ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2

Ezt a kérelmet MB és a Secretary of State for Work and Pensions (munka‑ és nyugdíjügyi miniszter, Egyesült Királyság) között annak tárgyában folyamatban lévő jogvitában terjesztették elő, hogy az utóbbi megtagadta az állami öregségi nyugdíjnak azon törvényes nyugdíjkorhatártól történő folyósítását, amikortól arra a MB által a nemváltoztatást követően szerzett nemhez tartozó személyek jogosulttá válnak.
(4)

A Bizottság »Az európai szén‑dioxid‑piac helyzete 2012‑ben« című, az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak benyújtott jelentése megállapította, hogy a kereslet és a kínálat strukturális egyensúlyhiányának megoldásához intézkedésekre van szükség. A 2030‑ig tartó időszakra vonatkozó éghajlat‑ és energiapolitikai kerettel kapcsolatos hatásvizsgálat azt jelzi, hogy ez az egyensúlyhiány várhatóan továbbra is fennáll, és nem kezelhető kielégítően azzal, ha ezen a kereten belül szigorúbb célkitűzéshez igazítják a lineáris pályát. A lineáris tényező megváltoztatása csak fokozatosan módosítja a kibocsátási egységek uniós szintű mennyiségét (az […] [ETS] összkvótáját). Ennek megfelelően a többlet is csak fokozatosan csökkenne, és a piacnak több mint egy évtizedig továbbra is mintegy 2 milliárd vagy még annál is több kibocsátási egységnyi többlettel kellene működnie, ami megakadályozná, hogy az […] [ETS] közvetítse a szén‑dioxid‑kibocsátás költséghatékony csökkentését ösztönző szükséges beruházási üzenetet, valamint előmozdítsa a gazdasági növekedéshez és a munkahelyteremtéshez hozzájáruló alacsony szén‑dioxid‑kibocsátású innovációt.
17

Ezen utóbbi bíróság lényegében megállapítja, hogy a Hessischer Verwaltungsgerichtshof (hesseni közigazgatási felsőbíróság) által a KWG 9. §‑ának (1) bekezdésében biztosított védelem vonatkozásában elismert terjedelem két szempontból is túl szűk. Először is e rendelkezés általános jelleggel minden olyan információ védelmét célozza, amely bizalmas jellegének megőrzéséhez a felügyelt vállalkozásnak vagy harmadik személynek jogos érdeke fűződik, ideértve az olyan vagyoni értékű információkat is, amelyek a hitelezők javára értékesíthetők a fizetésképtelenségi eljárásban, függetlenül attól, hogy szigorúan üzemi vagy üzleti titkokról van‑e szó. Másodszor az említett rendelkezés azon információk hozzáférhetővé tétele ellen is védelmet nyújt, amelyek bizalmas jellegének megőrzéséhez a pénzügyi szolgáltatások szövetségi felügyeletének jogos érdeke fűződik. Mindenesetre meg kell vizsgálni az érintett információelemek tartalmát ahhoz, hogy az ilyen jogos érdek fennállását meg lehessen állapítani. Ezenfelül az idő múlásával általában csökken az információk védelme szükségességének a szintje.
–

a belga kormány képviseletében C. Pochet, M. Jacobs és C. Van Lul, meghatalmazotti minőségben, segítőik: C. Piront, S. Matray és D. Matray avocats,
39

Kétségtelen, hogy a Bíróság – a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó‑rendszer: egységes adóalap‑megállapításról szóló, 1977. május 17‑i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv (HL 1977. L 145., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 23. o.) 5. cikke (1) bekezdésének értelmezése során, amelynek szöveg megegyezik a héairányelv 14. cikke (1) bekezdésének szövegével – kimondta, hogy ezen 5. cikk (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy akkor is „termékértékesítésnek” minősül a birtokba vehető dolog átengedése, amely tulajdonosként való rendelkezésre jogosít fel, ha nem került sor a dolog tulajdonjogának átruházására (1990. február 8‑iShipping and Forwarding Enterprise Safe ítélet, C‑320/88, EU:C:1990:61, 9. pont). Ugyanakkor a jelen előzetes döntéshozatal iránti kérelem keretében a kérdést előterjesztő bíróság felvetette azt a kérdést, hogy sor kerül‑e a héairányelv 14. cikke (2) bekezdésének a) pontja szerinti „termékértékesítésre” abban az esetben, ha ellenérték fizetése ellenében csak a vagyontárgyak tulajdonjogának átruházására kerül sor, de az érintett vagyontárgy felett a gazdasági értelemben vett rendelkezés jogosultja ugyanaz a személy marad. Ugyanis a lengyel közigazgatási jogból eredő azon sajátosság, hogy egy járási jogú város tulajdonában álló ingatlanok államkincstári kisajátítása esetén e vagyontárgyak továbbra is a polgármester által képviselt önkormányzat kezelésében maradnak, alkalmas lehet arra, hogy emiatt a szóban forgó tulajdonjog‑átruházás – legalábbis részlegesen – ne öltsön gazdasági jelleget, azon oknál fogva, hogy a kisajátítást kérő szervet nem ruházzák fel azzal a joggal, hogy a szóban forgó vagyontárgyak felett tulajdonosként rendelkezzen.
27

