Hatá rozatok Tá r a  
A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE (nagytanács) 
2020 . szeptember 15. * 
„Előzetes döntéshozatal – Elektronikus hírközlés – (EU) 2015 /2120 rendelet – 3. cikk –  
Nyílt internet-hozzáférés – A 3. cikk (1) bekezdése – A végfelhasználók jogai – Az alkalmazásokhoz és  
szolgáltatásokhoz való hozzáféréshez, valamint az azok használatához való jog – Az alkalmazások és  
szolgáltatások nyújtásához való jog – A 3. cikk (2) bekezdése – A végfelhasználók jogainak gyakorlását  
korlátozó megállapodások és kereskedelmi gyakorlatok tilalma – A »megállapodások«, »kereskedelmi  
gyakorlatok«, »végfelhasználók« és »fogyasztók« fogalma – A végfelhasználók jogai gyakorlása  
korlátozásának fennállásával kapcsolatos vizsgálat – Szabályok – A 3. cikk (3) bekezdése –  
A forgalommal kapcsolatos egyenlő és hátrányos megkülönböztetéstől mentes bánásmód  
kötelezettsége – Az észszerű forgalomszabályozási intézkedések alkalmazásának lehetősége –  
A forgalmat blokkoló és lassító intézkedések tilalma – Kivételek – Olyan csomagokat kínáló  
kereskedelmi gyakorlatok, amelyek alapján az azokra előfizető ügyfelek egy meghatározott  
adatmennyiség korlátlan felhasználására jogosító díjcsomagot vásárolnak, anélkül hogy beszámítanák  
a »nullás díjszabásba« tartozó bizonyos alkalmazások és kiemelt szolgáltatások használatát, és az  
ügyfelek ezen adatmennyiség kimerítését követően továbbra is korlátozás nélkül használhatják ezeket az  
alkalmazásokat és kiemelt szolgáltatásokat, miközben a többi alkalmazásra és szolgáltatásra forgalmat  
blokkoló vagy lassító intézkedéseket alkalmaznak”  
AC-807/18. és C-39/19. sz. egyesített ügyekben, 
az EUMSZ 267. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelmek tárgyában, amelyeket a 
Fővárosi Törvényszék (Magyarország) a Bírósághoz 2018 . december 20-án, illetve 2019 . január 23-án 
érkezett, 2018 . szeptember 11-i határozataival terjesztett elő 
a Telenor Magyarország Zrt. 
és 
a Nemzeti Média-és Hírközlési Hatóság Elnöke 
között folyamatban lévő eljárásokban, 
A BÍRÓSÁG (nagytanács), 
tagjai: K. Lenaerts elnök, R. Silva de Lapuerta elnökhelyettes, J.-C. Bonichot, M. Vilaras, E. Regan, 
S. Rodin és I. Jarukaitis tanácselnökök, Juhász E., M. Ilešič, J. Malenovský (előadó), L. Bay Larsen, 
F. Biltgen, A. Kumin, N. Jääskinen és N. Wahl bírák, 
főtanácsnok: M. Campos Sánchez-Bordona, 
hivatalvezető: Illéssy I. tanácsos, 
* Az eljárás nyelve: magyar. 
HU 
ECLI:EU:C:2020 :708 1 
2020 . 09. 15-I ÍTÉLET – C-807/18. ÉS C-39/19. SZ. EGYESÍTETT ÜGYEK 
TELENOR MAGYARORSZÁG 
tekintettel az írásbeli szakaszra és a 2019 . december 17-i tárgyalásra, 
figyelembe véve a következők által előterjesztett észrevételeket: 
– a Telenor Magyarország Zrt. képv iseletében Losonci A. és Galambos P., segítőjük: Orbán M. 
ügyvéd, 
– a Nemzeti Média-és Hírközlési Hatóság Elnöke képv iseletében Kun I., meghatalmazotti 
minőségben, 
– a magyar kormány képv iseletében kezdetben: Fehér M. Z. és Wagner Zs., később: Fehér M. Z., 
meghatalmazotti minőségben, 
– a cseh kormány képv iseletében M. Smolek, J. Vláčil és A. Brabcová, meghatalmazotti minőségben, 
– a német kormány képv iseletében J. Möller és D. Klebs, meghatalmazotti minőségben, 
– a holland kormány képv iseletében M. K. Bulterman és M. J. Langer, meghatalmazotti minőségben, 
– az osztrák kormány képv iseletében kezdetben: G. Hesse és J. Schmoll, később: J. Schmoll, 
meghatalmazotti minőségben, 
– a román kormány képv iseletében kezdetben: C.-R. Canțăr, E. Gane, R. I. Hațieganu és A. Wellman, 
később: E. Gane, R. I. Hațieganu és A. Wellman, meghatalmazotti minőségben, 
– a szlovén kormány képv iseletében N. Pintar Gosenca és A. Dežman Mušič, meghatalmazotti 
minőségben, 
– a finn kormány képv iseletében M. Pere, meghatalmazotti minőségben, 
– az Európai Bizottság képv iseletében G. Braun, Havas L. és L. Nicolae, meghatalmazotti minőségben, 
afőtanácsnok indítványának a 2020 . március 4-i tárgyaláson történt meghallgatását követően, 
meghozta a következő 
Ítéletet 
1 Az előzetes döntéshozatal iránti kérelmek a nyílt internet-hozzáférés megteremtéséhez szükséges 
intézkedések meghozataláról, továbbá az egyetemes szolgáltatásról, valamint az elektronikus hírközlő 
hálózatokhoz és elektronikus hírközlési szolgáltatásokhoz kapcsolódó felhasználói jogokról szóló 
2002 /22/EK irányelv és az Unión belüli nyilvános mobilhírközlő hálózatok közötti barangolásról 
(roaming) szóló 531/2012 /EU rendelet módosításáról szóló, 2015 . november 25-i (EU) 2015 /2120 
európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2015 . L 310., 1. o.) 3. cikkének értelmezésére vonatkoznak. 
2 Ezeket a kérelmeket a Telenor Magyarország Zrt. (a továbbiakban: Telenor) és a Nemzeti Média-és 
Hírközlési Hatóság Elnöke (Magyarország) (a továbbiakban: NMHH elnöke) között az NMHH elnöke 
által hozott, a Telenort egyes internet-hozzáférési szolgáltatásainak megszüntetésére kötelező két 
határozat tárgyában folyamatban lévő két jogvita keretében terjesztették elő. 
ECLI:EU:C:2020 :708 2 
3 2020 . 09. 15-I ÍTÉLET – C-807/18. ÉS C-39/19. SZ. EGYESÍTETT ÜGYEK 
TELENOR MAGYARORSZÁG 
Jogi háttér 
A 2015 /2120 rendelet 
A 2015 /2120 rendelet (1), (3), (6)–(9) és (11) preambulumbekezdésének a szövege a következő: 
„(1) E rendelet célja, hogy olyan közös szabályokat hozzon létre, amelyek biztosítják az 
internet-hozzáférési szolgáltatások nyújtása során a forgalom tekintetében az egyenlő és 
megkülönböztetésmentes bánásmódot, valamint a végfelhasználók kapcsolódó jogait. A 
végfelhasználók védelméve l párhuzamosan e rendelet célja annak biztosítása is, hogy az 
internetes ökoszisztéma továbbra is az innováció motorjaként működhessen. […] 
[…] 
(3) Az elmúlt évtizedekben az internet a végfelhasználók, a tartalmak, alkalmazások és szolgáltatások 
nyújtói, valamint az internet-hozzáférési szolgáltatók számára egyaránt könn yen hozzáférhető, 
nyílt innovációs platformként fejlődött. A jelenlegi keretszabályozás célja, hogy a 
végfelhasználóknak lehetőséget biztosítson az általuk választott információkhoz való hozzáférésre, 
azok terjesztésére, vagy az általuk választott alkalmazások és szolgáltatások használatára. Számos 
végfelhasználó szembesül azonban olyan forgalomszabályozási gyakorlatokkal, amelyek bizonyos 
alkalmazások vagy szolgáltatások letiltását vagy lassítását eredményezik. E tendenciák ismeretében 
uniós szinten közös szabályokat kell hozni az internet nyílt voltának biztosítása érdekében, 
valamint azért, hogy a belső piacot ne tagolják szét az egyes tagállamok által elfogadott 
intézkedések. 
