ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
A Törvényszék (harmadik tanács) 2018. október 16‑i ítélete –

DNV GL kontra EUIPO (Sustainablel)

(T‑644/17. sz. ügy)

„Európai uniós védjegy – A Sustainablel európai uniós szóvédjegy bejelentése – Feltétlen kizáró ok – Leíró jelleg – A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja (jelenleg az (EU) 2017/2001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja)”

1. Európai uniós védjegy – Az európai uniós védjegy meghatározása és megszerzése – Feltétlen kizáró okok – Kizárólag olyan jelekből vagy adatokból álló védjegyek, amelyek valamely áru vagy szolgáltatás jellemzőinek leírására szolgálhatnak – Célkitűzés – A rendelkezésre állás követelménye (207/2009 tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, c) pont) (lásd: 15. pont)

2. Európai uniós védjegy – Az európai uniós védjegy meghatározása és megszerzése – Feltétlen kizáró okok – Kizárólag olyan jelekből vagy adatokból álló védjegyek, amelyek valamely áru vagy szolgáltatás jellemzőinek leírására szolgálhatnak – Fogalom (207/2009 tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, c) pont) (lásd: 16. és 17. pont)

3. Európai uniós védjegy – Az európai uniós védjegy meghatározása és megszerzése – Feltétlen kizáró okok – Kizárólag olyan jelekből vagy adatokból álló védjegyek, amelyek valamely áru vagy szolgáltatás jellemzőinek leírására szolgálhatnak – Sustainablel szóvédjegy (207/2009 tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, c) pont) (lásd: 20., 22–28., 32–35. és 41. pont)

4. Európai uniós védjegy – Az európai uniós védjegy meghatározása és megszerzése – Feltétlen kizáró okok – Kizárólag olyan jelekből vagy adatokból álló védjegyek, amelyek valamely áru vagy szolgáltatás jellemzőinek leírására szolgálhatnak – Megjelölés leíró jellegének értékelése – Szempontok (207/2009 tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, c) pont) (lásd: 31. pont)

5. Európai uniós védjegy – Az európai uniós védjegy meghatározása és megszerzése – A lajstromozásnak a 207/2009 rendelet 7. cikkének (1) bekezdésében felsorolt feltétlen kizáró okok egyikére alapított megtagadása – Elégséges jelleg (207/2009 tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés) (lásd: 39. pont)

6. Európai uniós védjegy – Az európai uniós védjegy meghatározása és megszerzése – Feltétlen kizáró okok – A különböző kizáró okok elkülönített vizsgálata – A 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b)‑d) pontjában foglalt okok alkalmazási köre közötti átfedés (207/2009 tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, b)‑d) pont) (lásd: 40. pont)

Tárgy

Az EUIPO második fellebbezési tanácsának a Sustainablel szómegjelölés európai uniós védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2017. július 12‑én hozott határozata (R 2/2017‑2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

Rendelkező rész

1) A Törvényszék a keresetet elutasítja.
T‑122/17. sz. ügy

Devin AD

kontra

az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala

„Európai uniós védjegy – Törlési eljárás – DEVIN európai uniós szóvédjegy – Feltétlen kizáró ok – Leíró jelleg – Földrajzi név – A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja (jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja)”

Összefoglaló – A Törvényszék ítélete (nyolcadik tanács), 2018. október 25.

