ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 331/11

A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-210/08. sz., Verhuizingen Coppens NV kontra Európai Bizottság ügyben 2011. június 16-án hozott ítélete ellen Európai Bizottság által 2011. augusztus 26-án benyújtott fellebbezés

(C-441/11. P. sz. ügy)

2011/C 331/18

Az eljárás nyelve: holland

Felek

Fellebbező: Európai Bizottság (képviselők: A. Bouquet, S. Noë és F. Ronkes Agerbeek meghatalmazottak)

A másik fél az eljárásban: Verhuizingen Coppens NV

A fellebbező kérelmei

— A Bíróság helyezze hatályon kívül az Európai Unió Törvényszéke T-210/08. sz., Verhuizingen Coppens kontra Bizottság ügyben 2011. június 16-án hozott ítéletét;

— a Bíróság a megsemmisítés iránti kereset utasítsa el, vagy csak az EK [81.] cikk és az EGT-megállapodás 53. cikke szerinti eljárás[ban] (COMP/38.543 — „nemzetközi költöztetési szolgáltatások”-ügy) hozott C(2008) 926 végleges bizottsági határozat 1. cikkének i) pontját semmisítse meg annyiban, amennyiben az megállapítja a Verhuizingen Coppens NV felelősségét a jutalékokra vonatkozó megállapodásért;

— a Bíróság a bírság mértékét az általa méltányosnak tartott összegben állapítsa meg;

— a Bíróság a Verhuizingen Coppens NV-t kötelezze a fellebbezési eljárás költségeinek viselésére, valamint a Törvényszék előtti eljárás költségei azon részének viselésére, amelyet a Bíróság méltányosnak tart.

Jogalapok és fontosabb érvek

A Bizottság szerint a Törvényszék megsértette a jogot, különösen az EUMSZ 263. és 264. cikket, valamint az arányosság elvét, mivel a Bizottság azon határozatát, amely megállapította a Coppens egységes és folyamatos jogsértésért való felelősségét, amely jogsértés az érintett időszakban jutalékokra vonatkozó megállapodásban és látszatárajánlatokra vonatkozó megállapodásban állt, azzal az indokolással semmisítette meg teljes egészében, hogy nem nyert bizonyítást, hogy a Coppens tudott, vagy neki tudnia kellett a jutalékokra vonatkozó megállapodásokról. A gondos igazságszolgáltatás és az Unió versenyszabályai hatékony végrehajtásának érdekében is a Törvényszék a megtámadott határozatot csak annyiban semmisíthette volna meg, amennyiben az a jutalékokra vonatkozó megállapodásért megállapítja a Coppens felelősségét. A teljes megsemmisítés ugyanis azt jelenti, hogy a Coppensnek a látszatárajánlatokra vonatkozó megállapodásban való részvétele büntetlenül marad, ha a Bizottság az eredeti jogsértés e részéről nem hoz új határozatot. Ez azonban a közigazgatási és bírósági eljárások nemkívánatos megkettőződéséhez vezethet, sőt adott esetben a ne bis in idem elvét is sértheti.
HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 311/24

A Supreme Court of the United Kingdom által 2011. augusztus 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Mark Alemo-Herron és társai kontra Parkwood Leisure Ltd

(C-426/11. sz. ügy)

2011/C 311/40

Az eljárás nyelve: angol

A kérdést előterjesztő bíróság

Supreme Court of the United Kingdom

Az alapeljárás felei

Felperesek: Mark Alemo-Herron, Sandra Tipping, Christopher Anderson, Stacey Aris, Audrey Beckford, Lee Bennett, Delroy Carby, Vishnu Chetty, Deborah Cimitan, Victoria Clifton, Claudette Cummings, David Curtis, Stephen Flin, Patience Ijelekhai, Rosemarie Lee, Roxanne Lee, Vivian Ling, Michelle Nicholas, Lansdail Nugent, Anne O’Connor, Shirley Page, Alan Peel, Mathew Pennington, Laura Steward

