2

A Törvényszék az alábbiakat állapította meg: „Az érintett hajózási társaságok 1 A [...] Corsica Ferries France SAS [a továbbiakban: Corsica Ferries] olyan hajózási társaság, amely rendszeres tengeri összeköttetést biztosít Franciaország szárazföldi része (Marseille, Toulon és Nizza), valamint Olaszország felől Korzika felé. 2 Az [SNCM] olyan hajózási társaság, amely rendszeres tengeri összeköttetést biztosít Franciaország szárazföldi része (Marseille, Toulon és Nizza) felől Korzika felé, továbbá franciaországi indulással Észak‑Afrika (Algéria és Tunézia) felé, valamint összeköttetést biztosít Szardínia felé is. Az SNCM egyik legjelentősebb leányvállalata a Compagnie méridionale de navigation […], amelyben az SNCM 100%‑os részesedéssel rendelkezik. 3 2002‑ben az SNCM‑ben 20%‑os részesedéssel rendelkezett a Société nationale des chemins de fer, 80%‑os részesedéssel pedig a Compagnie générale maritime et financière (a továbbiakban: CGMF), amelyekben a francia államnak 100%‑os részesedése volt. Az SNCM tőkéjének 2006‑ban történő megnyitása során két átvevő társaság, vagyis a Butler Capital Partners […] és a Veolia Transport […] ellenőrzést szerzett az alaptőke 38%‑a, illetőleg 28%‑a erejéig, míg a CGMF továbbra is 25% mértékig maradt jelen, az alaptőke 9%‑át pedig a mukavállalóknak tartották fenn. A [Butler Capital Partners] időközben a [Veolia Transport]‑ra ruházta részesedését. A közigazgatási eljárás 4 Az Európai Közösségek Bizottsága a Franciaország által a [Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM)] részére nyújtott állami támogatásokról szóló, 2001. október 30‑i 2002/149/EK határozatban (HL 2002. L 50., 66. o. […]) úgy ítélte meg, hogy az 1991 és 2001 közötti időszakra a közszolgáltatási kötelezettségek ellentételezése címén az SNCM részére nyújtott, 787 millió euró összegű támogatás az EK 86. cikk (2) bekezdése alapján összeegyeztethető volt a közös piaccal. E határozat ellen nem indítottak megsemmisítés iránti keresetet a Törvényszék előtt. 5 A Francia Köztársaság a 2002. február 18‑i levélben az SNCM javára szóló, 76 millió euró összegű szerkezetátalakítási támogatási tervet jelentett be a Bizottságnak (a továbbiakban: 2002. évi terv). 6 A Bizottság a Franciaország által a [Société nationale maritime Corse‑Méditerranée (SNCM)] javára végrehajtani tervezett szerkezetátalakítási támogatásról szóló, 2003. július 9‑i 2004/166/EK határozatban (HL 2004. L 61., 13. o.; a továbbiakban: 2003. évi határozat) bizonyos feltételek mellett jóváhagyta az SNCM‑nek nyújtandó, 76 millió euró összegű szerkezetátalakítási támogatások két részletét, amelyek közül az egyik 66 millió euró összegű, és azonnal fizetendő, a másik pedig legfeljebb 10 millió euró összegű, és többek között az SNCM hajóinak átruházásából származó nettó eredménytől függ. 7 A [Corsica Ferries] 2003. október 13‑án keresetet indított a 2003. évi határozat megsemmisítése iránt a Törvényszék előtt (a Törvényszék Corsica Ferries France kontra Bizottság ítélete, T‑349/03, EU:T:2005:221). 8 A Bizottság [a Franciaország által tervezett, a Société Nationale Maritime Corse‑Méditerranée (SNCM) hajózási társaság szerkezetátalakításához nyújtandó támogatásról szóló 2004/166/EK] határozat módosításáról szóló, 2004. szeptember 8‑i [2005/36/EK] határozattal (HL [2005] L 19., 70. o. […]) módosította a 2003. évi határozat 2. cikkében előírt egyik feltételt. Arra a legfeljebb tizenegy hajóra vonatkozó feltételről volt szó, amelyek vonatkozásában engedélyezték az SNCM számára, hogy lebonyolítsa azok átruházását. A Bizottság a 2005/36 határozatban e hajók egyikének, az Aliso nevű hajónak az Asco nevű hajóval való felcserélését engedélyezte. 