Európai uniós védjegy – Jogorvoslati eljárás – Az uniós bírósághoz benyújtott kereset – A Törvényszéknek a megtámadott határozat megváltoztatására vonatkozó jogosultsága – Korlátok (207/2009 tanácsi rendelet, 64. cikk, (1) bekezdés, második mondat és 65. cikk, (3) bekezdés) Európai uniós védjegy – A védjegyoltalomról való lemondás, a védjegyoltalom megszűnése és a védjegy törlése – Feltétlen törlési okok – A 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontjával ellentétes lajstromozás – Fogalom (207/2009 tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, c) pont, és 52. cikk, (1) bekezdés, a) pont) Európai uniós védjegy – A védjegyoltalomról való lemondás, a védjegyoltalom megszűnése és a védjegy törlése – Feltétlen törlési okok – A 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontjával ellentétes lajstromozás – A védjegy leíró jellegének értékelése – Földrajzi nevek (207/2009 tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, c) pont, és 52. cikk, (1) bekezdés, a) pont) Európai uniós védjegy – A védjegyoltalomról való lemondás, a védjegyoltalom megszűnése és a védjegy törlése – Feltétlen törlési okok – A 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontjával ellentétes lajstromozás – A védjegy leíró jellegének értékelése – Földrajzi nevek (207/2009 tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, c) pont, és 52. cikk, (1) bekezdés, a) pont) Európai uniós védjegy – A védjegyoltalomról való lemondás, a védjegyoltalom megszűnése és a védjegy törlése – Feltétlen törlési okok – A 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontjával ellentétes lajstromozás – DEVIN szóvédjegy – A „devin” kifejezés uniós átlagfogyasztó általi észlelése – A Devin földrajzi név rendelkezésre állása (207/2009 tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, c) pont, és 52. cikk, (1) bekezdés, a) pont) Európai uniós védjegy – Az európai uniós védjegy hatálya – Korlátozások – A 207/2009 rendelet 12. cikkének b) pontja – A rendelkezésre állás követelménye – Hatás (207/2009 tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, c) pont, és 12. cikk, b) pont) Európai uniós védjegy – Az európai uniós védjegy hatálya – A védjegyoltalom tartalma – A védjegy használatának megtiltásához való jog – Azonos vagy hasonló megjelölés alapos ok nélkül történő használata, amely tisztességtelenül kihasználja vagy sérti a védjegy megkülönböztető képességét vagy jóhírnevét – Az alapos ok fogalma– Terjedelem (207/2009 tanácsi rendelet, 9. cikk, (2) bekezdés, c) pont)
A Törvényszék (második tanács) 2019. március 26‑i ítélete –

Parfümerie Akzente kontra EUIPO (GlamHair)

(T‑787/17. sz. ügy)

„Európai uniós védjegy – A GlamHair európai uniós szóvédjegy bejelentése – Feltétlen kizáró ok – Megkülönböztető képesség hiánya – Leíró jelleg – A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja (jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja)”

1. Európai uniós védjegy – Az európai uniós védjegy meghatározása és megszerzése – Feltétlen kizáró okok – Kizárólag olyan jelekből vagy adatokból álló védjegyek, amelyek valamely áru vagy szolgáltatás jellemzőinek leírására szolgálhatnak – Fogalom – Különböző alkotóelemek összetételéből képzett szóból vagy neologizmusból álló védjegy (207/2009 tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, c) pont) (lásd: 13., 14. és 27. pont)

2. Európai uniós védjegy – Az európai uniós védjegy meghatározása és megszerzése – Feltétlen kizáró okok – Kizárólag olyan jelekből vagy adatokból álló védjegyek, amelyek valamely áru vagy szolgáltatás jellemzőinek leírására szolgálhatnak – Megjelölés leíró jellegének értékelése – Szempontok (207/2009 tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, c) pont) (lásd: 15. és 32. pont)

3. Európai uniós védjegy – Az európai uniós védjegy meghatározása és megszerzése – Feltétlen kizáró okok – Kizárólag olyan jelekből vagy adatokból álló védjegyek, amelyek valamely áru vagy szolgáltatás jellemzőinek leírására szolgálhatnak – GlamHair szóvédjegy (207/2009 tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, c) pont) (lásd: 17–25., 29., 45. és 42–46. pont)

4. Európai uniós védjegy – Az EUIPO határozatai – Jogszerűség – Az uniós bíróság által végzett vizsgálat – Szempontok (207/2009 tanácsi rendelet) (lásd: 36. pont)

5. Európai uniós védjegy – Az EUIPO határozatai – Az egyenlő bánásmód elve – A megfelelő ügyintézés elve – Az EUIPO korábbi döntéshozatali gyakorlata – A jogszerűség elve – Minden egyes esetben szigorú és teljes körű vizsgálat szükségessége (207/2009 tanácsi rendelet) (lásd: 37. és 52. pont)

6. Európai uniós védjegy – Az európai uniós védjegy meghatározása és megszerzése – A lajstromozásnak a 207/2009 rendelet 7. cikkének (1) bekezdésében felsorolt feltétlen kizáró okok egyikére alapított megtagadása – Elégséges jelleg (207/2009 tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés) (lásd: 47. pont)

Tárgy

Az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának a GlamHair szómegjelölés európai uniós védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2017. szeptember 25‑én hozott határozata (R 82/2017‑2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

Rendelkező rész

1) A Törvényszék a keresetet elutasítja.
2)