Alperes: Parkwood Leisure Ltd

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

1. Amennyiben, mint a jelen ügyben is, valamely munkavállalónak szerződésből eredő joga van a jogelőd munkáltatóval szemben a munkavállalói képviseletet ellátó kollektív testület által időről-időre újratárgyalt és elfogadott munkafeltételek által biztosított előnyökhöz, és amennyiben e jogot a nemzeti jog a munkavállaló és a jogelőd munkáltató közötti viszony szempontjából inkább dinamikus, mint statikus jellegűként ismeri el, úgy a 2001. március 12-i 2001/23/EK tanácsi irányelv (HL L 82., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 98. o.) 3. cikke, a C-499/04. sz., Werhof kontra Freeway Traffic Systems GmbH & Co KG ügyben 2006. március 9-én hozott ítéletre (EBHT 2006., I-2397. o.) figyelemmel értelmezve a) előírja-e, hogy e jogot védelemben kell részesíteni, és az érvényesíthető a jogutód munkáltatóval szemben olyan jogutódlás esetén, amelyre kiterjed az irányelv hatálya; vagy b) feljogosítja-e a nemzeti bíróságokat annak megállapítására, hogy e jog védelemben részesül és érvényesíthető a jogutód munkáltatóval szemben olyan jogutódlás esetén, amelyre kiterjed az irányelv hatálya; vagy c) kizárja-e, hogy a nemzeti bíróságok megállapíthassák, hogy az ilyen jog védelemben részesül és érvényesíthető a jogutód munkáltatóval szemben olyan jogutódlás esetén, amelyre kiterjed az irányelv hatálya?

2. Olyan esetben, ha egy tagállam eleget tett a 2001/23 irányelv 3. cikke szerinti minimumkövetelmények végrehajtására vonatkozó kötelezettségének, ugyanakkor felmerül a kérdés, hogy vajon a végrehajtásra vonatkozó intézkedéseket úgy kell-e értelmezni, hogy azok a védelem alatt álló munkavállalók számára kedvező módon, dinamikus szerződéses jogokat biztosítva a jogutód munkáltatóval szemben, túlmutatnak ezeken a követelményeken, ilyen esetekben a tagállam bíróságai szabadon alkalmazhatják-e a nemzeti jogot az átültetést szolgáló rendelkezések értelmezésére, feltéve minden esetben, hogy az ilyen értelmezés nem ellentétes a közösségi joggal, vagy az értelmezésre vonatkozóan más megközelítést kell alkalmazniuk, és ha igen, milyen megközelítést?
HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 311/25

A High Court of Ireland (Írország) által 2011. augusztus 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Margaret Kenny és társai kontra Minister for Justice, Equality and Law Reform, Minister for Finance, Commissioner of An Garda Síochána

(C-427/11. sz. ügy)

2011/C 311/41

Az eljárás nyelve: angol

A kérdést előterjesztő bíróság

High Court of Ireland

Az alapeljárás felei

Felperes: Margaret Kenny, Patricia Quinn, Nuala Condon, Eileen Norton, Ursula Ennis, Loretta Barrett, Joan Healy, Kathleen Coyne, Sharon Fitzpatrick, Breda Fitzpatrick, Sandre Hennelly, Marian Troy, Antoinette Fitzpatrick, Helena Gatley

Alperesek: Minister for Justice, Equality and Law Reform, Minister for Finance, Commissioner of An Garda Síochána

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

1. Olyan körülmények esetén, ahol prima facie (első ránézésre) megállapítható a nemi alapú, közvetett hátrányos megkülönböztetés a díjazásban, ami sérti az EK 141. cikket (jelenleg EUMSZ 157. cikket) és a 75/117/EKG tanácsi irányelvet (1), az objektív igazolás megállapítása érdekében a munkáltatónak bizonyítania kell-e: a) az összehasonlítható helyzetben lévő alkalmazottaknak az általuk betöltött állásokra való alkalmazását igazoló okokat; b) az összehasonlítható helyzetben lévő alkalmazottak magasabb díjazását igazoló okokat; c) a felperesek alacsonyabb díjazását igazoló okokat?

