ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
36

Márpedig az olyan ügyletek keretében, mint amilyenek az alapügy tárgyát képezik, a fent említett cél nem valósul meg. Igaz, hogy – amint az a Bíróság elé terjesztett észrevételekből kitűnik – az Unión belüli vásárló, aki egyben hagyományos importőr is, az ilyen ügyletek útján nem szerez jogosultságot arra, hogy a 341/2007 rendelet 8. cikke szerint meghatározott referenciamennyiségét olyan alapból számolják ki, amely magában foglalja a vámkezelést követően, importőröktől vásárolt áru mennyiségét is. Ezek az ügyletek tehát nem teszik lehetővé e vásárló számára, hogy növelje azt az árumennyiséget, amelyre vonatkozóan e rendelet 9. cikke értelmében „A” engedély iránti kérelmet terjeszthet elő. Továbbra is igaz azonban az, hogy ezen ügyletek az olyan Unión belüli vásárló számára, aki egyben hagyományos importőr is, és aki a saját „A” engedélyeinek kereteit kimerítette, és ennek következtében többé nem importálhat kedvezményes tarifával fokhagymát, lehetővé tehetik, hogy kedvezményes tarifával importált fokhagymát vásároljon, és a piacon fennálló befolyását a számára kiosztott vámkontingens keretin túl kiterjessze.
5

Ezen irányelv 2. cikke kimondja: „Ezen irányelv alkalmazásában: a) »reklám«: egy kereskedelmi, ipari, kézműipari vagy szakmai tevékenység keretében bármilyen formában, az árucikkek vagy szolgáltatások – beleértve az ingatlanokat, a jogokat és kötelezettségeket is – értékesítésének előmozdítása érdekében megfogalmazott állítás; b) »megtévesztő reklám«: minden olyan reklám, amely bármilyen módon – beleértve a megjelenítését is – megtéveszti vagy megtévesztheti azokat a személyeket, akik felé irányul, vagy akiknek a tudomására juthat, és megtévesztő jellege miatt befolyásolhatja e személyek gazdasági magatartását, vagy amely ugyanilyen okok miatt kárt okoz vagy kárt okozhat valamely versenytársnak; c) »összehasonlító reklám«: minden olyan reklám, amely közvetlenül vagy közvetve felismerhetővé tesz valamely versenytársat, vagy a versenytárs által kínált árukat vagy szolgáltatásokat; [...]”
63

Ugyanis még ha el is fogadható, hogy az alapügyben megállapítható az egymást követő, határozott időre szóló munkaszerződések visszaélésszerű alkalmazása, a kérdést előterjesztő bíróság – amint az a jelen ítélet 27. és 43. pontjából kitűnik, és ahogyan az az első kérdés megfogalmazásából is következik – a határozatában maga is megjelölte, hogy e szerződéseknek a munkavállalók jogállásáról szóló törvény 15. cikkének (5) bekezdésében előírt határozatlan időre szóló munkaszerződésekké alakítása nem alkalmazható az olyan óraadó oktatók esetén, mint amilyen az alapügy felperese.
13

Az 1999‑ben alapított HaTeFo lapokat, fóliákat, tömlőket és szelvényárut állít elő műanyagból. E társaságnak három természetes személy a tagja: A, A házastársa, B és C, akiknek a társaságban 24,8%‑os, 62,8%‑os illetőleg 12,4%‑os társasági részesedésük van. A és C e társaság ügyvezetői. A és az anyja, D, ezenfelül egyenlő részesedésekkel tagjai az X társaságnak, amely társaságnak úgyszintén A és C az ügyvezetője.
17

A Cartier és az Axa assurances arra is hivatkozott, hogy a perfüggőségi kifogás azon túl, hogy elfogadhatatlan, megalapozatlan is annyiban, amennyiben az elsőként eljáró High Court of Justice, Queen’s Bench Division joghatóságát nem állapították meg a 44/2001 rendelet 27. cikke értelmében, és a két eljárásnak sem a tárgya, sem pedig a felei nem azonosak.
3