A Törvényszék a 2017/1245 határozat és a 2018/778 határozat joghatásait az Alkarim for Trade and Industry tekintetében a fellebbezési határidő lejártának napjáig, vagy – ha e határidőn belül fellebbezést nyújtanak be – a fellebbezés esetleges elutasításának napjáig fenntartja.
A Törvényszék (első tanács) 2019. szeptember 19‑i ítélete – BTC kontra Bizottság

(T‑786/17. sz. ügy)

„Választottbírósági kikötés – A transzeurópai távközlő hálózatról szóló eTEN program keretében kötött támogatási megállapodás – »SafeChemo« projekt – Az OLAF bizonyos felmerült kiadások nem vissza nem téríthető jellegét megállapító vizsgálati jelentése – A kifizetett összegek részleges visszafizetése – Viszontkereset”

1. Megsemmisítés iránti kereset – Keresettel megtámadható aktusok – Fogalom – Kötelező joghatásokat kiváltó aktusok – Valójában szerződéses jellegű jogvitára vonatkozó kereset – A Bizottság által kibocsátott levél és terhelési értesítés megsemmisítése – Az uniós bíróság hatáskörének hiánya – Elfogadhatatlanság (EUMSZ 263. cikk és EUMSZ 272. cikk) (lásd: 28–35. pont)

2. Az Európai Unió költségvetése – Uniós pénzügyi támogatás – A kedvezményezett kötelezettsége a támogatás feltételeinek tiszteletben tartására – Kizárólag a ténylegesen felmerült kiadásokra vonatkozó finanszírozás – A feltüntetett költségek valóságának igazolása – Az érintett támogatás nyújtásához meghatározott technikai feltételeknek megfelelő és könyvvizsgálat során ellenőrizhető számviteli iratok benyújtása – Hiány – Nem elszámolható költségek (EUMSZ 317. cikk) (lásd: 77–80., 84., 85., 107. pont)

3. Az Európai Unió költségvetése – Uniós pénzügyi támogatás – A kedvezményezett kötelezettsége a támogatás feltételeinek tiszteletben tartására – Kizárólag a ténylegesen felmerült kiadásokra vonatkozó finanszírozás – A Bizottság által a támogatás keretében kifizetett előlegek behajtása céljából indított eljárás – A megállapodások kikötéseiből következő visszatérítés iránti kérelem – Az arányosság elvének megsértése – Hiány (EUMSZ 317. cikk) (lásd: 95–100. pont)

Tárgy

Egyrészt az EUMSZ 263. cikken alapuló, elsősorban az „ePrescription and Automation for a Safe Management of Cytostatistics” elnevezésű projekt finanszírozása tekintetében a transzeurópai távközlő hálózatról szóló eTEN program keretében kötött C046311 megállapodás végrehajtásaként a felperesnek kifizetett összeg visszatérítésére irányuló, 2017. szeptember 27‑i Ares (2017) 4799558 bizottsági határozat, másodsorban a 3241712708. sz. terhelési értesítés továbbításáról szóló, 2017. október 2‑i Ares(2017) 4790311 bizottsági levél, harmadsorban a 3241712708. sz. terhelési értesítés megsemmisítésére, másrészt az EUMSZ 272. cikken alapuló és a Bizottság visszatérítés iránti kérelme megalapozatlanságának megállapítására irányuló kérelem, valamint a felperes arra való kötelezésére irányuló ellenkérelem, hogy térítse meg az e megállapodás alapján jogalap nélkül kifizetett összeget.

Rendelkező rész

1) A Törvényszék a BTC Srl keresetét elutasítja.

2) A Törvényszék a BTC‑t arra kötelezi, hogy fizessen meg a Bizottságnak 380989,49 euró főösszeget, 2017. november 17‑től kezdődően és ezen összeg teljes kifizetéséig 3,50%‑os késedelmi kamattal növelve.
31

