ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
147

Ráadásul az Egyesült Királyság hatóságainak állítása nem összeegyeztethetetlen a Judicial Committee of the Privy Council (az uralkodó magántanácsának igazságszolgáltatási bizottsága, Egyesült Királyság) közigazgatási eljárás során hivatkozott ítélkezési gyakorlatával sem, amely, bár nem kötelező erejű, releváns volt az ITA 201074. cikkének értelmezése szempontjából. A Judicial Committee of the Privy Council (az uralkodó magántanácsának igazságszolgáltatási bizottsága) által a Hongkong tekintetében, a Commissioner of Inland Revenue v HK‑TVB International Ltd [1992] 2 AC 397 ügyben hozott határozatban a Judicial Committee of the Privy Council (az uralkodó magántanácsának igazságszolgáltatási bizottsága) jelezte, hogy azon bevételeket, amelyet egy olyan hongkongi társaság kapott, amely külföldi székhelyű társaságok részére filmekre vonatkozó allicenciákat adott, amely társaságok e filmeket külföldön hasznosították, Hongkongban szerezték és azok onnan származtak. Kétségtelen, hogy a felperesekhez hasonlóan meg kell állapítani, hogy ebben az ügyben a Judicial Committee of the Privy Council (az uralkodó magántanácsának igazságszolgáltatási bizottsága) figyelembe vett néhány, az adott ügyre jellemző tényezőt, köztük azt a körülményt, hogy az allicencia‑szerződéseket Hongkongban készítették el, és hogy egyes további szolgáltatásokat néha Hongkongból nyújtottak. Mindazonáltal rá kell mutatni arra, hogy a Judicial Committee of the Privy Council (az uralkodó magántanácsának igazságszolgáltatási bizottsága) azt is figyelembe vette, hogy rögzített összegű díjat fizettek a Hongkongban található adófizető részére. Ezenkívül, amint azt az Egyesült Királyság hatóságai a 2013. november 14‑i észrevételeikben hangsúlyozták, a Judicial Committee of the Privy Council (az uralkodó magántanácsának igazságszolgáltatási bizottsága) által hozott határozat egyértelműen megerősítette, hogy a valamely gibraltári társaság által kapott, jogdíjakból származó bevételeket szerezhették e területen vagy azok származhattak onnan, még ha a szellemi tulajdonjogokat kizárólag e területen kívül hasznosították is.
36

2019. február 18‑án az EASME második előzetes tájékoztató levelet küldött a felperesnek (a továbbiakban: második előzetes tájékoztató levél). E levélben az EASME jelezte, hogy a felperes észrevételeinek vizsgálatát követően fenntartja – noha az első előzetes tájékoztató levélben foglaltaktól eltérő indokok alapján – a támogatási megállapodás felmondására irányuló szándékát, és ennek megfelelően kiterjeszti az előzetes tájékoztató eljárást. Az EASME pontosította, hogy „[a] nyilvánosság számára hozzáférhető információk alapján a [A,] ([a felperes társalapítója]) úgy ítélte meg, hogy a [CEPN] súlyos szakmai kötelezettségszegést követett el”. Az EASME azt is jelezte, hogy a felperes a projektre vonatkozó pályázata keretében a „P‑TEV‑projekt tartalmára vonatkozó leginkább releváns tudományos publikációkként” bemutatott dokumentumok közül kettő, nevezetesen az „In Vivo Application of Tissue‑Engineered Veins Using Autologous Peripheral Whole Blood: A Proof of Concept Study”, EBioMedicine folyóirat, 2014. szeptember 22‑i szám (a továbbiakban: az EBioMedicine cikke), és a „Transplantation of an allogeneic vein bioengineered with autologous stem cells: a proof‑of‑concept study”, Lancet folyóirat, 2012. július 21. szám (a továbbiakban: a Lancet cikke). a CEPN szerint a szóban forgó kötelezettségszegésre vonatkozó bizonyítékokat tartalmazott. Az EASME szerint a CEPN vizsgálata azt is megállapította, hogy az ügy a kutatócsoport összetételében és működésében rendszerszintű hiányosságokat, valamint egy szinte diszfunkcionális kutatási környezetet tárt fel. Így egyetlen értekezletet sem szerveztek, és a részt vevő személyek gyakran megmagyarázhatatlan jövés‑menése volt megfigyelhető. Az EASME hozzátette, hogy a szakértői csoport erőteljesen bírálta az A‑t körülvevő csoportban megfigyelt kutatási kultúrát. Az EASME úgy vélte, hogy e megállapítások kétségbe vonják egyrészt A szakmai integritását, és így a felperes arra vonatkozó működési kapacitását, hogy megfelelően hajtsa végre a projektet, másrészt kétségbe vonják azt, hogy tiszteletben tartotta az uniós pénzügyi szabályozás által előírt ki nem zárási követelményeket. Következésképpen az EASME úgy vélte, hogy a támogatási megállapodás nem folytatható, és azt a támogatási megállapodás 50.3.1. cikkének f) pontjában előírt okból meg kell szüntetni.
79