Tekintettel arra, hogy a kereset csak akkor lehet megalapozott, ha a Németországi Szövetségi Köztársaság, nem pedig a Bizottság fogadhatja el a felperes által kért intézkedéseket, a Verwaltungsgericht Köln (kölni közigazgatási bíróság) az eljárást felfüggesztette, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjesztette a Bíróság elé: „1) Úgy kell‑e értelmezni a [1380/2013 rendelet] 11. cikkét, hogy azzal ellentétesek valamely tagállamnak a felségterületéhez vagy a joghatósága alá tartozó vizekre vonatkozó olyan intézkedései, amelyek szükségesek ahhoz, hogy a tagállam megfeleljen a [92/43 irányelv] 6. cikke szerinti kötelezettségeinek, amelyek más tagállamok halászhajóit érintik, és amelyek a Natura 2000 területeken teljeskörűen megtiltják a tengerfenékkel érintkező halászeszközökkel, valamint horgonyzott kopoltyúhálókkal (»kopoltyúhálók és állítóhálók«) hivatásszerűen folytatott tengeri halászatot? Ezen belül: a) Úgy kell‑e értelmezni [az 1380/2013 rendelet] 11. cikkét, hogy az »állományvédelmi intézkedések« fogalma magában foglalja az első előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésben említett halászati módszerek tilalmát? b) Úgy kell‑e értelmezni [az 1380/2013 rendelet] 11. cikkét, hogy a »más tagállamok halászhajói« fogalma valamely más tagállam azon halászhajóit is magában foglalja, amelyek a Németországi Szövetségi Köztársaság mint tagállam szövetségi lobogója alatt hajóznak? c) Úgy kell‑e értelmezni [az 1380/2013 rendelet] 11. cikkét, hogy a »vonatkozó uniós jogszabály céljának való megfelelés« fogalma a tagállam által elfogadott olyan intézkedéseket is magában foglalja, amelyek csak elősegítik az említett rendelkezésben hivatkozott uniós jogszabályokban megfogalmazott célok elérését? 2) Úgy kell‑e értelmezni [az 1380/2013 rendelet] 11. cikkét, hogy azzal ellentétesek valamely tagállamnak a felségterületéhez vagy a joghatósága alá tartozó vizekre vonatkozó olyan intézkedései, amelyek szükségesek ahhoz, hogy a tagállam megfeleljen a [2004/35 irányelv] szerinti kötelezettségeinek? 3) Amennyiben az első vagy a második előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésre vagy mindkettőre nemleges választ kell adni: Ellentétes‑e az EUMSZ 3. cikk (1) bekezdésének d) pontja alapján a tengeri biológiai erőforrások közös halászati politika keretében történő megőrzése területén megillető kizárólagos hatáskörrel a fent említett intézkedések valamely tagállam általi elfogadása?”
4

Ezen irányelv 3. cikke előírja: „Ezen irányelv alkalmazásában a következő meghatározásokat kell alkalmazni: […] b) »az infrastruktúra működtetője«: az a testület vagy vállalkozás, amely különösen a vasúti infrastruktúra vagy annak egy része létrehozásáért és karbantartásáért felelős a 91/440/EGK irányelv 3. cikkében meghatározottak szerint, ami magában foglalhatja az infrastruktúra felügyeleti és biztonsági rendszerének az irányítását is. Az infrastruktúra működtetőjének feladatai egy hálózaton vagy a hálózat egy részén belül más testületekre vagy vállalkozásokra ruházhatók; c) »vasúttársaság«: a 2001/14/EK irányelvben meghatározott vasúttársaság és bármely más állami vagy magánvállalkozás, amelynek fő üzleti tevékenysége vasúti áru‑ és/vagy személyszállítási szolgáltatások nyújtása, azzal a megkötéssel, hogy e vállalkozásnak kell a vontatást biztosítania; magában foglalja azokat a vállalkozásokat is, amelyek csak vontatást végeznek; […]”
41

