ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
56

Amennyiben törvény által előírt adóbevallás benyújtásának hiánya adócsalás gyanúját keltheti, nem bizonyítja minden kétséget kizáróan héacsalás fennállását. Egyébiránt a Bíróság elé terjesztett információkból megállapítható – a kérdést előterjesztő bíróság által elvégzendő vizsgálatra is figyelemmel –, hogy még ha az adóalany rendezte volna is helyzetét, és elérte volna az inaktívnak minősített adóalanyok jegyzékéből történő törlését, továbbra is fennmaradna az adótörvénykönyv 11. cikkének (1b) bekezdésében előírt szankció, így a termék megszerzője vagy a szolgáltatás igénybevevője nem szerezhetné vissza a héalevonási jogot. Ezzel szemben az adótörvénykönyv 11. cikkének (1b) bekezdése előírja, hogy az „újra aktivált” adóalany az „újra aktiválását” követően visszaszerezheti azt a héát, amelynek levonását megtagadták az inaktivitási időszakban.
13

Az 1484/95 rendelet 4. cikke a következőképpen rendelkezik: „(1) Ha az 1. cikk (2) bekezdésében szereplő szóban forgó intervenciós ár és a szóban forgó szállítmány CIF‑importára közötti különbség: a) kisebb vagy egyenlő az intervenciós ár 10%‑ával, nem kell kiegészítő vámot kivetni; b) nagyobb, mint az intervenciós ár 10%‑a, de kisebb vagy egyenlő annak 40%‑ával, a kiegészítő vám megegyezik annak a mennyiségnek a 30%‑ával, amennyivel a különbség meghaladja a 10%‑ot; c) nagyobb, mint az intervenciós ár 40%‑a, de kisebb vagy egyenlő annak 60%‑ával, a kiegészítő vám megegyezik annak a mennyiségnek az 50%‑ával, amennyivel a különbség meghaladja a 40%‑ot, kiegészítve a b) pontban meghatározott kiegészítő vámmal; d) nagyobb, mint az intervenciós ár 60%‑a, de kisebb vagy egyenlő annak 75%‑ával, a kiegészítő vám megegyezik annak a mennyiségnek a 70%‑ával, amennyivel a különbség meghaladja a 60%‑ot, megnövelve a b) és c) pontban meghatározott kiegészítő vámmal; e) nagyobb, mint az intervenciós ár 75%‑a, a kiegészítő vám megegyezik annak a mennyiségnek a 90%‑ával, amennyivel a különbség meghaladja a 75%‑ot, megnövelve a b), c) és d) pontban meghatározott kiegészítő vámmal.”
18

