ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Az egyes köz‑ és magánprojektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló, 2011. december 13‑i 2011/92/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 11. cikkének (4) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az a követelmény, hogy egyes bírósági eljárások nem lehetnek mértéktelenül drágák, az olyan tagállami bíróságok előtti eljárásokra is vonatkozik, mint az alapügy tárgyát képező eljárás, amelynek keretében arról döntenek, hogy valamely kereset megindítása engedélyezhető‑e egy fejlesztés engedélyezésének eljárása során, főleg olyan esetben, amikor e tagállam nem határozta meg, hogy az eljárás mely szakaszában lehet keresetet indítani.

Amikor egy felperes egyszerre hoz fel a nyilvánosságnak a környezeti ügyekben a döntéshozatali folyamatban való részvételével kapcsolatos szabályok megsértésére alapított jogalapokat és más szabályok megsértésére alapított jogalapokat, a 2011/92 irányelv 11. cikkének (4) bekezdésében foglalt azon követelmény, hogy egyes bírósági eljárások nem lehetnek mértéktelenül drágák, csak a kereset azon részével kapcsolatban felmerülő költségekre vonatkozik, amelyek a nyilvánosság részvételére vonatkozó szabályok megsértésén alapulnak.

Amikor, akárcsak az olyan engedélyezés iránti kérelem esetében is, amely az alapeljárás költségeinek megállapítása iránti eljárást eredményez, a 2011/92 irányelv hatálya alá tartozó döntéshozatali folyamat megtámadására irányuló valamely keresetbe olyan jogi megfontolások vegyülnek, amelyeket a nyilvánosságnak a más természetű vitákban való részvételének szabályaira alapítanak, a nemzeti bíróság feladata ex æquo et bono és az alkalmazandó nemzeti eljárási szabályok szerint különbséget tenni e kétféle érveléshez kötődő két költségtípus között, annak biztosítása érdekében, hogy a nem mértéktelenül drága eljárásra vonatkozó követelmény a nyilvánosság részvételével kapcsolatos szabályokon alapuló keresetet benyújtó félnek kedvezzen.

(lásd: 43., 44. pont és a rendelkező rész 2. pontja)
C‑316/16 és C‑424/16. sz. egyesített ügyek

B

kontra

Land Baden‑Württemberg

és

Secretary of State for the Home Department

kontra

Franco Vomero

(A Verwaltungsgerichtshof Baden‑Württemberg [Németország] és a Supreme Court of the United Kingdom [Egyesült Királyság] által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelmek)

„Előzetes döntéshozatal – Európai uniós polgárság – A tagállamok területén való szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jog – 2004/38/EK irányelv – A 28. cikk (3) bekezdésének a) pontja – A kiutasítással szembeni fokozott védelem – Feltételek – A huzamos tartózkodáshoz való jog – A fogadó tagállamban való tartózkodás az érintett tagállamból történő kiutasítást elrendelő határozatot megelőző tíz évben – A szabadságvesztés időszaka – A tízéves tartózkodás folyamatosságára gyakorolt következmények – A beilleszkedési kapcsolatok átfogó értékelésével fennálló viszony – Az említett értékelés időpontja és az annak során figyelembe veendő kritériumok”

Összefoglaló – A Bíróság ítélete (nagytanács), 2018. április 17.