[…] 
(6) Biztosítani kell a végfelhasználók számára a jogot, hogy az internet-hozzáférési szolgáltatásukon 
keresztül információkhoz és tartalmakhoz hozzáférhessenek, azokat terjeszthessék, továbbá hogy 
megkülönböztetéstől mentesen vehessenek igénybe és nyújthassanak alkalmazásokat, illetve 
szolgáltatásokat. […] 
(7) Biztosítani kell, hogy a végfelhasználók az általuk választott információkhoz és tartalmakhoz való 
hozzáféréshez és azok terjesztéséhez, valamint az általuk választott alkalmazások, illetve 
szolgáltatások használatához és azok nyújtásához való jogaik gyakorlása érdekében szabadon 
köthessenek megállapodásokat az internet-hozzáférési szolgáltatókkal meghatározott adatforgalmú 
és sebességű internet-hozzáférési szolgáltatások díjszabására vonatkozóan. Az ilyen 
megállapodások és az internet-hozzáférési szolgáltatók egyéb kereskedelmi gyakorlatai nem 
vezethetnek az említett jogok korlátozásához, és ennélfogva e rendelet azon rendelkezéseinek 
megkerüléséhez, amelyek a nyílt internet-hozzáférést hivatottak biztosítani. A nemzeti szabályozó 
és egyéb illetékes hatóságokat fel kell hatalmazni arra, hogy közbelépjenek, amennyiben e 
megállapodások vagy kereskedelmi gyakorlatok nagyságrendjük okán a gyakorlatban a 
végfelhasználók választási szabadságának jelentős korlátozásához vezetnek. Ennek érdekében a 
megállapodások és kereskedelmi gyakorlatok értékelése során figyelembe kell venni többek között 
az érintett internet-hozzáférési szolgáltatók, továbbá a tartalmak, alkalmazások és szolgáltatások 
érintett szolgáltatóinak piaci helyzetét is. A nemzeti szabályozó és egyéb illetékes hatóságokat 
kötelezni kell arra, hogy nyomonkövetési és végrehajtási tevékenységük keretében lépjenek közbe, 
ha egy megállapodás vagy egy kereskedelmi gyakorlat a végfelhasználók jogainak lényegét ásná alá. 
(8) Internet-hozzáférési szolgáltatás nyújtása során e szolgáltatások nyújtóinak minden internetes 
forgalmat egyenlően, megkülönböztetéstől, korlátozástól vagy beavatkozástól mentesen, a 
feladójától vagy a fogadójától, a tartalmától, az alkalmazástól vagy a szolgáltatástól, illetve a 
végberendezéstől függetlenül kell kezelniük. […] 
ECLI:EU:C:2020 :708 3 
2020 . 09. 15-I ÍTÉLET – C-807/18. ÉS C-39/19. SZ. EGYESÍTETT ÜGYEK 
TELENOR MAGYARORSZÁG 
(9) Az észszerű forgalomszabályozás célja, hogy hozzájáruljon a hálózati erőforrások hatékony 
felhasználásához és az átviteli minőség összességében való optimalizálásához, tekintettel a 
szolgáltatásnak a forgalom – és ennélfogva a továbbított tartalom, az alkalmazások és a 
szolgáltatások – meghatározott kategóriái esetében elvárt műszaki minőségére vonatkozó 
követelmények objektív különbségeire. Az internet-hozzáférési szolgáltatók által alkalmazott 
észszerű forgalomszabályozási intézkedéseknek átláthatóknak, megkülönböztetéstől menteseknek 
és arányosaknak kell lenniük, és azok alapját nem képe zhetik kereskedelmi megfontolások. […] 
[…] 
(11) Meg kell tiltani minden olyan forgalomszabályozási gyakorlat alkalmazását – az e rendeletben 
meghatározott, indokolt kivételektől eltekintve –, amely túlmutat az ilyen, észszerű 
forgalomszabályozási intézkedéseken azáltal, hogy bizonyos tartalmakat, alkalmazásokat vagy 
szolgáltatásokat, illetve azok meghatározott kategóriáit letiltja, lelassítja, módosítja, korlátozza, 
azokba beavatkozik, gyengébb minőségben nyújtja vagy hátrányosan megkülönbözteti. Az 
említett kivételeket szigorúan kell értelmezni és azoknak meg kell felelniük az arányossági 
feltételeknek. Bizonyos tartalmakat, alkalmazásokat és szolgáltatásokat, valamint ezek 
meghatározott kategóriáit védeni kell, mivel ezek letiltása, illetve – az indokolt kivételeken túli – 
egyéb intézkedésekkel történő korlátozása kedvezőtlen hatást gyakorol a végfelhasználók számára 
elérhető választékra és az innovációra. […]” 
4 A 2015 /2120 rendelet „Tárgy és hatály” című 1. cikke tartalmazza az (1) bekezdést, amely szerint: 
„Ez a rendelet közös szabályokat határoz meg az internet-hozzáférési szolgáltatások nyújtása során a 
forgalom tekintetében az egyenlő és megkülönböztetésmentes bánásmód, valamint a végfelhasználók 
kapcsolódó jogai védelmének biztosítása céljából.” 
5 E rendelet 2. cikke értelmében az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési 
szolgáltatások közös keretszabályozásáról szóló, 2002 . március 7-i 2002 /21/EK európai parlamenti és 
tanácsi irányelv (keretirányelv) (HL 2002 . L 108., 33. o.; magyar nyelvű különkiadá s 13. fejezet, 
29. kötet, 349. o.) 2. cikkében szereplő fogalomme ghatározások az irányadók e rendelet alkalmazásában 
is. 
6 Az említett rendeletnek „A nyílt internet-hozzáférés biztosítása” című 3. cikke az (1)–(3) bekezdésében 
a következőket mondja ki: 
„(1) A végfelhasználók számára jogosultságot kell biztosítani az internet-hozzáférési szolgáltatásukon 
keresztül az általuk választott információkhoz és tartalmakhoz való hozzáférésre és azok terjesztésére, 
az általuk választott alkalmazások és szolgáltatások használatára és nyújtására, valamint az általuk 
választott végberendezések használatára, függetlenül a végfelhasználó vagy szolgáltató helyétől, illetve az 
információ, tartalom, alkalmazás vagy szolgáltatás helyétől, származásától vagy rendeltetésétől. 
[…] 
(2) Sem az internet-hozzáférési szolgáltatók és a végfelhasználók között az internet-hozzáférési 
szolgáltatás kereskedelmi és technikai feltételei és jellemzői – így például az ár, az adatmennyiség vagy 
a sebesség – tekintetében létrejött megállapodások, sem pedig az internet-hozzáférési szolgáltatók 
kereskedelmi gyakorlata nem korlátozhatják a végfelhasználó (1) bekezdésben megállapított jogainak 
gyakorlását. 
(3) Az internet-hozzáférési szolgáltatóknak minden internetes forgalmat – függetlenül annak küldőjétől 
és fogadójától, a hozzáfért vagy terjesztett tartalomtól, az igénybe vett vagy nyújtott alkalmazásoktól 
vagy szolgáltatásoktól, valamint a használt végberendezéstől – megkülönböztetéstől, korlátozástól vagy 
beavatkozástól mentesen, egyenlő bánásmódot biztosítva kell kezelniük. 