2. Olyan körülmények esetén, ahol prima facie (első ránézésre) megállapítható a nemi alapú, közvetett hátrányos megkülönböztetés a díjazásban, a munkáltatónak az objektív igazoló okok megállapítása érdekében a) a fellebbezők által hivatkozott, meghatározott összehasonlítható helyzetben levő alkalmazottak és/vagy b) általában az összehasonlítható állások vonatkozásában kell-e előterjesztenie az igazoló okokat?

3. A 2.b) kérdésre adandó igenlő válasz esetén, bizonyítottak-e az objektív igazoló okok annak ellenére, hogy az ilyen igazolás nem alkalmazható a kiválasztott, összehasonlítható helyzetben levő alkalmazottakra?

4. Tévesen alkalmazta-e a Labour Court a közösségi jogot annak elfogadásakor, hogy „a szociális partnerek közötti jó kapcsolatokhoz fűződő érdeket” figyelembe lehet venni annak meghatározásakor, hogy a munkáltató objektív módon igazolni tudja-e díjazásbeli eltérést?

5. Olyan körülmények esetén, ahol prima facie (első ránézésre) megállapítható a nemi alapú, közvetett hátrányos megkülönböztetés a díjazásban, bizonyíthatók-e az objektív igazoló okok az ellenérdekű félnek a szociális partnerek közötti kapcsolatokkal összefüggő megfontolásán? Van-e bármilyen jelentősége e megfontolásoknak az objektív igazoló okok elemzése során?

(1) A férfiak és a nők egyenlő díjazása elvének alkalmazására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1975. február 10-i 75/117/EGK tanácsi irányelv (HL L 45., 19. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 1. kötet, 179. o.)
2.

A kérdést előterjesztő bíróság azt kéri az Európai Unió Bíróságától, hogy töltse meg tartalommal az aránytalanság fogalmát az alábbiakra is figyelemmel: a) Az eredetileg hosszú futamidőre — jelen esetben 33 évre — szóló szerződések (eredeti) lejárat előtti megszüntetésének lehetősége, egy rendkívül rövid és konkrét időszak során elkövetett szerződésszegés miatt. b) Olyan — jelen esetben 18 %-ot meghaladó mértékű — késedelmi kamatok kikötése, amelyek nem felelnek meg az egyéb, fogyasztókat érintő szerződésekben kiköthető késedelmi kamatokkal szemben támasztott szempontoknak (fogyasztói hitelek), és amelyek a fogyasztókkal kötött szerződések más területein akár tisztességtelennek is tekinthetők, és amelyekre ugyanakkor az ingatlanokkal kapcsolatos szerződéskötési gyakorlatban nem vonatkozik egyértelmű jogszabályi korlát, még azokban az esetekben sem, amelyekben nem csak a már lejárt törlesztőrészletek tekintetében, hanem a határidő előtti lejárat folytán a tartozás teljes összegére nézve kerülnek felszámításra. c) Az elszámolási mechanizmusok és a változó — mind ügyleti, mind késedelmi — kamatok hitelező általi egyoldalú megállapítása a jelzálogtárgyra vezetett végrehajtás lehetőségével egybekötve, valamint annak kizárása, hogy az adós a végrehajtási eljárásban kifogásolja a követelés összegét, ügyének olyan bírósági eljárásra utalásával, amelynek célja ezen összeg megállapítása, és amelynek jogerős ítélettel való lezárása idejére a végrehajtás már befejeződik, vagy, ami még rosszabb, az adós elveszíti a jelzáloggal terhelt vagy biztosítékként lekötött vagyontárgyat, ez a kérdés pedig különös jelentőséggel bír a lakásvásárlási célú kölcsönök esetében, amikor a végrehajtás az ingatlanból való kilakoltatással végződik.
HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 355/11