Uniós polgárság–A tagállamok területén való szabad mozgáshoz és szabad tartózkodáshoz való jog–2004/38 irányelv–A beutazáshoz és a tartózkodáshoz való jog közrendi vagy közbiztonsági okokból történő korlátozása–Kiutasítás elleni védelem–Feltétel–A kiutasítási határozatot megelőző tíz évben való tartózkodás–Alkalmazási feltétel–Huzamos tartózkodáshoz való joggal rendelkező érdekelt (2004/38 európai parlamenti és tanácsi irányelv, 16. cikk, 28. cikk, (2) bekezdés, és (3) bekezdés, a) pont) Uniós polgárság–A tagállamok területén való szabad mozgáshoz és szabad tartózkodáshoz való jog–2004/38 irányelv–A beutazáshoz és a tartózkodáshoz való jog közrendi vagy közbiztonsági okokból történő korlátozása–Kiutasítás elleni védelem–Feltétel–A kiutasítási határozatot megelőző tíz évben való tartózkodás–A kiutasítási határozat időpontjától visszafelé számított, folyamatos tartózkodási időszak (2004/38 európai parlamenti és tanácsi irányelv, 28. cikk, (3) bekezdés, a) pont) Uniós polgárság–A tagállamok területén való szabad mozgáshoz és szabad tartózkodáshoz való jog–2004/38 irányelv–A beutazáshoz és a tartózkodáshoz való jog közrendi vagy közbiztonsági okokból történő korlátozása–Kiutasítás elleni védelem–Feltétel–A fogadó tagállamban való tartózkodás folyamatosságának a szabadságvesztés‑büntetés időszaka általi megszakítása–A szabadságvesztés‑büntetés időszakát megelőző tízéves folyamatos tartózkodási időszak–A tagállammal való beilleszkedési kapcsolatok átfogó értékelése (2004/38 európai parlamenti és tanácsi irányelv, 28. cikk, (3) bekezdés, a) pont) Uniós polgárság–A tagállamok területén való szabad mozgáshoz és szabad tartózkodáshoz való jog–2004/38 irányelv–A beutazáshoz és a tartózkodáshoz való jog közrendi vagy közbiztonsági okokból történő korlátozása–Kiutasítás elleni védelem–Feltétel–A kiutasítási határozatot megelőző tíz évben való tartózkodás–Értékelési időpont–A kiutasítási határozat elfogadásának időpontja (2004/38 európai parlamenti és tanácsi irányelv, 27. cikk, (2) bekezdés, második albekezdés, és 28. cikk, (3) bekezdés, a) pont)
A harmadik országbeli állampolgárok és hontalan személyek nemzetközi védelemre jogosultként való elismerésére, az egységes menekült‑ vagy kiegészítő védelmet biztosító jogállásra, valamint a nyújtott védelem tartalmára vonatkozó szabályokról szóló, 2011. december 13‑i 2011/95/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 12. cikke (1) bekezdésének a) pontját, a nemzetközi védelem megadására és visszavonására vonatkozó közös eljárásokról szóló, 2013. június 26‑i 2013/32/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 10. cikkének (2) bekezdésével összefüggésben úgy kell értelmezni, hogy az Egyesült Nemzetek Közel‑keleti Palesztin Menekülteket Segélyező és Munkaközvetítő Hivatalánál (UNRWA) regisztrált személy által benyújtott nemzetközi védelem iránti kérelem megvizsgálásának magában kell foglalnia annak vizsgálatát is, hogy e személy számára e szerv hatékony védelmet vagy támogatást biztosít‑e, feltéve hogy e kérelmet előzőleg nem utasították el elfogadhatatlansági ok vagy a 2011/95 irányelv 12. cikke (1) bekezdése a) pontjának első mondatában meghatározottól eltérő kizáró ok alapján.

(lásd: 90. pont és a rendelkező rész 1. pontja)
Az uniós jogalkotó által bevezetett, az egységes menekült vagy kiegészítő védelmi jogállás elismerésére vonatkozó rendszerből így az következik, hogy a nemzetközi védelem iránti kérelem 2011/95 irányelv 4. cikkében megkövetelt értékelésének célja annak meghatározása, hogy a kérelmező – vagy adott esetben az a személy, akinek a nevében a kérelmező benyújtotta a kérelmet – megalapozottan fél‑e a személyes üldöztetéstől vagy személyesen fenyegeti‑e valamely súlyos sérelem tényleges veszélye. Jóllehet az előzőekből az következik, hogy a nemzetközi védelem iránti kérelem nem fogadható el azzal az indokkal, hogy a kérelmező valamelyik családtagja fél megalapozottan az üldöztetéstől vagy őt fenyegeti súlyos sérelem tényleges veszélye, a kérelmező valamely családtagját érintő ilyen veszélyeket – amint azt a főtanácsnok indítványának 32. pontjában kifejtette – viszont figyelembe kell venni annak meghatározásához, hogy a kérelmező a veszélyben lévő említett személlyel fennálló családi kapcsolata miatt maga is üldöztetés vagy súlyos sérelem veszélynek van‑e kitéve. E tekintetben, és amint azt a 2011/95 irányelv (36) preambulumbekezdése kiemeli, a veszélyben lévő személy családtagjai általában maguk is kiszolgáltatottabb helyzetben vannak.