9 A Bizottság a 2005. március 16‑i határozatban, a 2003. évi határozat alapján jóváhagyta a szerkezetátalakítási támogatás 3327400 euró összegű második részletének kifizetését (a továbbiakban: 2005. évi határozat). 10 A Törvényszék a [Corsica Ferries France kontra Bizottság ítéletében (EU:T:2005:221)] megsemmisítette a 2003. évi határozatot a támogatás minimális jellegének elsősorban abból eredő téves értékelése miatt, hogy az átruházásokból származó nettó bevétel számítása során hibákat követtek el, ezzel együtt pedig elutasította az összes többi, az indokolás hiányára, továbbá az EK 87. cikk (3) bekezdése c) pontjának, valamint a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentéséhez és szerkezetátalakításához nyújtható állami támogatásokról szóló közösségi iránymutatás (HL 1999. C 288., 2. o.; a továbbiakban: iránymutatás) megsértésére alapított jogalapot. 11 A francia hatóságok a 2006. április 7‑i levelükben arra kérték a Bizottságot, hogy fontolja meg, hogy [közszolgáltatási kompenzációs természeténél fogva] a 2002. évi terv keretében nyújtott szerkezetátalakítási támogatás egy részét 53,48 millió euró erejéig nem a szerkezetátalakítási terv keretében tett intézkedésnek kellene minősíteni, hanem olyan intézkedésnek, amely [az Altmark Trans és Regierungspräsidium Magdeburg ítélet (C‑280/00, EU:C:2003:415)] értelmében nem képez támogatást, vagy pedig az EK 86. cikk (2) bekezdése alapján a 2002. évi tervtől független intézkedésnek. 12 2006. április 21‑én a vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzéséről szóló, 2004. január 20‑i 139/2004/EK tanácsi rendelet [(„EK összefonódási rendelet”)] (HL L 24., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 3. kötet, 40. o.) 4. cikke alapján az SNCM felett a [Butler Capital Partners] és a [Veolia Transport] általi közös ellenőrzés megszerzésére vonatkozó összefonódási tervet jelentettek be a Bizottságnak. A Bizottság 2006. május 29‑én, ugyanezen rendelet 6. cikke (1) bekezdésének b) pontja alapján engedélyezte az összefonódási műveletet. [...] 14 A Bizottság 2006. szeptember 13‑án úgy döntött, hogy az SNCM javára a 2002. évi terv integrálásával együtt végrehajtott újabb intézkedések vonatkozásában megindítja az EK 88. cikk (2) bekezdésében szabályozott eljárást (HL 2006. C 303., 53. o. […]). 15 A Bizottság a [vitatott] határozatban úgy ítélte meg, hogy a 2002. évi terv szerinti intézkedések az EK 88. cikk (3) bekezdése alapján jogellenes támogatásoknak minősültek, viszont az EK 86. cikk (2) bekezdése és az EK 87. cikk (3) bekezdésének c) pontja alapján a közös piaccal összeegyeztethetők voltak, valamint hogy a 2006. évi privatizációs terv (a továbbiakban: 2006. évi terv) szerinti intézkedések nem minősültek az EK 87. cikk (1) bekezdése értelmében vett támogatásnak. A szóban forgó intézkedések 16 A [vitatott] határozat tárgyát a következő intézkedések képezik: — a 2002. évi terv keretében: a CGMF részéről az SNCM részére történő, 76 millió euró összegű tőkejuttatás, ebből 53,48 millió euró a közszolgáltatási kötelezettségek, a fennmaradó rész pedig szerkezetátalakítási támogatások címén; — a 2006. évi terv keretében: — az SNCM‑nek a CGMF általi eladása 158 millió euró negatív eladási ár ellenében; — a CGMF általi, 8,75 millió euró összegű tőkejuttatás; — új szociális terv esetén a CGMF által az SNCM elbocsátott személyzete javára befizetett, 38,5 millió euró összegű folyószámla‑előleg. A [vitatott] határozat 17 A Bizottság a [vitatott] határozatban, különösen annak (37)–(54) preambulumbekezdésében megállapította, hogy a korzikai utasszállítási szolgáltatás olyan piacot képez, amelyet a szezonális jelleg és a koncentráció határoz meg. A piac versenystruktúrája a [Corsica Ferries] 1996‑ban történő belépése óta erőteljesen fejlődött. 