E törvény 15. §‑a a következőképpen rendelkezik: „(1) A 12 tonna össztömeget meg nem haladó, loco célra használt fuvarozási engedéllyel közlekedő gépjármű (e bekezdés alkalmazásában a járműszerelvény is) esetén az oda, illetve a visszaútra 10 000–10 000 forint [(HUF) (hozzávetőleg 33 euró)], míg a 12 tonna össztömeget meghaladó, loco célra használt fuvarozási engedéllyel közlekedő gépjármű esetén az oda, illetve a visszaútra 30 000–30 000 forint [(hozzávetőleg 100 euró)] adót kell fizetni. A 12 tonna össztömeget meg nem haladó, tranzit célra használt (ideértve a harmadik országos engedély ilyen felhasználását is) fuvarozási engedéllyel közlekedő gépjármű esetén az oda, illetve a visszaútra 20 000–20 000 forint [(hozzávetőleg 66 euró)], míg a 12 tonna össztömeget meghaladó, tranzit célra használt fuvarozási engedéllyel közlekedő gépjármű esetén az oda, illetve a visszaútra 60 000–60 000 forint [(hozzávetőleg 200 euró)] adót kell fizetni. Az előzőek szerinti adófizetési kötelezettség akkor is fennáll, ha a fuvarozási engedély érvénytelen, illetve azt az adózó jogszerűtlenül használta fel, vagy fuvarozási engedély nélkül közlekedett. (2) Az (1) bekezdés szerinti adótételek oda‑, illetőleg visszaútra, a fuvarozás időtartamára, legfeljebb 48–48 órára Magyarország területén való tartózkodásra vonatkoznak. Az előző időtartamot meghaladó tartózkodás esetén minden megkezdett 48 óránként kell az adót az (1) bekezdésben foglaltak figyelembevételével megfizetni. […] (3) Az (1) bekezdés szerinti adótételt illetékbélyeggel kell megfizetni, melyet a közúti fuvarozási engedélyre – loco fuvarozás esetén a fuvarozás teljes időtartamára vonatkozóan tranzit fuvarozás esetén az oda‑ és visszaútra külön‑külön – kell felragasztani Magyarország területére való belépéskor. Adózó a felragasztást követően köteles a belépés időpontját (év‑hónap‑nap‑óra) az illetékbélyegekre rávezetni. Adóköteles fuvarozási engedéllyel fizetési kötelezettség teljesítése (illetékbélyeg) nélkül legfeljebb Magyarország területére való belépéstől számított 5 km‑es körzethatáron belül lehet szankciómentesen közlekedni.”
13

Az előzetes döntéshozatal iránti kérelemből az következik, hogy az alapügy megoldásához az Európai Unió Hivatalos Lapjában2015. március 4‑én közzétett KN‑magyarázat (HL 2015. C 76., 1. o.) az irányadó. A KN 6212 20 00 vámtarifaalszámra vonatkozó magyarázó megjegyzés így szól: „Csípőszorító és nadrágos csípőszorító Ide tartozik a nadrágos csípőszorító, kötött vagy hurkolt anyagból is, száras vagy anélküli rövidnadrág vagy magasított derekú rövidnadrág formájúra szabva. Rendelkeznie kell az alábbi jellemzőkkel: a) a derekat és a csípőt szorítja, oldalai (a szárától a felső széléig mérve) legalább 8 cm magasak, b) függőleges irányban rugalmas, míg vízszintesen korlátozottan rugalmas. Ha a függőleges rugalmasság megmarad, megerősítés vagy hasi betét még csipkével, szalaggal, díszítéssel vagy hasonlóval is megengedett, c) az alábbi textilanyagokból készült: – pamut és legalább 15% elasztomer fonal keveréke, vagy – műszál és legalább 10% elasztomer fonal keveréke, vagy – (legfeljebb 50%) pamut és magas százalékban műszál keveréke legalább 10% elasztomer fonallal.”
2

E kérelmet az Edward Cussens, John Jennings,Vincent Kingston és az Office of the Revenue Commissionerst (adóhatóság, Írország; a továbbiakban: adóhatóság) képviselő T. G. Brosnan, Inspector of Taxes (adóellenőr, Írország) között, ingatlanok eladásához kapcsolódó héa visszatérítése tárgyában folyamatban lévő jogvita keretében terjesztették elő.
41

Amint az először is a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó‑rendszer: egységes adóalap‑megállapításról szóló, 1977. május 17‑i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv (HL 1977. L 145., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 23. o.) előkészítő munkáiból is következik, amelyek továbbra is relevánsak a héairányelv értelmezése tekintetében az ezen irányelv 135. cikke (1) bekezdésének j) pontjában előírt mentességek összefüggésében, valamely épület „első használatbavételének” kritériumát úgy kell érteni, hogy az megfelel az ingatlan tulajdonosa vagy bérlője általi első használatának. Ezen előkészítő munkákban megállapításra került, hogy e kritérium meghatározó azon időpont tekintetében, amikor a termék kikerülhet a termelési láncból, hogy bekerüljön a fogyasztási szektorba. Mindazonáltal e történeti elemzésből nem következik, hogy az ingatlan első tulajdonos általi használata valamely adóköteles ügylet keretében valósult meg.
2