A 2013/32 irányelv 33. cikke (2) bekezdésének e) pontjában foglalt elfogadhatatlansági ok nem terjed ki az olyan, az alapügy tárgyát képezőhöz hasonló helyzetre, amelyben egy nagykorú személy saját nevében és kiskorú gyermeke nevében olyan nemzetközi védelem iránti kérelmet nyújt be, amely különösen egy másik személlyel fennálló családi kapcsolaton alapul, aki külön nyújtott be nemzetközi védelem iránti kérelmet.

A 2013/32 irányelv 33. cikke (2) bekezdésének e) pontjában foglalt elfogadhatatlansági ok arra a különleges helyzetre vonatkozik, amelyben valamely személy, akit egy másik tart el, ezen irányelv 7. cikkének (2) bekezdésével összhangban először hozzájárul ahhoz, hogy a nevében nemzetközi védelem iránti kérelmet nyújtsanak be, majd ezt követően maga is nemzetközi védelem iránti kérelmet nyújt be.

(lásd: 77., 81. pont és a rendelkező rész 4. pontja)
A közbeszerzésről és a 2004/18/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. február 26‑i 2014/24/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvet úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az alapügyben szereplőhöz hasonló olyan nemzeti szabályozás, amely lehetővé teszi az ajánlatkérő szerv számára, hogy egy nyílt közbeszerzési eljárásra vonatkozó ajánlattételi dokumentációban a műszaki értékelést illetően olyan minimumkövetelményeket írjon elő, hogy azokat a benyújtott ajánlatokat, amelyek nem érnek el egy, az ezen értékelés végén előzetesen meghatározott minimális pontszámot, ki kell zárni a további, műszaki szempontokon és az áron alapuló értékelésből.

E tekintetben – amint arra a Bizottság is hivatkozik írásbeli észrevételeiben – a 2014/24 irányelv 67. cikkével nem ellentétes az a lehetőség, hogy a szerződés odaítélésének szakaszában először is ki lehet zárni azokat a benyújtott ajánlatokat, amelyek a műszaki értékelést illetően nem érnek el egy előre meghatározott minimális pontszámot. E vonatkozásban úgy tűnik, hogy az az ajánlat, amely nem éri el ezt a küszöbértéket, főszabály szerint nem felel meg az ajánlatkérő szerv szükségleteinek, következésképpen azt nem kell figyelembe venni a gazdaságilag legelőnyösebb ajánlat kiválasztásakor. Ebben az esetben tehát az ajánlatkérő szerv nem köteles annak meghatározására, hogy egy ilyen ajánlat ára alacsonyabb‑e azon nem elutasított ajánlatoknál, amelyek elérik az említett küszöbértéket, tehát megfelelnek az ajánlatkérő szerv szükségleteinek. Ezen összefüggésben azt is meg kell állapítani, hogy ha a szerződés odaítélésére a műszaki értékelést követően kerül sor, az ajánlatkérő szervnek szükségszerűen figyelembe kell vennie azon ajánlatok árát, amelyek műszaki szempontból elérik a minimális pontszámot.