Az Európai Unió Bírósága először is hangsúlyozza, hogy a felperes nem vitatja a jelen ügyben a személyzeti szabályzat 45. cikkére tekintettel alkalmazott előléptetési rendszer jogszerűségét. Arra is emlékeztet, hogy a személyzeti szabályzat nem biztosít előléptetéshez való jogot, még azon tisztviselők számára sem, akik az előléptetéshez szükséges valamennyi feltételnek megfelelnek. Az Európai Unió Bírósága hozzáteszi, hogy a kinevezésre jogosult hatóságtól annak megkövetelése, hogy az áthelyezett tisztviselőnek az áthelyezését követően előléptetési pontokat ítéljen oda, a kinevezésre jogosult hatóságtól annak megkövetelésével egyenértékű, hogy az áthelyezést követően továbbra is végezze el az érdemek összehasonlító vizsgálatát, ami nem felelne meg sem a belső előléptetési szabályainak, sem pedig az ítélkezési gyakorlatnak. A viszonválaszában kifejti, hogy az időarányosságon alapuló intézkedés olyan jogi fikció, amely szerint a kizárólag az előléptetési időszakban mutatott érdemek az ugyanezen időszakban elvégzett összehasonlító vizsgálat keretében figyelembe vett előléptetési pontokban nyilvánulnak meg. Az Európai Unió Bírósága végül úgy véli, elfogadhatatlan az első alkalommal a válaszban felvetett azon érv, miszerint egyetlen érdempontot sem ítéltek oda a felperesnek a 2015. január 1‑je és március 16‑a közötti időszakra.
1

A felperes CeramTech GmbH a következő európai uniós védjegyek jogosultja: – a 10214179. sz. Pantone 677 C rózsaszín színű térbeli védjegy: – a 10214112. sz. Pantone 677 C rózsaszín színű ábrás védjegy: – a 10214195. sz. Pantone 677 C rózsaszín színből álló védjegy: .
7

2014. szeptember 8‑án a felperes, a Mendes SA, a vitatott védjegy oltalma megszűnésének megállapítása iránti kérelmet nyújtott be az árujegyzékben szereplő valamennyi áru tekintetében a 207/2009 rendelet 51. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 58. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja] alapján, azzal az indokkal először is, hogy az említett megjelölés a beavatkozó fél cselekménye vagy mulasztása következtében a forgalomban azoknak a szóban forgó áruk szokásos nevévé vált, másodszor pedig, hogy az említett védjegy használata a vásárlóközönség megtévesztésére alkalmas.
158

Figyelembe véve az előzőekben egyenként megvizsgált egyes tényeket, és – még ha ezek nem feltétlenül jól dokumentáltak is – a felperes által beadványaiban leírt egyéb elemeket és eseményeket, például a 2012. december 4‑i és a 2014. szeptember 25‑i üléseken folytatott élénk párbeszédeket, a Törvényszék úgy véli, hogy még ha az audiovizuális egység vezetőjének írásbeli stílusa és hangvétele, valamint az ezen üléseken, még inkább a közvetlenül a felperessel folytatott kétoldalú vitái során tanúsított magatartása úgy is tekinthető, tekintettel a nyelvi fordulatokra is, hogy ezek túl egyenesek, szókimondók, sőt egyes esetekben – nem szándékosan – gúnyosak is voltak, ebből, a megfogalmazásuk háttere, többek között a szervezeti nehézségek és különösen maga a felperes által a feletteseinek vagy más kollégáinak címzett egyes elektronikus levelekben használt és néhány tanú által leírt hangnem ismeretében nem következik, hogy egy pártatlan és észszerűen gondolkodó szemlélő számára a szóban forgó egységvezető magatartását szükségszerűen a személyzeti szabályzat 12a. pontjának (3) bekezdése értelmében vett helytelen magatartásnak kellene tekinteni.
38

Másodszor, az EUIPO úgy véli, hogy az a kérdés, hogy valamely önálló védjegyet az érintett piacon ténylegesen is használtak‑e, az érintett vásárlóközönség észlelésén kell, hogy alapuljon a szóban forgó áruk tekintetében, figyelembe véve az adott ügy összes körülményét. E tekintetben a megjelölés elhelyezését és a jelölt áru megjelenítését kell figyelembe venni, ideértve más megjelöléseknek az árun való elhelyezését is. E tekintetben az EUIPO a tárgyaláson hozzátette, hogy a vitatott védjegy az árukon domináns módon megjelenítve szerepelt. A védjegynek az érintett fogyasztók általi észlelése egyrészt attól is függ, hogy hány vállalkozás jogosult használni a védjegyet, másrészt, hogy milyen jellegű reklámozást folytatnak a védjegy tekintetében. Ily módon a jelen ügyben az állapítható meg, hogy a használat – a megtámadott határozat 41. pontjában megjelölt okokra tekintettel – védjegyként történő használat volt.
37