2000‑től az SNCM és a [Corsica Ferries] duopóliumot alkotott, amennyiben ők rendelkeztek a piaci részesedések több mint 90%‑ával. 2007‑ben a [Corsica Ferries] igen nagy befolyást gyakorolt az SNCM‑re, és további egymillió utast szállított azon a piacon, amely évente rendszeresen 4%‑kal bővült. Ezzel szemben a teherszállítást illetően az SNCM a [Compagnie méridionale de navigation]‑nal együtt továbbra is kvázi monopolhelyzetben volt. 18 A Bizottság a [vitatott] határozat (219)–(225) preambulumbekezdésében úgy ítélte meg, hogy mindazon tőkejuttatást, amelyben az SNCM a CGMF‑en keresztül részesült, állami forrásokból finanszírozták, továbbá hogy az a verseny torzításával fenyegetett, és érintette a tagállamok közötti kereskedelmet. Ezért a Bizottság megállapította, hogy az EK 87. cikk (1) bekezdésének négy alkalmazási feltétele közül három teljesül. Minden egyes intézkedés vonatkozásában megvizsgálta tehát, hogy fennáll‑e szelektív gazdasági előny, adott esetben pedig az összeegyeztethető‑e a közös piaccal. 19 A 2002‑ben bejelentett 76 millió euróval kapcsolatban a Bizottság a [vitatott] határozat (236) preambulumbekezdésében úgy ítélte meg, hogy 53,48 millió eurót lehetett a közszolgáltatási kötelezettség ellentételezésének tekinteni. A [Corsica Ferries France kontra Bizottság (EU:T:2005:221)] ítélet 320. pontjának megfelelően a Bizottság e tőkejuttatást az Altmark [Trans et Regierungspräsidium Magdeburg ítélet (EU:C:2003:415)] alapján értékelte, és a [vitatott] határozat (257) preambulumbekezdésében arra a következtetésre jutott, hogy e tőkejuttatás állami támogatásnak minősül, viszont az EK 86. cikk (2) bekezdése alapján a közös piaccal összeegyeztethető. A fennmaradó 22,52 millió eurót tehát szerkezetátalakítási támogatásnak kellett tekinteni. 20 A 2006. évi tervvel kapcsolatban a Bizottság ezt követően, a [vitatott] határozat (267)–(352) preambulumbekezdésében a piacgazdasági feltételek mellett eljáró magánbefektető kritériumát (a továbbiakban: a magánbefektető kritériuma) alkalmazta a 158 millió euró negatív eladási árra. Ennek érdekében azt mérlegelte, hogy a CGMF helyében egy feltételezett magánbefektető vajon az [SNCM] ilyen összegben történő újratőkésítését, vagy pedig a társaság felszámolását és a költségek átvállalását részesítette volna‑e előnyben. Szükségesnek bizonyult tehát a minimális felszámolási költségek értékelése. 21 A Bizottság a [vitatott] határozat (267)–(280) preambulumbekezdésében úgy ítélte meg, hogy a felszámolási költségeknek szükségképpen magukban kell foglalniuk egy szociális terv költségeit, vagyis a jogszabályokból és kollektív szerződésekből eredő kötelezettségeken felüli kiegészítő végkielégítések költségeit, annak érdekében, hogy megfeleljenek a nagy vállalatcsoportok által napjainkban követett gyakorlatnak, és ne sérüljön a holding‑hovatartozás arculatának és első számú részvényesének jó hírneve. A Bizottság tehát független szakértő segítségével oly módon értékelte e kiegészítő végkielégítések költségeit, hogy összehasonlította a Franciaországban olyan vállalatcsoportok által mostanában végrehajtott szociális terveket, mint a Michelin vagy az Yves Saint‑Laurent. 