(lásd: 32., 33., 39. pont és a rendelkező rész 1. pontja)
36

Amint azt az EFSA a „Scientific Opinion on the risk to plant health posed by Xylella [...] in the EU territory, with the identification and evaluation of risk reduction options” (a Xylella [...] által az EU területén okozott növényegészségügyi kockázatra vonatkozó, a kockázatcsökkentési lehetőségek meghatározását és értékelését is tartalmazó tudományos szakvélemény) címet viselő, 2015. január 6‑i szakvéleményében (a továbbiakban: az EFSA 2015. január 6‑i szakvéleménye) kifejti – amely szakvéleményre a Bizottság a 2015/789 végrehajtási határozat (2) preambulumbekezdésében hivatkozik –, hogy ezt az előzetes intézkedést akkor kell alkalmazni, ha a vektorrovarok a fertőzött növényekről más növényekre átkerülhetnek (109. o.). Az említett intézkedés ily módon lehetővé teszi – amint azt a Bizottság írásbeli észrevételeiben kifejtette – az említett vektorok, ekként pedig maga a baktérium elterjedése kockázatának korlátozását, azon gazdanövények e határozat 6. cikke (2) bekezdésének a) pontja szerinti eltávolításakor, amelyek e vektorok gazdanövényei lehetnek.
11

Ezen utóbbi büntetéssel kapcsolatban az említett európai elfogatóparancs D pontja pontosítja, hogy az érintett nem jelent meg személyesen az említett büntetést kiszabó ítéletet kihirdető tárgyaláson. A kibocsátó igazságügyi hatóság bejelölte az európai elfogatóparancs nyomtatványa 1. pontjának b) alpontját is, (amely a kerethatározat mellékletében szereplő nyomtatvány 3.1.b pontjának felel meg), amely azokra az esetekre alkalmazandó, amikor „az érintettet személyesen nem idézték be, de más módon ténylegesen hivatalos tájékoztatást kapott annak a tárgyalásnak a kitűzött időpontjáról és helyéről, amely a határozat meghozatalához vezetett, mégpedig oly módon, hogy egyértelműen megállapítást nyert, hogy a kitűzött tárgyalásról tudomást szerzett, és tájékoztatták arról, hogy a határozat meghozatalára meg nem jelenése esetén is sor kerülhet”.
1)

A Bíróság elé terjesztett, érvényességgel kapcsolatos kérdések vizsgálata nem tárt fel semmiféle olyan elemet, amely befolyásolhatná a Kínai Népköztársaságból származó és a Buckinghan Shoe Mfg Co., Ltd., a Buildyet Shoes Mfg., a DongGuan Elegant Top Shoes Co. Ltd, a Dongguan Stella Footwear Co. Ltd, a Dongguan Taiway Sports Goods Limited, a Foshan City Nanhai Qun Rui Footwear Co., a Jianle Footwear Industrial, a Sihui Kingo Rubber Shoes Factory, a Synfort Shoes Co. Ltd., a Taicang Kotoni Shoes Co. Ltd., a Wei Hao Shoe Co. Ltd., a Wei Hua Shoe Co. Ltd., a Win Profile Industries Ltd által gyártott egyes bőr felsőrésszel rendelkező lábbelik behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám ismételt kivetéséről és a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről, valamint az Európai Unió Bírósága C‑659/13. és C‑34/14. sz. egyesített ügyekben hozott ítéletének végrehajtásáról szóló, 2016. augusztus 18‑i (EU) 2016/1395 bizottsági végrehajtási rendelet érvényességét és a Vietnamból származó és a Best Royal Co. Ltd, a Lac Cuong Footwear Co., Ltd, a Lac Ty Co., Ltd, a Saoviet Joint Stock Company (Megastar Joint Stock Company), a VMC Royal Co Ltd, a Freetrend Industrial Ltd és a vele kapcsolatban álló Freetrend Industrial A (Vietnam) Co, Ltd, a Fulgent Sun Footwear Co., Ltd, a General Shoes Ltd, a Golden Star Co, Ltd, a Golden Top Company Co., Ltd, a Kingmaker Footwear Co. Ltd, a Tripos Enterprise Inc., a Vietnam Shoe Majesty Co., Ltd által gyártott egyes bőr felsőrésszel rendelkező lábbelik behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám ismételt kivetéséről és a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről, valamint a Bíróság által a C‑659/13. és C‑34/14. sz. egyesített ügyekben hozott ítélet végrehajtásáról szóló, 2016. szeptember 13‑i (EU) 2016/1647 bizottsági végrehajtási rendelet érvényességét.
14