Először is a kibocsátó tagállam igazságszolgáltatási rendszerének működésére vonatkozó objektív, megbízható, pontos és kellően aktuális adatokra támaszkodva értékelnie kell, hogy fennáll‑e annak valós veszélye, hogy az említett állam bíróságainak függetlenségét érintő rendszerszintű vagy általános hiányosságok okán sérül a tisztességes eljáráshoz való alapvető jog (lásd: 2018. július 25‑iMinister for Justice and Equality [Az igazságszolgáltatási rendszer hiányosságai] ítélet, C‑216/18 PPU, EU:C:2018:586, 61. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
90

A harmadik jogalap második részében a felperes a határozat (52), (119), (137) és (144) preambulumbekezdésében szereplő bizottsági elemzést támadja. A felperes először is azt állítja, hogy a Bizottság figyelmen kívül hagyta a belga hatóságok becsléseit, és a beavatkozó által javasolt támogatási összeget fogadta el. Másodszor, a felperes azt állítja, hogy a gyakorlatban mindenképpen lehetetlen számszerűsíteni a neki juttatott előnyt, mivel az 1984. évi szerződés, amely a 10. mellékletben felsorolt hirdetési felületekre vonatkozott, a pénzügyi szerkezetének megfelelően nem írt elő bérleti, igénybevételi és egyéb díjat, és a 10. mellékletben felsorolt azon felületeket érintette, amelyek a lejáratuk után is a helyükön maradtak. Harmadszor, azt állítja, hogy még ha megállapítható is lenne (pedig nem az), hogy a 10. mellékletben előirányzott időpontot megelőzően eltávolított hirdetési felületek és a lejárati időn túl megtartott felületek közötti kompenzáció egyenlőtlenséghez vezetett, a Bizottság akkor sem követelhette volna az ebből eredő előny visszatéríttetését, mivel az állítólagos előny észszerű értékelésének hiányában Brüsszel városa védelemhez való jogának tiszteletben tartása az EUMSZ 108. cikk alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2015. július 13‑i (EU) 2015/1589 tanácsi rendelet (HL 2015. L 248., 9. o.) 16. cikkének (1) bekezdésével összhangban akadályát képezheti a visszatéríttetésének.
36

Először is azt hangsúlyozza, hogy a héa‑visszaigénylésnek az 1303/2013 rendelet 69. cikke (3) bekezdésének c) pontjában szereplő lehetősége a héa visszaigénylésének fogalmánál jóval tágabb fogalomra utal, bár a Gazdasági Fejlesztési Minisztérium a héairányelv 13. cikkének (1) bekezdése értelmében ténylegesen nem minősül héaalanynak, ez nem változtat azon, hogy e minisztérium visszaigényelhette a héát az 1303/2013 rendelet 130. cikk (3) bekezdésének c) pontja értelmében.
133

Először is, az AAB Bank arra hivatkozik, hogy e jogsértések egy része túl régi, és 2016‑ban megszüntették, vagy 2017‑ben orvosolták azokat, illetve arra, hogy jelentős előrelépést tett ezeken a területeken, amit többek között a 2019‑es ellenőrzési jelentések is megerősítenek, továbbá hogy az e jogsértésekkel kapcsolatos fennmaradó hiányosságok is kiküszöbölhetőek.
38

A Compass Overseas Holdings Ltd, a Compass Overseas Holdings No.2 Ltd és a Hospitality Holdings Ltd (a továbbiakban együtt: Compass Overseas) a Törvényszék Hivatalához 2019. október 15‑én benyújtott beadványával azt kérte, hogy az ITV kérelmeinek támogatása végett a T‑456/19. sz. ügybe beavatkozhasson. A Törvényszék a 2020. november 24‑iITV kontra Bizottság végzésével (T‑456/19, nem tették közzé, EU:T:2020:659) helyt adott a Compass Overseas beavatkozási kérelmének. A Törvényszék Hivatalához 2021. március 24‑én benyújtott beadványában a Compass Overseas visszavonta beavatkozási kérelmét.
201