A 44/2001 rendelet (2), (11), (12) és (15) preambulumbekezdése kimondja: „(2) A joghatóságra és a határozatok elismerésére vonatkozó nemzeti jogszabályok között fennálló egyes különbségek akadályozzák a belső piac megfelelő működését. A polgári és kereskedelmi ügyekben az e rendelet hatálya alá tartozó tagállamok határozatainak gyors és egyszerű elismerése és végrehajtása céljából elengedhetetlenül szükségesek a joghatósági összeütközésre vonatkozó szabályok egységesítésére és az alaki követelmények egyszerűsítésére irányuló rendelkezések. […] (11) A joghatósági szabályoknak nagymértékben kiszámíthatóknak kell lenniük, és azt az elvet kell követniük, hogy a joghatóságot általában az alperes lakóhelye alapozza meg, és a joghatóságnak ezen az alapon mindenkor megállapíthatónak kell lennie, kivéve egyes pontosan meghatározott eseteket, amelyekben a per tárgya vagy a felek szerződéses szabadsága eltérő joghatósági okot kíván meg. A jogi személyek székhelyét a közös szabályok átláthatóságának fokozása, és a joghatósági okok összeütközése elkerülése végett önállóan kell meghatározni. (12) Az alperes lakóhelyén kívül a bíróság és a per közötti szoros kapcsolaton alapuló vagylagos joghatósági okokat is meg kell állapítani az igazságszolgáltatás megbízható működésének előmozdítása érdekében. […] (15) A harmonikus jogalkalmazás érdekében a párhuzamos eljárások lehetőségét el kell kerülni, és biztosítani kell, hogy ne hozzanak egymással összeegyeztethetetlen határozatot két tagállamban. […]”
2

A kérdést a Mediaset SpA (a továbbiakban: Mediaset) és a Ministero dello Sviluppo economico (gazdasági fejlődés minisztériuma) között az az Olasz Köztársaság által a fizetéses televíziós szolgáltatásokat nyújtó digitális földfelszíni műsorszolgáltatóknak és a fizetéses kábeltelevíziós szolgáltatóknak biztosított, az Olasz Köztársaság által digitális dekóderek megvásárlásához nyújtott C 52/2005 (ex NN 88/2005, ex CP 101/2004) állami támogatásról szóló, 2007. január 24‑i 2007/374/EK bizottsági határozatban (HL L 147., 1. o.; a továbbiakban: 2007/374 határozat) a belső piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánított állami támogatás visszatéríttetése tárgyában folyó jogvitában terjesztették elő.
40

Ezenfelül meg kell jegyezni, hogy az a lehetőség – mint amely a 104/2010 törvényerejű rendelet 43. cikkében is szerepel –, hogy a szerződés odaítéléséről szóló határozat elleni, határidőn belül benyújtott eredeti jogorvoslati kérelem keretében „új jogalapra” lehet hivatkozni, nem mindig minősül a hatékony bírói jogvédelem érvényes alternatívájának. Ugyanis olyan helyzetben, mint amely az alapügyben is fennáll, az ajánlattevőknek in abstracto kellene megtámadniuk a szerződés odaítéléséről szóló határozatot, anélkül hogy ekkor már ismernék az e jogorvoslati kérelem alapjául szolgáló indokokat.
—

az Associazione fra produttori per la tutela del „Salame Felino”, a La Felinese Salumi SpA, a Salumificio Monpiù Srl, a Salumi Boschi Fratelli SpA, a Gualerzi SpA, az Alinovi Tullio di Alinovi Giorgio & C. Snc, a Salumificio Gastaldi di Gastaldi Franco & C. Snc, a Boschi Cav. Umberto SpA, a Fereoli Mario & Figlio Snc, a Salumificio Ducale Snc di Morini & Tortini, a Fereoli Gino & Figlio Snc, a Ronchei Srl és a Salumificio B.R.B. Snc képviseletében S. Magelli avvocato,
79