22 A Bizottság a [vitatott] határozat (350) preambulumbekezdésében úgy ítélte meg, hogy a negatív eladási ár nyílt, átlátható, feltétel nélküli és hátrányos megkülönböztetéstől mentes kiválasztási eljárás eredménye volt, e tekintetben pedig a piaci árat jelentette. Következésképpen a Bizottság az egyedül a végkielégítésekre korlátozott felszámolási költségek esetét alapul véve, a [vitatott] határozat (352) preambulumbekezdésében arra a következtetésre jutott, hogy a felszámolási költségek magasabbak voltak a negatív eladási árnál, a 158 millió euró összegű tőkejuttatás tehát nem minősült az EK 87. cikk (1) bekezdése értelmében vett állami támogatásnak. 23 A CGMF által nyújtott, 8,75 millió euró összegű tőkejuttatással kapcsolatban a Bizottság a [vitatott] határozat (356)–(358) preambulumbekezdésében úgy ítélte meg, hogy mivel a magánátvevők általi hozzájárulás jelentős és kísérő jellegű volt, a támogatás jelleget eleve ki lehetett zárni. Ezt követően a Bizottság megállapította, hogy a fix megtérülési szint a befektetett tőke megfelelő ellenértékének minősült, az átruházási bontózáradék létezése pedig nem volt olyan jellegű, hogy kétségbe vonja az egyenlő bánásmódot. A Bizottság ugyanezen határozat (365) preambulumbekezdésében arra a következtetésre jutott, hogy a CGMF által nyújtott, 8,75 millió euró összegű tőkejuttatás nem minősült az EK 87. cikk (1) bekezdése értelmében vett támogatásnak. 24 A Bizottság ezt követően, a [vitatott] határozat (372)–(378) preambulumbekezdésében megjegyezte, hogy a 38 millió euró összegű, zárolt számlán elhelyezett személyi támogatási intézkedéseket arra az esetre tették meg, ha az átvevők új szociális tervet hajtanának végre, és ezek az intézkedések nem feleltethetők meg a 2002. évi tervben előirányzott létszámcsökkentés végrehajtásának. A Bizottság szerint e támogatások csak olyan magánszemélyek részére folyósíthatók, akiknek az SNCM‑mel fennálló munkaviszonya ezt megelőzően szűnt meg. Ezek az intézkedések tehát nem minősülnek a munkaviszony megszűnése esetére irányadó jogszabályok általános alkalmazásából eredő terheknek. A Bizottság megállapította, hogy az állam által közhatalmi, nem pedig részvényesi minőségében nyújtott e személyi támogatások tehát a tagállamok szociális politikájának területére tartoznak, ennélfogva pedig nem minősülnek az EK 87. cikk (1) bekezdése értelmében vett támogatásoknak. 25 A fennmaradó, szerkezetátalakítási támogatások címén bejelentett 22,52 millió euró összeget, vagyis a 2002. évi terv keretében bejelentett 76 millió euró és az EK 86. cikk (2) bekezdése alapján a közös piaccal összeegyeztethetőnek ítélt 53,48 millió euró […] közötti különbözetet illetően a Bizottság a [vitatott] határozat (381) preambulumbekezdésében úgy ítélte meg, hogy az az EK 87. cikk (1) bekezdése értelmében vett állami támogatásnak minősül. Ezt követően a Bizottság ezen intézkedésnek az iránymutatással való összeegyeztethetőségét értékelte. 26 A Bizottság a [vitatott] határozat (387)–(401) preambulumbekezdésében megállapította, hogy 2002‑ben az SNCM az iránymutatás 5. pontjának a) alpontja és 6. pontja értelmében vett nehéz helyzetben lévő vállalkozás volt, a 2002. évi terv pedig ezen iránymutatás 31–34. pontjának megfelelően biztosíthatta a vállalkozás életképességének helyreállítását. 