Végül hetedszer, az ellenőrzés ütemezésének visszaélésszerű jellege nem bizonyított. E tekintetben a Törvényszék megjegyzi, hogy az ellenőrzés több mint három héttel a 2019. február 14‑i levél kézhezvételét követően kezdődött, és azt munkaindító megbeszélés előzte meg, amelyen pontosították az ellenőrzés menetét, ami lehetővé tette a felperes számára, hogy az ellenőrzés megkezdése előtt a szervezéssel kapcsolatos intézkedéseket hozzon. Az a körülmény, hogy a felperes az ellenőrzés alatt végezte a beszámolói éves könyvvizsgálatát, nem teszi lehetővé ezen ütemezés visszaélésszerű jellegének bizonyítását. Egyrészt annak megkövetelése, hogy az EKB kizárólag azon az alapon, hogy a hitelintézetnek el kell végeznie a beszámolói éves könyvvizsgálatát, halassza el a helyszíni ellenőrzést, veszélyeztetné a pénzügyi stabilitás célkitűzését, noha az 1024/2013 rendelet 6. cikkének (5) bekezdése éppen ellenkezőleg azt írja elő, hogy az EKB „mindenkor” gyakorolhatja a helyszíni ellenőrzés lefolytatására vonatkozó hatáskörét. Másrészt nem bizonyított, hogy az ellenőrzés megakadályozta volna a felperest abban, hogy a beszámolói éves könyvvizsgálatát megfelelő időben befejezze. E tekintetben meg kell állapítani, hogy először is a hitelintézetek feladata, hogy meghozzák az auditált pénzügyi beszámolóik benyújtására előírt jogszabályi határidők tiszteletben tartásához szükséges intézkedéseket, másodszor az FKTK‑nak a felperessel szemben szankciót kiszabó 2019. május 14‑i határozata szerint a felperes már 2017‑ben is késedelmesen nyújtotta be a beszámolóit, és harmadszor, a felperesnek az auditált éves beszámolók benyújtásával kapcsolatos késedelme adott esetben a könyvvizsgálatot végző csoport által igénybe vett eszközök hiányával is magyarázható.
129

Először is, az uniós áraknak a Dél‑Európából Észak‑Európába történő szállítás költségei figyelembevétele érdekében tonnánként 49 euró egységes összeggel történő kiigazítását illetően a Törvényszék emlékeztet arra, hogy az ítélkezési gyakorlat már több ízben elismerte az uniós gazdasági ágazat termékei szállítási költségek nélküli, „gyártelepi” árainak a behozatalnak az uniós határon fennálló, „költséget, biztosítást és fuvardíjat” is tartalmazó (CIF) áraival való összehasonlítására vonatkozó gyakorlatot (lásd analógia útján: 2011. november 30‑iTransnational Company Kazchrome és ENRC Marketing kontra Tanács és Bizottság ítélet, T‑107/08, EU:T:2011:704, 55. pont; 2019. április 10‑iJindal Saw és Jindal Saw Italia kontra Bizottság ítélet, T‑300/16, EU:T:2019:235, 243–249. pont; Slynn főtanácsnok Franciaország kontra Bizottság ügyre vonatkozó indítványa, 181/85, EU:C:1986:491, 708. és 709. o.).
89