Márpedig e kontextusban meg kell állapítani, hogy ha a nemzeti bíróság jogosult lenne arra, hogy az ilyen szerződésekben foglalt tisztességtelen feltételek tartalmát módosítsa, e lehetőség sérthetné a 93/13 irányelv 7. cikke által elérni kívánt hosszú távú célt. E lehetőség ugyanis hozzájárulna annak a visszatartó erőnek a megszüntetéséhez, amely az eladók vagy szolgáltatók tekintetében jelentkezik az ilyen tisztességtelen feltételeknek a fogyasztókra való puszta és egyszerű alkalmazhatatlansága következtében, mivel az eladók vagy szolgáltatók továbbra is alkalmazni próbálnák az említett feltételeket annak tudatában, hogy még ha azok érvénytelenségét meg is állapítanák, a szerződést a nemzeti bíróság a szükséges mértékben továbbra is kiegészíthetné oly módon, hogy az említett eladók vagy szolgáltatók érdekei biztosítottak legyenek (Banco Español de Crédito ítélet, EU:C:2012:349, 69. pont).
12

Az említett javaslat 4. cikke, melynek címe „Letelepedés”, (1) és (2) bekezdésében a következőket írja elő: „(1) Ennek az irányelvnek az alkalmazásában a pénzügyi intézményt akkor kell valamely részt vevő tagállam területén letelepedettnek tekinteni, ha az alábbi feltételek bármelyike teljesül: […] g) az adott tagállam területén kibocsátott strukturált termékkel vagy a 2004/39/EK irányelv I. mellékletének C. szakaszában említett pénzügyi eszközök valamelyikével – az adott szakasz 4–10. pontjában említett, nem szervezett platformon kereskedett eszközök kivételével – folytatott pénzügyi tranzakcióban saját számlára vagy más személy számlájára eljárva szerződő fél, illetve a tranzakció szerződő fele nevében jár el. (2) A nem pénzügyi intézmény személyt akkor kell valamely részt vevő tagállamban letelepedettnek tekinteni, ha az alábbi feltételek bármelyike teljesül: […] c) az adott tagállam területén kibocsátott strukturált termékkel vagy a 2004/39/EK irányelv I. mellékletének C. szakaszában említett pénzügyi eszközök valamelyikével – az adott szakasz 4–10. pontjában említett, nem szervezett platformon kereskedett eszközök kivételével – folytatott pénzügyi tranzakcióban szerződő fél.”
„(14)

Az érintett termék a [Kínai Népköztársaságból] származó, jelenleg az ex 7019 40 00, ex 7019 51 00, ex 7019 59 00, ex 7019 90 91 és ex 7019 90 99 KN‑kód alá tartozó, üvegszálakból készült szitaszövet [helyesen: hálós szövet], amelynek szemnagysága hosszában és szélességében több mint 1,8 mm, fajlagos tömege pedig több mint 35 g/m2 […].
14

Az említett rendelet „A beszállítók felelősségi köre” című 3. cikke a következőképpen rendelkezik: „(1) A beszállítók biztosítják, hogy: a) minden televíziókészüléket ellátnak egy, az V. mellékletben meghatározott formátumú és az ott meghatározott információkat tartalmazó nyomtatott címkével; [...] (3) A címke V. mellékletben meghatározott formai követelményeit a következő ütemezés szerint kell alkalmazni: a) a 2011. november 30‑tól forgalomba hozott televíziókészülékekre vonatkozóan: i. az A, B, C, D, E, F és G energiahatékonysági osztályba sorolt készülékek címkéit az V. melléklet 1. pontjában, illetve a beszállító megítélésétől függően az V. melléklet 2. pontjában rögzített követelményeknek megfelelően kell kiállítani; ii. az A+ energiahatékonysági osztályba sorolt készülékek címkéit az V. melléklet 2. pontjában rögzített követelményeknek megfelelően kell kiállítani; iii. az A++ energiahatékonysági osztályba sorolt készülékek címkéit az V. melléklet 3. pontjában rögzített követelményeknek megfelelően kell kiállítani; iv. az A+++ energiahatékonysági osztályba sorolt készülékek címkéit az V. melléklet 4. pontjában rögzített követelményeknek megfelelően kell kiállítani. b) A 2014. január 1‑jétől piaci forgalomba hozott és A+, A, B, C, D, E vagy F energiahatékonysági osztályba sorolt készülékek címkéit az V. melléklet 2. pontjában, illetve a gyártó megítélésétől függően az V. melléklet 3. pontjában rögzített követelményeknek megfelelően kell kiállítani. c) A 2017. január 1‑jétől piaci forgalomba hozott és A++, A+, A, B, C, D vagy E energiahatékonysági osztályba sorolt készülékek címkéit az V. melléklet 3. pontjában, illetve a gyártó megítélésétől függően az V. melléklet 4. pontjában rögzített követelményeknek megfelelően kell kiállítani. d) A 2020. január 1‑jétől piaci forgalomba hozott és A+++, A++, A+, A, B, C vagy D energiahatékonysági osztályba sorolt készülékek címkéit az V. melléklet 4. pontjában rögzített követelményeknek megfelelően kell kiállítani.”
15