A »Development of a harmonised ’European Hydrogen Energy RoAdmap’ by a balanced group of partners from industry, European regions and technical and socio‑economic scenario and modelling experts« (harmonizált »Európai Hidrogénenergia Menetrend« elkészítése az ágazat, az európai régiók, és a műszaki, valamint társadalmi‑gazdasági terület partnereiből és modellező szakértőkből álló, kiegyensúlyozottan megalkotott csoport részvételével) elnevezésű projektnek (a továbbiakban: HyWays projekt) megfelelő első szerződés, valamint a »Handbook for Approval of Hydrogen Refuelling Stations« (a hidrogén‑újratöltő állomások jóváhagyásáról szóló kézikönyv) elnevezésű projektnek (a továbbiakban: HyApproval projekt) megfelelő második szerződés tekintetében a felperes koordinátorként járt el. A harmadik szerződés vonatkozásában, amely a »Harmonisation of Standards and Regulations for a sustainable Hydrogen and Fuel Cell Technology« (a fenntartható hidrogén‑ és üzemanyagcella‑technológiára vonatkozó normák és szabályozások harmonizálása) elnevezésű projektnek (a továbbiakban: HarmonHy projekt) felel meg, a felperes csupán a konzorcium szerződőinek egyike volt.
33

Először is, a héairányelv 226. cikke 5. pontjának szövegét illetően meg kell jegyezni, hogy e rendelkezés különböző nyelvi változatai eltérést mutatnak. Az említett rendelkezés egyes nyelvi változatai, így a spanyol, az angol, a francia vagy a lett nyelvi változat a „nombre completo y la dirección”, a „the full name and address”, a „nom complet et l’adresse” vagy a „pilns vārds vai nosaukums un adrese” fordulatot használja, míg más nyelvi változatok, többek között a német vagy az olasz nyelvi változat a „vollständigen Namen und die vollständige Anschrift”, illetve a „nome e l’indirizzo completo” feltüntetésére vonatkozó kötelezettséget írja elő.
46

Ami a fellebbezés elfogadhatóságát, továbbá először is a Bizottság által e tekintetben felhozott, arra alapított kifogást illeti, hogy a fellebbező nem csatolta a fellebbezéséhez a megtámadott ítéletet, emlékeztetni kell arra, hogy a Bíróság eljárási szabályzata 122. cikkének (1) bekezdése értelmében – amely e szabályzat 168. cikkének (2) bekezdése alapján a fellebbezési eljárásra is alkalmazandó –, ha szükséges, a keresetlevéllel együtt az Európai Unió Bíróságának alapokmánya 21. cikkének második bekezdésében meghatározott iratokat is be kell nyújtani, ez utóbbi rendelkezés pedig kimondja, hogy „[a] keresetlevélhez adott esetben csatolni kell azt a jogi aktust, amelynek megsemmisítését a Bíróságtól kérik […]”.
21

A Varzim Sol és a kaszinóban dolgozó munkavállalók szakszervezete között létrejött, a Boletim do Trabalho e do Emprego 2003. évi 29. számában közzétett üzemi megállapodásnak a Boletim do Trabalho e do Emprego 2007. évi 31. száma szerinti, módosított és egységes szerkezetbe foglalt szövege 36. szakasza a következőképpen rendelkezik: „(1) Az ezen üzemi megállapodás hatálya alá tartozó minden munkavállaló jogosult heti két egymást követő pihenőnapra. [….] (5) A rotációs rendszer alapján kiadott pihenőidős munkarendet választó egységeknél, illetve részlegeknél a pihenőidőknek legalább négyheti időszakonként szombatra és/vagy vasárnapra kell esniük, kivéve ha a vállalkozás sürgős szüksége másként kívánja meg és/vagy megfelelően indokolt esetben. [….]”
11