ECLI:EU:C:2020 :708 4 
2020 . 09. 15-I ÍTÉLET – C-807/18. ÉS C-39/19. SZ. EGYESÍTETT ÜGYEK 
TELENOR MAGYARORSZÁG 
Az első albekezdés nem gátolhatja az internet-hozzáférési szolgáltatókat abban, hogy észszerű 
forgalomszabályozási intézkedéseket alkalmazzanak. Ahhoz, hogy az intézkedéseket észszerűnek 
lehessen tekinteni, azoknak átláthatóknak, megkülönböztetésmentesnek és arányosnak kell lenniük, és 
nem kereskedelmi megfontolásokon, hanem a szolgáltatásnak a forgalom meghatározott kategóriái 
esetében elvárt műszaki minőségére vonatkozó, objektíven különböző követelményeken kell 
alapulniuk. Az említett intézkedések nem foglalhatják magukban a konkrét tartalmak nyomon 
követését, és az intézkedéseket nem lehet a szükségesnél hosszabb ideig fenntartani. 
Az internet-hozzáférési szolgáltatók nem hozhatnak a második albekezdésben említetteken túlmutató 
forgalomszabályozási intézkedéseket, és nem tilthatnak le, nem lassíthatnak, nem módosíthatnak, nem 
korlátozhatnak [helyesen: nem korlátozhatnak, nem zavarhatnak], nem nyújthatnak gyengébb 
minőségben és nem különböztethetnek meg hátrányosan bizonyos tartalmakat, alkalmazásokat vagy 
szolgáltatásokat, illetve azok bizonyos kategóriáit, továbbá nem avatkozhatnak bele konkrét 
tartalmakba, alkalmazásokba vagy szolgáltatásokba, illetve azok bizonyos kategóriába, kivéve , ha ez az 
alábbiak elérése érdekében szükséges, és akkor is csak az alábbiak eléréséhez szükséges időtartamra: 
a) az internet-hozzáférési szolgáltatóra vonatkozó uniós jogalkotási aktusoknak vagy az uniós joggal 
összhangban lévő nemzeti jogszabályoknak való megfelelés, vagy az említett uniós jogalkotási 
aktusokat vagy nemzeti jogszabályokat végrehajtó, az uniós jognak megfelelő intézkedéseknek való 
megfelelés, ideértve a bírósági végzéseket, illetve a megfelelő hatáskörrel felruházott közigazgatási 
szervek határozatait is; 
b) az integritás és biztonság megőrzése a hálózat, a hálózaton keresztül nyújtott szolgáltatások, 
valamint a végfelhasználók végberendezései tekintetében; 
c) közelgő hálózati torlódás megelőzése, valamint a kivételes vagy ideiglenes hálózati torlódás 
hatásainak csökkentése, amennyiben biztosított az egyenlő bánásmód a forgalom azonos típusai 
tekintetében.” 
7 Ugyanezen rendelet „Felügyelet és végrehajtás” című 5. cikke az (1) bekezdésének első albekezdésében a 
következőket írja elő: 
„A nemzeti szabályozó hatóságoknak szorosan nyomon kell követniük és biztosítaniuk kell a 3. és 
4. cikk betartását, és elő kell mozdítaniuk a megkülönböztetésmentes, a mindenkori technológiai 
fejlettségi szintnek megfelelő minőségben nyújtott internet-hozzáférési szolgáltatások folyamatos 
rendelkezésre állását. E célból a nemzeti szabályozó hatóságok a műszaki jellemzőkkel kapcsolatos 
követelményeket, a szolgáltatásminőségre vonatkozó minimumkövetelményeket, valamint más 
megfelelő és szükséges intézkedéseket állapíthatnak meg egy vagy több nyilvános elektronikus 
hírközlési szolgáltató tekintetében, ideértve az internet-hozzáférési szolgáltatókat is.” 
A 2002 /21 irányelv 
8 A 2002 /21 irányelv 2. cikke többek között a következő fogalomme ghatározásokat tartalmazza: 
„h) »felhasználó«: a nyilvánosan elérhető elektronikus hírközlési szolgáltatást használó vagy kérelmező 
jogi személy vagy természetes személy; 
i) »fogyasztó«: bármilyen természetes személy, aki üzleti vagy szakmai tevékenységén kívül eső célból 
nyilvánosan elérhető elektronikus hírközlési szolgáltatást használ, vagy kér; 
[…] 
ECLI:EU:C:2020 :708 5 
2020 . 09. 15-I ÍTÉLET – C-807/18. ÉS C-39/19. SZ. EGYESÍTETT ÜGYEK 
TELENOR MAGYARORSZÁG 
n) »végfelhasználó«: olyan felhasználó, aki nem szolgáltat nyilvános hírközlő hálózatokat vagy 
nyilvánosan elérhető elektronikus hírközlési szolgáltatásokat; 
[…]” 
Az alapeljárások és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések 
9 A Magyarországon székhellyel rendelkező Telenor az infokommunikációs ágazat meghatározó 
szereplője. Többek között internet-hozzáférési szolgáltatásokat nyújt. A potenciális ügyfeleinek kínált 
szolgáltatások között szerepel a „MyChat”, illetve a „MyMusic” elnevezésű csomag. 
10 A „MyChat” egy olyan csomag, amely először is lehetővé teszi az arra előfizető ügyfelek számára, hogy 
egy gigabit adatmennyiséget vásároljanak, és azt a kimerítéséig korlátlanul felhasználják azzal, hogy a 
rendelkezésre álló alkalmazásokhoz és szolgáltatásokhoz szabadon hozzáférnek, anélkül hogy ebbe az 
adatmennyiségbe beszámítanák hat kiemelt online kommunikációs alkalmazás, nevezetesen a 
Facebook, a Facebook Messenger, az Instagram, a Twitter, a Viber és a Whatsapp használatát, 
amelyek a „nullás díjszabás” elnevezésű díjszabásba tartoznak. Másodszor, e csomag szabályai szerint, 
miután az említett adatmennyiséget kimerítették, a csomagra előfizető ügyfelek továbbra is korlátlanul 
használhatják ezt a hat kiemelt alkalmazást, miközben a többi rendelkezésre álló alkalmazásra és 
szolgáltatásra forgalmat lassító intézkedéseket alkalmaznak. 
11 A „MyMusic” egy olyan csomag, amely három különböző,a „MyMusic Start”,a „MyMusic Nonstop”, 
illetve a „MyMusic Deezer” elnevezésű tarifacsomagból áll, amelyek internet-hozzáférési szolgáltatások 
meglévő tarifacsomagjával rendelkező ügyfelek számára hozzáférhetők, és lehetővé teszik a csomagra 
előfizetők számára először is az online zenehallgatást azzal, hogy többek között négy zeneátviteli 
alkalmazást, azaz az Apple Musicot, a Deezert, a Spotify-t és a Tidalt, valamint hat rádiószolgáltatást 
használnak, anélkül hogy a „nullás díjszabásba” tartozó ezen alkalmazások és szolgáltatások használatát 
a vásárolt tarifacsomagban szereplő adatmennyiségbe beszámítanák. Másodszor, e csomag szabályai 
szerint, miután ezt az adatmennyiséget kimerítették, a csomagra előfizető ügyfelek továbbra is 
korlátlanul használhatják ezeket az alkalmazásokat és kiemelt szolgáltatásokat, miközben a többi 
rendelkezésre álló alkalmazásra és szolgáltatásra forgalmat blokkoló vagy lassító intézkedéseket 
alkalmaznak. 
12 Miután a Nemzeti Média-és Hírközlési Hatóság (Magyarország) két eljárást indított a „MyChat”, illetve 
a „MyMusic” 2015 /2120 rendelet 3. cikkéve l való összeegyeztethetőségének vizsgálata iránt, két 
határozatot fogadott el, amelyekben arra az álláspontra helyezkedett, hogy ezek a csomagok olyan 
forgalomszabályozási intézkedéseket valósítottak meg, amelyek nem tartják tiszteletben az e cikk 
(3) bekezdésében előírt, egyenlő és hátrányos megkülönböztetéstől mentes bánásmódra vonatkozó 
kötelezettséget, és a Telenornak meg kell szüntetnie ezt a különbségtételt. 
