ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 104/27

Az Obersten Gerichtshof (Ausztria) által 2016. december 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Peter Valach és társai kontra Waldviertler Sparkasse Bank AG és társai

(C-649/16. sz. ügy)

(2017/C 104/40)

Az eljárás nyelve: német

A kérdést előterjesztő bíróság

Obersten Gerichtshof

Az alapeljárás felei

Felperesek: Peter Valach, Alena Valachová, Europa SC ZV II a.s., Europa SC LV a.s., VAV Parking a.s., Europa SC BB a.s., Byty A s.r.o.

Alperesek: Waldviertler Sparkasse Bank AG, Československá obchodná banka a.s., Stadt Banská Bystrica

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

Úgy kell-e értelmezni a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2012. december 12-i 1215/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) (átdolgozott Brüsszel I. rendelet) 1. cikke (2) bekezdésének b) pontját, hogy a fizetésképtelen adósban üzletrész-tulajdonos – mint első- és másodrendű felperesek –, illetve az adóssal üzleti kapcsolatban álló projekttársaságok – mint harmad-, negyed, ötöd, hatod- és hetedrendű felperesek – hitelezői bizottság tagjai elleni, a fizetésképtelenségi eljárásban a pénzügyi helyreállítási tervvel kapcsolatos jogellenes szavazási magatartásra alapozott kártérítési keresete az átdolgozott Brüsszel I. rendelet 1. cikke (2) bekezdésének b) pontja értelmében a fizetésképtelenségre vonatkozik, és ezért nem tartozik a rendelet tárgyi hatálya alá?

(1) HL L 351., 1. o.
HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 95/6

A Conseil d'État (Franciaország) által 2017. január 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Fédération des entreprises de beauté kontra Ministre des Affaires sociales et de la Santé, Ministre de l’éducation nationale, de l’enseignement supérieur et de la recherche, Ministre de l’économie et des finances

(C-13/17. sz. ügy)

(2017/C 095/12)

Az eljárás nyelve: francia

A kérdést előterjesztő bíróság

Conseil d'État

Az alapeljárás felei

Felperes: Fédération des entreprises de beauté

Alperesek: Ministre des Affaires sociales et de la Santé, Ministre de l’éducation nationale, de l’enseignement supérieur et de la recherche, Ministre de l’économie et des finances

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

1. A képzések egyenértékűségének tagállamok általi – a kozmetikai termékekről szóló, 2009. november 30-i 1223/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 10. cikkének (2) bekezdése alkalmazásával történő – elismerése csak az Európai Unión kívüli harmadik államokban kibocsátott képesítéseket érinti?

2. A rendelet 10. cikke (2) bekezdésének rendelkezései feljogosítják-e a tagállamokat az orvostudományi, gyógyszerészeti vagy toxikológiai tudományokkal a rendelet értelmében „rokonnak” tekinthető tudományok, valamint a rendelet követelményeinek megfelelő képesítési szintek meghatározására?

3. A második kérdésre adott igenlő válasz esetén, mely ismérvek alapján tekinthetők egyes tudományok „rokonnak” az orvostudományi, gyógyszerészeti vagy toxikológiai tudományokkal?

(1) HL L 342., 59. o.
2)

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett első kérdésben említett 1969. évi egyezmény II. cikke 4. pontjának c) alpontjában szereplő fogalommeghatározás szerint a „kapcsolódó érdekek” többek között az érintett terület épségét jelentik, beleértve az élő tengeri erőforrások, valamint az állat- és növényvilág megőrzését is. A kizárólagos gazdasági övezet élő erőforrásainak, valamint állat- és növényvilágának megőrzésére is vonatkozik-e ez az előírás, vagy kizárólag a partvidék érdekeinek megőrzésére vonatkozik az egyezmény e rendelkezése?
HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 78/15

Az Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Egyesült Királyság) által 2017. január 6-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs kontra DPAS Limited

(C-5/17. sz. ügy)

(2017/C 078/20)

