. Az ideiglenes intézkedés iránti kérelemről határozó bírónak az ügy érdemében határozó bírósághoz képest játszott járulékos szerepére tekintettel tehát az ideiglenes intézkedés iránti eljárás szempontjából mindenesetre nem csak a kérdéses információk bizalmas jellegét kell vélelmeznie, hanem azon kár súlyos jellegét is, amelyet az említett információk hozzáférhetővé tétele a felperes számára okozhat.

Az ideiglenes intézkedések vonatkozásában az a kérdés, hogy az állítólagosan bizalmas információk hozzáférhetővé tétele milyen mértékben okoz súlyos és helyrehozhatatlan kárt, a körülmények összességétől függ, többek között attól, hogy az információk mennyire fontosak szakmai és kereskedelmi szempontból az azok védelmét igénylő vállalkozás számára, illetve hogy azok mennyire hasznosak a piacon jelen lévő más olyan vállalkozások számára, amelyek tudomást szerezhetnek róluk, majd felhasználhatják azokat. Ami konkrétabban a forgalomba hozatal engedélyezése céljából az Európai Gyógyszerügynökségnek (EMA) bemutatott, valamely gyógyszerre vonatkozó klinikai és nem klinikai kísérletekről szóló jelentésekben foglalt állítólagosan bizalmas információk interneten történő közzététele által okozott kárt illeti, mivel az objektíve jelentős vagy akár nem elhanyagolható vagyoni kár súlyosnak tekinthető anélkül is, hogy szükséges lenne azt rendszeresen azon vállalkozás üzleti forgalmához viszonyítani, amely ezáltal fenyegetve érzi magát, e jelentések verseny céljából felhasználható szellemi terméket képeznek, amelyek értéke komolyan csökkenhet, sőt, meg is szűnhet, amennyiben elveszítik titkos jellegüket.

Ami a hivatkozott kár helyrehozhatatlan jellegét illeti, a jelentések azon harmadik személy számára történő hozzáférhetővé tétele, aki az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló 1049/2001 rendelet alapján ez irányú kérelmet nyújtott be az EMA‑hoz, a felperest legalább olyan fenyegetően kiszolgáltatott helyzetbe hozná, mint azon helyzet, amelyben információkat tesznek hozzáférhetővé az interneten. Ugyanis a hozzáférés kérelmezője az említett jelentésekről haladéktalanul tudomást szerezhet és rögtön bármely, számára hasznosnak tűnő célból felhasználhatná azokat, annál is inkább, mivel az 1049/2001 rendelet 6. cikkének (1) bekezdése mentesíti a kérelmezőt a hozzáférés iránti kérelemre vonatkozó bármiféle indokolási kötelezettség alól. A felperesnek tehát arra kell számítania, hogy a jelentések hozzáférhetővé tétele gyengítheti a versenyhelyzetét. A felperes ennek folytán kiszolgáltatott helyzetbe kerülhet, amely számára a kár kockázatával jár. Ehhez járul még az, hogy a dokumentumok 1049/2001 rendelet alapján történő hozzáférhetővé tétele erga omnes hatályt nyer abban az értelemben, hogy e dokumentum más kérelmezővel is közölhető, és minden személy jogosult ahhoz hozzáférni. Az erga omnes hatály az EMA számára is lehetővé tenné, hogy saját kezdeményezése alapján tegye közzé az említett jelentéseket internetes honlapján.

E tekintetben ha a kérdéses jelentéseket már hozzáférhetővé tették, nagyon valószínű, hogy a felperes meglévő vagy lehetséges versenytársai, akiknek valós érdeke fűződik a jelentések hasznosításához, megpróbálnák megszerezni azokat saját tudományos és kereskedelmi szükségleteik kielégítésére való felhasználás érdekében, többek között abból a célból, hogy hasonló gyógyszert állítsanak elő és annak az Unióban és azon kívül a legkülönbözőbb piacokon történő forgalomba hozatalához szerezzenek engedélyt. Következésképpen nem minősíthető tisztán elméletinek azon vagyoni kár bekövetkezte, amit a kérdéses jelentéseknek a versenytársak általi jövőbeni hasznosítása a felperesnek okoz. Inkább kellő valószínűséggel előre látható, hogy az a kiszolgáltatott helyzet, amelybe a felperes e jelentések hozzáférhetővé tétele esetén kerül, számára vagyoni kárként jelentkezik.

(vö. 87–89., 95–98. pont)