A Törvényszék (első tanács) T-42/07. sz., The Dow Chemical Company és társai kontra Európai Bizottság ügyben 2011. július 13-án hozott ítélete ellen a The Dow Chemical Company, Dow Deutschland Inc., Dow Deutschland Anlagengesellschaft mbH és Dow Europe GmbH által 2011. szeptember 27-én benyújtott fellebbezés

(C-499/11. P. sz. ügy)

2011/C 355/18

Az eljárás nyelve: angol

Felek

Fellebbezők: The Dow Chemical Company Dow Deutschland Inc., Dow Deutschland Anlagengesellschaft mbH és Dow Europe GmbH (képviselők: D. Schroeder, Rechtsanwalt, T. Kuhn, Rechtsanwalt és T. Graf, Advocat)

A másik fél az eljárásban: az Európai Bizottság

A fellebbezők kérelmei:

— A The Dow Chemical Company azt kéri, hogy a Bíróság helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-42/07. sz. ügyben hozott ítéletét annyiban, amennyiben az elutasítja a COMP/F/38.638 ügyben 2006. november 29-én hozott bizottsági határozat őt érintő részének megsemmisítésére irányuló kérelmét;

— A The Dow Chemical Company azt kéri, hogy a Bíróság semmisítse meg a COMP/F/38.638 ügyben 2006. november 29-én hozott bizottsági határozat őt érintő részét;

— a fellebbezők azt kérik, hogy a Bíróság helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-42/07. sz. ügyben hozott ítéletét annyiban, amennyiben az elutasítja a fellebbezők lényeges bírságcsökkentésre vonatkozó kérelmeit;

— a fellebbezők azt kérik, hogy a Bíróság lényegesen csökkentse a velük szemben kiszabott bírságok összegét;

— a fellebbezők azt kérik, hogy a Bíróság: — kötelezze a Bizottságot az összes fellebbező jelen üggyel felmerült összes költségének viselésére; — hozzon meg minden olyan intézkedést, amelyet megfelelőnek ítél.

Jogalapok és fontosabb érvek

A fellebbezés négy jogalapot tartalmaz. Az első jogalap szerint a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor úgy vélte, hogy a Bizottságnak nem kell megfelelően gyakorolnia diszkrecionális jogkörét, illetve amikor nem gyakorolta korlátlan felülvizsgálati jogkörét a Bizottságnak a The Dow Chemical Company felelősségének megállapításával kapcsolatos diszkrecionális jogköre tekintetében. A második jogalap szerint a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot a bírság kiindulási összegével kapcsolatos eltérő bánásmód tekintetében. A harmadik jogalap szerint a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította, hogy a Bizottság jogosult volt a The Dow Chemical Company forgalmát figyelembe venni. A negyedik jogalap szerint a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot annak megállapításával, hogy az elrettentési szorzó alkalmazása nem volt hátrányosan megkülönböztető.
A.