Az eljárás nyelve: angol

A kérdést előterjesztő bíróság

Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

Az alapeljárás felei

Felperes: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

Alperes: DPAS Limited

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

A 2006/112/EK tanácsi irányelv (1) (a továbbiakban: héairányelv) 135. cikke (1) bekezdésének d) pontjára és a Bíróság által az AXA, Bookit II és NEC, ítéletekben e rendelkezésnek adott értelmezésre figyelemmel az Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) előzetes döntéshozatal céljából az alábbi kérdéseket terjeszti az Európai Unió Bírósága elé:

(1) A héairányelv 135. cikke (1) bekezdésének d) pontja értelmében vett adómentes átutalási vagy fizetési szolgáltatások nyújtásának minősül-e az adóalany által az alapjogvitában teljesített szolgáltatáshoz hasonló szolgáltatás, amelynek keretében az adóalany közvetlen beszedési megbízás alapján közvetlen beszedéssel valamely páciens bakszámlájáról pénzösszeget emel le, és e pénzösszeget az adóalanyt megillető díjazás levonását követően továbbítja a fogorvosnak és a biztosítási szolgáltatónak? Különösen a Bookit II ítélet és a NEC-ítélet alapján arra a következtetésre kell-e jutni, hogy a 135. cikk (1) bekezdésének d) pontjában foglalt héamentesség nem vonatkozik az adóalany által az alapjogvitában teljesített szolgáltatáshoz hasonló olyan szolgáltatásra, amelynek keretében az adóalany az ellenőrzése alatt álló egyetlen számla vonatkozásában sem teljesít terhelést vagy jóváírást, azonban pénzösszegek átutalása esetén a szolgáltatás alapvető fontosságú az átutalás szempontjából? Vagy az AXA-ügyben hozott határozat ezzel ellentétes következtetéshez vezet?

(2) Mely releváns alapelveket kell alkalmazni annak megállapítása céljából, hogy a 135. cikk (1) bekezdésének d) pontjában szereplő „követelésbehajtás” fogalmába tartozó szolgáltatásnak minősül-e az adóalany által az alapjogvitában nyújtott szolgáltatáshoz hasonló valamely szolgáltatás? Különösen, abban az esetben, ha (ahogyan azt a Bíróság azonos vagy nagyon hasonló szolgáltatással kapcsolatban az AXA-ítéletben megállapította) a szóban forgó szolgáltatás követelésbehajtásnak minősül, amennyiben azt a kifizetésre jogosult személynek (azaz az alapjogvitában és az AXA-ítéletben a fogorvosoknak) nyújtják, akkor az adott szolgáltatás is követelésbehajtásnak minősül-e, ha azt a fizetésre kötelezett személynek (azaz az alapjogvitában a pácienseknek) nyújtják?

(1) A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (HL 2006. L 347., 1. o.; helyesbítés: HL 2007. L 335., 60. o., HL 2015. L 323., 31. o.).
HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 78/15

A Court of Appeal (Egyesült Királyság) által 2017. január 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Granville Hampshire kontra The Board of the Pension Protection Fund

(C-17/17. sz. ügy)

(2017/C 078/21)

Az eljárás nyelve: angol

A kérdést előterjesztő bíróság

Court of Appeal

Az alapeljárás felei

Felperes: Granville Hampshire

Alperes: The Board of the Pension Protection Fund

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

1. A 80/987/EGK irányelv (1) 8. cikke (amelyet felváltott a 2008/94/EK irányelv (2) 8. cikke) előírja-e a tagállamok számára, hogy biztosítsák, hogy a munkáltató fizetésképtelensége esetén minden egyes munkavállaló megkapja összesített öregségi nyugdíjjogosultsága értékének legalább 50 %-át (a visszaélés esetét kivéve, amelyre az irányelv 10. cikkének a) pontját kell alkalmazni)?