Ellenőrzést követően az adóhatóság vitatta a beolvadásra vonatkozó különös szabályozás alkalmazhatóságát egyrészt azon indokkal, hogy a Cairnbulg nem kérte a CGI 210 C. cikkének (2) bekezdésében előírt miniszteri jóváhagyást, másrészt azért, mert ezt a jóváhagyást egyáltalán nem is kapta volna meg, ugyanis a megszüntetését gazdasági ok nem indokolta, hanem az adó kijátszása vagy az adó elkerülése volt a célja. Ennélfogva a CGI‑ben írt szándékos mulasztás esetére szóló bírság összegével növelt kiegészítő társasági adót és társaságiadó‑pótlékot vetettek ki az Euro Parkra, a Cairnbulg jogutódjára.
13

2015. március 17‑én J. M. Pérez Retamero keresetet nyújtott be a Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona (barcelonai munkaügyi bíróság, Spanyolország) előtt annak megállapítása iránt, hogy őt munkaszerződés köti a Sapirodhoz, elbocsátása következésképpen jogellenes volt. E kérelmen túl azt is felrótta, hogy a TNT jogellenesen bocsátott rendelkezésre munkavállalókat, ennek alapján kérte e két társaság egyetemleges elmarasztalását.
29

Az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból, valamint az ügy irataiból és a Bíróság előtt lefolytatott tárgyaláson előadottakból kitűnik, hogy 2015. augusztus 16‑án a Szíriai Arab Köztársaság állampolgárságával rendelkező C. K. és az Egyiptomi Arab Köztársaság állampolgárságával rendelkező H. F. a Horvát Köztársaság által érvényesen kiállított vízummal lépett be az Európai Unió területére. A fent említettekből az is kitűnik, hogy az e tagállambeli rövid tartózkodást követően hamis görög személyazonossági okmányokkal lépték át a szlovén határt. E személyeket később befogadták a menedékkérőket befogadó ljubljanai (Szlovénia) központba, továbbá mindegyikük menedékjog iránti kérelmet nyújtott be a Szlovén Köztársaság belügyminisztériumához. Ezekből az információkból az is kitűnik, hogy Szlovénia területére való belépésekor C. K. várandós volt.
6

A 2658/87 rendelet 9. cikke (1) bekezdésének a) pontja alapján elfogadott, az egyes áruk Kombinált Nómenklatúra szerinti besorolásáról szóló, 2012. április 2‑i 301/2012/EU bizottsági végrehajtási rendelet melléklete az ott szereplő táblázat első oszlopában megnevezett árukat a KN‑be azon kóddal sorolja be, amelyet ezen áruk vonatkozásában e táblázat második oszlopa jelöl meg. A 8703 21 10 vámtarifaalszám tekintetében az említett táblázat a következőket írja elő: Új, személyszállításra szolgáló, háromkerekű, hátsókerék‑meghajtású gépjármű 998 cm3hengerűrtartalmú, szikragyújtású, dugattyús belső égésű motorral. Az első kerekek egymástól 130 cm távolságban vannak. A járműben nincs differenciálmű. A jármű személygépkocsikra jellemző kormányművel rendelkezik. Kormányzása a kezelőszerveket is magában foglaló, kétmarkolatú kormányrúddal történik. A járművön öt előre‑ és egy hátrameneti sebességfokozat van. 8703 21 10 A besorolást a Kombinált Nómenklatúra értelmezésére szolgáló 1. és 6. általános szabály, valamint a 8703, a 8703 21 és a 8703 21 10 KN‑kód szövegezése határozza meg. A háromkerekű járművek a 8711 vtsz. alá tartoznak, kivéve abban az esetben, ha a 8703 vtsz. alá tartozó gépjárművek jellegzetességeit mutatják (lásd a 8711 vtsz.‑hoz tartozó HR‑magyarázat ötödik bekezdését is). A 8703 vtsz. alá tartoznak azok az egyszerűbb felépítésű, könnyű háromkerekű járművek, köztük a motorkerékpár‑motorral és ‑kerekekkel rendelkezők is, amelyek mechanikai felépítésüknél fogva a hagyományos gépkocsik jellegzetességeit mutatják, így például gépkocsikra jellemző kormányművel rendelkeznek (lásd a 8703 vtsz.‑hoz tartozó HR‑magyarázat második bekezdését is). A jármű nem sorolható a 8711 vtsz. alá, mert gépkocsikra jellemző kormányművel rendelkezik, ami a 8703 vtsz. alá tartozó hagyományos gépjárművek jellegzetessége. Ezért a járművet a 8703 21 10 KN‑kód alá, elsősorban személyszállításra tervezett új gépjárműként kell besorolni.”
14