A szakmai képesítések elismeréséről szóló, 2005. szeptember 7-i 2005/36/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (2005/36/EK irányelv) (1) 5. cikkének (3) bekezdéséhez: 1. Azon szakmai szabályok körébe tartozik-e a legutóbb 2008. december 1-jén módosított (HÄBI. 2009., 749. o.) 1998. szeptember 2-i Berufsordnung für die Ärztinnen und Ärzte in Hessen (hesseni orvosi etikai kódex, BO) (HÄBI. 1998., I-VIII. o.) 12. §-ának (1) bekezdése szerinti rendelkezés, amelyeknek a szolgáltatásnyújtó általi be nem tartása esetén a fogadó államban fegyelmi eljárásnak megfelelő szakmai bírósági eljárás folytatható le a fogyasztóbiztonsággal és a fogyasztóvédelemmel közvetlenül és konkrétan összefüggő súlyos szakmai mulasztás miatt? 2. Ha igen: abban az esetben is így van-e ez, ha a szolgáltatásnyújtó (a jelen ügyben: az orvos) által elvégzett műtét tekintetében a fogadó államban hatályos Gebührenordnung für Ärzte (orvosi díjszabás, GOÄ) nem tartalmazza a vonatkozó díjkódot? 3. Azon szakmai szabályok körébe tartoznak-e a szakmai szabályokkal ellentétes reklámra vonatkozó rendelkezések (a BO D. fejezetének 13. pontjával összefüggésben értelmezett 27. §-ának (1)-(3) bekezdése), amelyeknek a szolgáltatásnyújtó általi be nem tartása esetén a fogadó államban fegyelmi eljárásnak megfelelő szakmai bírósági eljárás folytatható le a fogyasztóbiztonsággal és a fogyasztóvédelemmel közvetlenül és konkrétan összefüggő súlyos szakmai mulasztás miatt?
HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 370/19

Az Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London (Egyesült Királyság) által 2011. szeptember 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Olaitan Ajoke Alarape, Olukayode Azeez Tijani kontra Secretary of State for the Home Department

(C-529/11. sz. ügy)

2011/C 370/31

Az eljárás nyelve: angol

A kérdést előterjesztő bíróság

Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London

Az alapeljárás felei

Felperesek: Olaitan Ajoke Alarape, Olukayode Azeez Tijani

Alperes: Secretary of State for the Home Department

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

1. Ahhoz, hogy valamely szülő „a gyermek felügyeletét ténylegesen ellátó szülőnek” minősüljön, és ily módon származékos tartózkodási joggal rendelkezzen azon 21 évnél idősebb gyermekére tekintettel, aki él az 1612/68 rendelet 12. cikke (jelenleg lásd a 492/2011/EU rendelet (1) 10. cikkét) szerinti oktatáshoz való jogával, i. el kell-e tartania a gyermekét; ii. a gyermeknek az ő háztartásában kell-e élnie; iii. továbbá érzelmi támaszt kell-e kapnia tőle?

2. Amennyiben ahhoz, hogy a szülő származékos tartózkodási joggal rendelkezzen, nem szükséges a fenti három tényező együttes meglétének igazolása, elegendő-e a szülőnek azt igazolnia, hogy a fenti tényezők egyike, illetve azok közül kettő fennáll?

3. A fenti ii. pont vonatkozásában akkor is úgy kell-e tekinteni, hogy a tanulmányokat folytató, nagykorú gyermek továbbra is a szülővel (szülőkkel) közös háztartásban él, ha az előbbi a tanulmányai idejére az otthonától távol lakik (a szüneteket és az esetenkénti hétvégéket kivéve)?

4. A fenti iii. pont vonatkozásában a szülő által nyújtott érzelmi támasznak rendelkeznie-e kell különös jellemzőkkel (így különösen szorosnak vagy fizikailag közelinek kell-e lennie), avagy elegendő, ha azt a szülő és a nagykorú gyermek között fennálló normál érzelmi kötődés jellemzi?

5. Amennyiben valamely személy folyamatosan öt évnél hosszabb ideig az 1612/68 rendelet 12. cikke (jelenleg lásd a 492/2011/EU rendelet 10. cikkét) szerinti európai uniós tartózkodási joggal rendelkezik, ez a tartózkodás feljogosítja-e őt a 2004/38/EK irányelvnek (2) (az uniós polgárokról szóló irányelv) a „Huzamos tartózkodás joga” címet viselő IV. fejezete szerinti huzamos tartózkodási jog megszerzésére és az ugyanezen irányelv 19. cikke szerinti tartózkodási kártya kiállítására?

(1) A munkavállalók Unión belüli szabad mozgásáról szóló, 2011. április 5-i 492/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 141., 1. o.).