2. Ellenkező esetben, a nemzeti bíróságoknak az ügy tényállását érintő megállapításaitól függően a 80/987/EGK irányelv 8. cikke alapján elegendő-e, ha egy tagállam olyan védelmi rendszerrel rendelkezik, amely révén a munkavállalók rendszerint összesített öregségi nyugdíjjogosultságuk értékének 50 %-ánál többet kapnak, de egyes munkavállalók 50 %-nál kevesebbet kapnak, mivel: i. a munkavállalók részére fizetett összegre vonatkozó pénzügyi felső korlát áll fenn (különösen olyan munkavállalók vonatkozásában, akik még nem érték el nyugdíjbiztosításuk rendes nyugdíjkorhatárát a munkáltató fizetésképtelenné válásának időpontjában); és/vagy ii. a munkavállalók részére fizetett kompenzáció éves növelését vagy a nyugdíjkorhatárt megelőző jogosultságaik éves felülvizsgálatát korlátozó szabályok állnak fenn?

3. A jelen ügy körülményei között közvetlenül alkalmazandó-e a 80/987/EGK irányelv 8. cikke?

(1) A munkáltató fizetésképtelensége esetén a munkavállalók védelmére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1980. október 20-i 80/987/EGK tanácsi irányelv (HL 1980. L 283., 23. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 1. kötet, 217. o.).

(2) A munkáltató fizetésképtelensége esetén a munkavállalók védelméről szóló, 2008. október 22-i 2008/94/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2008. L 283, 36. o.).
—

a Szerződés 64. cikkének (1) bekezdésre tekintettel a hatálya alá tartozó tőkemozgások esetében, amiatt, hogy a korlátozás az egy tagállam jogszabályai alkalmazásának a 2004. április 29-i rendelet 11. cikkében előírt elvéből ered, amelyet az az uniós jogba 1971. június 14-i rendelet 13. cikke vezetett be, tehát még 1993. december 31-ét megelőző időpontban, még akkor is, ha a szóban forgó tőkejövedelmekre vonatkozó levonásokat 1993. december 31. után vezették be, illetve tették alkalmazhatóvá;
12)

Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 56. cikkét a Charta 41. cikk (1) bekezdésében foglalt tisztességes ügyintézéshez való jogra, a 41. cikk (2) bekezdés a) pontjában foglalt meghallgatáshoz való jogra, és a 41. cikk (2) bekezdés c) pontjában foglalt indokolási kötelezettségre, valamint az EUSZ 4. cikk (3) bekezdésében foglalt lojalitási klauzulára, ugyanakkor a tagállami intézményi és eljárási autonómiára is tekintettel, hogy e követelmények nem teljesülnek, ha az eljáró tagállami hatóság a szerencsejáték-szolgáltatást nyújtó szolgáltatót a nemzeti jog rendelkezésénél fogva a közigazgatási szankció kiszabására irányuló eljárás megindításáról nem értesíti, a közigazgatási eljárás során a tagállami szabályozás uniós joggal való összeegyeztethetőségéről a nyilatkozatát később sem szerzi be, és anélkül szab ki egyfokú eljárásban a nemzeti jog által közigazgatási természetűnek tekintett szankciót, hogy határozatának indokolásában ezen összeegyeztethetőségről és az ezt alátámasztó bizonyítékokról részletesen számot adna?
11)

A belga bíróságokhoz kell-e benyújtani a keresetet, konkrétan a kortrijki bírósághoz, az 1215/2012 rendelet 25. cikke (1) bekezdésének megfelelően (ugyanazon rendelet 5. cikkének (1) bekezdése értelmében), mivel az alperes által a felperes részére történő összes értékesítésre alkalmazandó általános szerződési feltételek 20. pontjában mind a két fél olyan joghatóságot kikötő megállapodást kötött írásban és a belga jog szerinti teljes érvényességgel, amelynek értelmében „bármely jogvita, annak jellegétől függetlenül, a kortrijki bíróság kizárólagos határkörébe tartozik” („any dispute of any nature wathsoever shall be the exclusive jurisdiction of the courts of Kortrijk”)?
1)

