C 191/16

A Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Olaszország) által 2022. február 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Gruppo Mauro Saviola Srl kontra Ministero della Transizione Ecologica, Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto

(C-94/22. sz. ügy)

(2022/C 191/21)

Az eljárás nyelve: olasz

A kérdést előterjesztő bíróság

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Az alapeljárás felei

Felperes: Gruppo Mauro Saviola Srl

Alperesek: Ministero della Transizione Ecologica, Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

1) A 2003/87/EK irányelv (1) végrehajtásával és a Kiotói Jegyzőkönyvvel kapcsolatos projekttevékenységek irányításának támogatásával foglalkozó nemzeti bizottság határozata – figyelembe véve az elfogadási eljárást és különösen a létesítményeknek a szén-dioxid-kibocsátási egységek kiosztási listájára való felvételéről a Bizottsággal folytatott párbeszédnek az (EU) 2019/331 felhatalmazáson alapuló rendeletben (2) előírt mechanizmusát – az EUMSZ 263. cikk negyedik bekezdése alapján az Európai Unió Törvényszéke előtt önálló jogorvoslat tárgyát képezheti-e, amennyiben a megtámadott jogi aktus kötelező joghatásokat vált ki, és közvetlenül érinti a felperes gazdasági szereplőt?

2) Ellenkező esetben az Európai Bizottság és a 2003/87/EK irányelv végrehajtásával és a Kiotói Jegyzőkönyvvel kapcsolatos projekttevékenységek irányításának támogatásával foglalkozó nemzeti bizottság által közösen lefolytatott vizsgálat alapján a szén-dioxid-kibocsátási egységek kiosztásából való kizárással közvetlenül érintett gazdasági magánszereplő az EUMSZ 263. cikk negyedik bekezdése alapján az Európai Unió Törvényszéke előtt megtámadhatja-e az Európai Bizottság azon határozatát, amely az (EU) 2019/331 felhatalmazáson alapuló rendelet 14. cikkének (4) bekezdése alapján elutasítja a létesítménynek a listára való felvételét?

3) A „villamosenergia termelőnek” a 2003/87/EK irányelv 3. cikkének u) pontja szerinti fogalma – amint az a Bíróság (ötödik tanács) 2019. június 20-i ExxonMobil Production Deutschland GmbH kontra Németországi Szövetségi Köztársaság ítéletéből (C-682/17) következik, amelynek tárgyát a Verwaltungsgericht Berlin (berlini közigazgatási bíróság, Németország) által a 2017. november 28-i határozattal az EUMSZ 267. cikk alapján a Bíróság elé előterjesztett előzetes döntéshozatal iránti kérelem képezte – olyan helyzetekre is kiterjed-e, amikor a létesítmény teljes egészében saját fogyasztásra szánt energiát termel, amely csak akkor kerül a közcélú hálózatba szakaszosan, ha az energia fogadására szolgáló rendszerek a létesítmény működésének biztosítása érdekében megszakadnak?

4) Összeegyeztethető-e a „villamosenergia termelő létesítmény” fogalmának ilyen értelmezése az uniós jog általános elveivel, amelyek az ösztönzők nyújtása esetén a gazdasági szereplők közötti verseny feltételeinek tiszteletben tartására és az intézkedés arányosságára vonatkoznak, amennyiben nem ösztönzi a saját villamosenergia-fogyasztást azáltal, hogy ingyenes szén-dioxid-kibocsátási egységeket ismer el az azt alkalmazó létesítmények számára?

(1) Az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységei Közösségen belüli kereskedelmi rendszerének létrehozásáról és a 96/61/EK tanácsi irányelv módosításáról szóló, 2003. október 13-i 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2003. L 275., 32. o.).

(2) A kibocsátási egységek harmonizált ingyenes kiosztására vonatkozó uniós szintű átmeneti szabályoknak a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 10a. cikke értelmében történő meghatározásáról szóló, 2018. december 19-i (EU) 2019/331 bizottsági felhatalmazáson alapuló rendelet (HL 2019. L 59., 8. o.; helyesbítés: HL 2019. L 180., 31. o.).