A Civil Jurisdiction and Judgments (Maintenance) Regulations 2011 (a polgári jogi joghatóságról és ítéletekről [tartás] szóló, 2011. évi rendelet) 1. mellékletének 4. cikke értelmében: „1. A (2) bekezdésben foglalt rendelkezésekre is figyelemmel, amennyiben a tartási kötelezettséget megállapító határozatot az Egyesült Királyságban kell végrehajtani a [4/2009] rendelet IV. fejezetének 1. szakasza alapján, a végrehajtás iránti kérelmet a következő bíróságnál kell előterjeszteni: a) Angliában és Walesben a Family Court (családjogi bíróság), […] 2. A végrehajtás iránti kérelmet a Family Courthoz (családjogi bíróság) […] („a végrehajtó bíróság”) a következő továbbítja: a) Angliában és Walesben a Lord Chancellor (lordkancellár), […] 4. Tartási kötelezettségeket megállapító határozat végrehajtása céljából a) a határozat azonos jogerővel és joghatással rendelkezik, b) a végrehajtó bíróság azonos hatáskörökkel bír, és c) a végrehajtási eljárás során vagy azzal kapcsolatban ugyanúgy lehet eljárni, mint ha a határozatot eredetileg is a végrehajtó bíróság hozta volna”.
4

Ezen irányelv 8. cikkének (1) bekezdése a következőképpen rendelkezett: „A 10. cikkre is figyelemmel a tagállamok azonnal közölnek a Bizottsággal minden műszakiszabály‑tervezetet, kivéve ha az csak egy nemzetközi vagy európai szabvány teljes szövegét ülteti át, ebben az esetben a megfelelő szabványra történő hivatkozás is elegendő. A Bizottságot egy közleményben a szabály elfogadása szükségességének indokairól is tájékoztatni kell, amennyiben ezek nem derülnek ki már a tervezetből is. Ha szükséges, a tagállamok egyidejűleg közlik az elsődlegesen és közvetlenül érintett alapvető törvényi és rendeleti rendelkezések szövegét, ha ezen szövegek ismerete szükséges a műszakiszabály‑tervezet jelentőségének megítéléséhez, amennyiben egy korábbi közleményben még nem tették ezt meg. A tagállamok a fenti feltételek mellett újra közlik a tervezetet, ha olyan változtatásokat hajtanak rajta végre, amelyek jelentős mértékben módosítják azok hatályát, lerövidítik a végrehajtására eredetileg előirányzott időtartamokat, leírásokat vagy követelményeket fűznek hozzá, illetve ez utóbbiakat szigorítják. [....]”
118