(2) Az Unió polgárainak és családtagjaiknak a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogáról, valamint az 1612/68/EGK rendelet módosításáról, továbbá a 64/221/EGK, a 68/360/EGK, a 72/194/EGK, a 73/148/EGK, a 75/34/EGK, a 75/35/EGK, a 90/364/EGK, a 90/365/EGK és a 93/96/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. április 29-i 2004/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 77. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 5. kötet, 46. o.).
6.

Különösen, — nem szüntették meg véglegesen azokat a jogellenes fúrásokat, amelyeket maguk a görög hatóságok tartottak szükségesnek a tó korszerűsítéséhez; — még nem történt meg az öntözés fenntartható szintre történő korlátozása, ami annak tudható be, hogy a görög hatóságok nem nyújtották még be az előírt intézkedések elfogadását igazoló bizonyítékokat; — még nem került sor a közös öntözési hálózatokra és a Koroneia-tó talajvízszintjének növelésére irányuló építési munkálatok tekintetében tanulmány lefolytatására, ugyanakkor pedig nem valósult meg az ipari hulladék kibocsátása, mivel úgy tűnik, hogy még nem írták alá az erjesztésre szolgáló tómeder építési munkálataira vonatkozó szerződést. Ezenfelül, négy, szennyezést kibocsátó üzem továbbra is jogellenesen működik; — még nem hagyták jóvá a Koroneia-Volvi és a Makedonikon Tempon tavak körüli nemzeti park kezelésével és integrált megfigyelési programjával foglalkozó projektet.
C 25/41

A Törvényszék (harmadik tanács) T-25/06. sz., Alliance One, Inc. kontra Európai Bizottság ügyben 2011. szeptember 9-én hozott ítélete ellen az Alliance One International, Inc. által 2011. november 25-én benyújtott fellebbezés

(C-593/11. sz. ügy)

(2012/C 25/78)

Az eljárás nyelve: angol

Felek

Fellebbező: Alliance One International, Inc. (képviselők: C. Osti, A. Prastaro és G. Mastrantonio, avvocati)

A másik fél az eljárásban: az Európai Bizottság

A fellebbező kérelmei

A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

— helyezze egészében hatályon kívül a Törvényszék T-25/06. sz., Alliance One, Inc. kontra Európai Bizottság ügyben 2011. szeptember 9-én hozott ítéletét; illetve ha a per állása azt lehetővé teszi:

— semmisítse meg a megtámadott határozat 1. cikkének (1) bekezdését a SCC-t, a Dimont és az Alliance One-t érintő részében; és ennek megfelelően

— csökkentse a Transcatabbal és a Dimon Italiával (Mindo) szemben kiszabott bírságokat oly mértékben, hogy azok ne haladják meg az utolsó pénzügyi évben elért forgalmuk 10 %-át; továbbá

— csökkentse a Transcatabbal és a Dimon Italiával (Mindo) szemben kiszabott bírságokat, mivel az alkalmazott szorzó már nem alkalmazható, ugyanis az a vállalatcsoport méretén alapult;

— mindenesetre kötelezze a Bizottságot az összes költség viselésére, ideértve az Alliance One Törvényszék előtt felmerült költségeit is.

Jogalapok és fontosabb érvek

Az Alliance One azt kéri, hogy a Bíróság: (i) helyezze egészében hatályon kívül a megtámadott ítéletet; továbbá (ii) semmisítse meg a COMP/C.38.281/B.2 nyersdohány — Olaszország ügyben 2005. október 20-én hozott határozat 1. cikkének (1) bekezdését a Standard Commercial Corp.-ot (SCC), a Dimon Inc.-t (Dimon) és az Alliance One-t érintő részében, és ennek megfelelően (iii) csökkentse a Transcatab SpA-val (Transcatab) és a Dimon Italia S.r.l.-lel (Dimon Italia; jelenleg Mindo) szemben kiszabott bírságokat oly mértékben, hogy azok ne haladják meg az utolsó pénzügyi évben elért forgalmuk 10 %-át, illetve másodlagosan (iv) csökkentse a Transcatabbal és a Dimon Italiával (Mindo) szemben kiszabott bírságokat, mivel az alkalmazott szorzó már nem alkalmazható; (v) mindenesetre kötelezze a Bizottságot az összes költség viselésére, ideértve az Alliance One Törvényszék előtt felmerült költségeit is.