Az említett bíróság mindazonáltal azon az állásponton van, hogy sértheti az uniós jogot a szóban forgó nemzeti rendelkezéseknek a Corte suprema di cassazione értelmezése szerinti alkalmazása. Az a kérdés merül ugyanis fel, hogy kizárólag a Bolzano megyében lakóhellyel rendelkező olasz állampolgároknak van‑e lehetőségük arra, hogy a német nyelvet használják a polgári ügyben eljáró bíróság előtt, vagy ugyanez a jog megilleti a nem Bolzano megyében lakóhellyel rendelkező olasz állampolgárokat is, a Bolzano megyében lakóhellyel rendelkező, az Olasz Köztársaságon kívüli más európai uniós tagállam állampolgárait is, illetve – mint a jelen ügyben – a nem a Bolzano megyében lakóhellyel rendelkező, más uniós tagállam állampolgárait is.
57

Ennek megfelelően magából az első mondat szövegéből egyértelműen kitűnik, hogy ellentétben azzal, amit a DSGV sugall, valamely védjegy törlési eljárása keretében, ahol a 2008/95 irányelv 3. cikke (1) bekezdése b), c) vagy d) pontjának megfelelően egy vagy több törlési okra történik hivatkozás, és ennek megfelelően legalább egy ok alkalmazhatósága megállapítást nyer, a vitatott védjegy csak akkor kerülheti el a hivatkozott törlési ok vagy okok alkalmazhatóságát, ha az említett védjegy a bejelentési napot megelőzően a használata révén megkülönböztető képességre tett szert.
4

E törvény 6. §‑ának (2) bekezdése előírja: „A jövedelemszerző tevékenységből és a munkakörrel összefüggő juttatásokból jövedelemben részesülő adózó a továbbiakban »munkavállaló«, a jövedelem fizetésére kötelezett személy pedig »munkáltató«. Munkáltató továbbá a 2. cikk (2) bekezdésében vagy a 17. cikk (3) bekezdésében hivatkozott adózó is, amennyiben a munkavállalók az ő utasításai alapján végeznek munkát, abban az esetben is, ha az e munkáért járó jövedelmet szerződés alapján egy külföldön letelepedett vagy ott lakóhellyel rendelkező személy közreműködésével fizetik ki. A törvény egyéb rendelkezései alkalmazásában az így fizetett jövedelem a 2. cikk (2) bekezdésében vagy a 17. cikk (3) bekezdésében hivatkozott adózó által kifizetett jövedelemnek minősül. Amennyiben a munkáltató által a külföldön letelepedett vagy ott lakóhellyel rendelkező személy részére kifizetett jövedelem közvetítési díjat is tartalmaz, a teljes kifizetett összeg legalább 60%‑a munkavállaló jövedelmének tekintendő.”
11

Az 1932. november 28‑i 21196. sz. törvényerejű rendelettel jóváhagyott Tabela Geral do Imposto de Selo (bélyegilleték általános mértékét meghatározó dokumentum; a továbbiakban: TGIS) 1984. július 1‑jén hatályos változatának 145. cikke az alábbiak szerint rendelkezett: „A társaságok tőkeemelési műveletei esetén az emelés összege alapján: a) polgári jogi társaságok – 5 ezrelék (illetékbélyeg útján); b) tőketársaságok [...] – 2 százalék (illetékbélyeg útján); c) egyéb társaságok – 7 ezrelék (illetékbélyeg útján). 1. Az a) és c) pontban meghatározott társaságok esetében a fentieken túl a 93. cikk szerinti illetéket is alkalmazni kell. 2. A pénzben teljesített tőkeemelési műveletek mentesek az illeték alól.”
10

