ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
10

D. Valvo keresetet nyújtott be e határozat megsemmisítése iránt a Tribunale amministrativo regionale per la Sicilia [Szicília tartományi közigazgatási bírósága] előtt, amely helyt adott e keresetnek. E bíróság úgy ítélte meg, hogy a D. Valvónak folyósított nyugellátás nem hasonlítható össze az öregségi vagy a korengedményes öregségi nyugellátással, és D. Valvo teljesít valamennyi feltételt ahhoz, hogy kompenzációs támogatásban részesülhessen. Az Ispettorato Provinciale dell’Agricoltura di Enna, az Assessorato all’agricoltura e foreste della regione Sicilia és a Regione Sicilia ezen elsőfokú ítélet ellen fellebbezést nyújtott be a kérdést előterjesztő bíróság előtt.
2

E kérelmet a dán jog alá tartozó BG Erhvervsfinans A/S társaság (a továbbiakban: Erhvervsfinans) jogutódjaként eljáró és szintén a dán jog alá tartozó Nordania Finans A/S (a továbbiakban: Nordania Finans) és BG Factoring A/S (a továbbiakban: BG Factoring), valamint a Skatteministeriet (adó- és illetékminisztérium) között, az Erhvervsfinans-ot az általános költségei címén megillető, a hozzáadottérték-adó (a továbbiakban: HÉA) részleges levonásához való jog tárgyában folyamatban lévő jogvitában terjesztették elő.
11

Az 1979. évi rendelet 5. §-ának első bekezdése a következőket írja elő: „Az az anyavállalat, amely e rendeletre kíván hivatkozni, a leányvállalatai éves bevallását az adójogi illetősége szerinti [HÉA]-hivatalba is be kell nyújtania. Ezeket az anyavállalat képviselője által is aláírt bevallásokat mellékleteikkel együtt a leányvállalatoknak a tekintetükben illetékes [HÉA]-hivatalhoz is be kell nyújtaniuk. A leányvállalat bevallásaiban a megfelelő HÉA-számmal fel kell tüntetni az anyavállalatot.”
40

Ezt az értelmezést megerősíti a KN 64. árucsoportjára vonatkozó – a KN magyarázatának a Bizottság által 2006. február 28-án közzétett (HL C 50., 1. o.) és 2006. október 28-án helyesbített (HL C 260., 18. o.) szövege szerinti – 1. magyarázó megjegyzés b) pontja, amely, még ha az alapügy idején nem is volt alkalmazandó, kimondja, hogy „[a] bélés a lábbeli külső felületén nem látható, kivéve pl. a perem körüli párnázást”.
4

A 62/1967. sz. törvény 24. cikke kimondja: „(1) Megfelelően ratifikált kulturális megállapodások végrehajtásaképpen külföldi állampolgároknak egy évre szóló, a későbbiekben megújítható kinevezett lektori megbízatás adható, eltérve az 1958. március 18-i 349. sz. törvény 13. cikkének rendelkezéseitől. (2) A kinevezés a Karokkal és a Tanszékekkel („Facoltà e Scuola”) folytatott egyeztetést követően rektori határozattal történik, a tantárgy felelős tanárának javaslata alapján, aki a származás szerinti ország hatáskörrel rendelkező hatóságai által kijelölt három személy közül választ egyet. (3) A szükséges iratokat a hatáskörrel rendelkező diplomáciai hatóságok nyilatkozatai helyettesítik, amelyek tanúsítják, hogy a kiválasztott személy megfelel minden feltételnek – az okleveleket is ideértve –, amelyet a származási ország egyetemén a lektori állás betöltéséhez megkövetelnek. (4) Az előző bekezdésekben említett eljárást követve, továbbra is a megfelelően ratifikált kulturális megállapodások alapján, a külföldi állampolgárok a kinevezett lektori feladatokon túl nyelvi lektori, irodalmi lektori és idegen nyelvi feladatokkal is meg lehet bízni. E megbízatás a Ministro per la pubblica istruzione (közoktatási miniszter) engedélyéhez kötött. […]”
5

A hatodik irányelv 21. cikke (1) bekezdésének b) pontja értelmében, a 28g. cikkből következő megfogalmazás alapján belföldi forgalomban a HÉA fizetésére kötelezett az a személy, aki számára többek között az ugyanezen irányelv 28b. cikkének C. része szerinti szolgáltatásokat nyújtják, ha e szolgáltatást külföldön letelepedett adóalany végzi. Az így hivatkozott 28b. cikk C. része vonatkozik „a Közösségen belüli termékszállítás szolgáltatás nyújtására.” Ez az egyébként más szolgáltatásokra is alkalmazandó eljárás általában a „fordított adózás” néven ismert.
7