Először is, és a felperes állításával ellentétben az uniós jogalkotó az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek 82. cikke (7) bekezdésének első mondatában úgy döntött, hogy korlátozza az intézmények mozgásterét a három év szolgálati idő küszöbének előírásával, amely alatt a II–IV. besorolási csoportba tartozó szerződéses alkalmazottak – bármilyenek legyenek is a szakmai képességeik és érdemeik – nem bocsáthatók belső versenyvizsgára. Az ilyen korlátozás a személyzeti szabályzat 29. cikke (1) bekezdésének harmadik albekezdésére tekintettel az említett szerződéses alkalmazottak számára nyitva álló belső versenyvizsga szervezésének kivételes jellegéből fakad. Ezen értelmezést erősíti meg ráadásul az Európai Unió tisztviselői személyzeti szabályzatának és az Európai Unió egyéb alkalmazottaira vonatkozó alkalmazási feltételeknek a módosításáról szóló, 2013. október 22‑i 1023/2013/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 287., 15. o.) előkészítő munkálatainak olvasata is. Az Európai Parlament jogi ügyek bizottsága pontosította, hogy a szerződéses alkalmazottak csak akkor bocsáthatók ilyen versenyvizsgára, „amennyiben a versenyvizsgára történő jelentkezés záró időpontjában már legalább három éve az adott intézménynél dolgoznak […]” [az Európai Unió tisztviselőinek személyzeti szabályzata és az unió egyéb alkalmazottaira vonatkozó alkalmazási feltételek módosításáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslatról szóló jelentés (COM(2011)0890 – C7‑0507/2011 – 2011/0455(COD), 26. o.) 30. módosítása].
26

A vitatott feltétel sérti az egyenlő bánásmód elvét is, mivel a pályázókkal objektív ok nélkül eltérően bántak attól függően, hogy milyen jellegű szabadságot vettek igénybe a COM/02/AST/16 (AST 2) belső versenyvizsgára való jelentkezés lezárása előtti tizenkét hónapban. A felperes szerint a kinevezésre jogosult hatóság téved, amikor úgy véli, hogy ezen elvet tiszteletbe tartja azáltal, hogy a személyes okokkal indokolt szabadságot vagy fizetés nélküli szabadságot igénybe vett pályázókkal azonos módon bánt. Továbbá e bánásmódbeli különbség nem magyarázható azzal sem, hogy a személyes okokkal indokolt szabadságot igénybe vevő alkalmazottaktól eltérően a szülői vagy családi okokkal indokolt szabadságon lévő alkalmazottak továbbra is az Európai Unió közös egészségbiztosítási rendszerének tagjai maradnak, és nyugdíjjogosultságot szereznek.
69

A felperes a 2013. október 5–6‑i hétvégére is hivatkozik, amikor egyik barátjának házasságkötési szertartásán vett részt. Ez alkalommal M. többször is telefonált a felperesnek. Ezeket a beszélgetéseket M. többek között autóvezetés közben, emelt hangon folytatta le, harmadik személyek előtt, akik hajlandóak voltak írásban tanúskodni. E tanúk szerint M. a következő tartalmú szavakat használta a felperessel szemben: „Csak egy hülye picsa vagy! Minden héten ilyen vagy olyan okból elutazol, magasról szarsz mindenre, csak a dugáson jár az eszed” („Sei solo una stronza! Tutti i weekend sei via, per un motivo o per l’altro non te ne frega un cazzo, pensi solo a scopare”); „Te hülye picsa! Sosem vagy itt hétvégén, hülye kurva vagy, és csak a dugáson jár az eszed” („Sei una stronza! Non ci sei mai il week end, meschina e menefreghista, pensi solo a scopare”); „Bocsánatot kellene kérned, te kurva, azért, hogy szarsz a fejemre, csak a dugáson jár az eszed” („Dovresti solo chiedermi scuza menefreghista del cazzo, pensi solo a scopare”); „Sajnos idegbeteg vagy; ha nem bírod, akkor nem bírod […] idióta” („Purtroppo e’ una questione di neuroni; se non ce la fai non ce la fai […] idiota”); „te tényleg egy kretén vagy, hogy‑hogy nem érted […] hülye”; („sei proprio una cretina; ma come si fa a non capire […] stupida”); „te tényleg egy hülye picsa vagy […] mind hülyék vagytok, miért találok mindig csak hülyéket” („testa di cazzo che non sei altro […] siete tutti degli imbecilli, come facio io a trovare solo imbecilli”).
44