Egyébként kétségtelen, hogy a 2001/672 határozat 2. cikkének (4) bekezdése, az eredeti változata szerint úgy rendelkezett, hogy az említett 2. cikkben említett információkat „legfeljebb hét nappal az állatok legelőre való áthelyezését követően be kell jegyezni a szarvasmarhafélék nemzeti adatbázisába”. Ebből az is következhetne, hogy az említett információkat mindaddig nem lehet bejegyzettnek tekinteni, amíg azokat ténylegesen be nem vezetik ebbe az adatbázisba. Tehát nem lett volna elegendő, hogy a bejelentést a megadott határidőn belül postára adták (lásd analógia útján: 2004. november 11‑iToeters és Verberk ítélet, C‑171/03, EU:C:2004:714, 43. pont).
67

Ugyanis, amennyiben véglegesen nem zárható ki, hogy a jövőre nézve újból korlátozó intézkedéseket fogadjanak el az Iráni Iszlám Köztársasággal szemben, – amint azt a Bank Mellat is állította – ilyen esetben egy olyan új helyzetről lenne szó, amely adott estben vagy a vitatott rendszer által előírtakhoz hasonló intézkedések vagy más jellegű intézkedések formájában vezet be korlátozó intézkedéseket. Ugyanakkor még azt is feltételezve, hogy a vitatott rendszer jogellenes, amit a Bíróság nem állapított meg, egy ilyen állítólagos jogellenességnek az e rendszerhez hasonló korlátozó intézkedések jövőre nézve történő elfogadása általi ismétlődésére vonatkozó egyszerű feltevés nem elegendő – tekintettel többek között arra, hogy a Tanács a korlátozó intézkedések tárgyának meghatározására vonatkozóan széles mozgástérrel rendelkezik (2017. március 28‑iRosneft ítélet, C‑72/15, EU:C:2017:236, 88. pont) – egy ilyen ismétlődés kockázatának kellően pontos és konkrét bizonyításához annak érdekében, hogy a Bank Mellat megőrizhesse a jelen eljárásban az eljáráshoz fűződő érdekét.
20

Így először is szerinte a Törvényszék tévesen vélekedett úgy, a megtámadott ítélet 22. pontjában, hogy a 14. osztályba tartozó egyes áruk tekintetében az érintett vásárlóközönség figyelmének szintje magasabb. A fellebbező szerint, még ha ezen áruosztály részben magasabb árkategóriába tartozó árukból áll is, általános jelleggel nem lehet megállapítani, hogy a figyelmi szint ezek tekintetében magasabb lenne, hiszen ékszerek és órák igen méltányos áron is kaphatók.
76

Így konkrétan nem következik az említett irányelvből, hogy valamely kölcsönszerződés késedelmikamat‑mértéket rögzítő feltételének mellőzése vagy megsemmisítése, abból kifolyólag, hogy tisztességtelen jellegű, szükségképpen magával vonná egyúttal e szerződés ügyletikamat‑mértéket kikötő feltételének mellőzését vagy megsemmisítését is, annál is inkább, mert e különböző feltételeket világosan el kell határolni egymástól. Ez utóbbi vonatkozásban ugyanis hangsúlyozni kell, hogy amint a C‑94/17. sz. ügyben szereplő előzetes döntéshozatalra utaló határozatból is kitűnik, a késedelmi kamatok célja az, hogy szankcionálják azt, ha az adós nem teljesíti a kölcsön szerződésben kikötött esedékesség szerinti visszafizetésére vonatkozó kötelezettségét, hogy visszatartsák az adóst a kötelezettségei késedelmes teljesítésétől, és adott esetben ellentételezzék a hitelezőt a fizetési késedelem okán bekövetkező veszteségért. Ellenben az ügyleti kamatok funkciója valamely pénzösszeg hitelező általi rendelkezésre bocsátásának ezen összeg visszafizetéséig terjedő díjazása.
24

