Az a puszta tény ugyanis, hogy az iránymutatásban előírt határértékeket nem lépték túl, nem jár automatikusan azzal a következménnyel, hogy a támogatás összeegyeztethető a belső piaccal. Épp ellenkezőleg, még abban az esetben is, ha az említett határértékeket nem lépték túl, és fennáll a regionális iránymutatásban előírt többi feltétel, a Bizottság jogszerűen vizsgálhatja, hogy a regionális fejlődés terén okozott előnyök meghaladják‑e a projekt által a versenytorzítás terén okozott hátrányokat, amiből elsősorban az következik, hogy ellenőrizni kell a szóban forgó támogatás szükségességét.

E tekintetben a 2007–2013 közötti időszakra vonatkozó nemzeti regionális támogatásokról szóló iránymutatás 68. pontja megállapít egy határértéket – többek között – a piaci részesedés vonatkozásában (25%), amelynek meghaladása esetén a Bizottság köteles megindítani az EUMSZ 108. cikk (2) bekezdése szerinti hivatalos vizsgálati eljárást, még akkor is, ha eleve azon a véleményen van, hogy a szóban forgó támogatás összeegyeztethető a belső piaccal. Mindazonáltal e szabályból nem következik az, hogy amennyiben e határértékeket nem haladják meg, a hivatalos vizsgálati eljárás megindítása kizárt, és hogy ebben az esetben a Bizottság köteles a támogatást közvetlenül a belső piaccal összeegyeztethetőnek minősíteni. Ez utóbbi esetben ugyanis a Bizottságnak valóban lehetősége van arra, hogy eltekintsen a hivatalos vizsgálati eljárás megindításától, e döntését azonban nem indokolhatja azzal, hogy az iránymutatás 68. pontja kötelezi őt erre.

Amikor a Bizottság az állami támogatásoknak a belső piaccal való összeegyeztethetőségét értékeli az EUMSZ 107. cikk (3) bekezdésében foglalt eltérésre tekintettel, figyelemmel kell lennie az Unió érdekére, és nem tekinthet el ezen intézkedéseknek az Európai Gazdasági Térség egész területén a releváns piacokra gyakorolt hatásának értékelésétől. Ilyen esetben a Bizottság nemcsak annak ellenőrzésére köteles, hogy ezen intézkedések ténylegesen hozzájárulhatnak az érintett régiók gazdasági fejlődéséhez, hanem e támogatásoknak a tagállamok közötti kereskedelemre gyakorolt hatását is fel kell mérnie, és különösen azon ágazati hatásokat is értékelnie kell, amelyeket uniós szinten e támogatások kiválthatnak.

Ahhoz ugyanis, hogy valamely regionális támogatás arányos legyen, összegét és intenzitását a beruházás támogatott régióban való megvalósulásához szükséges minimumra kell korlátozni. Ezen összefüggésben a nagyberuházási projektekhez nyújtott regionális támogatások részletes vizsgálatának kritériumairól szóló közlemény 30. pontja a 2007–2013 közötti időszakra vonatkozó nemzeti regionális támogatásokról szóló iránymutatásra, valamint a regionális támogatások tekintetében rögzített bizonyos, az említett régiókat sújtó problémák súlyával arányos felső határértékekre utal. Ráadásul az említett közlemény 33. pontja előírja, hogy a támogatás általánosságban milyen helyzetben minősülhet arányosnak. Arra a körülményre utal, hogy a támogatásnak egyenlőnek kell lennie a kedvezményezett vállalkozásnak a támogatott régióban történő befektetéshez kapcsolódó nettó költségei és az egyéb régió(k)ban történő befektetés nettó költségei közötti különbséggel. Több olyan kritérium is felsorolásra kerül, amelyeket e tekintetben figyelembe kell venni. Egyébiránt hangsúlyozni kell, hogy az arányosság ezen elve, amelynek lényege a támogatásnak a szükséges minimumra történő csökkentése a belső piacon való torzulások enyhítése céljából, az állami támogatások jogának más területein is releváns.

