Az élettársi kapcsolatnak a személyzeti szabályzat 1d. cikkében szereplő fogalma önálló fogalom, mivel a személyzeti szabályzat szóban forgó cikke nem a konkrét esetben alkalmazandó jog által meghatározott feltételekre utal, hanem az e vonatkozásban a VII. melléklet 1. cikke (2) bekezdésének c) pontjában előírt feltételek mellett külön jogi szabályozást hoz létre.

Az abból eredő állítólagos hátrányos megkülönböztetést illetően, hogy eltérően kezelik a háztartási támogatás nyújtását egyrészt azon tisztviselők vonatkozásában, akik azonos nemű személlyel léptek élettársi kapcsolatra, és akikkel szemben az alkalmazandó nemzeti jogszabályok megtagadják a házasságkötés lehetőségét, másrészt azon tisztviselők vonatkozásában, akik bár eltérő neműek, és van lehetőségük törvényes házasságot kötni, inkább tartós élettársi kapcsolatra léptek, meg kell állapítani, hogy az összehasonlítás hibás, mivel a személyzeti szabályzat VII. melléklete 1. cikke (2) bekezdésének c) pontja nem hoz létre és nem is hozhat létre olyan önálló szabályozást, amely ellentétes vagy többlettartalmat hordozna azokhoz a rendelkezésekhez képest, amelyek az egyes uniós tagállamokban a házassági, illetve házassághoz hasonló kapcsolatok lehetséges kategóriái tekintetében szabályozzák a megfelelő jogokat és kötelezettségeket. Ez a cikk azonban – éppen ezen különböző nemzeti jogszabályok miatt – azon tisztviselők vonatkozásában, akik valamely tagállamban jogilag elismert élettársi kapcsolatban élnek, és háztartási támogatást kérnek, csupán egy sajátos feltételt tartalmaz, nevezetesen azt, hogy a párnak – nem pedig magának a tisztviselőnek – nincsen lehetősége a házasságkötésre. Ez a feltétel pedig az élettársi kapcsolatban élő tisztviselő nemét vagy szexuális irányultságát illetően kizárólag attól a jogi szabályozástól függ, amely az egyes tagállamok jogszabályai szerint az élettársi kapcsolatokra vonatkozik, és ezért ez a feltétel a személyzeti szabályzat keretein belül teljes mértékben semleges.

Egyébiránt a különböző és a tagállamok kizárólagos hatáskörébe tartozó, e területre vonatkozó nemzeti jogszabályokra tekintettel az a feltétel, hogy a párnak nincsen lehetősége a házasságkötésre, nem eredményez közvetett hátrányos megkülönböztetést, mivel jelenleg az emberek közötti kapcsolatok jogilag elismert különböző lehetőségei közül a házasság az egyetlen olyan polgári jogi kapcsolati forma, amelyik az Unió valamennyi tagállamában közös, ami viszont az élettársi kapcsolatról nem mondható el.

Valóban igaz, hogy a személyzeti szabályzat VII. melléklete 1. cikke (2) bekezdése c) pontjának iv) alpontja objektív módon eltérő bánásmódot teremt a tisztviselők e két kategóriája között. Még ha azonban azt is feltételeznénk, hogy ez a két személykategória a háztartási támogatással elérni kívánt célra tekintettel hasonló helyzetben van, az ilyen eltérő bánásmódot objektíve akkor is indokoltnak kellene minősíteni, mivel az uniós jogalkotó szándéka arra irányult, hogy azoknak a valamely tagállam által tartós élettársi kapcsolatként elismert nem házassági viszonyban élő tisztviselőknek, akiknek nincs jogi lehetőségük a házasságra, a házaspárokéval megegyező ellátásokat biztosítsanak.

(lásd a 27–29., 31. és 32. pontot)