A Bizottsághoz intézett 2013. július 27‑i levelével a China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products (CCCME) [Kínai Gép‑ és Elektronikus Termék Export‑import Kereskedelmi Kamara (CCCME), Kína] az antidömping vizsgálat keretében több kínai exportáló gyártó által felajánlott együttes kötelezettségvállalást nyújtott be. Az említett exportáló gyártók, illetve a saját nevében a CCCME lényegében minimális importár alkalmazására tett javaslatot a fotovillamos modulok és minden egyes alapvető részük (azaz elemek és lemezek) behozatala tekintetében az éves szintű behozatal egy meghatározott szintjéig (a továbbiakban: minimális importár).
6

A Vámkódex 30. cikke a következőket írja elő: „(1) Ha a vámérték a 29. cikk alapján nem határozható meg, akkor a (2) bekezdés a), b), c) és d) pontját kell alkalmazni – ebben a sorrendben – addig az első olyan pontig, amely szerint a vámérték meghatározható, figyelembe véve ugyanakkor, hogy a c) és d) pont alkalmazásának sorrendje a nyilatkozattevő kérelmére felcserélhető; a bekezdés sorrendben következő pontjának rendelkezései csak akkor alkalmazhatók, ha a vámérték nem határozható meg az adott pont szerint. (2) Az e cikk alapján meghatározott vámérték: a) a Közösségbe irányuló exportra eladott és az áru értékelésével azonos vagy közel azonos időpontban exportált azonos áru ügyleti értéke; b) a Közösségbe irányuló exportra eladott és az áru értékelésével azonos vagy közel azonos időpontban exportált hasonló áru ügyleti értéke; c) azon az egységáron alapuló érték, amelyen az importált árukkal azonos vagy hasonló importált árut a legnagyobb összmennyiségben értékesítették a Közösségen belül az eladókkal kapcsolatban nem lévő személyek számára; d) a számított érték, amely az alábbiak összegéből áll: – az anyagok, illetve a gyártás vagy az importált áru előállításában alkalmazott más feldolgozás költsége vagy értéke, – az értékelendő áruval azonos típusú vagy fajtájú, az exportálás országában a Közösségbe irányuló exportra előállított áru eladásánál rendszerint jelentkező nyereség és általános költségek, – a 32. cikk (1) bekezdésének e) pontjában említett tételek költsége vagy értéke. […]”
5

Az említett szabályzatnak „A keresetlevél kiigazítása” című 86. cikke a következőképpen szól: „(1) Ha a megsemmisíteni kért jogi aktus helyébe azonos tárgyú másik jogi aktus lép, vagy azt módosítja, a felperes az eljárás szóbeli szakaszának befejezését, illetve a Törvényszék azon határozatát megelőzően, hogy az eljárás szóbeli szakaszának mellőzésével határozzon, ezen új körülmény figyelembevétele érdekében kiigazíthatja a keresetlevelet. (2) A keresetlevél kiigazítását külön iratban és az EUMSZ 263. cikk hatodik bekezdése szerinti azon határidőn belül kell elvégezni, amelyen belül a keresetlevél kiigazítását indokoló jogi aktus megsemmisítése kérhető. (3) A kiigazítási beadvány tartalmazza a következőket: a) a kiigazított kereseti kérelmek; b) szükség esetén a kiigazított jogalapok és érvek; c) szükség esetén a kereseti kérelmek kiigazításához kapcsolódó bizonyítékok és a bizonyítékok felajánlása. (4) A kiigazítási beadvánnyal együtt a keresetlevél kiigazítását indokoló jogi aktust is be kell nyújtani. Ha e jogi aktust nem nyújtják be, a hivatalvezető e jogi aktus benyújtására észszerű határidőt állapít meg a felperes számára. Ha a felperes az előírt határidőn belül elmulasztja e hiánypótlást, a Törvényszék határoz arról, hogy e követelmény be nem tartása miatt a keresetlevelet kiigazító beadvány elfogadhatatlan‑e. (5) A Törvényszék által a keresetlevelet kiigazító beadvány elfogadhatóságának tárgyában meghozandó határozat sérelme nélkül az elnök határidőt állapít meg az alperes számára a kiigazítási beadvány megválaszolására. […]”
10