A kérdést előterjesztő bíróság rámutat arra is, hogy a 665/2013 felhatalmazáson alapuló rendelet által előírt energiacímkén túlmenően a BSH egyéb szimbólumokat is használ a porszívóin, többek között egy „Energy A” feliratú zöld címkét, amely azt jelzi, hogy a porszívó általánosságban az A energiahatékonysági osztályba tartozik, egy „AAAA Best rated: A in all classes” narancssárga címkét, amely azt jelzi, hogy a porszívó takarításhatékonysági szempontból – mind szőnyeg, mind kemény padlóburkolat esetében – az A energiahatékonysági és por‑visszabocsátási osztályba tartozik, továbbá egy „class A Performance” feliratot és egy szőnyeg ábráját tartalmazó fekete címkét, amelyből az következik, hogy a porszívó a szőnyegen történő porfelszívás szempontjából az A osztályba tartozik
59

Megállapítható az is, hogy az 1/2003 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének első mondata szerint, ha a Bizottság megállapítja az EUMSZ 101. cikkben vagy az EUMSZ 102. cikkben foglalt rendelkezések megsértését, határozatban felszólíthatja az érintett vállalkozásokat és vállalkozások társulásait, hogy fejezzék be a megállapított jogsértést. Az tehát, ha a Bizottság e rendelkezés alapján a jogsértés befejezésének elrendelésére vonatkozó azon hatáskörét gyakorolja, amelyet egyébként a Bizottság a vitatott határozat 3. cikkében is gyakorolt annyiban, amennyiben e befejezés még nem történt meg, és amelyet az Orange nem vitat, szükségképpen magában foglalja e jogsértés megállapításának hatáskörét, következésképpen pedig azt sem követeli meg a Bizottsággal szemben, hogy bizonyítsa az ehhez fűződő jogos érdekének fennállását (lásd ebben az értelemben: 1983. március 2‑iGVL kontra Bizottság ítélet, 7/82, EU:C:1983:52, 22–24. pont).
10

Az alapeljárás felperesei keresetet nyújtottak be többek között az említett részleges visszavonásról szóló határozatokkal szemben a Verwaltungsgericht Frankfurt am Mainhoz (Frankfurt am Main‑i közigazgatási bíróság, Németország).
7

A hajóűrtartalomadó‑rendszert 2002‑ben engedélyezték a belső piaccal összeegyeztethető állami támogatásként a 2004. január 17‑én módosított (HL 2004. C 13., 3. o.), a tengeri szállítási ágazatnak nyújtott állami támogatásokról szóló, 1997. július 5‑i közösségi iránymutatások (HL 1997. C 205., 5. o.) alapján a Spanyolország által végrehajtott N 736/2001 állami támogatásról – A tengeri szállítási társaságok űrtartalom alapján történő adóztatásáról szóló, 2002. február 27‑i C(2002) 582 végleges bizottsági határozattal (HL 2004. C 38., 4. o.). Ebben a rendszerben a hajózási társaságok nyilvántartásainak valamelyikébe bejegyzett és az adóhatóságtól erre vonatkozó engedéllyel rendelkező vállalkozások nem a bevételeik és kiadásaik, hanem az űrtartalom alapján adóznak. A spanyol jogszabály a gazdasági egyesülések számára lehetővé teszi, hogy e nyilvántartások egyikébe bejegyeztessék magukat annak ellenére, hogy azok nem hajózási társaságok.
2

E kérelmet a Confédération paysanne, a Réseau Semences Paysannes, a les Amis de la Terre France, a Collectif Vigilance OGM et Pesticides 16, a Vigilance OG2M, a CSFV 49, az OGM dangers, a Vigilance OGM 33 és a la Fédération Nature et Progrès, valamint a Premier ministre (miniszterelnök, Franciaország) és a Ministre de l’Agriculture, de l’Agroalimentaire et de la Forêt (mezőgazdasági, élelmiszer‑ipari és erdőügyi miniszter, Franciaország) között annak tárgyában folyamatban lévő jogvitában terjesztették elő, hogy megtagadták azon nemzeti rendelkezés hatályon kívül helyezését, amely szerint a mutagenezis útján nyert szervezetek főszabály szerint nem tekinthetők olyannak, mint amelyek esetében géntechnológiai módosítás valósul meg, és megtagadták a mutagenezis útján nyert, gyomirtó szerekkel szemben ellenálló repcefajták termesztésének és forgalmazásának betiltását.
61

Amint ugyanis azt a Bizottság is kiemelte, az adó késedelmes megfizetését terhelő kamat összege ugyanaz akkor is, ha az adót végül is nem kell megfizetni, illetve ha a forrásadót meg kell fizetni, de azt nem fizették meg időben. Ezen utóbbi helyzetben, amely eltér az alapügyben szereplő helyzettől, a bolgár államkincstár bevételveszteséget szenved el azon időszakban, amelynek során az adót nem fizették meg. Ezzel szemben az alapügyben kizárólag a bizonyítékok szolgáltatásában tanúsított késedelmet szankcionálják.
2