A legjobb gyakorlatok C. címének az „Iránymutatások a mentességek iránti kérelmek elbírálásához” című VIII. fejezete alatt az 57. és az 59–61. pont kimondja: „57. A megjelölt személyek vagy szervezetek – például hitelező kielégítése céljából – engedélyt kérhetnek a befagyasztott pénzeszközeik vagy gazdasági erőforrásaik felhasználásához. [...] [...] 59. A pénzeszközöket vagy gazdasági erőforrásokat megjelölt személy vagy szervezet rendelkezésére bocsátani kívánó személynek vagy szervezetnek engedélyt kell kérnie. Az ilyen kérelmek mérlegelésekor az illetékes hatóságoknak figyelembe kell venniük többek között a kérelem alátámasztásaként benyújtott valamennyi bizonyítékot, valamint azt, hogy a kérelmező és a megjelölt személy vagy szervezet kapcsolatai nem utalnak‑e arra, hogy esetleg ketten együttműködnek a befagyasztó intézkedések kijátszása érdekében. 60 A befagyasztott pénzeszközök vagy gazdasági erőforrások használatára, illetve pénzeszközök vagy gazdasági erőforrások rendelkezésre bocsátására irányuló kérelmek mérlegelésekor az illetékes hatóságoknak el kell végezniük az adott körülmények között szükségesnek tartott további ellenőrzéseket, amelyek között szerepelhet a bármely más érdekelt tagállammal folytatott konzultáció is. Az illetékes hatóságoknak esetleg feltételek vagy biztosítékok előírását is mérlegelniük kell annak megakadályozása érdekében, hogy a feloldott pénzeszközöket vagy gazdasági erőforrásokat a mentesség céljával összeegyeztethetetlen célra használják fel. Így például a közvetlen banki átutalást előnyben részesíthetik a készpénzfizetéshez képest. Az engedély megadásakor szükség esetén – a rendeletekben megállapított kritériumok figyelembevételével – megfelelő feltételeket vagy korlátozásokat is mérlegelni kell (pl. a havonta rendelkezésre bocsátható pénzeszközök vagy gazdasági erőforrások mennyiségére vagy viszonteladási értékére vonatkozóan). Valamennyi engedélyt írásban, és az érintett pénzeszközök vagy gazdasági erőforrások használatát vagy rendelkezésre bocsátását megelőzően kell kiadni. 61 A rendeletek kötelezik az illetékes hatóságokat arra, hogy a kérelmet benyújtó személyt és a többi tagállamot tájékoztassák arról, hogy teljesítették‑e a kérelmet. [...]”
27

Mindenekelőtt egyrészt emlékeztetni kell arra, hogy ha a Bíróság elé tarifális besorolással kapcsolatban terjesztenek előzetes döntéshozatal iránti kérelmet, a Bíróság feladata inkább az, hogy megvilágítsa a nemzeti bíróság számára azokat a szempontokat, amelyek alapján lehetővé válik az utóbbi számára, hogy a szóban forgó árukat helyesen sorolja be a KN alá, mintsem hogy a Bíróság maga végezze el ezt a besorolást, annál is inkább, mivel nem áll feltétlenül rendelkezésére az ehhez szükséges valamennyi adat. Úgy tűnik tehát, hogy a nemzeti bíróság mindenképpen kedvezőbb helyzetben van ennek elvégzéséhez (Lohmann és Medi Bayreuth ítélet, C‑260/00–C‑263/637, EU:C:2002:637, 26. pont; Lecson Elektromobile ítélet, C‑12/10, EU:C:2010:823, 15. pont, valamint Digitalnet és társai ítélet, C‑320/11, C‑330/11, C 382/11 és C‑383/11, EU:C:2012:745, 61. pont).
2