13 Ezt a két határozatot az NMHH elnöke később két határozatban helybenhagyta, amelyekben többek 
között megállapította, hogy a forgalomszabályozási intézkedéseknek a 2015 /2120 rendelet 3. cikkének 
(3) bekezdésével való összeegyeztethetőségének vizsgálata nem teszi szükségessé annak értékelését, 
hogy ezek az intézkedések milyen hatással vannak a végfelhasználók e rendelet 3. cikkének 
(1) bekezdésében előírt jogainak gyakorlására. 
14 A Telenor az NMHH elnökének e két határozatát vitatta a Fővárosi Törvényszék (Magyarország) előtt. 
15 Ennek keretében a Telenor lényegében azt állítja, hogy a „MyChat” és „MyMusic” csomagok az 
ügyfeleikkel kötött megállapodások részét képe zik és azok – mint ilyenek – csak a 2015 /2120 rendelet 
3. cikke (2) bekezdésének hatálya alá tartozhatnak, nem pedig e rendelet 3. cikke (3) bekezdésének 
hatálya alá, amely kizárólag az internet-hozzáférési szolgáltatók által egyoldalúan alkalmazott 
forgalomszabályozási intézkedésekre vonatkozik. Mindenesetre annak megállapításához, hogy az ilyen 
ECLI:EU:C:2020 :708 6 
2020 . 09. 15-I ÍTÉLET – C-807/18. ÉS C-39/19. SZ. EGYESÍTETT ÜGYEK 
TELENOR MAGYARORSZÁG 
csomagok összeegyeztethetők-e a rendelet 3. cikkének (3) bekezdésével, a 3. cikk (2) bekezdésével való 
összeegyeztethetőségük vizsgálatához hasonlóan meg kell vizsgálni, hogy azok milyen hatással vannak a 
végfelhasználók jogainak gyakorlására. Következésképpe n az említett csomagokat nem lehet a 
2015 /2120 rendelet 3. cikkének (3) bekezdésével összeegyeztethetetlennek tekinteni pusztán azon az 
alapon – ahogyan arra az NMHH elnöke hivatkozott –, hogy azok olyan forgalomszabályozási 
intézkedéseket valósítanak meg, amelyek nem tartják tiszteletben az e rendelkezésben előírt, egyenlő és 
hátrányos megkülönböztetéstől mentes bánásmód kötelezettségét. 
16 Válaszul az NMHH elnöke többek között arra hivatkozik, hogy annak eldöntése, hogy a 2015 /2120 
rendelet 3. cikkének mely rendelkezése alapján kell vizsgálni egy adott magatartást, nem e magatartás 
formájától, hanem annak tartalmától függ. Egyébiránt azt állítja, hogy e cikk (2) bekezdésétől eltérően, 
amely annak vizsgálatát írja elő, hogy az internet-hozzáférési szolgáltatók által alkalmazott 
megállapodások és kereskedelmi gyakorlatok milyen hatással vannak a végfelhasználók jogainak 
gyakorlására, az említett cikk (3) bekezdése megtilt minden egyenlőtlen vagy hátrányosan 
megkülönböztető forgalomszabályozó intézkedést, anélkül hogy releváns lenne különbséget tenni a 
végfelhasználó által a szolgáltatóval kötött megállapodás alapján alkalmazott intézkedések, valamint a 
szolgáltató kereskedelmi gyakorlatán alapuló intézkedések között. Ezenkívül valamennyi ezen 
intézkedés önmagában tilos, következésképpe n nem kell vizsgálni az említett intézkedések 
végfelhasználók jogainak gyakorlására való hatását. 
17 Miután a kérdést előterjesztő bíróság megállapította, hogy a 2015 /2120 rendelet célja a 
hálózatsemlegesség biztosítása, és a rendelet e tekintetben kiemelt jelentőséggel bír, lényegében úgy ítéli 
meg, hogy az előtte folyamatban lévő jogviták két új jogi kérdéskört vetnek fel, amelyek e rendelet 
központi rendelkezésére vonatkoznak. 
18 E tekintetben először is rámutat arra, hogy a 2015 /2120 rendelet 3. cikkének (1) és (2) bekezdésével 
párhuzamosan, amelyek számos jogot biztosítanak az internet-hozzáférési szolgáltatások 
végfelhasználói számára és tiltják az ilyen szolgáltatásokat nyújtóknak, hogy az e jogok gyakorlását 
korlátozó megállapodásokat vagy kereskedelmi gyakorlatokat alkalmazzanak, az említett 3. cikk 
(3) bekezdése a forgalommal kapcsolatos egyenlő és hátrányos megkülönböztetéstől mentes bánásmód 
általános kötelezettségét írja elő. Ugyanakkor e rendelet szövege nem teszi lehetővé annak 
meghatározását, hogy azok a csomagok, amelyeket valamely internet-hozzáférési szolgáltató az 
ügyfeleivel kötött megállapodások útján alkalmaz és amelyek alapján az ügyfelek „nullás díjszabásban” 
részesülnek, amely lehetővé teszi számukra, hogy bizonyos alkalmazásokat és kiemelt szolgáltatásokat 
korlátlanul használjanak, anélkül hogy e használatot beszámítanák a megvásárolt adatmennyiségbe, és 
miután ezt az adatmennyiséget kimerítették, a többi rendelkezésre álló alkalmazásra és szolgáltatásra 
forgalmat blokkoló vagy lassító intézkedéseket alkalmaznak, e rendelet 3. cikke (2) bekezdésének, a 
(3) bekezdésének vagy pedig a (2) és (3) bekezdésének hatálya alá tartoznak-e. 
19 Másodszor, az említett két bekezdés szövege azt sem teszi lehetővé – miután az ilyen magatartásokra 
alkalmazandó bekezdés vagy bekezdések meghatározásra kerültek –, hogy milyen módszert kell 
alkalmazni annak meghatározásához, hogy e magatartások összeegyeztethetők-e a 2015 /2120 
rendelettel. 
20 Ilyen körülmények között határozott úgy a Fővárosi Törvényszék, hogy felfüggeszti az eljárást, és 
előzetes döntéshozatal céljából a következő,aC-807/18. és a C-39/19. sz. ügyekben azonos módon 
megfogalmazott kérdéseket terjeszti a Bíróság elé: 
„1)A […] [2015 /2120 rendelet] 3. cikk[ének] (2) bekezdése szerint értelmezendő-eaz 
internet-hozzáférési szolgáltató és a végfelhasználó azon kereskedelmi megállapodása, amely 
alapján az internet-hozzáférési szolgáltató a végfelhasználó részére bizonyos alkalmazások 
tekintetében nullás díjszabást alkalmaz (vagyis az adott alkalmazás által generált forgalom az 
esetleges adatfogyasztásba nem számít bele, azt az adatkeret elfogyását követően sem lassítja), és a 
ECLI:EU:C:2020 :708 7 
2020 . 09. 15-I ÍTÉLET – C-807/18. ÉS C-39/19. SZ. EGYESÍTETT ÜGYEK 
TELENOR MAGYARORSZÁG 
megkülönböztetést kizárólag a végfelhasználóval kötött kereskedelmi megállapodásban foglalt 
feltételek szerint, annak keretei között, kizárólag e végfelhasználó irányában gyakorolja, a 
kereskedelmi megállapodásban nem részes végfelhasználóval szemben azonban nem? 
2) Az 1. kérdésre adott nemleges válasz esetén úgy kell-e értelmezni a [2015 /2120 rendelet] 
3. cikk[ének] (3) bekezdését, hogy a jogsértés megállapításához, figyelemme l a [r]endelet 
(7) preambulumbekezdésére is, szükséges annak – hatás-és piacalapú – vizsgálata, hogy az 
internet-hozzáférési szolgáltató intézkedései ténylegesen korlátozzák-e, és milyen mértékben a 
végfelhasználónak a [r]endelet 3. cikk[ének] (1) bekezdésében foglalt jogait? 