E kérelmet a Madbid cégnév alatt eljáró Marcandi Ltd és a Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (az Egyesült Királyság adó‑ és vámhivatala, a továbbiakban: adóhatóság) között az online árveréseken való részvételt lehetővé tevő „kreditek” értékesítésére alkalmazandó hozzáadottérték‑adóra (héa) vonatkozó szabályozás tárgyában folyamatban lévő jogvita keretében terjesztették elő.
74

A Németországi Szövetségi Köztársaság azzal érvel, hogy a Törvényszék a referenciakeret meghatározásakor a Bizottsághoz hasonlóan tévesen alkalmazta a jogot. E tagállam a 2011. november 15‑iBizottság és Spanyolország kontra Government of Gibraltar és Egyesült Királyság ítéletre (C‑106/09 P és C‑107/09 P, EU:C:2011:732), valamint a 2016. december 21‑iBizottság kontra World Duty Free Group és társai ítéletre (C‑20/15 P és C‑21/15 P, EU:C:2016:981) hivatkozva rámutat arra, hogy ahhoz, hogy egy intézkedést „szeletívnek” minősítsen, a Bizottságnak először is azonosítania kell az érintett tagállamban alkalmazandó normál adórendszert, majd bizonyítania kell, hogy a vizsgált intézkedés olyan vállalkozások közötti megkülönböztetéseket vezet be, amelyek az ezen adórendszer által követett célra tekintettel összehasonlítható ténybeli és jogi helyzetben vannak. E célból nem követhető egy kizárólag a szabályozási technikára alapított megközelítés.
10

Az 1973. szeptember 29‑i decreto del Presidente della Repubblica no 600 recante disposizioni comuni in materia di accertamento delle imposte sui redditi (a jövedelemadó‑megállapításra vonatkozó közös rendelkezésekről szóló 600. sz. köztársasági elnöki rendelet; a GURI 1973. október 16‑i 268. száma) 39. cikkének (1) bekezdése a következőképpen rendelkezik: „Természetes személyek vállalkozói jövedelme esetén a[z] [adó]hivatal helyesbítést akkor végez: […] d) ha a számviteli nyilvántartások vizsgálatából és a 33. cikkben említett más ellenőrzésekből vagy a számviteli nyilvántartások teljességének, pontosságának és hitelességének számlák és a vállalkozással kapcsolatos egyéb dokumentumok, valamint a[z] [adó]hivatal által a 32. cikkel összhangban gyűjtött adatok és információ alapján végzett ellenőrzéséből az adóbevallásban és annak mellékleteiben feltüntetett elemek hiányossága, valótlansága vagy pontatlansága következik. A bevallásban fel nem tüntetett tevékenységek fennállására vagy bevallott kötelezettségek hiányára megdönthető vélelem alapján is lehet következtetni, feltéve hogy azok súlyosak, pontosan meghatározhatók és egybevágók.”
1

A C‑622/16. P. és C‑623/16. P. sz. ügyekre vonatkozóan benyújtott fellebbezéseikben a Scuola Elementare Maria Montessori Srl és az Európai Bizottság egyaránt az Európai Unió Törvényszékének 2016. szeptember 15‑iScuola Elementare Maria Montessori kontra Bizottság ítéletének (T‑220/13, nem tették közzé, EU:T:2016:484) hatályon kívül helyezését kéri, amelyben a Törvényszék mint megalapozatlant elutasította a Scuola Elementare Maria Montessori által az S.A. 20829. számú (C 26/2010, ex NN 43/2010 [ex CP 71/2006]) állami támogatásról – A helyi ingatlanadó alól nem kereskedelmi célú jogalanyok által, meghatározott célokra használt ingatlanok után Olaszországban adott mentesség rendszeréről – szóló, 2012. december 19‑i 2013/284/EU bizottsági határozat (HL 2013. L 166., 24. o.; a továbbiakban: a vitatott határozat) megsemmisítése iránt benyújtott keresetet.
21