Egyébiránt valamely támogatás szükségességének hiánya különösen azon tény következtében állapítható meg, hogy az érdekelt vállalkozás már azt megelőzően megkezdte, sőt meg is valósította a támogatott projektet, hogy a támogatás iránti kérelmet a hatáskörrel rendelkező hatóságokhoz benyújtotta volna, ami kizárja, hogy az érintett támogatásnak ösztönző szerepe lehessen.

Nem az állami támogatások révén kell kiküszöbölni egy sajátos projekthez kapcsolódó minden beruházási kockázatot. Épp ellenkezőleg, ezek a kockázatok a támogatás kedvezményezett vállalkozása felelősségének körébe tartoznak, annál is inkább, mert ezeket előzetesen nem számszerűsítették, illetve részben nem is voltak számszerűsíthetőek. A releváns kritérium valamely támogatás célszerűsége értékelésének tekintetében kizárólag az a kérdés, hogy a támogatás szükséges‑e ahhoz, hogy a beruházási projektet meg lehessen valósítani a szóban forgó támogatott régióban.

A nagyberuházási projektekhez nyújtott regionális támogatás vizsgálata keretében a támogatás arányosságának elemzését is a beruházásra vonatkozó döntés meghozatalának időpontjában kell elvégezni, tehát azon körülmények között, amelyek mellett a kedvezményezett vállalkozás eldönti projektje megvalósításának helyszínét. Mindez ugyanis már a nagyberuházási projektekhez nyújtott regionális támogatások részletes vizsgálatának kritériumairól szóló közlemény 21. pontjának logikájából is kitűnik, amely pont a 2007–2013 közötti időszakra vonatkozó nemzeti regionális támogatásokról szóló iránymutatás 68. pontjára utal, és amely arra kötelezi a Bizottságot, hogy megvizsgálja, hogy a támogatás szükséges‑e ahhoz, hogy ösztönző hatást keltsen a beruházás tekintetében. Márpedig, azon tényen túl, hogy az ösztönző hatást a beruházásról szóló döntést megelőzően kell megvizsgálni, azt is meg kell állapítani, hogy az arra a kérdésre történő hivatkozás, hogy a támogatás szükséges‑e e tekintetben, a támogatás arányosságának elemzésébe tartozik. Lehetetlen úgy felosztani e kritériumokat, hogy az egyiket előzetesen, a másikat pedig utólagosan vizsgálják meg.

E tekintetben hozzá kell tenni, hogy egy ettől eltérő megoldás olyan helyzethez vezetne, amelyben még egy olyan állami támogatást is, amely meghaladja a követett cél tekintetében feltétlenül szükséges mértéket, olyannak lehetne minősíteni, mint amely megfelel az ösztönző hatásnak és mint amely arányos, kizárólag azon okból, hogy az a nagyberuházási projektekhez nyújtott regionális támogatások részletes vizsgálatának kritériumairól szóló közlemény 22. pontja szerinti projekt megvalósításához vezethet, és anélkül, hogy figyelembevételre kerülne az a kérdés, hogy ez a támogatás valójában nem minősül‑e egy olyan folyósításnak, amely javítja a kedvezményezett vállalkozás pénzügyi helyzetét, anélkül hogy ez szükséges lenne az EUMSZ 107. cikk (3) bekezdésében foglalt célok eléréséhez. Ez az értelmezés, amely egyaránt irányul a támogatás szükségességének, valamint a beruházás időpontjában gyakorolt ösztönző hatásának elemzésére, összeegyeztethető a nagyberuházási projektekhez nyújtott regionális támogatások részletes vizsgálatának kritériumairól szóló közlemény 29. pontjával, valamint 26. pontjával, mivel ez utóbbi többek között a beruházási bizottsághoz benyújtott, a különböző beruházási forgatókönyveket kidolgozó dokumentumokra utal.

Márpedig nem lehet aránytalannak minősíteni azt, hogy a Bizottság úgy elemezte a birtokában lévő adatokat a támogatás szükséges és ösztönző jellegének értékelése során, hogy azt a helyzetet vette figyelembe, amely a beruházási projekt végleges helyszínének kiválasztását lehetővé tévő döntés időpontjában állt fenn.

(lásd: 127–129., 135. pont)