35

A Törvényszék a megtámadott ítélet 96–104. pontjában a következőket állapította meg: „96. E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy azon jogi aktus jogszerűségének bírósági felülvizsgálata, amellyel korlátozó intézkedéseket fogadtak el valamely jogalany tekintetében, kiterjed az aktus indokolásaként felhozott tények és körülmények megítélésére, valamint azon bizonyítékok és információk vizsgálatára, amelyeken e megítélés alapszik. Vitatás esetén a Tanács feladata e bizonyítékok előterjesztése azoknak az uniós bíróság általi felülvizsgálata céljából (lásd ebben az értelemben a T-390/08. sz., Bank Melli Irán kontra Tanács ügyben 2009. október 14-én hozott ítélet [EBHT 2009., II-3967. o.] 37. és 107. pontját). 97. Következésképpen a Tanács állításával ellentétben a jelen esetben elvégzendő jogszerűségi vizsgálat nem korlátozódik a hivatkozott indokok absztrakt „valószínűségének” ellenőrzésére, hanem magában kell foglalnia azon kérdést, hogy ezen indokokat jogilag megkövetelt módon alátámasztják‑e bizonyítékok és konkrét információk. 98. A Tanács azt sem állíthatja, hogy nem köteles benyújtani ilyen bizonyítékokat. 99. E tekintetben először is a Tanács azt állítja, hogy a korlátozó intézkedéseket a felpereseket illetően az egyik tagállam javaslatára fogadták el a 2010/413 határozat 23. cikkének (2) bekezdésében előírt eljárásnak megfelelően. Márpedig e körülmény nem változtat semmit azon a tényen, hogy a [vitatott] jogi aktusok a Tanács aktusai, amelynek következésképpen meg kell győződnie arról, hogy azok elfogadása igazolható, adott esetben arra kérve az érintett tagállamot, hogy terjessze elő az e célból szükséges bizonyítékokat és információkat. 100. Másodszor a Tanács nem hivatkozhat arra, hogy a szóban forgó bizonyítékok bizalmas forrásokból származnak, következésképpen nem hozhatók nyilvánosságra. Ugyanis, bár e körülmény esetlegesen igazolhat korlátozásokat e bizonyítékoknak a [Fulmennel vagy F. Mahmoudiannal] vagy ügyvédjeikkel való közlését illetően, a bírósági felülvizsgálatnak a korlátozó intézkedések elfogadásával összefüggésben betöltött lényeges szerepére tekintettel, az uniós bíróságnak lehetőséggel kell rendelkeznie arra, hogy felülvizsgálja az ilyen intézkedések jogszerűségét és megalapozottságát, anélkül hogy vele szemben hivatkozni lehetne a Tanács által felhasznált bizonyítékok és információk titkosságára vagy bizalmas jellegére (lásd analógia útján a [T-228/02. sz., Organisation des Modjahedines du peuple d’Iran kontra Tanács] ügyben 2006. december 12-én hozott ítélet[ének EBHT 2006., II-4665. o.] 155. pontját). A Tanács egyébként nem alapozhatja a korlátozó intézkedések elfogadásáról szóló aktusát az ügyirat valamely tagállam által közölt információira vagy anyagaira, ha e tagállam nem hajlandó engedélyezni azoknak az e határozat jogszerűségének felülvizsgálatára jogosult uniós bírósággal való közlését (lásd analógia útján a Törvényszék T-284/08. sz., People’s Mojahedin Organization of Iran kontra Tanács ügyben 2008. december 4-én hozott ítéletének [EBHT 2008., II-3487. o.] 73. pontját). 101. Harmadszor a Tanács tévesen állítja azt, hogy nem követelhető meg tőle valamely jogalanynak az atomfegyverek elterjedésében való közreműködésének bizonyítása, tekintettel az érintett magatartások rejtett jellegére. Egyrészt önmagában azon tény, hogy a korlátozó intézkedések elfogadását a 2010/413 határozat 23. cikkének (2) bekezdése alapján javasolták, feltételezi, hogy az érintett tagállam vagy az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselője adott esetben rendelkezik olyan bizonyítékokkal vagy információkkal, amelyek szerinte arra utalnak, hogy az érintett jogalany közreműködik az atomfegyverek elterjedésében. Másrészt, azok a nehézségek, amelyekbe esetleg a Tanács ütközik, amikor megpróbálja bizonyítani e közreműködést, adott esetben hatással lehetnek a tőle megkívánt bizonyítás szintjére. Nem járhatnak viszont olyan következménnyel, hogy teljesen mentesítsék a rá háruló bizonyítási teher alól. 102. Ami a jelen ügy értékelését illeti, a Tanács nem nyújtott be semmilyen információt vagy bizonyítékot a [vitatott] jogi aktusokban hivatkozott indok alátámasztása érdekében. Amint azt lényegében ő maga is elismeri, egyszerű, alá nem támasztott állításokra hivatkozott, miszerint a Fulmen szerelte be a qomi/fordowi létesítmény elektromos berendezéseit, még mielőtt e létesítmény létezésére fény derült. 103. Ilyen körülmények között meg kell állapítani, hogy a Tanács nem bizonyította, hogy a Fulmen közreműködött a qomi/fordowi létesítménynél, következésképpen helyt kell adni a harmadik jogalapnak, anélkül hogy szükség lenne határozni az F. Mahmoudian által a T‑440/10. sz. ügyben előadott, a Fulmenen belüli pozíciójára vonatkozó második érvről. 104. Mivel a Tanács nem hivatkozott a [vitatott] jogi aktusokban a korlátozó intézkedések Fulmennel és F. Mahmoudiannal szembeni elfogadását igazoló egyéb körülményekre, az említett aktusokat meg kell semmisíteni a [Fulmenre és F. Mahmoudianra] vonatkozó részükben.”