Ezen irányelv 7. cikke pontosítja: „(1) A tagállamok biztosítják, hogy minden személy, akit saját állítása szerint az egyenlő bánásmód elvének be nem tartása miatt sérelem ért, az ebből az irányelvből eredő igényeit bírói és/vagy közigazgatási úton – a tagállamok által szükségesnek vélt esetben akár békéltető eljárás útján is – érvényesíthesse annak a viszonynak a megszűnte után is, amelyben a megkülönböztetés állítólagosan történt. (2) A tagállamok biztosítják, hogy azok az egyesületek, szervezetek vagy egyéb jogi személyek, amelyeknek a nemzeti jog által szabályozott kritériumokkal összhangban törvényes érdekükben áll az ebben az irányelvben előírt rendelkezések betartásának biztosítása, a sértett személy nevében vagy támogatójaként, annak beleegyezésével, az ebből az irányelvből eredő kötelezettségek teljesítéséért folytatott bírósági és/vagy közigazgatási eljárásban részt vehessenek. […].”
8

A forgalmi adóról szóló tövény 97. cikke kimondja: „(1) A 15. cikkben említett adóalanyoknak, akik aktív HÉA-alanyként adóhatósági bejelentésre kötelesek, az első Közösségen belüli értékesítés vagy beszerzés lebonyolításának napját megelőzően az adóhivatal vezetőjével a 96. cikkben említett nyilvántartási bejelentőn közölniük kell, hogy szándékukban áll ilyen tevékenységet megkezdeni. […] (5) A 87. cikk (2) bekezdésében […] említett adókülönbözet visszatérítési határideje 180 napra hosszabbodik annál az adóalanynál, aki az 5. cikkben említett tevékenységet megkezdte, illetve annál az adóalanynál, aki e tevékenységet az (1) bekezdésben említett bejelentést megelőző tizenkét hónapon belül kezdte meg, és közösségi adóalanyként vették nyilvántartásba [a továbbiakban: új adóalanyok]. […] (6) Az (5) bekezdésben említett adóalanyok esetében alkalmazandók a 87. cikk (2)–(6) bekezdésében rögzített visszatérítési elvek és határidők a 12 hónap vagy négy negyedév elteltét követő első elszámolási időszak elszámolásától kezdődően, ha ezek tekintetében az adóalany adóbevallást nyújtott be, és határidőben elszámolt az állami költségvetésbe befolyó adóval, figyelembe véve azt is, ha magánszemélyekre kivetett jövedelemadót is fizet. (7) Az (5) bekezdés nem alkalmazható, ha az adóalany az adóhivatal javára 250000 PLN összegű i. kauciót, ii. vagyoni biztosítékot vagy iii. bankgaranciát nyújt [a továbbiakban: biztosíték].”
15

D. Schenkel keresetet nyújtott be az Amtsgericht Frankfurt am Main előtt az Emirates ellen, amelyben a 261/2004 rendelet 5. cikke (1) bekezdésének c) pontjára és 7. cikke (1) bekezdésének c) pontjára hivatkozva 600 euró összegű kártalanítást követelt.
16

A MOTOE fellebbezést nyújtott be ezen ítélettel szemben a Dioikitiko Efeteio Athinonhoz, amely először is megállapította, hogy az ELPA tevékenysége nem korlátozódik szorosan a sport területére, tehát a görög KRESZ 49. cikke értelmében ráruházott jogosultságokra, mivel a kérdést előterjesztő bíróság által „gazdaságinak” minősített tevékenységeket is folytat, amelyek lényege szponzorálási, reklám- és biztosítási szerződések kötése. A Dioikitiko Efeteio Athinon következésképpen azt a kérdést teszi fel, hogy az ELPA a közösségi versenyjog, különösen az EK 82. cikk és az EK 86. cikk értelmében vállalkozásnak minősülhet-e, amely esetben vonatkozna rá az erőfölénnyel való visszaélés tilalma. A kérdést előterjesztő bíróság úgy értelmezi a görög KRESZ 49. cikkét, hogy az ELPA az egyetlen jogi személy, amely jogosult arra, hogy hozzájárulást adjon bármely, motorkerékpár-verseny szervezésére irányuló kérelemre. A bíróság kiemeli azt a tényt, hogy ez az egyesület párhuzamosan motorkerékpár-versenyek szervezésével, a díjak meghatározásával, valamint a fent hivatkozott gazdasági tevékenységekkel foglalkozik.
4