A Bizottsághoz intézett 2013. július 27‑i levelével a China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products (CCCME) [a Kínai Gép‑ és Elektronikus Termék Export‑import Kereskedelmi Kamara (CCCME), Kína] az antidömping vizsgálat keretében több kínai exportáló gyártó által felajánlott együttes kötelezettségvállalást nyújtott be. Az említett exportáló gyártók, illetve a saját nevében a CCCME lényegében minimális importár alkalmazására tett javaslatot a fotovillamos modulok és minden egyes alapvető részük (azaz elemek és lemezek) behozatala tekintetében az éves szintű behozatal egy meghatározott szintjéig (a továbbiakban: minimális importár).
–

A héairányelvet, különösen pedig annak 168. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti jogszabály, mint amely az alapeljárásban szerepel, és amelynek értelmében a héanyilvántartásból való kötelező törlés egy olyan társaság esetében, amelynek megszüntetését bírósági határozat rendelte el, még akkor is, ha e társaság továbbra is gazdasági tevékenységet folytat a felszámolása alatt, azt a kötelezettséget vonja maga után, hogy meg kell állapítani az e megszüntetés időpontjában rendelkezésre álló eszközök után fizetendő vagy előzetesen megfizetett héát, és azt az állam részére be kell fizetni, és amely jogszabály ezáltal az adólevonási jogot e kötelezettség teljesítésétől teszi függővé.
11

Négy kínai exportáló‑gyártó csoport jelentette ki, hogy exportáltak az Unióba a vizsgálati időszak során, amely a 2011. január 1‑je és december 31‑e közötti időszakot jelentette. E négy exportáló‑gyártó csoport között volt az a csoport, amelyhez a Giant tartozik (a továbbiakban: Giant‑csoport), amely Kínában székhellyel rendelkező, belső értékesítésre, illetve exportra (az Uniót is beleértve) kerékpárokat gyárt. A Giant‑csoport fő részvényese a G. M., Tajvanban székhellyel rendelkező társaság. Mivel a Shanghai Giant & Phoenix Bicycle Co. Ltd (a továbbiakban: GP) közös vállalkozás, amely a Giant‑csoporthoz tartozó társaságok egyike, 2011 szeptemberében megszüntette minden tevékenységét és felszámolás alatt állt, a Giant azt kérte a Bizottságtól, hogy zárják ki a vizsgálatból.
2

E kérelmet az Avon Cosmetics Ltd (a továbbiakban: Avon) és a Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (Nagy‑Britannia adó‑ és vámhatósága, a továbbiakban: adóhatóság) között többek között annak tárgyában folyamatban lévő jogvitában terjesztették elő, hogy bizonyos, nem adóalany viszonteladók által viselt költségeket nem vettek figyelembe az Avon által a 89/534 határozat alapján fizetendő hozzáadottérték‑adó (héa) adóalapjának megállapítása során.
38

Harmadsorban, amennyiben – amint az alapeljárás keretében is – valamely termék több harmonizált műszaki előírás hatálya alá is tartozhat, először is azt kell megvizsgálni, hogy az újabb szabvány nem helyezte‑e hatályon kívül a korábbit.
9