A Törvényszék által az említett pontokban tett megállapítások és az e pontokban kifejtett értékelések először is arra utalnak, hogy a Tanácsnak és a Bizottságnak a liberalizációs megállapodás megkötésekor tudomása volt arról, hogy a marokkói hatóságok évek óta Nyugat‑Szaharára is alkalmazzák a társulási megállapodás rendelkezéseit. E két intézmény továbbá ezen alkalmazást soha nem ellenezte, és a Bizottság abban bizonyos mértékig még együtt is működött. Végezetül a preferenciális tarifális rendszer, melyet a társulási megállapodás vezetett be, és amelyet a liberalizációs megállapodás módosított, az utóbbi megállapodás megkötése óta bizonyos esetekben de facto módon alkalmazásra kerül a Nyugat‑Szaharából származó termékekre, amint arra a Tanács és a Bizottság a beadványaikban és a tárgyalás során emlékeztettek.
3

Az 1889/2005 rendelet (2) és (4)–(6) preambulumbekezdésének a szövege a következő: „(2) A jogellenes tevékenységekből származó jövedelmeknek a pénzügyi rendszerbe történő bevezetése, valamint azok pénzmosást követő befektetése károsítja a megbízható és fenntartható gazdasági fejlődést. Ennek megfelelően a pénzügyi rendszerek pénzmosás céljára való felhasználásának megelőzéséről szóló, 1991. június 10‑i 91/308/EGK tanácsi irányelv [(HL 1991. L 166., 77. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 153. o.)] a pénzmosás – a hitelintézeteken és a pénzügyi szervezeteken keresztül folytatott ügyletek, valamint egyes szakmai formák felügyelete révén történő – megelőzését célzó közösségi mechanizmust vezetett be. Mivel fennáll annak a veszélye, hogy e mechanizmus alkalmazása a tiltott célú készpénzforgalom megnövekedéséhez vezet, a [91/308] irányelvet ki kell egészíteni a Közösség területére belépő, illetve a Közösség területét elhagyó készpénzre vonatkozó ellenőrzési rendszerrel. […] (4) Figyelembe kell továbbá venni az egyéb nemzetközi fórumokon végzett kiegészítő tevékenységeket, különös tekintettel a Pénzügyi Akciócsoportra (Financial Action Task Force, a továbbiakban: FATF), amelyet a G‑7 1989‑es párizsi csúcstalálkozója hozott létre. Az FATF 2004. október 22‑i IX. külön ajánlása a kormányokat arra szólítja fel, hogy hozzanak intézkedéseket a fizikai készpénzforgalom feltárására, beleértve egy nyilatkozati rendszert vagy egyéb adatszolgáltatási kötelezettséget. (5) Ennek megfelelően a kötelező nyilatkozattétel elvének a Közösségbe belépő vagy az azt elhagyó, bármely természetes személynél lévő készpénzre vonatkoznia kell. Ez az elv lehetővé tenné a vámhatóságok számára, hogy az ilyen készpénzforgalomról információt gyűjtsenek és adott esetben az információt más hatóságokhoz is továbbítsák. […] (6) Figyelemmel a nyilatkozattételi kötelezettség megelőzésre irányuló céljára és visszatartó jellegére, annak a Közösségbe való belépéskor és a Közösség elhagyásakor kell eleget tenni. hatóságok fellépésének a jelentős készpénzforgalomra történő összpontosítása érdekében azonban kizárólag a10000 [euró] küszöbértéket elérő vagy azt meghaladó értékű forgalom esik e kötelezettség hatálya alá. Továbbá azt is elő kell írni, hogy a nyilatkozattételi kötelezettség a készpénzt magánál tartó természetes személyre vonatkozik függetlenül attól, hogy az adott személy‑e a tulajdonos.”
28

A kérdést előterjesztő bíróság először is úgy véli, hogy az alapeljárásban szereplő implantálható csavarok valószínűleg a KN 9021 vámtarifaszám alá sorolandók be az objektív tulajdonságaik és jellemzőik alapján, ideértve a szorosan hozzájuk tartozó rendeltetést is.