3) Az 1–2. kérdéstől függetlenül, úgy kell-e értelmezni a [2015 /2120 rendelet] 3. cikk[ének] 
(3) bekezdését, hogy az ebben meghatározott tilalom általános és objektív, azaz ez alapján tiltott 
minden olyan forgalomszabályozási intézkedés, amely különbséget tesz az egyes internetes 
tartalmak között attól függetlenül, hogy az internet-hozzáférést nyújtó szolgáltató egyébként ezt 
megállapodás, kereskedelmi gyakorlat vagy egyéb magatartása útján teszi-e? 
4) A 3. kérdésre adott igenlő válasz esetén további piaci-és hatásvizsgálatok elvégzése nélkül is 
megállapítható-e önmagában a megkülönböztetés tényénél fogva a [2015 /2120 rendelet] 
3. cikk[ének] (3) bekezdésébe ütközés, és ezért a [r]endelet 3. cikk[e] (1) és (2) bekezdésének való 
megfelelés vizsgálata okafogyott ilyen esetben?” 
21 A Bíróság elnöke 2019 . március 8-i határozatával az írásbeli és a szóbeli szakasz lefolytatása, valamint 
az ítélet meghozatala céljából elrendelte a C-807/18. és C-39/19. sz. ügyek egyesítését. 
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekről 
22 Az együttesen vizsgálandó négy kérdésével az előterjesztő bíróság lényegében arra vár választ, hogy a 
2015 /2120 rendelet 3. cikkét úgy kell-e értelmezni, hogy azok a csomagok, amelyeket valamely 
internet-hozzáférési szolgáltató a végfelhasználókkal kötött megállapodások útján alkalmaz, és amelyek 
alapján a végfelhasználók meghatározott adatmennyiség korlátlan felhasználására jogosító 
tarifacsomagot vásárolhatnak, anélkül hogy beszámítanák a „nullás díjszabásba” tartozó bizonyos 
alkalmazások és kiemelt szolgáltatások használatát, és ezen adatmennyiség kimerítését követően ezeket 
az alkalmazásokat és kiemelt szolgáltatásokat továbbra is korlátlanul használhatják, miközben a többi 
rendelkezésre álló alkalmazásra és kiemelt szolgáltatásra forgalmat blokkoló vagy lassító intézkedéseket 
alkalmaznak, összeegyeztethetetlenek az e cikk (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett 
(2) bekezdésével és – vagylagosan vagy együttesen – az említett cikk (3) bekezdésével. 
23 A 2015 /2120 rendelet 3. cikkének (2) bekezdése értelmében egyrészt az internet-hozzáférési 
szolgáltatók és a végfelhasználók között kötött megállapodások, másrészt pedig az e szolgáltatók 
kereskedelmi gyakorlata nem korlátozhatja a végfelhasználók ezen cikk (1) bekezdésében megállapított 
jogainak gyakorlását. Ezek a jogok – amint az a 2015 /2120 rendelet 3. cikkének a 
(6) preambulumbekezdése által megvilágított (1) bekezdéséből következik – magukban foglalják 
többek között a tartalmak, alkalmazások és szolgáltatások valamely internet-hozzáférési szolgáltatáson 
keresztül történő használatához való jogot, valamint az ilyen tartalmak, alkalmazások és szolgáltatások 
említett szolgáltatáson keresztül való nyújtásához való jogot. 
24 A 2015 /2120 rendelet 3. cikkének (3) bekezdése az első albekezdésében mindenekelőtt azt írja elő, hogy 
az internet-hozzáférési szolgáltatóknak minden internetes forgalmat – függetlenül többek között az 
igénybe vett alkalmazásoktól vagy szolgáltatásoktól – megkülönböztetéstől, korlátozástól vagy 
beavatkozástól mentesen, egyenlő bánásmódot biztosítva kell kezelniük. 
ECLI:EU:C:2020 :708 8 
2020 . 09. 15-I ÍTÉLET – C-807/18. ÉS C-39/19. SZ. EGYESÍTETT ÜGYEK 
TELENOR MAGYARORSZÁG 
25 Ez a rendelkezés második albekezdésében kimondja továbbá, hogy az első albekezdése nem gátolhatja 
az internet-hozzáférési szolgáltatókat abban, hogy észszerű forgalomszabályozási intézkedéseket 
alkalmazzanak, pontosítva egyúttal, hogy ahhoz, hogy az ilyen intézkedéseket észszerűnek lehessen 
tekinteni, először is azoknak átláthatóknak, megkülönböztetésmentesnek és arányosnak kell lenniük, 
másodszor nem kereskedelmi megfontolásokon, hanem a forgalom meghatározott kategóriái esetében 
objektíven különböző műszaki követelményeken kell alapulniuk, harmadszor pedig az említett 
intézkedések nem foglalhatják magukban a tartalom nyomon követését, és nem lehet azokat a 
szükségesnél hosszabb ideig fenntartani. 
26 Végül az említett rendelkezés a harmadik albekezdésében előírja, hogy az internet-hozzáférési 
szolgáltatók nem hozhatnak az e rendelkezés második albekezdésében említetteken túlmutató 
forgalomszabályozási intézkedéseket, és különösen nem tilthatnak le, nem lassíthatnak, nem 
módosíthatnak, nem korlátozhatnak, nem zavarhatnak, nem nyújthatnak gyengébb minőségben és 
nem különböztethetnek meg hátrányosan bizonyos alkalmazásokat vagy szolgáltatásokat, illetve azok 
bizonyos kategóriáit, továbbá nem avatkozhatnak bele konkrét alkalmazásokba vagy szolgáltatásokba, 
illetve azok bizonyos kategóriába, kivéve , ha ez uniós jogalkotási aktusoknak vagy az uniós joggal 
összhangban lévő nemzeti jogszabályoknak való megfelelés, vagy az említett jogalkotási aktusokat vagy 
nemzeti jogszabályokat végrehajtó intézkedéseknek való megfelelés vagy a hálózat, a hálózaton 
keresztül nyújtott szolgáltatások, valamint a végfelhasználók végberendezései tekintetében az integritás 
és biztonság megőrzése vagy pedig a hálózati torlódás megelőzése, valamint azok hatásainak 
csökkentése érdekében szükséges, és akkor is csak az említettek eléréséhez szükséges időtartamra. 
27 Ezek a különböző rendelkezések – amint az a 2015 /2120 rendelet 1. cikkéből következik, és amint arra 
afőtanácsnok indítványának 27–29. pontjában rámutatott – az internet-hozzáférési szolgáltatások 
nyújtása során a forgalom tekintetében az egyenlő és megkülönböztetésmentes bánásmód, valamint a 
végfelhasználók kapcsolódó jogai védelmének biztosítására irányulnak. 
28 Mivel az említett rendelkezések és ezeken keresztül a 2015 /2120 rendelet által követett célkitűzések 
tiszteletben tartását e rendelet 5. cikke szerint a nemzeti szabályozó hatóságok biztosítják, e hatóságok 
feladata – a nemzeti bíróságok felülvizsgálata mellett és a Bíróság által adott iránymutatások 
tükrében – esetről esetre annak meghatározása, hogy egy adott internet-hozzáférési szolgáltató 
meghatározott magatartása jellemzőit tekintve az említett rendelet 3. cikke (2) bekezdésének, vagy 
ugyanezen rendelet 3. cikke (3) bekezdésének vagy pedig az együttesen figyelembe vett e 
rendelkezések hatálya alá tartozik-e azzal, hogy az említett hatóság vizsgálatát ez utóbbi esetben e 
rendelkezések közül az egyikkel vagy a másikkal kezdi. Ha a nemzeti szabályozó hatóság úgy véli, hogy 
egy adott internet-hozzáférési szolgáltató meghatározott magatartása teljes egészében 
összeegyeztethetetlen a 2015 /2120 rendelet 3. cikkének (3) bekezdésével, tartózkodhat annak 
meghatározásától, hogy az említett magatartás e rendelet 3. cikkének (2) bekezdésével is 
összeegyeztethetetlen-e. 