A beutazási törvény 2. cikke a következőképpen szól: „E törvény alkalmazásában a következő fogalommeghatározásokat kell alkalmazni: […] 3. EU‑állampolgár: a) az Európai Unió valamely tagállamának állampolgárságával, b) az Európai Szabadkereskedelmi Társulás valamely, az [EGT‑]megállapodásban részes tagállamának állampolgárságával, c) a Svájci Államszövetség állampolgárságával rendelkező külföldi; 4. családtag: a) az EU‑állampolgár házastársának, b) az EU‑állampolgár vagy házastársa 21. életévét be nem töltött vagy az EU‑állampolgár, illetve annak házastársa által eltartott egyenesági leszármazottjának, c) az EU‑állampolgár vagy házastársa az EU‑állampolgár, illetve annak házastársa által eltartott egyenes ági felmenőjének
33

Ezt az értelmezést megerősítik a Bizottságnak az egészségügyi ágazatban használt önálló szoftvereknek az orvostechnikai eszközök szabályozási keretében alkalmazott minősítéséről és osztályozásáról szóló iránymutatásai („Guidelines on the qualification and classification of stand alone software used in healthcare within the regulatory framework of medical devices”, Meddev 2.1/6), amelyeknek az a céljuk, hogy elősegítsék a 93/42 irányelv rendelkezéseinek az Unión belüli egységes alkalmazását. Ezek az iránymutatások ugyanis mind a 2012 januárjában közzétett kiadásban, mind pedig a 2016 júliusában közzétett kiadásban megállapítják, hogy orvostechnikai eszköznek minősülnek azok a szoftverek, amelyeket a gyártó arra szánt, hogy azok használata a 93/42 irányelv 1. cikke (2) bekezdésének a) pontjában felsorolt célok valamelyikét szolgálja, és amelyeknek a rendeltetése az, hogy számszerűsítő, vagy a nyilvántartott adatokat bizonyos referenciákkal összevető egészségügyi információkat többek között számítási folyamat útján hozzanak létre vagy módosítsanak egy meghatározott beteget érintő információk szolgáltatása céljából. Az említett iránymutatások hozzáfűzik, hogy nem tekinthetők orvostechnikai eszközöknek azok a szoftverek, amelyek működése nincs hatással az adatokra, vagy amelyek működése az adatok tárolására, megőrzésére, a veszteség nélküli adattömörítésre, vagy végezetül az egyszerű keresésre korlátozódik, azaz, ezen utóbbi esetben olyan szoftverekről van szó, amelyek a digitális könyvtár funkcióját látják el, és metaadatokból származó információk keresését teszik lehetővé anélkül, hogy azokat módosítanák vagy értelmeznék.
6

A III. cím alatt található 57. cikk a következőképpen szól: „(1) Amennyiben a jogsértő külföldi, és a jelen alkotmányos törvény 53. cikke (1) bekezdésének a), b), c), d) és f) pontjában részletezett, »kiemelten súlyosnak« vagy »súlyosnak« minősített magatartást valósított meg, az arányosság elvére figyelemmel, a megfelelő közigazgatási eljárást követően, a jogsértő cselekményeket értékelő, indokolt határozattal bírság helyett a spanyol államterületről történő kiutasítás is alkalmazható. (2) A megfelelő közigazgatási eljárást követően a külföldi akkor is kiutasítható, ha olyan cselekmény szándékos elkövetése miatt ítélték el Spanyolországban vagy külföldön, amely Spanyolországban egy évet meghaladó szabadságvesztéssel büntetendő bűncselekménynek minősül, kivéve, ha a büntetett előéletre vonatkozó adatokat törölték. (3) A kiutasítás és a bírság semmiképpen nem alkalmazható együttesen. (4) A kiutasítás minden esetben azzal jár, hogy megszüntet a Spanyolországban jogszerű tartózkodásra vonatkozó minden engedélyt, valamint minden olyan eljárást, amely a kiutasított külföldi személy spanyolországi tartózkodásának vagy munkavállalásának engedélyezésére irányul. Mindazonáltal a kiutasítás a jogszabályban meghatározott esetekben visszavonható. […] (5) A kiutasítási szankció nem szabható ki – kivéve az 54. cikk (1) bekezdésének a) pontjában előírt jogsértés elkövetése esetén, vagy kiutasítással büntetendő ugyanolyan típusú jogsértés egy éven belüli ismételt elkövetése esetén – az alábbi helyzetben lévő külföldi személyekkel szemben: […] b) Huzamos tartózkodásra jogosult személyek. A huzamos tartózkodásra jogosult személyek kiutasítására vonatkozó határozat meghozatala előtt figyelembe kell venni a Spanyolország területén való tartózkodás időtartamát, a kiutasított [Spanyolországhoz] fűződő kapcsolatait, életkorát, a kiutasításnak az érintett személyre és családtagjaira gyakorolt következményeit, valamint az ahhoz az országhoz fűződő kapcsolatait, ahova vissza fogják küldeni. […]”
20

