Keywords

Summary



Keywords

1. Megsemmisítés iránti kereset – Természetes vagy jogi személyek – Őket közvetlenül és személyükben érintő jogi aktusok – A fehér cukor valamely gazdasági évre szóló származtatott intervenciós árát Olaszország egész területére rögzítő rendelkezés – Az olasz cukorgyártók keresete – Elfogadhatatlanság

(EK 230. cikk, negyedik bekezdés; 1216/2004 bizottsági rendelet, 1. cikk, d) pont)

2. Európai Közösségek – Az intézmények jogi aktusai jogszerűségének bírósági felülvizsgálata – Általános hatályú jogi aktusok – Jogellenességi kifogás előterjesztésének vagy az érvényesség vizsgálata érdekében előzetes döntéshozatal iránti kérelem előterjesztése indítványozásának szükségessége a természetes és jogi személyek esetén – A nemzeti bíróságok kötelezettsége a nemzeti eljárási szabályok oly módon történő alkalmazására, hogy azok lehetővé tegyék az általános hatályú közösségi jogi aktusok jogszerűségének vitatását – A közösségi bíróság előtti megsemmisítés iránti kereset lehetőségének megnyílása a nemzeti eljárási szabályok szintjén fennálló leküzdhetetlen akadály esetén – Kizártság

(EK 10. cikk, EK 230. cikk, negyedik bekezdés, EK 234. cikk és EK 241. cikk)

3. Megsemmisítés iránti kereset – Természetes vagy jogi személyek – Őket közvetlenül és személyükben érintő jogi aktusok – A személyében való érintettség szükségességére vonatkozó feltétel contra legem értelmezése – Megengedhetetlenség

(EK 230. cikk, negyedik bekezdés; EU 48. cikk)

4. Jogellenességi kifogás – Járulékos jelleg – Elfogadhatatlan alapkereset – A kifogás elfogadhatatlansága

(EK 241. cikk)

Summary

1. Természetes vagy jogi személy csak akkor állíthatja, hogy valamely nem neki címzett határozat személyében érinti, ha az ilyen aktus sajátos jellemzői vagy az őt minden más személytől megkülönböztető ténybeli helyzet folytán vonatkozik rá, és ezáltal a címzetthez hasonló módon egyéníti őt.

E tekintetben az olasz cukorgyártókat nem érinti személyükben a fehér cukor 2004/2005‑ös gazdasági évre szóló származtatott intervenciós árának a rögzítéséről szóló 1216/2004 rendelet 1. cikkének d) pontja.

Az ugyanis, ha egyes szereplőket valamely aktus versenytársaikhoz képest gazdaságilag jobban érint, nem elegendő ahhoz, hogy az aktus által személyében érintettnek tekinthetők legyenek. Ebből az következik, hogy a felperesek azon állítólagos kára, amelyet a cukorrépa olaszországi árának a származtatott intervenciós ár alkalmazása miatti emelkedése, valamint a cukor árának a balkáni országokból származó cukor növekvő behozatalából adódó, ezen állambeli csökkenése együtt okozott, ha be is következett, önmagában nem egyéníti a felpereseket az ágazat minden más szereplőjéhez képest.

(vö. 33–36. pont)

2. A Szerződés egyrészt az EK 230. és EK 241. cikkel, másrészt az EK 234. cikkel teljes jogorvoslati és eljárási rendszert hozott létre, melynek célja, hogy a közösségi bíróságra ruházza az intézmények jogi aktusai jogszerűségének felülvizsgálatát. Minthogy e rendszerben a természetes és jogi személyek az EK 230. cikk negyedik bekezdésében előírt elfogadhatósági feltételek miatt nem támadhatják meg közvetlenül az általános hatályú közösségi aktusokat, adott esetben arra van lehetőségük, hogy ezen aktusok érvénytelenségére járulékosan hivatkozzanak vagy a közösségi bíróság előtt az EK 241. cikk alapján, vagy a nemzeti bíróságok – akik nem rendelkeznek hatáskörrel arra, hogy maguk állapítsák meg az említett jogi aktusok érvénytelenségét – előtt, azt indítványozva e bíróságok számára, hogy e tekintetben előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekkel forduljanak a Bírósághoz.

Ennek megfelelően a tagállamok feladata, hogy olyan jogorvoslati és eljárási rendszert írjanak elő, amely lehetővé teszi a hatékony bírói jogvédelemhez való jog tiszteletben tartásának biztosítását.