29 A jelen esetben a Bíróság rendelkezésére bocsátott információkból kitűnik, hogy az alapügyekben 
szóban forgó csomagok – amint az az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések szövegébőlésaz 
előzetes döntéshozatalra utaló két határozatnak a jelen ítélet 9–11. és 18. pontjában összefoglalt 
megállapításaiból kitűnik – négy jellemzővel rendelkeznek. Elsőként a csomagokat kialakító 
internet-hozzáférési szolgáltató azokat potenciális magyarországi ügyfeleinek ajánlja, mielőtt a 
csomagok az érdekeltekkel kétoldalúan kötött megállapodások útján alkalmazásra kerülnének. 
Másodsorban ezek a csomagok az azokra előfizető valamennyi ügyfélnek biztosítják a jogot – az 
internet-hozzáférési szolgáltatótól vásárolt tarifacsomagban lévő adatmennyiség függvényében – 
bármely elérhető alkalmazás és szolgáltatás korlátlan használatához, anélkül azonban, hogy a „nullás 
díjszabásba” tartozó bizonyos alkalmazások és kiemelt szolgáltatások használatát beszámítanák. 
Harmadsorban az említett csomagok alapján, miután a megvásárolt adatmennyiséget kimerítették, a 
csomagokat előfizető valamennyi ügyfél továbbra is korlátlanul használhatja ezeket az alkalmazásokat 
és kiemelt szolgáltatásokat. Negyedsorban az e feltételekhez kötött tarifacsomagban szereplő 
ECLI:EU:C:2020 :708 9 
2020 . 09. 15-I ÍTÉLET – C-807/18. ÉS C-39/19. SZ. EGYESÍTETT ÜGYEK 
TELENOR MAGYARORSZÁG 
adatmennyiségek kimerítését követően az internet-hozzáférési szolgáltató minden egyes érintett ügyfél 
esetében az említett nullás díjszabásba tartozóktól eltérő bármilyen alkalmazás és szolgáltatás 
használatával összefüggő forgalmat blokkoló vagy lassító intézkedéseket alkalmaz. 
30 Először is a 2015 /2120 rendelet 3. cikkének az (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett 
(2) bekezdését illetően elöljáróban meg kell jegyezni, hogy az említett (1) bekezdés előírja, hogy az e 
rendelkezés által az internet-hozzáférési szolgáltatások végfelhasználóinak biztosított jogok célja, hogy 
azokat „az internet-hozzáférési szolgáltatásukon keresztül” gyakorolják, és a (2) bekezdés úgy 
rendelkezik, hogy az ilyen szolgáltatás nem jár e jogok gyakorlásának korlátozásával. 
31 Egyébiránt a 2015 /2120 rendelet 3. cikkének a (7) preambulumbekezdésével összefüggésben értelmezett 
(2) bekezdéséből következik, hogy a nemzeti szabályozó hatóságoknak az adott internet-hozzáférési 
szolgáltató szolgáltatásait az említett követelményre tekintettel kell vizsgálniuk azzal, hogy az e rendelet 
5. cikke alapján és az illetékes nemzeti bíróságok felülvizsgálata mellett járnak el, és figyelembe veszik 
mind az e szolgáltató által a végfelhasználókkal kötött megállapodásokat, mind pedig az említett 
szolgáltató által alkalmazott kereskedelmi gyakorlatokat. 
32 E tekintetben meg kell jegyezni elsőként, hogy a 2015 /2120 rendelet 3. cikkének (2) bekezdése azokra a 
„megállapodásokra” vonatkozik, amelyekkel egyrészről az internet-hozzáférési szolgáltató, másrészről 
pedig a végfelhasználó megállapodik az előző által az utóbbi részére nyújtandó internet-hozzáférési 
szolgáltatások kereskedelmi és technikai feltételeiről és jellemzőiről, így például a fizetendő árról, az 
adatmennyiségről, valamint a kapcsolódó sebességről. 
33 Amint az a 2015 /2120 rendelet (7) preambulumbekezdéséből kitűnik, ezek a megállapodások azt a 
szabadságot konkretizálják, amellyel minden végfelhasználó arra vonatkozóan rendelkezik, hogy 
kiválassza azokat a szolgáltatásokat, amelyeken keresztül – jellemzőik alapján – az e rendelet által 
biztosított jogokat gyakorolni kívánja. Ugyanezen preambulumbekezdés ugyanakkor hozzáteszi, hogy 
az ilyen megállapodások nem korlátozhatják a végfelhasználók jogainak gyakorlását, és ennélfogva nem 
vezethetnek az említett rendelet azon rendelkezéseinek megkerüléséhez, amelyek a nyílt 
internet-hozzáférést hivatottak biztosítani. 
34 A 2015 /2120 rendelet 3. cikkének (2) bekezdésében említett „kereskedelmi gyakorlatokat” illetően ez a 
rendelkezés pontosítja, hogy azok az internet-hozzáférési szolgáltatók „gyakorlata[i]”. Ezek a 
kereskedelmi gyakorlatok tehát – ellentétben azokkal a „megállapodásokkal”, amelyekre az említett 
rendelkezés párhuzamosan hivatkozik – feltehetőleg nem arra hivatottak, hogy az ilyen szolgáltató és a 
végfelhasználó közötti szándékegységet tükrözzék. 
35 Ezek a kereskedelmi gyakorlatok magukban foglalhatják többek között az internet-hozzáférési 
szolgáltató olyan magatartását, amelynek alapján e szolgáltatások sajátos változatait vagy kombinációját 
kínálja potenciális ügyfelei számára annak érdekében, hogy megfeleljen az egyes ügyfelek elvárásainak 
és preferenciáinak, és adott esetben mindegyikükkel egyedi megállapodást kössön, amelynek lehetséges 
következményeként ezen elvárásoktól és preferenciáktól függően többé-kevé sbé jelentős számú, azonos 
vagy hasonló tartalmú megállapodás jön létre. A 2015 /2120 rendelet 3. cikkének (2) bekezdésében 
említett megállapodásokhoz hasonlóan az említett kereskedelmi gyakorlatok azonban nem 
korlátozhatják a végfelhasználók jogainak gyakorlását, és ennélfogva nem vezethetnek az e rendelet 
azon rendelkezéseinek megkerüléséhez, amelyek a nyílt internet-hozzáférést hivatottak biztosítani. 
36 Másodsorban a 2015 /2120 rendelet 2. cikkéből és a 2002 /21 irányelv azon rendelkezéseiből, amelyekre 
e cikk utal, így különösen ezen irányelv 2. cikkének h), i) és n) alpontjából következik, hogy a 
„végfogyasztók” fogalma a nyilvánosan elérhető elektronikus hírközlési szolgáltatást használó vagy 
kérelmező bármely természetes vagy jogi személyt magában foglalja, kivéve azokat, akik, illetve 
amelyek nyilvános hírközlő hálózatokat vagy nyilvánosan elérhető elektronikus hírközlési 
szolgáltatásokat biztosítanak. Ezért ez a fogalom mind a fogyasztókra, mind pedig az olyan szakmai 
tevékenységet végzőkre vonatkozik, mint a vállalkozások vagy a nonprofit jogi személyek. 
ECLI:EU:C:2020 :708 10 
2020 . 09. 15-I ÍTÉLET – C-807/18. ÉS C-39/19. SZ. EGYESÍTETT ÜGYEK 
TELENOR MAGYARORSZÁG 
37 Egyébiránt az említett fogalom magában foglalja mindazokat a természetes vagy jogi személyeket, akik, 
illetve amelyek tartalmakhoz, alkalmazásokhoz és szolgáltatásokhoz való hozzáférés céljából 
internet-hozzáférési szolgáltatásokat használnak vagy kérelmeznek, mind pedig azokat a természetes 
vagy jogi személyeket, akiknek, illetve amelyeknek tartalmak, alkalmazások és szolgáltatások 
biztosításához internet-hozzáférésre van szükségük. 