Meg kell azonban jegyezni, hogy a Lucchini a maga részéről úgy vélte, hogy a Bíróság által a 2017. szeptember 21‑iFeralpi kontra Bizottság ítéletben (C‑85/15 P, EU:C:2017:709), a 2017. szeptember 21‑iFerriera Valsabbia és társai kontra Bizottság ítéletben (C‑86/15 P és C‑87/15 P, EU:C:2017:717), a 2017. szeptember 21‑iFerriere Nord kontra Bizottság ítéletben (C‑88/15 P, EU:C:2017:716) és a 2017. szeptember 21‑iRiva Fire kontra Bizottság ítéletben (C‑89/15 P, EU:C:2017:713) kimondott hatályon kívül helyezés, illetve megsemmisítés joghatásainak vele szemben is érvényesülnie kell még akkor is, ha a 2014. december 9‑iLucchini kontra Bizottság ítélettel (T‑91/10, EU:T:2014:1033) szemben nem nyújtott be fellebbezést. A Lucchini ezen érvelés alapján kérte a Bizottságtól, hogy engedélyezze a 2018. április 23‑i meghallgatáson való részvételét. E kérelmet azonban a Lucchini a 2017. december 15‑én újraindított eljárásban részt vevő félként nyújtotta be nevezetesen ugyanazon a jogcímen, mint a felperesek is, nem pedig érdekelt harmadik személy minőségben. E kérelmet a Bizottság jogosan utasította el a fenti 84. és 85. pontban megjelölt okokból (2019. május 8‑iLucchini kontra Bizottság ítélet, T‑185/18, nem tették közzé, EU:T:2019:298, 41. és 42. pont). Azt követően, hogy e lehetőséget tőle mint az eljárásban részt vevő féltől megtagadták, a Lucchini nem hivatkozott arra, hogy őt kellő érdekkel rendelkező harmadik személyként meg lehet hívni a meghallgatásra.
48

A Bizottság az áralákínálást illetően lényegében az uniós gazdasági ágazatból mintát vett olyan gyártók kiválasztásával, amelyek a teljes uniós termelési és értékesítési volumen 50%‑át képviselik. Ezenfelül meghatározta a felperes exportárait is a felperessel kapcsolatban álló importőrök által független vevőknek felszámított árak alapján, az SGA‑költségek és egy 4%‑os haszonkulcs levonásával (és a behozatal utáni költségek fedezetéül tonnánként 1 euró hozzáadásával). Ezt követően ezeket a számtanilag képzett exportárakat az uniós gazdasági ágazat gyártelepi áraival (az eladások 60%‑a vonatkozásában) és a roueni és genti kikötők CIF‑áraival (az eladások 40%‑a vonatkozásában) hasonlította össze. Az összehasonlítás eredménye áralákínálást mutatott ki. Végül a Bizottság a megtámadott végrehajtási rendeletben a 2019. április 10‑iJindal Saw és Jindal Saw Italia kontra Bizottság ítélet (T‑301/16, EU:T:2019:234) tekintettel ezen az ideiglenes végrehajtási rendeletben végzett számításon kívül az e rendelet (114) preambulumbekezdésében ismertetett első, valamint az e rendelet (115) preambulumbekezdésében ismertetett második kiegészítő számítást is elvégezte, amelyek megerősítették az áralákínálás fennállását.
40

Ezt a következtetést nem kérdőjelezheti meg a felperes azon érve, amely szerint a 2015/1222 rendelet 9. cikke (12) bekezdése angol változatának szövege, amely úgy rendelkezik, hogy az ACER jogosult határozni az átvitelirendszer‑üzemeltetők javaslatairól, „[w]here the competent regulatory authorities have not been able to reach an agreement” (amennyiben a hatáskörrel rendelkező szabályozó hatóságok nem tudtak megállapodásra jutni), alátámaszthatja azt, hogy az ACER hatásköre a szóban forgó szabályozási kérdés azon aspektusaira korlátozódik, amelyekről a nemzeti szabályozó hatóságok nem tudtak megállapodásra jutni.
A Törvényszék (második tanács) 2021. január 20 i ítélete – Oatly kontra EUIPO (IT'S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS)

(T‑253/20. sz. ügy)

„Európai uniós védjegy – Az IT'S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS európai uniós szóvédjegy bejelentése – Feltétlen kizáró ok – Megkülönböztető képesség – Az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja”

1. Európai uniós védjegy – Az európai uniós védjegy meghatározása és megszerzése – Feltétlen kizáró okok – Megkülönböztetésre nem alkalmas megjelölések – Fogalom – Értékelési szempontok (2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, b) pont) (lásd: 20–22. pont)

2. Európai uniós védjegy – Az európai uniós védjegy meghatározása és megszerzése – Feltétlen kizáró okok – Megkülönböztetésre nem alkalmas megjelölések – Reklámjelmondatokból álló védjegyek – Megkülönböztető képesség – Különleges értékelési szempontok alkalmazása – Megengedhetetlenség (2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, b) pont) (lásd: 23., 24. pont)

3. Európai uniós védjegy – Az európai uniós védjegy meghatározása és megszerzése – Feltétlen kizáró okok – Megkülönböztetésre nem alkalmas megjelölések – Reklámjelmondatokból álló védjegyek – Megkülönböztető képesség – Értékelési szempontok (2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, b) pont) (lásd: 25–28. pont)