A polgári jogi felelősségről szóló egyezmény 2. cikkének a) pontja értelmében az egyezményt az olyan károkra kell alkalmazni, melyek egy szerződő állam felségterületén következnek be, beleértve a parti tengert is, és egy szerződő államnak a nemzetközi joggal összhangban megállapított kizárólagos gazdasági övezetében következnek be, vagy amennyiben a szerződő állam ilyen övezetet nem állapított meg, az állam parti tengerén kívül eső és azzal szomszédos területen, melyet az érintett állam a nemzetközi joggal összhangban határozott meg, és amely nem terjed 200 tengeri mérföldnél távolabb az alapvonalaktól, ahonnan parti tengerének szélességét mérik.
6

Ugyanezen rendelet 3. cikkének értelmében: „(1) Az A. melléklet tartalmazza: a) az egyezmény I. függelékében felsorolt fajokat, amelyekre a tagállamok nem jelentettek be fenntartást; b) azon fajokat, i. amelyeket a közösségi vagy nemzetközi kereskedelem érint vagy érinthet, és amelyek kipusztulással fenyegetettek, vagy előfordulásuk olyan ritka, hogy bármilyen fokú kereskedelmük a fajok fennmaradását veszélyezteti; vagy ii. amelyek olyan nemzetségbe vagy fajba tartoznak, amelyek fajainak vagy alfajainak többségét az A. mellékletben, az a) pontban vagy a b) pont i. alpontjában foglalt kritériumoknak megfelelően felsorolták, és amelyek szerepeltetése a mellékletben az ilyen csoportok hatékony védelme szempontjából lényeges. (2) A B. melléklet tartalmazza: a) az egyezmény II. függelékében felsorolt fajok közül azokat, amelyek az A. mellékletben nem szerepelnek, és amelyekre a tagállamok nem jelentettek be fenntartást; b) az egyezmény I. függelékében felsorolt fajokat, amelyekre fenntartást jelentettek be; c) minden más olyan fajt, amelyet az egyezmény I. vagy II. függelékében nem soroltak fel; és i. amely a nemzetközi kereskedelemnek olyan mértékben tárgya, amely nem lehet megfelelő: — annak fennmaradása vagy az egyes országokban létező populációjának fennmaradása szempontjából, vagy — a teljes populáció olyan szintű fenntartása szempontjából, amely az adott fajféleség előfordulása szerinti ökorendszerben betöltött szerepének megfelelő; vagy ii. amelynek felvétele az A. vagy a B. mellékletekben szereplő egyéb fajokhoz viszonyított hasonlósága miatt lényeges az ilyen fajok egyedeinek esetében a kereskedelem hatékony ellenőrzésének biztosítása szempontjából; d) azon fajokat, amelyekkel kapcsolatban megállapították, hogy élő példányainak a Közösség természetes környezetébe történő bevitele ökológiai fenyegetést jelentene a Közösség őshonos vadon élő állat- és növényfajaira. (3) A C. melléklet tartalmazza: a) az egyezmény III. függelékében felsorolt fajok közül azokat, amelyek nem szerepelnek az A. vagy B. melléklet felsorolásában, és amelyekre a tagállamok nem jelentettek be fenntartást; b) az egyezmény II. függelékében felsorolt fajokat, amelyekre fenntartást jelentettek be. (4) A D. melléklet tartalmazza: a) azon A–C. mellékletben fel nem sorolt fajokat, amelyeket a Közösségbe olyan mennyiségben hoznak be, amely indokolja a figyelemmel kísérést; b) az egyezmény III. függelékében felsorolt fajokat, amelyekre fenntartást jelentettek be. (5) Amennyiben az e rendelet hatálya alá tartozó fajok természetvédelmi helyzete indokolja szerepeltetésüket az egyezmény valamely függelékében, a tagállamok hozzájárulnak a szükséges módosításokhoz.”
27