Az Alliance One arra hivatkozik, hogy a megtámadott ítéletet az alábbi jogalapok alapján hatályon kívül kell helyezni:

— Először is a Törvényszék megsértette az EUMSZ 296. cikket, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartájának 48. és 49. cikkét. Azáltal, hogy a Törvényszék nem vizsgálta meg ténylegesen és egészében a fellebbező által a meghatározó irányítás vélelmének megdöntésére, és következésképpen annak érdekében előterjesztett bizonyítékokat, hogy a Törvényszék ennek megfelelően támassza alá a fenti bizonyítékok elutasítására vonatkozó érvelését, az irányítás tényleges gyakorlására vonatkozó vélelmet megdönthetetlenné tette, és ebből következően a Törvényszék megsértette az ártatlanság, a jogszerűség és a felelősség egyéniesítésének elvét.
2.

A 77/388/EK irányelv 11. cikke A. része (3) bekezdésének c) pontjával (jelenleg a 2006. november 28-i 2006/112/EK irányelv 79. cikkének c) pontja), és különösen azon „költségtérítési összegek” fogalmával, „amelyeket valamely adóalany a vevőjétől, illetve a szolgáltatás megrendelőjétől annak nevében vagy (helyesen: és) a javára kifizetett összegek megtérítéseként kap, és amelyeket a könyvelésében átmenő tételként könyvel”, összeegyeztethető-e a CIVA 16. cikke (6) bekezdése c) pontjának a fellebbezéssel megtámadott ítélet által elfogadott értelmezése (amely szerint a kereskedelmi reklámokat terhelő reklámdíj nem a szolgáltatás megrendelőjének nevében és javára megfizetett összeg, annak ellenére, hogy azt harmadik személyeket megillető átmenő tételként könyvelik és közintézmények javát szolgálják, és erre tekintettel be kell számítani a HÉA alapjába)?
1.

A jelen előzetes döntéshozatal iránti kérelem a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2000. december 22-i 44/2001/EK tanácsi rendelet (1) (a továbbiakban: 44/2001 rendelet) 28. cikkével (a továbbiakban: 28. cikk), valamint a nemzeti bíróság (a továbbiakban: „A” állam bíróságai) által követendő eljárásokkal kapcsolatos, amennyiben az e bíróság arra vonatkozó joghatóságával összefüggő, 28. cikken alapuló kifogásról kell határozniuk, hogy az tárgyalhat és döntést hozhat-e egy eljárásban (a továbbiakban: harmadik eljárás), amennyiben „A” állam bíróságaihoz: a) keresetet nyújtottak be egy első eljárásban (a továbbiakban: első eljárás), amely összefüggő lehet olyan eljárással (a továbbiakban: második eljárás), amelyet egy másik tagállam (a továbbiakban: B tagállam) bíróságai előtt kezdeményeztek; és b) emellett keresetet nyújtottak be olyan eljárásban (a továbbiakban: harmadik eljárás), amely összefüggő lehet a második eljárással; és c) a 44/2001 rendelet 28. cikke alapján kifogást nyújtottak be azzal kapcsolatban, hogy „A” állam bíróságai rendelkeznek-e a joghatósággal a harmadik eljárás tárgyalására és eldöntésére, azon az alapon, hogy (a „B” állam bíróságai előtt folyó) második eljárás, illetve (az „A” állam bíróságai előtt folyó) harmadik eljárás az említett 28. cikk értelmében összefüggő kereseteket képez.