27 A verseny indokolatlan torzulásának megelőzésével (az iránymutatás 35–39. pontja) kapcsolatban a Bizottság a [vitatott] határozat (404) preambulumbekezdésében úgy ítélte meg, hogy a Korzika felé irányuló tengeri szállítás piacán nem volt kapacitásfelesleg, vagyis nem volt szükség e piac helyreállításának elősegítésére. Ezt követően, a [vitatott] határozat (406) preambulumbekezdésében a Bizottság megállapította, hogy a bejelentett szerkezetátalakítási terv jelentősen hozzájárult a vállalkozás piaci jelenlétének csökkentéséhez. Teljesült tehát a verseny indokolatlan torzulásának megelőzésére vonatkozó kritérium is. 28 A Bizottság a [vitatott] határozat (410)–(419) preambulumbekezdésében megjegyezte, hogy az iránymutatás 40. és 41. pontjának megfelelően a minimumra szorítkozva számított támogatási szükséglet 2003. július 9‑én 19,75 millió euróra korlátozódott, a 2003. évi határozatban előírt átruházások nettó bevételétől függően. Ehhez a Bizottság először is azt számította ki, hogy az SNCM‑nek milyen likviditási szükségletei vannak a szerkezetátalakítási tervéhez. A Bizottság a szerkezetátalakítási terv költségeit 46 millió euróban állapította meg. Ezt követően ebből kivonta a2002. február 18. (a 2002. évi terv bejelentésének időpontja) és 2003. július 9. (a 2003. évi határozat elfogadásának időpontja) között végrehajtott valamennyi átruházás értékét, vagyis 26,25 millió eurót, melynek eredményeként 19,75 millió euró összegre jutott. 29 A kompenzációs intézkedéseket illetően a Bizottság megállapította, hogy a 2003. évi határozatban a beszerzésekre, a flotta használatára, az aktív eszközök átruházására, az egyes versenytársak árainál alacsonyabb árak kínálatának tilalmára […], valamint a Korzikáról induló útvonalakon a hajófordulók korlátozására vonatkozóan előírt valamennyi feltételt majdnem teljes egészében tiszteletben tartották. Mivel e feltételek teljesültek, valamint a támogatás bejelentett összege lényegesen alacsonyabb volt a 2003‑ban jóváhagyott összegnél, a Bizottság nem ítélte célszerűnek további kötelezettségek előírását. Ezért a Bizottság, miután figyelembe vette a 2003. évi határozatban előírt további átruházások összegét, a [vitatott] határozat (434) preambulumbekezdésében megállapította, hogy a szerkezetátalakítás 15,81 millió euróban megállapított végső egyenlege az EK 87. cikk (3) bekezdésének c) pontja alapján a közös piaccal összeegyeztethető állami támogatásnak minősült. 30 A [vitatott] határozat rendelkező részének szövege a következő: »1. cikk A francia állam által közszolgáltatási kötelezettség címén az SNCM javára az 1991–2001 időszakra kifizetett 53,48 millió [euró] összeg az EK‑Szerződés 88. cikkének (3) bekezdése értelmében jogtalan állami támogatásnak minősül, de a közös piaccal összeegyeztethető a szóban forgó szerződés 86. cikkének (2) bekezdése címén. Az SNCM 158 millió [euró] negatív eladási ára, a CGMF által a munkavállalóknak fizetett 38,5 millió [euró] összegű szociális intézkedések és a CGMF által az SNCM javára nyújtott 8,75 millió [euró] együttes és kísérő újratőkésítés az EK‑Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése értelmében nem jelentenek állami támogatást. A Franciaország által [az SNCM] javára nyújtott 15,81 millió [euró] összegű szerkezetátalakítási támogatás az EK‑Szerződés 88. cikkének (3) bekezdése értelmében jogtalan állami támogatásnak minősül, de a közös piaccal összeegyeztethető a szóban forgó szerződés 86. cikkének (2) bekezdése címén. 2. cikk E határozatnak a címzettje a Francia Köztársaság.«”