Az Immigration Appeal Tribunal and Surinder Singh, ex parte Secretary of State for the Home Department (C-370/90) [1992] ítéletben szereplő elvek alapján köteles-e valamely tagállam tartózkodási engedélyt adni vagy annak megadását elősegíteni valamely olyan uniós polgár harmadik országbeli élettársának, aki – miután valamely másik tagállamban való munkavállalás érdekében gyakorolta a szabad mozgáshoz való, a Szerződésben rögzített jogát – az említett élettársával együtt visszatér az állampolgársága szerinti tagállamba?
2)

Amennyiben az árfolyamkockázatot a fogyasztóra telepítő szerződési feltétel az irányelv hatálya alá tartozik, úgy az irányelv 1. cikkének (2) bekezdésében foglalt kizáró szabályt úgy kell-e érteni, hogy az vonatkozik az olyan, a Bíróság C-92/11. „RWE Vertrieb AG” ítéletének 26. pontjában meghatározott kógens jogszabályi rendelkezéseknek megfelelő szerződési feltételre is, amely jogszabályi rendelkezést a szerződés megkötését követően hoztak meg vagy léptettek hatályba? Ugyanazon kizáró szabály alkalmazási körébe vonandó-e az olyan szerződési feltétel is, amely a szerződéskötést követően vált ex tunc hatállyal a szerződés részévé, egy, a szerződés teljesíthetetlenségét eredményező tisztességtelen feltétel okozta érvénytelenséget orvosló kötelező jogszabályi rendelkezés folytán?
HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 151/21

A High Court of Justice (Chancery Division) (Egyesült Királyság) által 2017. március 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Teva UK Ltd, Accord Healthcare Ltd, Lupin Ltd, Lupin (Europe) Ltd, Generics (UK) (kereskedelmi neve: Mylan) kontra Gilead Sciences Inc.

(C-121/17. sz. ügy)

(2017/C 151/28)

Az eljárás nyelve: angol

A kérdést előterjesztő bíróság

High Court of Justice (Chancery Division)

Az alapeljárás felei

Felperesek: Teva UK Ltd, Accord Healthcare Ltd, Lupin Ltd, Lupin (Europe) Ltd, Generics (UK) (kereskedelmi neve: Mylan)

Alperes: Gilead Sciences Inc.

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

Milyen szempontok alapján lehet eldönteni, hogy „a termék hatályos alapszabadalom oltalma alatt áll” a 469/2009 rendelet (1) 3. cikkének a) pontja értelmében?

(1) A gyógyszerek kiegészítő oltalmi tanúsítványáról szóló, 2009. május 6-i 469/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2009. L 152., 1. o.).
—

a Bizottság és a Törvényszék a fellebbezővel szemben kiszabott bírság kiszámítása tekintetében tévesen alkalmazta a jogot. Különösen, a Törvényszék elmulasztotta figyelembe venni a saját hiányos és szelektív felülvizsgálatából (amennyiben a szóban forgó vitatott kapcsolatfelvételek közül csak néhányat ellenőrzött) származó hatásokat, következésképpen pedig elmulasztotta gyakorolni a kiszabott bírsággal kapcsolatos korlátlan felülvizsgálati jogkörét. A Törvényszék ezenkívül tévedett azáltal is, továbbá elmulasztotta megfelelően megindokolni azt is, hogy a fellebbező nem SIM-kártyákból származó jövedelmeit is figyelembe vette, ami túlzott, következésképpen aránytalan bírságot eredményezett. További érvek vonatkoznak a következőkre: a bizonyítékoknak a Törvényszék általi számos elferdítése; a potenciálisan hiteltelen bizonyítékot illetően a bizonyítási teher téves megosztása; a Bizottság által a fellebbezővel szemben felhasznált olyan bizonyítékkal kapcsolatos téves jogalkalmazás, amelyet a Bizottság eljárása során nem tettek hozzáférhetővé.
HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 161/15