Így az első kérdésre azt a választ kell adni, hogy a videokamera-felvevők csak akkor sorolhatók be a KN 85254099 vámtarifaalszáma alá, ha a kamerától vagy a beépített mikrofontól eltérő, egyéb külső forrásból származó képek és hangok felvételére szolgáló funkció a vámkezelés időpontjában aktív, vagy – még akkor is, ha a gyártó nem szándékozott e jellemzőt kiemelni – ha ezen időpontot követően az említett funkciót bármely, különleges szakértelemmel nem rendelkező felhasználó bármikor könnyen aktiválni tudja a készülék egyszerű beállításával, anélkül hogy a videokamera-felvevőt lényegesen meg kellene változtatni. Az utólagos aktiválás esetén az is szükséges, hogy miután az aktiválást elvégezték, a videokamera-felvevő egyrészt az olyan egyéb videokamera-felvevőkhöz hasonlóképpen működjön, amelyekben a kamerától vagy a beépített mikrofontól eltérő, egyéb külső forrásból származó képek és hangok felvételére szolgáló funkció már a vámkezelés időpontjában aktív, másrészt önállóan is működőképes legyen. E feltételek meglétének ellenőrizhetőnek kell lennie a vámkezelés időpontjában. A nemzeti bíróság feladata annak értékelése, hogy e feltételek teljesülnek-e. Amennyiben e feltételek nem teljesülnek, akkor a videokamera-felvevőket a KN 85254091 vámtarifaalszáma alá kell besorolni.
2

A kérelmet R. Howard és B. Davidson (a továbbiakban: az orvosok) és szakmai érdekvédelmi szervezeteik, a Medical Defence Union Ltd, illetve az MDU Services Ltd nevű társaságok (a továbbiakban: MDU) között folyamatban lévő két peres eljárás keretében terjesztették elő, amelyben az orvosok kártalanítást és/vagy a költségekhez való hozzájárulást kértek az MDU-tól bármely összeg vonatkozásában, amelyet az őket korábban foglalkoztató egészségügyi intézmények kártalanítási igénye alapján a terhükre megítélnek, ezen egészségügyi intézményekkel szemben N. Hassett és C. Doherty által orvosi műhiba miatt indított kártérítési eljárás keretében.
11

A Commissioners fellebbezést nyújtottak be a VAT and Duties Tribunal, London határozata ellen a High Court of Justice (England & Wales) (Chancery Division)-höz. Fő érvüket arra alapították, hogy a hatodik irányelv 4. cikke (5) bekezdésének országos hatálya van, ami átfogó értékelését követeli meg azon hatásnak, amelyet a helyhatóságok parkolási szolgáltatások utáni HÉA-mentessége az egész magánszektorra gyakorol. A fellebbezés kiterjed a hatodik irányelv 4. cikke (5) bekezdésének második albekezdésében szereplő „amennyiben nem adóalanyként való kezelésük a verseny jelentős torzulását eredményezné” tagmondatban található „eredményezné” és „jelentős” kifejezések jelentésére is.
43

Végül emlékeztetni kell arra, hogy a 2000/76 irányelv a létesítmények mindkét típusával szemben szigorú követelményeket támaszt, az együttégető létesítmények vonatkozásában pedig különleges védelmi szabályokat ír elő. Például annak 7. cikke (2) bekezdésének második albekezdése értelmében a hulladékégető létesítmények esetében irányadó kibocsátási határértékeket azokra az együttégető létesítményekre is alkalmazni kell, amelyekben a keletkező hő több mint 40%-a veszélyes hulladék égetéséből ered. Ezenkívül, mint az irányelv (13) preambulumbekezdéséből következik, ha az ezen irányelv által szabályozott létesítmények a teljesítményüknél fogva a 96/61 irányelv hatálya alá is tartoznak, ez utóbbi irányelv rendelkezéseit is be kell tartaniuk, különösen a kibocsátási határértékeket illetően.
15

Az általános ellátási szerződések megkötésének szükségességét illetően a Bizottság arra hivatkozik, hogy az alapellátás szétválasztása a sürgősségi ellátástól nem veszélyezteti az érintett kórház ellátottságának színvonalát. Másfelől még ha vitathatatlan is, hogy a kórházaknak a gyógyszerek kiválasztásához szükségük van az intézmény igényeit ismerő gyógyszerész tanácsaira, e tanácsokat nem feltétlenül annak a gyógyszerésznek kell adnia, aki ezt követően az említett kórházat gyógyszerrel látja majd el. Ugyanígy, egy másik gyógyszerész megbízása a gyógyszerkészlet felügyeletével nem változtatna az ellátottság színvonalán. Épp ellenkezőleg, tanácsos lenne szétválasztani a felügyeleti jellegű feladatokat a szállítási feladatoktól, a két téren az optimális színvonal biztosítása érdekében. Végül is a rendelkezésre álló kommunikációs eszközökre tekintettel nem szükséges feltétlenül helyben tanácsot adni ahhoz, hogy biztosítva legyen az ellátás magas színvonala. A Bizottság e tekintetben kiemeli, hogy a Bíróság C-322/01. sz. Deutscher Apothekerverband ügyben 2003. december 11-én hozott ítéletének (EBHT 2003., I-14887. o.) 113. pontjában elismerte, hogy a betegek részére az interneten keresztül is lehet gyógyszert értékesíteni.
91