E feltételek mellett az Oberlandesgericht Frankfurt am Main (Frankfurt am Main‑i regionális felsőbíróság) úgy határozott, hogy az eljárását felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé: „1) Az EUMSZ 101. cikk (1) bekezdésével összeegyeztethető versenyelemet jelenthet‑e a luxus‑ és magas presztízsű áruk forgalmazására irányuló és elsődlegesen az áruk »luxusimázsának« biztosítását szolgáló szelektív forgalmazási rendszer? 2) Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén: [a]z EUMSZ 101. cikk (1) bekezdésével összeegyeztethető versenyelemet jelenthet‑e, ha egy szelektív forgalmazási rendszer kiskereskedőként működő tagjai számára általános jelleggel megtiltják, hogy az internetes értékesítések során kifelé látható módon harmadik vállalkozások közreműködését vegyék igénybe, függetlenül attól, hogy a konkrét esetben sérülnek‑e a gyártó jogszerű minőségi követelményei? 3) Úgy kell‑e értelmezni a [330/2010] rendelet 4. cikkének b) pontját, hogy annak megtiltása a szelektív forgalmazási rendszer kiskereskedőként működő tagjai számára, hogy az internetes értékesítések során kifelé látható módon harmadik vállalkozások közreműködését vegyék igénybe, a kiskereskedő vevőkörére vonatkozó célzott korlátozást jelent? 4) Úgy kell‑e értelmezni a [330/2010] rendelet 4. cikkének c) pontját, hogy annak megtiltása a szelektív forgalmazási rendszer kiskereskedőként működő tagjai számára, hogy az internetes értékesítések során kifelé látható módon harmadik vállalkozások közreműködését vegyék igénybe, a végső felhasználók részére történő passzív értékesítések célzott korlátozását jelenti?”
2

E kérelmet a Conley King, illetve korábbi munkáltatója, a The Sash Window Workshop Ltd és R. Dollar (a továbbiakban: Sash WW) között C. Kingnek az 1999 és 2012 közötti időszakra járó ki nem vett, fizetett éves szabadság pénzbeli megváltása iránti kérelme tárgyában folyamatban lévő jogvita keretében terjesztették elő.
3)

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett két fenti kérdésre adandó igenlő válasz esetén, ellentétes‑e a[z első irányelv] 3. cikkének (1) bekezdése szerinti »gépjármű forgalomban való részvétele« fogalmának értelmezésével az olyan nemzeti szabályozás (a Decreto‑Lei n.o 291/2007 que aprova o regime do sistema do seguro obrigatório de responsabilidade civil automóvel [a kötelező gépjármű‑felelősségbiztosítási rendszer elfogadásáról szóló, 2007. augusztus 21‑i 291/2007 rendelettörvény; a továbbiakban: 291/2007 rendelettörvény] 4. cikkének (4) bekezdése), amely kizárja a[z ezen irányelv] hivatkozott 3. cikkének (1) bekezdésében előírt biztosítási kötelezettséget olyan esetekben, amelyekben a gépjárműveket pusztán mezőgazdasági vagy ipari feladatokra használják?”