E tekintetben azonban emlékeztetni kell először is arra, hogy még ha a Bíróságnak van is az adott jogkérdést megoldó ítélkezési gyakorlata, a nemzeti bíróságok továbbra is teljesen szabadon fordulhatnak a Bírósághoz, ha azt célszerűnek tartják, anélkül hogy az a körülmény, hogy az értelmezésre előterjesztett rendelkezéseket a Bíróság már értelmezte, azzal a következménnyel járna, hogy a Bíróság elveszíti az újbóli határozathozatalra vonatkozó hatáskörét (2014. július 17‑iTorresi ítélet, C‑58/13 és C‑59/13, EU:C:2014:2088, 32. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
12

E panasz alátámasztására a World Wildlife Fund UK csatolta „A közönséges disznódelfin védelme a brit tengerekben” című, az érintett faj két szakértője, Peter Evans és Sian Prior által írt jelentést (a továbbiakban: Evans és Prior‑jelentés). Ez a jelentés hat olyan természeti területet határozott meg, amelyeket a rendelkezésre álló tudományos adatok alapján e faj tekintetében KTT‑vé kellett volna kijelölni. Az alábbi néven ismert természeti területekről volt szó: „Western Scotland and Inner Hebrides”, „North & West Anglesey”, „South‑west Llyn”, „South Cardigan Bay”, „Pembrokeshire Marine/Sir Benfro Forol” és „Outer Bristol Channel”. Az említett jelentés szerint öt további természeti terület alkalmas lehet arra, hogy a KTT‑hálózat részévé váljon, mégpedig az East Grampianre kiterjedő„Northern Isles” és „Moray Firfth”, illetve az Észak‑Írországban található „Eastern England”, „Dogger Bank” és „Skerries and Causeway” nevű területek. Az Evans és Prior‑jelentés tartalmazott egy egységes adatlaptervezetet az így meghatározott egyes természeti területekre vonatkozóan.
8

Ezen irányelvnek „A gyártás megfelelőségével kapcsolatos intézkedések” címet viselő 12. cikkének szövege a következő: „(1) Az a tagállam, amely EK‑típusjóváhagyást ad meg, a X. melléklet szerint – szükség esetén a többi tagállam jóváhagyó hatóságaival együttműködve – megteszi a szükséges intézkedéseket, és megvizsgálja, hogy megfelelő lépéseket tettek‑e annak biztosítására, hogy a járművek, rendszerek, alkatrészek [helyesen: összetevők] vagy önálló műszaki egységek gyártása – az esettől függően – megfeleljen a jóváhagyott típusnak. (2) Az a tagállam, amely EK‑típusjóváhagyást ad meg, e jóváhagyás tekintetében – szükség esetén a többi tagállam jóváhagyó hatóságaival együttműködve – a X. melléklet szerint megteszi a szükséges ellenőrző intézkedéseket annak biztosítására, hogy az (1) bekezdésben említett intézkedések megfelelőek maradjanak, és a járművek, rendszerek, alkatrészek [helyesen: összetevők] vagy önálló műszaki egységek gyártása – az esettől függően – továbbra is megfeleljen a jóváhagyott típusnak. A termékek jóváhagyott típussal való megegyezőségének igazolása a X. mellékletben, valamint az egyedi követelményeket tartalmazó említett szabályozási aktusokban foglalt eljárásokra korlátozódik. E célból az EK‑típusjóváhagyást megadó tagállam jóváhagyó hatósága a gyártó telephelyén – beleértve a gyártólétesítményeket is – vett mintákon elvégezhet bármilyen, a IV. vagy a XI. mellékletben felsorolt szabályozási aktusokban előírt ellenőrzést vagy vizsgálatot. (3) Ha a tagállam, amely az EK‑típusjóváhagyást megadta, megállapítja, hogy az (1) bekezdésben említett intézkedéseket nem alkalmazzák, vagy jelentősen eltérnek a közösen megállapodott intézkedésektől és ellenőrzési tervektől, vagy amelyeknek alkalmazása annak ellenére megszűnt, hogy a gyártás folytatódik, akkor az említett tagállamnak meg kell tennie a szükséges intézkedéseket – beleértve a típusjóváhagyás visszavonását is – annak biztosítása érdekében, hogy pontosan kövessék a gyártásmegfelelőségi eljárást.”
77

A 2013/32 irányelv 33. cikke (2) bekezdésének e) pontjában foglalt elfogadhatatlansági ok arra a különleges helyzetre vonatkozik, amelyben valamely személy, akit egy másik tart el, ezen irányelv 7. cikkének (2) bekezdésével összhangban először hozzájárul ahhoz, hogy a nevében nemzetközi védelem iránti kérelmet nyújtsanak be, majd ezt követően maga is nemzetközi védelem iránti kérelmet nyújt be.