Ezt a kérelmet a Public Relations Consultants Association Ltd (a továbbiakban: PRCA) és a Newspaper Licensing Agency Ltd és társai (a továbbiakban: NLA) között annak tárgyában folyamatban lévő jogvitában terjesztették elő, hogy a szerzői jogok jogosultjának engedélyét be kell‑e szerezni ahhoz, hogy weboldalakat oly módon lehessen megtekinteni, hogy közben ezekről a weboldalakról a számítógép képernyőjén és merevlemezének internetes gyorsítótárában másolat készül.
a)

a gazdaság bármely olyan mezőgazdasági földterülete, beleértve a rövid életciklusú erdei fákkal (ex 06029041 KN‑kód) beültetett területeket is, amelyet mezőgazdasági tevékenységre használnak, vagy ha a területeket nem mezőgazdasági tevékenységre is használják, amelyek használatában a mezőgazdasági tevékenység túlsúlyban van […]”.
19

A szociális biztonsági rendszerek koordinációjával foglalkozó igazgatási bizottság által meghozott, az 1408/71 és az 574/72 tanácsi rendeletről a 883/2004 és a 987/2009 európai parlamenti és tanácsi rendeletre való áttérés keretéről, valamint a szociális biztonsági rendszerek koordinációjával foglalkozó igazgatási bizottság határozatainak és ajánlásainak alkalmazásáról szóló, 2009. június 12‑i H1. határozat (HL 2010. C 106., 13. o.) 5. pontja értelmében: „Az 1408/71[…] és az 574/72[…] rendelet alkalmazásához szükséges, a tagállami illetékes intézmények, hatóságok és más szervek által a 883/2004[…] és a 987/2009[…] rendelet hatálybalépése előtt kiállított dokumentumok (azaz az E jelű formanyomtatványok, az európai egészségbiztosítási kártyák és az ideiglenes helyettesítő igazolások) továbbra is érvényesek maradnak (annak ellenére, hogy a hivatkozások az 1408/71[…] és az 574/72[…] rendeletre vonatkoznak), és azokat más tagállamok illetékes intézményei, hatóságai és más szervei még ezen időpontot követően is figyelembe veszik – mindaddig, amíg érvényességi idejük le nem jár, vagy amíg azokat a 883/2004[…] és a 987/2009[…] rendelet alapján kiállított vagy továbbított dokumentumokkal vissza nem vonják vagy fel nem váltják.”
8544

Szigetelt elektromos huzal (zománcozott vagy anódosan oxidált is), kábel (a koaxiális kábel is) és más szigetelt elektromos vezeték, csatlakozóval vagy anélkül; önállóan beburkolt optikai szálakból álló kábel, elektromos vezetékkel összeállítva vagy csatlakozóval felszerelve is:
3