38 A 2015 /2120 rendelet 3. cikkének (1) bekezdése és e rendelet (6) preambulumbekezdése is kifejezetten 
a végfelhasználók e két kategóriájára hivatkozik, akiknek a jogát megállapítja többek között nemcsak az 
információkhoz és tartalmakhoz való hozzáférésre, valamint az alkalmazások és szolgáltatások 
felhasználására, hanem információk és tartalmak terjesztésére, valamint alkalmazások és szolgáltatások 
nyújtására is. 
39 Ebből következik, hogy azt, hogy a végfelhasználók jogai gyakorlásának a jelen ítélet 30. pontjában 
kifejtett tiltott korlátozása esetlegesen fennáll-e, annak figyelembevételével kell vizsgálni, hogy egy 
adott internet-hozzáférési szolgáltató megállapodásai vagy kereskedelmi gyakorlatai hatással vannak 
nem csupán azon szakmai tevékenységet végzők és fogyasztók jogaira, akik, illetve amelyek 
tartalmakhoz, alkalmazásokhoz és szolgáltatásokhoz való hozzáférés céljából internet-hozzáférési 
szolgáltatásokat használnak vagy kérelmeznek, hanem azon szakmai tevékenységet végzők jogaira is, 
amelyeknek e tartalmak, alkalmazások és szolgáltatások biztosítása céljából ilyen internet-hozzáférési 
szolgáltatásokra van szükségük. E tekintetben a 2015 /2120 rendelet (7) preambulumbekezdéséből 
kitűnik, hogy a szóban forgó szolgáltató megállapodásainak és kereskedelmi gyakorlatainak vizsgálata 
során – egyéb tényezők mellett – a szakmai tevékenységet végzők pontosan ezen kategóriájának piaci 
helyzetét szükséges figyelembe venni. 
40 Harmadsorban, a 2015 /2120 rendelet 3. cikkének (2) bekezdése az előző pontban hivatkozott 
összefüggésben egy adott internet-hozzáférési szolgáltató „megállapodásaira” és „kereskedelmi 
gyakorlatára” hivatkozik azzal, hogy számos nyelvi változatban többes számot használ. 
41 Ezenkívül a 2015 /2120 rendelet (7) preambulumbekezdése kifejti, hogy annak a vizsgálata, hogy a 
végfelhasználók jogainak gyakorlását esetlegesen korlátozzák-e, magában foglalja annak 
meghatározását, hogy az ilyen szolgáltató megállapodásai és kereskedelmi gyakorlatai „nagyságrendjük” 
okán a végfelhasználók választási szabadságának jelentős korlátozásához vezetnek-e, figyelembe véve 
különösen az internet-hozzáférési szolgáltatóknak, továbbá a tartalmak, alkalmazások és szolgáltatások 
érintett szolgáltatóinak a piaci helyzetét. 
42 Ebből következik, hogy az uniós jogalkotónak nem az volt a szándéka, hogy egy adott 
internet-hozzáférési szolgáltató megállapodásainak és kereskedelmi gyakorlatainak vizsgálatát 
– egyedileg – egy meghatározott megállapodásra vagy kereskedelmi gyakorlatra korlátozza, hanem 
annak az előírása, hogy e szolgáltató megállapodásainak és kereskedelmi gyakorlatainak az összességét 
is vizsgálják. 
43 E különböző tényezőkre tekintettel mindenekelőtt rá kell mutatni arra, hogy az olyan megállapodás, 
amellyel egy adott ügyfél olyan csomagra fizet elő, amelynek alapján, miután a megvásárolt 
tarifacsomagban szereplő adatmennyiséget kimerítették, ezen ügyfél csak a „nullás díjszabásba” tartozó 
bizonyos alkalmazásokhoz és szolgáltatásokhoz rendelkezik korlátlan hozzáféréssel, a 2015 /2120 
rendelet 3. cikkének (1) bekezdésében foglalt jogok gyakorlásának korlátozásához vezethet. Az ilyen 
megállapodásnak az e rendelet 3. cikkének (2) bekezdésével való összeegyeztethetőségét az említett 
rendelet (7) preambulumbekezdésében hivatkozott szemp ontok tükrében esetről esetre kell vizsgálni. 
44 Továbbá az ilyen csomagok, amelyek a 2015 /2120 rendelet 3. cikkének (2) bekezdése értelmében vett 
kereskedelmi gyakorlat körébe tartoznak, azon megállapodások együttes hatására tekintettel, 
amelyekhez e csomagok választása vezethet, alkalmasak arra, hogy az ügyfelek által vásárolt 
tarifacsomagban szereplő adatmennyiség kimerítését követően bizonyos alkalmazások és kiemelt 
szolgáltatások, azaz olyan alkalmazások és szolgáltatások használatát fokozzák, amelyek korlátlanul 
ECLI:EU:C:2020 :708 11 
2020 . 09. 15-I ÍTÉLET – C-807/18. ÉS C-39/19. SZ. EGYESÍTETT ÜGYEK 
TELENOR MAGYARORSZÁG 
használhatók a „nullás díjszabásban” és ezzel összefüggésben alkalmasak arra, hogy a többi 
rendelkezésre álló alkalmazás és szolgáltatás használatát csökkentsék, tekintettel azokra az 
intézkedésekre, amelyekkel a szóban forgó internet-hozzáférési szolgáltató ezt technikailag nehezebbé, 
sőt lehetetlenné teszi. 
45 Végül, minél nagyobb azoknak az ügyfeleknek a száma, akik az ilyen csomagok előfizetésére vonatkozó 
megállapodásokat kötnek, annál jelentősebb mértékben korlátozhatja e megállapodások együttes hatása 
– nagyságrendjükre tekintettel – a végfelhasználók jogainak gyakorlását, sőt sértheti e jogok lényegét is, 
amelynek esetére a 2015 /2120 rendelet (7) preambulumbekezdése kifejezetten hivatkozik. 
46 Ebből következik, hogy a piac jelentős részére kiterjedő, ilyen megállapodások megkötése korlátozhatja 
a 2015 /2120 rendelet 3. cikkének (2) bekezdése értelmében a végfelhasználók jogainak gyakorlását. 
47 Másodszor, a 2015 /2120 rendelet 3. cikkének (3) bekezdését illetően mindenekelőtt meg kell jegyezni, 
hogy – amint az a jelen ítélet 24. pontjából következik – e rendelkezésnek az említett rendelet 
(8) preambulumbekezdésével összefüggésben értelmezett első albekezdése az internet-hozzáférési 
szolgáltatók számára a forgalommal kapcsolatban a hátrányos megkülönböztetéstől, korlátozástól vagy 
beavatkozástól mentes egyenlő bánásmód általános kötelezettségét írja elő, amelytől semm ilyen 
esetben sem lehet az e szolgáltatók által alkalmazott kereskedelmi gyakorlatok vagy a 
végfelhasználókkal kötött megállapodások útján eltérni. 
48 Továbbá az említett rendelkezés második albekezdéséből, valamint a 2015 /2120 rendelet 
(9) preambulumbekezdéséből – amelynek alapján e második albekezdést értelmezni szükséges – 
kitűnik, hogy az internet-hozzáférési szolgáltatóknak, miközben tiszteletben kell tartaniuk ezt az 
általános kötelezettséget, továbbra is lehetőségük van észszerű forgalomszabályozási intézkedések 
elfogadására. E lehetőség azonban többek között attól a feltételtől függ, hogy az ilyen intézkedések a 
„szolgáltatásnak a forgalom meghatározott kategóriái esetében elvárt műszaki minőségére vonatkozó, 
objektíven különböző követelményeken”, ne pedig „kereskedelmi megfontolásokon” alapuljanak. 