A High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Egyesült Királyság) által 2017. március 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Swedish Match AB kontra Secretary of State for Health

(C-151/17. sz. ügy)

(2017/C 161/19)

Az eljárás nyelve: angol

A kérdést előterjesztő bíróság

High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

Az alapeljárás felei

Felperes: Swedish Match AB

Alperes: Secretary of State for Health

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

Érvénytelen-e a 2014/40/EU (1) irányelv 1. cikkének c) pontja és 17. cikke amiatt, hogy az:

i. sérti a hátrányos megkülönböztetés tilalmának általános uniós jogi elvét;

ii. sérti az arányosság általános uniós jogi elvét;

iii. sérti az EUSZ 5. cikk (3) bekezdését és a szubszidiaritás elvét;

iv. sérti az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSZ) 296. cikkének (2) bekezdését;

v. sérti az EUMSZ 34. és 35. cikkét, valamint

vi. sérti az Európai Unió Alapjogi Chartájának 1. cikkét, 7. cikkét és 35. cikkét?”

(1) A tagállamoknak a dohánytermékek és kapcsolódó termékek gyártására, kiszerelésére és értékesítésére vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezései közelítéséről és a 2001/37/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. április 3-i 2014/40/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2014. L 127., 1. o.; helyesbítés: HL 2015. L 150., 24. o.)
HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 178/10

A Supreme Court of the United Kingdom (Egyesült Királyság) által 2017. március 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs kontra Volkswagen Financial Services (UK) Ltd

(C-153/17. sz. ügy)

(2017/C 178/11)

Az eljárás nyelve: angol

A kérdést előterjesztő bíróság

Supreme Court of the United Kingdom

Az alapeljárás felei

Felperes: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

Alperes: Volkswagen Financial Services (UK) Ltd

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

1) Rendelkezik-e az adóalany a (finanszírozás adómentes nyújtásából és a gépkocsik adóköteles értékesítéseiből álló) részletvásárlásoknak betudható általános költségekre felszámított adó levonásához való joggal, amennyiben e költségeket az adóalany az adómentes finanszírozás árába beépítette?

2) Hogyan kell megfelelően értelmezni a C-98/98. sz. Midland Bank ítélet 31. pontját, és közelebbről azt a kijelentést, amely szerint az általános költségek „az adóalany általános költségeinek részét képezik, és – mint ilyenek – a vállalkozás termékei árának alkotóelemei közé tartoznak”? Pontosabban: a) úgy kell-e értelmezni ezt a szövegrészt, hogy valamely tagállam az irányelv (1) 173. cikke (2) bekezdésének c) pontja alapján elfogadott bármely különös módszer keretében köteles az egyes felszámított adókat minden esetben valamennyi ügyletnek betudni? b) érvényes-e ez akkor is, ha a tényállás szerint az általános költségek nem épülnek be a vállalkozás adóköteles ügyleteinek árába?

3) Az, hogy az általános költségeket — legalábbis bizonyos részben — valójában gépkocsik adóköteles értékesítéséhez használták fel, a) maga után vonja-e azt, hogy az e költségekre felszámított adó bizonyos részének levonhatónak kell lennie? b) Érvényes-e ez akkor is, ha a tényállás szerint az általános költségek a gépkocsik adóköteles értékesítési árába nem épülnek be?

4) Főszabály szerint jogszerű lehet-e a gépkocsik adóköteles értékesítéseinek (vagy azok értékének) az irányelv 173. cikke (2) bekezdése c) pontján alapuló valamely különös módszer alkalmazása céljából történő figyelmen kívül hagyása?