Ezt a megállapítást támasztja alá továbbá a Vámkódex végrehajtási rendelete 904. cikkének c) pontja is, amely előírja, hogy a behozatali vám nem fizethető vissza, illetve nem engedhető el, ha a visszafizetésre vagy adott esetben az elengedésre irányuló kérelem „egyetlen indoka” az, hogy a szabad forgalomba bocsátásra preferenciális tarifális elbánás céljából bejelentett áruk esetében olyan okmányokat mutatnak be, amelyekről utólag kiderül, hogy hamisítottak, tévesek, vagy az említett elbánás alkalmazása céljára nem alkalmasak, még akkor is, ha ezek jóhiszeműen kerültek bemutatásra. Másképpen fogalmazva a hamis, téves vagy alkalmatlan bizonyítványok bemutatása önmagában nem képez a Vámkódex 239. cikke értelmében különleges helyzetet.
6

A 97/33 irányelv 7. cikkének (2) bekezdése így rendelkezik: „Az összekapcsolási díjat az átláthatóság és a költségalapúság elvének tiszteletben tartásával kell meghatározni. Annak bizonyítása, hogy a díjak meghatározása a valós költségek – ideértve a beruházások ésszerű megtérülését is – alapulvételével történt, az összekapcsolást berendezéseivel biztosító szervezetet terheli. A nemzeti szabályozó hatóság felhívhatja a szervezetet összekapcsolási díjainak maradéktalan igazolására, és szükség szerint megkövetelheti azok kiigazítását is. A jelen bekezdést az I. sz. melléklet harmadik részében meghatározott szervezetekre is alkalmazni kell, amely szervezeteket a nemzeti szabályozó hatóságok értesítettek, tekintve, hogy ezek az összekapcsolás nemzeti piacán vezető szervezetek.”
2

Ezt a kérelmet a Conseil d’État (francia államtanács) többek között a décret no 2006-881, du 17 juillet 2006, modifiant le décret no 93-743 du 29 mars 1993 relatif à la nomenclature des opérations soumises à autorisation ou à déclaration en application de l’article 10 de la loi no 92-3 du 3 janvier 1992 sur l’eau, et le décret no 94-354 du 29 avril 1994 relatif aux zones de répartition des eaux (a vízről szóló, 1992. január 3-i 92-3. sz. törvény 10. cikke alkalmazásában engedélyhez vagy bejelentéshez kötött tevékenységek nómenklatúrájáról szóló, 1993. március 29-i 93-743. sz. rendeletet és a vízzónák felosztásáról szóló, 1994. április 29-i 94-354. sz. rendeletet módosító 2006. július 17-i 2006-881. sz. rendelet) (JORF 2006. július 18., 10786. o.; a továbbiakban: 2006-881. sz. rendelet) és a décret no 2006-942, du 27 juillet 2006, modifiant la nomenclature des installations classées (a minősített létesítmények nómenklatúrájának módosításáról szóló, 2006. július 27-i 2006-942. sz. rendelet) (JORF 2006. július 29., 11336. o.) hatáskör-túllépés miatti megsemmisítése céljából az Association nationale pour la protection des eaux et rivières – TOS által indított kereset keretében terjesztette elő.
7

Az eljárási szabályzatnak „A parlamenti mentelmi jog [helyesen: A mentelmi jog felfüggesztése]” című 6. cikke a következőképpen rendelkezik: „(1) Hatáskörének gyakorlása során a kiváltságok és a mentességek tekintetében a Parlament elsődlegesen arra törekszik, hogy demokratikus jogalkotó gyűlésként megőrizze integritását és biztosítsa a képviselők függetlenségét feladataik teljesítése során. (2) A tagállamok illetékes hatóságainak valamely képviselő mentelmi jogának felfüggesztésére irányuló, az Elnökhöz intézett kérelmét a Parlament plenáris ülésén jelentik be, és az illetékes bizottsághoz utalják. (3) A kiváltságok és mentességek fenntartására irányuló, képviselő, illetve volt képviselő által az Elnöknek benyújtott összes kérelmet a Parlament plenáris ülésén jelentik be, és az illetékes bizottsághoz utalják. A képviselőt, illetve a volt képviselőt képviselheti egy másik képviselő. A kérelmet nem nyújthatja be másik képviselő az érintett képviselő hozzájárulása nélkül. […]”
2