Különösen ilyen „kereskedelmi megfontolásokon” alapulónak kell tekinteni az internet-hozzáférési 
szolgáltató által a jelen ítélet 36. és 37. pontjában meghatározott bármely végfelhasználó tekintetében 
alkalmazott minden olyan intézkedést, amely – anélkül hogy ilyen objektíven különböző 
követelményeken alapulna – azt eredményezi, hogy nem kezelik egyenlően és hátrányos 
megkülönböztetéstől mentesen a tartalmakat, alkalmazásokat vagy szolgáltatásokat biztosító különböző 
szolgáltatók által kínált tartalmakat, alkalmazásokat vagy szolgáltatásokat. 
49 Végezetül a 2015 /2120 rendelet 3. cikke (3) bekezdésének harmadik albekezdéséből következik, hogy a 
többek között az alkalmazásokat vagy kiemelt szolgáltatásokat letiltó, lassító, módosító, korlátozó, 
zavaró, gyengébb minőségben nyújtó vagy hátrányosan megkülönböztető bármely intézkedés – kivéve 
ha azt meghatározott időre fogadták el, és ahhoz szükséges, hogy az internet-hozzáférési szolgáltató 
vagy megfeleljen valamely jogi kötelezettségnek, vagy megőrizze a hálózat integritását és biztonságát, 
vagy pedig megelőzze vagy orvosolja a hálózati torlódást – sem tekinthető az e rendelkezés második 
albekezdése értelmében vett észszerű intézkedésnek, következésképpe n azokat – mint ilyeneket – e 
rendelkezéssel összeegyeztethetetlenek kell tekinteni. 
50 Ebből következik, hogy ezen összeegyeztethetetlenség megállapításához nem szükséges annak 
vizsgálata, hogy ezek az intézkedések milyen hatással vannak a végfelhasználók jogainak gyakorlására, 
mivel a 2015 /2120 rendelet 3. cikkének (3) bekezdése az abban szereplő általános kötelezettség 
tiszteletben tartásának értékeléséhez nem ír elő ilyen követelményt. 
51 A jelen esetben egyrészt az alapügyekben szóban forgó magatartások a 2015 /2120 rendelet 3. cikke 
(3) bekezdésének hatálya alá tartozó, bizonyos alkalmazások és szolgáltatások használatával összefüggő 
forgalmat blokkoló vagy lassító intézkedéseknek minősülnek, függetlenül attól, hogy ezek az 
intézkedések az internet-hozzáférési szolgáltatóval kötött megállapodásból, e szolgáltató kereskedelmi 
gyakorlatából vagy az említett szolgáltató olyan technikai intézkedéséből erednek-e, amely nem 
ECLI:EU:C:2020 :708 12 
2020 . 09. 15-I ÍTÉLET – C-807/18. ÉS C-39/19. SZ. EGYESÍTETT ÜGYEK 
TELENOR MAGYARORSZÁG 
kapcsolódik sem valamely megállapodáshoz, sem pedig valamely kereskedelmi gyakorlathoz. A 
forgalmat blokkoló vagy lassító említett intézkedéseket az érintett végfelhasználókat megillető „nullás 
díjszabás” mellett alkalmazzák, és technikailag megnehezítik, sőt lehetetlenné teszik az e díjszabásba 
nem tartozó alkalmazások és szolgáltatások végfelhasználók általi használatát. 
52 Következésképpe n ezek az intézkedések nem a szolgáltatásnak a forgalom meghatározott kategóriái 
esetében elvárt műszaki minőségére vonatkozó, objektíven különböző követelményeken alapulnak, 
hanem kereskedelmi jellegű megfontolásokon. 
53 Másrészt az ügy egyetlen iratából sem tűnik ki, hogy az említett intézkedések a 2015 /2120 rendelet 
3. cikke (3) bekezdésének harmadik albekezdésében kimerítően felsorolt három kivétel valamelyikének 
hatálya alá tartoznának. 
54 A fenti megfontolások összességére tekintettel a feltett kérdésekre azt a választ kell adni, hogy a 
2015 /2120 rendelet 3. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azok a csomagok, amelyeket valamely 
internet-hozzáférési szolgáltató a végfelhasználókkal kötött megállapodások útján alkalmaz, és amelyek 
alapján a végfelhasználók meghatározott adatmennyiség korlátlan felhasználására jogosító 
tarifacsomagot vásárolhatnak, anélkül hogy beszámítanák a „nullás díjszabásba” tartozó bizonyos 
alkalmazások és kiemelt szolgáltatások használatát, és ezen adatmennyiség kimerítését követően ezeket 
az alkalmazásokat és kiemelt szolgáltatásokat továbbra is korlátlanul használhatják, miközben a többi 
rendelkezésre álló alkalmazásra és kiemelt szolgáltatásra forgalmat blokkoló vagy lassító intézkedéseket 
alkalmaznak, 
– összeegyeztethetetlenek az e cikk (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett (2) bekezdésével, 
mivel ezek a csomagok, megállapodások és blokkoló vagy lassító intézkedések korlátozzák a 
végfelhasználók jogainak gyakorlását, és 
– összeegyeztethetetlenek az említett cikk (3) bekezdésével, mivel az említett blokkoló vagy lassító 
intézkedések kereskedelmi megfontolásokon alapulnak. 
A költségekről 
55 Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt 
folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képe zi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a 
Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, 
nem téríthetők meg. 
A fenti indokok alapján a Bíróság (nagytanács) a következőképpe n határozott: 
A nyílt internet-hoz záférés megteremtéséhez szükséges intézkedé sek meghozataláról, továbbá az 
egyetemes szolgáltatásról, valamint az elektronikus hírközlő hálózatokhoz és elektronikus 
hírközlési szolgáltatásokhoz kapcsolódó felhasználói jogokról szóló 2 0 0 2 / 2 2 / E K irányelv és az 
Unión belüli nyilvános mobilhírközlő hálózatok közötti barangolásról (roaming) szóló 
5 3 1 / 2 0 1 2 / E U rendelet módosításáról szóló, 2 0 1 5 . november 2 5-i (EU) 2 0 1 5 / 2 1 2 0  európai 
parlamenti és tanácsi rendelet 3. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azok a csomagok, amelyeket 
valamely internet-hoz záférési szolgáltató a végfelhasználókkal kötött megállapodások útján 
alkalmaz, és amelyek alapján a végfelhasználók meghatározott adatmennyiség korlátlan 
felhasználására jogosító tarifacsomagot vásárolhatnak, anélkül hogy beszámítanák a „nullás 
díjszabásba” tartozó bizonyos alkalmazások és kiemelt szolgáltatások használatát, és ezen 
adatmennyiség kimerítését követően ezeket az alkalmazásokat és kiemelt szolgáltatásokat 
továbbra is korlátlanul használhatják, miközben a többi rendelkezésre álló alkalmazásra és 
kiemelt szolgáltatásra forgalmat blokkoló vagy lassító intézkedé seket alkalmaznak, 
ECLI:EU:C:2020 :708 13 
2020 . 09. 15-I ÍTÉLET – C-807/18. ÉS C-39/19. SZ. EGYESÍTETT ÜGYEK 
TELENOR MAGYARORSZÁG 
– összeegyeztethetetlenek az e cikk (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett 
(2) bekezdésével, mivel ezek a csomagok, megállapodások és blokkoló vagy lassító 
intézkedé sek korlátoz zák a végfelhasználók jogainak gyakorlását, és 
– összeegyeztethetetlenek az említett cikk (3) bekezdésével, mivel az említett blokkoló vagy 
lassító intézkedé sek kereskede lmi megfontolásokon alapulnak. 
Lenaerts Silva de Lapuerta Bonichot 
Vilaras Regan Rodin 
Jarukaitis Juhász Ilešič 
Malenovský Bay Larsen Biltgen 
Kumin Jääskinen Wahl 
Kihirdetve Luxembourgban, a 2020 . szeptember 15-i nyilvános ülésen. 
A. Calot Escobar K. Lenaerts 
hivatalvezető elnök 
ECLI:EU:C:2020 :708 14