4. Európai uniós védjegy – Az európai uniós védjegy meghatározása és megszerzése – Feltétlen kizáró okok – Megkülönböztetésre nem alkalmas megjelölések – Az IT'S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS szóvédjegy (2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, b) pont) (lásd: 33–35. és 44–49. pont)

Tárgy

Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának az IT’S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS szómegjelölés európai uniós védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2020. február 7‑én hozott határozata (R 2446/2019‑5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

Rendelkező rész

1) A Törvényszék az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ötödik fellebbezési tanácsa által az IT’S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS szómegjelölés európai uniós védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2020. február 7‑én hozott határozatot (R 2446/2019‑5. sz. ügy) hatályon kívül helyezi.
A Törvényszék (második tanács) 2021. április 28‑i ítélete –

West End Drinks kontra EUIPO – Pernod Ricard (The King of SOHO)

(T‑31/20. sz. ügy)

„Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – A The King of SOHO európai uniós ábrás védjegy bejelentése – SOHO korábbi európai uniós szóvédjegy – Viszonylagos kizáró ok – Összetéveszthetőség – Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”

1. Európai uniós védjegy – Jogorvoslati eljárás – Fellebbezés benyújtására és az eljárásban félként történő részvételre jogosult személyek – Olyan személyek, akik kérelmeinek valamely határozat nem adott helyt – A védjegy lajstromozásával szembeni felszólalásnak az előadott érvelés egy része alapján helyt adó határozat – Az eljáráshoz fűződő érdek hiánya – Elfogadhatatlanság (2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 72. cikk, (4) bekezdés) (lásd: 21,22. pont)

2. Európai uniós védjegy – Harmadik személyek észrevételei és felszólalás – A felszólalás vizsgálata – A korábbi védjegy használatának igazolása – Tényleges használat – A védjegy olyan formában való használata, amely csak olyan elemekben tér el, amelyek nem befolyásolják a védjegy megkülönböztető képességét – A 207/2009 rendelet 15. cikke (1) bekezdése a) pontjának tárgya és tárgyi hatálya – A megkülönböztető képesség változásának vizsgálata (207/2009 tanácsi rendelet, 15. cikk, (1) bekezdés, második albekezdés, a) pont) (lásd: 36–38. pont)

3. Európai uniós védjegy – Az európai uniós védjegy meghatározása és megszerzése – Viszonylagos kizáró okok – Azonos vagy hasonló áruk, illetve szolgáltatások vonatkozásában lajstromozott azonos vagy hasonló korábbi védjegy jogosultja általi felszólalás – A korábbi védjeggyel való összetéveszthetőség – The King of SOHO ábrás védjegy és SOHO szóvédjegy (2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 8. cikk, (1) bekezdés, b) pont) (lásd: 77., 92., 103., 117. és 131. pont)

Tárgy

Az EUIPO első fellebbezési tanácsának a Pernod Ricard és a West End Drinks közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2019. október 16‑án hozott határozata (R 1543/2018‑1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

Rendelkező rész

1) A Törvényszék a keresetet elutasítja.

2) A Törvényszék a csatlakozó keresetet mint elfogadhatatlant elutasítja.

3) A fő kereset tekintetében a Törvényszék a West End Drinks Ltd‑t kötelezi a saját költségeinek, valamint az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) és a Pernod Ricard részéről a jelen eljárás kapcsán felmerült költségek viselésére.
A Törvényszék (hatodik tanács) 2021. június 2‑i ítélete – Schneider kontra EUIPO – Raths (Teslaplatte)

(T‑183/20. sz. ügy)

„Európai uniós védjegy – Törlési eljárás – Teslaplatte európai uniós szóvédjegy – Feltétlen kizáró ok – Leíró jelleg – A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja (jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja)”

1. Európai uniós védjegy – A védjegyoltalomról való lemondás, a védjegyoltalom megszűnése és a védjegy törlése – Feltétlen törlési okok – Kizárólag olyan jelekből vagy adatokból álló védjegyek, amelyek valamely áru vagy szolgáltatás jellemzőinek leírására szolgálhatnak – Fogalom (207/2009 tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, c) pont) (lásd: 17. és 18. pont)

2. Európai uniós védjegy – A védjegyoltalomról való lemondás, a védjegyoltalom megszűnése és a védjegy törlése – Feltétlen törlési okok – Kizárólag olyan jelekből vagy adatokból álló védjegyek, amelyek valamely áru vagy szolgáltatás jellemzőinek leírására szolgálhatnak – Szempontok (207/2009 tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, c) pont) (lásd: 19. és 40. pont)