Az 1698/2005 rendelet (9), (11), (13), (20), (21), (23) és (61) preambulumbekezdése kimondja: „(9) A stratégiai iránymutatások alapján minden tagállamnak el kell készítenie a nemzeti vidékfejlesztési stratégiai tervét, amely a vidékfejlesztési programok elkészítésének referenciakerete. […] […] (11) A vidéki területek fenntartható fejlődésének biztosítása érdekében közösségi szinten a mezőgazdaság és az erdészet versenyképességére, a termőföld‑hasznosításra és a környezetre, az életminőségre, valamint e területeken a tevékenységek diverzifikálására vonatkozó, korlátozott számú alapvető célkitűzésre kell összpontosítani, figyelembe véve az eltérő körülményeket, az elnéptelenedéssel és hanyatlással küzdő távoli vidéki területektől a városi központok egyre erősebb nyomása alatt álló városkörnyéki vidéki területekig. […] (13) A mezőgazdasági és erdészeti ágazatok versenyképességének javítására irányuló célkitűzés megvalósítása érdekében fontos az emberi erőforrás, a fizikai erőforrás és a mezőgazdasági termelés minőségének javítását és korszerűsítését célzó egyértelmű fejlesztési stratégiák kialakítása. […] (20) A fizikai erőforrást illetően a mezőgazdasági üzemek korszerűsítésére, az erdők gazdasági értékének javítására, a mezőgazdasági és erdészeti termékek értéknövelésére, a mezőgazdasági, az élelmiszer‑ágazatban és az erdészeti ágazatban új termékek, folyamatok és technológiák támogatására, a mezőgazdasági és erdészeti infrastruktúra javítására és fejlesztésére, a természeti katasztrófák által károsított mezőgazdasági termelési potenciál helyreállítására és a megfelelő megelőző intézkedések bevezetésére irányuló intézkedéscsomagot kell biztosítani. (21) A gazdaságoknak nyújtott közösségi beruházási támogatás célja a mezőgazdasági üzemek korszerűsítésével azok gazdasági teljesítményének növelése a termelési tényezők jobb felhasználása révén, beleértve a minőséget, az ökológiai termékeket és a gazdaságon belüli és kívüli diverzifikációt is – ideértve a nem élelmiszer‑termelő ágazatokat és az energianövényeket is – célzó új technológiák és innováció bevezetését, valamint a mezőgazdasági üzemek környezeti, munkahelyi biztonsági, higiéniai és állatjóléti feltételeinek javítását […] […] (23) Az elsődleges mezőgazdasági és erdészeti termékek feldolgozásának és piaci értékesítésének javítását olyan beruházások támogatásával kell ösztönözni, amelyek a feldolgozó‑ és értékesítőágazatok hatékonyságának növelését, a mezőgazdasági és erdészeti termékek megújuló energiává való feldolgozásának elősegítését, új technológiák és az innováció bevezetését, a mezőgazdasági és erdészeti termékek új piaci lehetőségeinek feltárását, a minőség hangsúlyozását, a környezetvédelem, a munkahelyi biztonság, a higiénia és állatjólét javítását célozzák, általában véve a helyi termékek értéknövelése terén jobb helyzetben lévő mikro‑, kis‑ és középvállalkozásokra, valamint egy bizonyos méreten aluli egyéb vállalkozásokra összpontosítva […] […] (61) A szubszidiaritás elvének megfelelően és a kivételekre is figyelemmel a kiadások támogathatóságára vonatkozó nemzeti szabályokra van szükség.”
4

A 98/34 irányelv 8. cikke (1) bekezdése első, második és harmadik albekezdésének szövege a következő: „A 10. cikkre is figyelemmel a tagállamok azonnal közölnek [az Európai] Bizottsággal minden műszakiszabály‑tervezetet, kivéve ha az csak egy nemzetközi vagy európai szabvány teljes szövegét ülteti át, ebben az esetben a megfelelő szabványra történő hivatkozás is elegendő; a Bizottságot egy közleményben a szabály elfogadása szükségességének indokairól is tájékoztatni kell, amennyiben ezek nem derülnek ki már a tervezetből is. Ha szükséges, a tagállamok egyidejűleg közlik az elsődlegesen és közvetlenül érintett alapvető törvényi és rendeleti rendelkezések szövegét, ha ezen szövegek ismerete szükséges a műszakiszabály‑tervezet jelentőségének megítéléséhez, amennyiben egy korábbi közleményben még nem tették ezt meg. A tagállamok a fenti feltételek mellett újra közlik a tervezetet, ha olyan változtatásokat hajtanak rajta végre, amelyek jelentős mértékben módosítják azok hatályát, lerövidítik a végrehajtására eredetileg előirányzott időtartamokat, leírásokat vagy követelményeket fűznek hozzá, illetve ez utóbbiakat szigorítják.”
36

Az ilyen jellegű összeállítással és reklámmal kapcsolatos szolgáltatásnyújtások adott esetben a Nizzai Osztályozás 35. osztályába is tartozhatnak, amelynek fejezetcímét és magyarázó megjegyzéseit a jelen ítélet 9. és 10. pontja idézte. E lehetőséget megerősíti a Nizzai Osztályozás betűrendes jegyzéke is, amely az említett osztály szolgáltatásai között felsorolva tartalmazza az „eladási propaganda mások számára [helyesen: harmadik felek részére történő értékesítés (promóció)]” megnevezésű szolgáltatást is.