(1) A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (HL 2006. L 347., 1. o.; helyesbítések: HL 2007. L 335., 60. o., HL 2015. L 323., 31. o.)
HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 213/18

A Tribunale Amministrativo Regionale per la Calabria (Olaszország) által 2017. március 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Lloyd’s of London kontra Agenzia Regionale per la Protezione dell’Ambiente della Calabria

(C-144/17. sz. ügy)

(2017/C 213/23)

Az eljárás nyelve: olasz

A kérdést előterjesztő bíróság

Tribunale Amministrativo Regionale per la Calabria

Az alapeljárás felei

Felperes: Lloyd’s of London

Alperes: Agenzia Regionale per la Protezione dell'Ambiente della Calabria

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

Ellentétes e a versenyre vonatkozó európai jogszabályokban foglalt, az Európai Unió működéséről szóló szerződés szerinti elvekkel, valamint az abból eredő olyan elvekkel, mint az ajánlatok önállóságának és titkosságának elve, a nemzeti ítélkezési gyakorlat által értelmezett azon nemzeti szabályozás, amely lehetővé teszi a Lloyd’s of London társasághoz tartozó olyan szindikátusoknak az ajánlatkérő szerv által kiírt ugyanazon eljárásban való részvételét, amelyek ajánlatát ugyanaz, az adott ország tekintetében általános képviselőként eljáró személy írta alá?
1)

Úgy kell-e értelmezni a 2003/98 irányelvnek a 2013/37 irányelvvel (konszolidált változat) módosított 1. cikke (2) bekezdése c) pontjának harmadik franciabekezdését a minimumharmonizáció megközelítésére figyelemmel, hogy a nemzeti szabályozás lehetővé teheti a szerzői jogi és tanácsadói szerződésekből eredő valamennyi információhoz való korlátlan (teljes körű) hozzáférést, akkor is, ha azok üzleti titoknak minősülnek, és e szabályozás ezt kizárólag az állam meghatározó befolyása alá tartozó jogalanyok tekintetében írja elő, és más kötelezett jogalanyok tekintetében nem, valamint az információk nyilvánosságra hozatalára vonatkozó normákkal összefüggésben az 575/2013/EU rendelet is érinti-e ezen értelmezést, és közelebbről úgy, hogy a közszféra információihoz való hozzáférés a 2003/98 irányelv értelmében sem lehet szélesebb körű annál, amelyet a hivatkozott rendelet által az információk nyilvánosságra hozatala tekintetében előírt egységes rendelkezések tartalmaznak?
a)

Úgy kell-e értelmezni a 2014/40/EU irányelv 13. cikke (1) bekezdésének a (3) bekezdéssel összefüggésben értelmezett c) pontját, hogy az akkor is kötelezi a tagállamokat az ízre, illatra, ízesítőanyagra vagy más adalékanyagra utaló információk használatának megtiltására, ha nem reklámcélú információról van szó, és az összetevők használata továbbra is megengedett?
HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 249/21

Az Amtsgericht Düsseldorf (Németország) által 2017. május 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – EUflight.de GmbH kontra TUIfly GmbH

(C-292/17. sz. ügy)

(2017/C 249/32)

Az eljárás nyelve: német

A kérdést előterjesztő bíróság

Amtsgericht Düsseldorf

Az alapeljárás felei

Felperes: EUflight.de GmbH

Alperes: TUIfly GmbH

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

Akkor is a 261/2004/EK rendelet (1) 5. cikke (3) bekezdésének értelmében vett rendkívüli körülményeknek tudható be valamely légijárat törlése, ha a körülmények (a jelen ügyben: „vad sztrájk” vagy „betegséghullám”) csak közvetetten érintik a szóban forgó légijáratot azáltal, hogy a légifuvarozót a teljes repüléstervezés átszervezésére késztetik, az említett átszervezés pedig az adott légijárat tervszerű törlésével jár? Akkor is mentesülhet-e a légifuvarozó a 261/2004/EK rendelet 5. cikkének (3) bekezdése alapján, ha a szóban forgó légijárat az átszervezés hiányában üzemeltethető lett volna, mivel az említett légijáratra beosztott személyzet rendelkezésre állt volna, ha az átszervezéssel nem osztják be másik légijáratokra?

(1) A visszautasított beszállás és légijáratok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.).