3. Európai uniós védjegy – A védjegyoltalomról való lemondás, a védjegyoltalom megszűnése és a védjegy törlése – Feltétlen törlési okok – A feltétlen törlési ok vizsgálata szempontjából mérvadó időpont – A vitatott védjegy lajstromozása iránti kérelem benyújtásának napja (207/2009 tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, c) pont, és 52. cikk, (1) bekezdés, a) pont) (lásd: 20. pont)

4. Európai uniós védjegy – A védjegyoltalomról való lemondás, a védjegyoltalom megszűnése és a védjegy törlése – Feltétlen törlési okok – Kizárólag olyan jelekből vagy adatokból álló védjegyek, amelyek valamely áru vagy szolgáltatás jellemzőinek leírására szolgálhatnak – Teslaplatte szóvédjegy (207/2009 tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, c) pont) (lásd: 29., 39., 41., 42., 45. és 49. pont)

5. A védjegyoltalomról való lemondás, a védjegyoltalom megszűnése és a védjegy törlése – Feltétlen törlési okok – Valamely megjelölés lajstromozhatóságának értékelése – Kizárólag az uniós szabályozás figyelembevétele – A védjegynek bizonyos tagállamokban, illetve harmadik országokban való korábbi lajstromozása – Az uniós fórumokat nem kötő határozatok (207/2009 tanácsi rendelet) (lásd: 51. pont)

Tárgy

Az EUIPO második fellebbezési tanácsának az O. Raths és Ch. Schneider közötti törlési eljárással kapcsolatban 2020. január 15‑én hozott határozata (R 247/2019‑2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

Rendelkező rész

1) A Törvényszék a keresetet elutasítja.
A Törvényszék (egyesbíró) 2021. szeptember 15‑i ítélete –

Beelow kontra EUIPO (made of wood)

(T‑702/20. sz. ügy)

„Európai uniós védjegy – A made of wood európai uniós szóvédjegy bejelentése – Feltétlen kizáró ok – Leíró jelleg – Az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja – Megkülönböztető képesség hiánya – A 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja”

1. Európai uniós védjegy – Jogorvoslati eljárás – Az uniós bírósághoz benyújtott kereset – A Törvényszék hatásköre – A fellebbezési tanácsok határozatai jogszerűségének felülvizsgálata – A tényállási körülményeknek az EUIPO fórumai előtt korábban be nem mutatott bizonyítékokat figyelembe vevő, újbóli vizsgálata – Kizártság (2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 72. cikk) (lásd: 14. pont)

2. Európai uniós védjegy – Az uniós védjegy meghatározása és megszerzése – Feltétlen kizáró okok – Kizárólag olyan jelekből vagy adatokból álló védjegyek, amelyek valamely áru vagy szolgáltatás jellemzőinek leírására szolgálhatnak – made of wood szóvédjegy (2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, c) pont) (lásd: 26., 27., 30., 31., 35., 47., 51. és 53. pont)

3. Európai uniós védjegy – Az uniós védjegy meghatározása és megszerzése – Feltétlen kizáró okok – Kizárólag olyan jelekből vagy adatokból álló védjegyek, amelyek valamely áru vagy szolgáltatás jellemzőinek leírására szolgálhatnak – Fogalom (2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, c) pont) (lásd: 29., 37., 38., 50. és 52. pont)

4. Európai uniós védjegy – Az uniós védjegy meghatározása és megszerzése – Feltétlen kizáró okok – Kizárólag olyan jelekből vagy adatokból álló védjegyek, amelyek valamely áru vagy szolgáltatás jellemzőinek leírására szolgálhatnak – Cél – A rendelkezésre állás követelménye (2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, c) pont) (lásd: 36. pont)

5. Európai uniós védjegy – Az európai uniós védjegy meghatározása és megszerzése – Feltétlen kizáró okok – A 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontjában foglalt okok alkalmazási köre közötti átfedés (2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, b) és c) pont) (lásd: 60. és 61. pont)

Tárgy

Az EUIPO második fellebbezési tanácsának a made of wood szómegjelölés európai uniós védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2020. szeptember 14‑én hozott határozata (R 108/2020‑2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

Rendelkező rész

1) A Törvényszék a keresetet elutasítja.