A felperes vezetése alá tartozó háromtagú csoport megszüntetésére vonatkozóan a vizsgálóbizottság többek között megjegyezte, hogy ezt a szóban forgó osztálynak a Bank vezetősége által jóváhagyott átszervezési terve írta elő. Másfelől az egységvezetői munkakör betöltésére vonatkozóan a vizsgálóbizottság megállapította, hogy az új igazgató munkaerő‑kiválasztási eljáráshoz folyamodott, holott a Bankon belül az igazgatók az egységvezetői kinevezésről bizottság előtt lefolytatott kiválasztási eljárás nélkül is dönthettek. Ilyen körülmények között a vizsgálóbizottság úgy vélte, hogy noha sajnálatos lehet, hogy az új igazgató a felperesnek a szóban forgó egységvezetői munkakör tárgyában kitűzött találkozóját megelőző napon ismertette az osztály új szervezeti ábráját, mégsem állapíthatott meg ezzel kapcsolatos szabálytalanságot, annál is inkább, mivel a felperes ezen a kiválasztási eljáráson nem is a második helyen állt, és a kiválasztási bizottság a megbeszélésen nyújtott teljesítménye alapján elvetette a pályázatát. Így a vizsgálóbizottság arra a következtetésre jutott, hogy e tekintetben nem állapítható meg lelki zaklatás.
70

Tekintettel a fellebbező által előadott érvekre (lásd a fenti 56. pontot), másodsorban emlékeztetni kell arra, hogy az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikke (2) bekezdésének c) pontja értelmében az igazgatási szervek kétségkívül kötelesek határozataikat indokolni. Ez az indokolási kötelezettség, amely a 207/2009 rendelet 75. cikkének első mondatában (jelenleg a 2017/1001 rendelet 94. cikke (1) bekezdésének első mondata) is megjelenik, magában foglalja, hogy egyértelmű módon ki kell tűnnie a jogi aktus kibocsátója érvelésének, emellett kettős célja van: egyrészt az, hogy lehetővé tegye az érdekeltek számára jogaik védelme érdekében a hozott intézkedés indokainak megismerését, másrészt hogy lehetővé tegye az uniós bíróság számára a határozat jogszerűségének felülvizsgálatát (lásd: 2017. szeptember 26‑iLa Rocca kontra EUIPO [Take your time Pay After] ítélet, T‑755/16, nem tették közzé, EU:T:2017:663, 37. pont, valamit az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat].
23

A Parlament a Törvényszék azon kérésére, hogy mutassa be egyrészt azon aktusokat, amelyek alapján kinevezésre jogosult hatóságként járhatott el, másrészt azon aktusokat, amelyek értelmében bizonyos végrehajtási feladatokat a Bizottság a Luxemburgi Infrastruktúra‑ és Logisztikai Hivatalra ruházott, 2017. február 24‑én adott válaszában pontosítja, hogy – amint az a Főtitkárság által 2014. január 13‑án hozott, a kinevezésre jogosult hatóság és a munkaszerződés megkötésére jogosult hatóság hatásköreinek átruházásáról szóló határozat X. pontjából is kitűnik – a Parlament hatóságai a kinevezésre jogosult hatóság hatáskörével rendelkeznek a Parlament személyi állományába tartozó személyek által benyújtott panaszok esetén. A Luxemburgi Infrastruktúra‑ és Logisztikai Hivatal jogvitája keretében a Parlament a kinevezésre jogosult hatóságot megillető, a személyzeti szabályzat 90. cikkének (2) bekezdése szerinti hatáskörét sem a Bizottságra, sem a Luxemburgi Infrastruktúra‑ és Logisztikai Hivatalra nem ruházta át, és ennélfogva továbbra is hatáskörrel rendelkezik az e téren benyújtott panaszok elbírálására.
27

A Törvényszék kérdésére adott válaszában a felperes azt állítja, hogy nem szűnt meg az eljáráshoz fűződő érdeke. E tekintetben azzal érvel, hogy a 2016/1056 végrehajtási rendelet felülvizsgálata továbbra is lehetséges. Továbbá azt állítja, hogy az 1367/2006 rendelet 10. cikke értelmében a felülvizsgálatnak nem előfeltétele az, hogy a szóban forgó jogi aktus továbbra is létezzen és joghatást váltson ki. Végül a felperes hivatkozik annak veszélyére, hogy a jelen keresetben hivatkozott jogsértés a jövőben is megismétlődhet.