E keretek között a jóhiszemű együttműködés EK 10. cikkben kimondott elvével összhangban a nemzeti bíróságok feladata, hogy a lehetőségekhez képest úgy értelmezzék és alkalmazzák a jogorvoslati jog gyakorlására irányadó belső eljárási szabályokat, hogy lehetővé tegyék a természetes és jogi személyek számára, hogy bíróság előtt érvénytelenségre hivatkozva vitathassák az általános hatályú közösségi aktusok e személyekre történő alkalmazásával kapcsolatos bármely határozat, illetve bármely más nemzeti intézkedés jogszerűségét.

Azonban a közösségi bíróság előtt nem élhetnek megsemmisítés iránti keresettel magánszemélyek, akik általános aktust támadnak, vagyis olyan rendeletet, amely nem egyéníti őket a határozatok címzettjeihez hasonlóan, még akkor sem, ha a nemzeti eljárási szabályok e bíróság általi konkrét vizsgálata alapján kimutatható volna, hogy azok nem engedik meg, hogy a magánszemély a vitatott közösségi aktus érvényességének megkérdőjelezését lehetővé tévő keresetet nyújtson be. A jogorvoslatok ilyen rendszere ugyanis minden konkrét esetben azt követelné meg, hogy a közösségi bíróság vizsgálja meg és értelmezze a nemzeti eljárási jogot, ami meghaladná a közösségi aktusok jogszerűségének felülvizsgálata keretében rá ruházott hatáskört.

Ebből következően a közösségi bíróság előtt akkor sem lehet megsemmisítés iránti keresetet benyújtani, ha a nemzeti eljárási szabályok csak az után engedik meg, hogy a magánszemély a vitatott közösségi aktus érvényességének megkérdőjelezését lehetővé tévő keresetet nyújtson be, miután megsértette azt.

E tekintetben az a tény, hogy valamely rendelet közvetlenül, a nemzeti hatóságok beavatkozása nélkül alkalmazandó, önmagában nem jelenti azt, hogy az általa közvetlenül érintett szereplő csak az említett rendelet megsértése után kérdőjelezheti meg annak érvényességét. Nem zárható ki ugyanis az, hogy valamely nemzeti jogrendszer az olyan magánszemélyek számára, akiket a belső jog közvetlenül a bíróság előtt nem megtámadható, általános normatív aktusa közvetlenül érint, biztosítsa a lehetőséget, hogy a nemzeti hatóságoktól ehhez az aktushoz kapcsolódó, a nemzeti bíróságok előtt megtámadható intézkedést kérjenek, és ezáltal lehetővé tegye e magánszemélyek számára, hogy közvetve vitassák a normatív aktust. Az ugyanígy nem zárható ki, hogy valamely nemzeti jogrendszer a megtámadott rendelet által közvetlenül érintett gazdasági szereplők számára biztosítsa a lehetőséget, hogy a nemzeti hatóságoktól e rendelethez kapcsolódó, a nemzeti bíróságok előtt megtámadható intézkedést kérjenek, és ezáltal lehetővé tegye az ilyen gazdasági szereplő számára, hogy közvetve vitassa a szóban forgó rendeletet.

(vö. 39–44. pont)

3. Ha igaz is, hogy azt a feltételt, amely szerint a természetes és jogi személyek csak akkor nyújthatnak be keresetet rendelet ellen, ha az nem csak közvetlenül, hanem egyben személyükben is érinti őket, a hatékony bírói jogvédelem elvének fényében, a felperest egyéníteni alkalmas különböző körülményeket figyelembe véve kell értelmezni, ez az értelmezés semmiképpen nem eredményezheti a szóban forgó, a Szerződés által kifejezetten előírt feltétel eltörlését anélkül, hogy ne haladná meg a Szerződés által a közösségi bíróságokra ruházott hatáskört, mivel a jelenleg hatályos rendszer módosítása az EU 48. cikkel összhangban eljáró tagállamok hatáskörébe tartozik.

(vö. 47. pont)

4. Az EK 241. cikk által teremtett lehetőség arra, hogy a fél hivatkozzék valamely rendelet vagy a megtámadott végrehajtási aktus alapjául szolgáló általános hatályú aktus alkalmazhatatlanságára, nem hoz létre önálló keresetindítási jogot, és csak járulékos módon lehet élni vele. Elsődleges keresetindítási jog hiányában az említett cikkre nem lehet hivatkozni.

(vö. 51. pont)