A kérelmet a Canterbury Hockey Club és a Canterbury Ladies Hockey Club (a továbbiakban együttesen: Hockey Clubok), valamint a Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (a továbbiakban: Commissioners) között az England Hockey Limited (a továbbiakban: England Hockey) által beszedett tagdíj – amelynek ellenértékeként az utóbbi álláspontja szerint HÉA-mentes szolgáltatást nyújt a Hockey Cluboknak – hozzáadottérték-adó (a továbbiakban: HÉA) alá tartozása tárgyában folyamatban lévő eljárásban terjesztették elő.
18

E szó szerinti értelmezést megerősíti az irányelv 5. cikke (1) bekezdése c) pontjának szövegösszefüggése is. Az irányelv 5. cikke (1) bekezdésének b) pontja értelmében a szolgáltató által a szolgáltatás igénybe vevője számára kötelezően hozzáférhetővé teendő adatok között szerepel a szolgáltató telephelyének földrajzi címe is. Az utóbbi rendelkezés szövegéből világosan következik tehát, hogy a közösségi jogalkotó a szolgáltatóval való kapcsolatteremtést és kommunikációt nem kívánta kizárólag az elektronikus levélben történő kommunikációra korlátozni, hanem a postai címet is hozzáférhetővé kívánta tenni a szolgáltatás igénybe vevője számára.
16

A. Holmqvist a kérdést előterjesztő bíróság előtt arra hivatkozott, hogy a Jörgen Nilsson Åkeri och Spedition kizárólag Svédországban folytatta tevékenységét, másodlagosan pedig arra, hogy még abban az esetben is, ha a társaság több tagállamban folytatta volna tevékenységét, azt a munkáját szokásosan Svédországban végző társaságnak kell tekinteni. Mindenekelőtt emlékeztet rá, hogy a Jörgen Nilsson Åkeri och Spedition társaságot annak egyetlen, tjörnarpi irodájából irányították, ügyeit onnan intézték, hogy a garázsa és műhelye is ugyanebben a helységben volt, valamint hogy minden kiküldetés Svédországban kezdődött és ott is végződött. A. Holmqvist ezt követően arra hivatkozott, hogy a Bíróság ítélkezési gyakorlata szerint a telephely megléte vagy a kereskedelmi jelenlét minősül meghatározó szempontnak annak eldöntéséhez, melyik államban kérheti a munkavállaló a munkabér-garanciát (a C-117/96. sz., Mosbæk-ügyben 1997. szeptember 17-én hozott ítélet [EBHT 1997., I-5017. o.], valamint a C-198/98. sz., Everson és Barrass ügyben 1999. december 16-án hozott ítélet [EBHT 1999., I-8903. o.]). A. Holmqvist végül azt állította, hogy – mivel a 80/987 irányelv 8a. cikke közvetlen hatályú – ő a munkabér-garanciáról szóló törvény rendelkezéseitől függetlenül jogosult Svédországban e garanciára.
15

2005-ben a Red Elite de Electrodomésticos önkéntes csődeljárás iránti kérelmet nyújtott be a Juzgado de lo Mercantil no 3 de Barcelonához. Bár különböző megoldási tervek születtek, és a hitelezőknek is javaslatotokat tett a megegyezésre, ez utóbbiak elutasították ezeket.
17

A 3/1998 királyi rendelet 4. cikke, amely a légiforgalmi irányítói szakszolgálati engedély megszerzésének feltételeit határozza meg, így szól: „A légiforgalmi irányítói szakszolgálati engedély azon jelöltek részére állítható ki, akik teljesítik az alábbi feltételeket: a) betöltötték a 21. életévüket; b) rendelkeznek polgári légiforgalmi irányítói szakmai tanúsítvánnyal; c) elvégezték a jelen királyi rendelet 7. cikkében említett valamelyik jogosítás megszerzéséhez előírt elméleti és gyakorlati képzést; d) kielégítő módon és az erre feljogosított irányító felügyelete mellett teljesítették a légi forgalom tényleges irányításából álló három hónapos gyakorlatot. A jelen cikk c) pontjában előírt feltétel az e pontban meghatározott időszak folyamán is teljesíthető; e) érvényes, időszakosan megújítandó fizikai és pszichológiai alkalmassági igazolással rendelkeznek.”