Hatá rozatok Tá r a  
A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE (első tanács) 
2020 . március 26.* 
„Előzetes döntéshozatal – 2008 /947/IB kerethatározat – Az ítéletek és a próbaidőt megállapító 
határozatok kölcsönös elismerése – Hatály – Próbaidőre felfüggesztett szabadságvesztés-büntetést 
kiszabó ítélet – Próbaidő alatti magatartási szabályok – Újabb bűncselekmé ny elkövetésétől való 
tartózkodásra vonatkozó kötelezettség – Törvényi kötelezettség” 
AC-2/19. sz. ügyben, 
az EUMSZ 267. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a 
Riigikohus (legfelsőbb bíróság, Észtország) a Bírósághoz 2019 . január 4-én érkezett, 2018 . december 
11-i határozatával terjesztett elő az 
A. P. 
ellen folyatatott büntetőeljárásban, 
A BÍRÓSÁG (első tanács), 
tagjai: J.-C. Bonichot tanácselnök, M. Safjan, L. Bay Larsen (előadó), C. Toader és N. Jääskinen bírák, 
főtanácsnok: M. Bobek, 
hivatalvezető: C. Strömholm tanácsos, 
tekintettel az írásbeli szakaszra és a 2019 . november 14-i tárgyalásra, 
figyelembe véve a következők által előterjesztett észrevételeket: 
– A. P. képv iseletében M. Lentsius és G. Sile vandeadvokaadid , 
– az észt kormány képv iseletében N. Grünberg, meghatalmazotti minőségben, 
– a lett kormány képv iseletében V. Soņeca, L. Juškeviča és I. Kucina, meghatalmazotti minőségben, 
– a magyar kormány képv iseletében Fehér M. Z., Tátrai M. és Kiss V., meghatalmazotti minőségben, 
– a lengyel kormány képv iseletében B. Majczyna és J. Sawicka, meghatalmazotti minőségben, 
– az Európai Bizottság képv iseletében S. Grünheid és K. Toomus, meghatalmazotti minőségben, 
afőtanácsnok indítványának a 2020 . február 6-i tárgyaláson történt meghallgatását követően, 
* Az eljárás nyelve: észt. 
HU 
ECLI:EU:C:2020 :237 1 
2020 . 03. 26-I ÍTÉLET – C-2/19. SZ. ÜGY 
A. P. (PRÓBAIDŐ ALATTI MAGATARTÁSI SZABÁLYOK) 
meghozta a következő 
Ítéletet 
1 Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a kölcsönös elismerés elvének az ítéletekre és próbaidőt 
megállapító határozatokra való, a próbaidő alatti magatartási szabályok és alternatív szankciók 
felügyelete céljából történő alkalmazásáról szóló, 2008 . november 27-i 2008 /947/IB tanácsi 
kerethatározat (HL 2008 . L 337., 102. o.) értelmezésére vonatkozik. 
2 Ezt a kérelmet a Rīgas pilsētas Latgales priekšpilsētas tiesa (Riga város latgalei kerületi bírósága, 
Lettország) ítéletének Észtországban történő elismerésére vonatkozó eljárás keretében terjesztették elő, 
amely ítéletben A. P.-t három év végrehajtásban felfüggesztett szabadságvesztés-büntetésre ítélték. 
Jogi háttér 
Az uniós jog 
3 A 2008 /947 kerethatározat (8) és (24) preambulumbekezdésének szövege az alábbi: 
„(8) A felfüggesztett büntetések, próbára bocsátások, alternatív szankciók és a feltételes szabadságra 
bocsátással kapcsolatos határozatok kölcsönös elismerésének és felügyeletének célja az, hogy 
megkönn yítse az elítéltek számára a társadalmi beilleszkedést, azáltal, hogy lehetővé teszi 
számukra a családi, nyelvi, kulturális és egyéb kapcsolatok megőrzését, valamint hogy 
hozzájáruljon a próbaidő alatti magatartási szabályok és alternatív szankciók betartásának 
ellenőrzéséhez, a visszaeső bűnözés megakadá lyozása, és ezáltal az áldozatok és a lakosság 
védelmének kellő figyelembevétele érdekében. 
[…] 
(24) Mivel a kerethatározat céljait, nevezetesen az elítélt személyek társadalmi beilleszkedésének 
elősegítését, az áldozatok és a lakosság védelmének fokozását, és a megfelelő, próbaidő alatti 
magatartási szabályok és alternatív szankciók alkalmazásának megkönn yítését az olyan elkövetők 
esetében, akik nem az ítélethozatal szerinti államban élnek, a tagállamok az érintett esetek 
határokon átnyúló jellegére tekintettel nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért az 
intézkedés terjedelme miatt azok uniós szinten jobban megvalósíthatók, az Unió intézkedéseket 
hozhat […] a szubszidiari tás elvének megfelelően. […]” 
4 Ezen irányelv 1. cikkének (1) és (2) bekezdése a következőképpe n rendelkezik: 
„(1) E kerethatározat célja az elítéltek társadalmi beilleszkedésének elősegítése, az áldozatok és a 
lakosság védelmének fokozása, valamint a megfelelő, próbaidő alatti magatartási szabályok és alternatív 
szankciók alkalmazásának megkönn yítése az olyan elkövetők esetében, akik nem az elítélés szerinti 
államban élnek. E célok elérése céljából ez a kerethatározat megállapítja azokat a szabályokat, amelyek 
szerint az érintett személlyel szembeni ítéletet hozó tagállamtól eltérő tagállam elismeri az ítéleteket és 
adott esetben próbaidőt megállapító határozatokat és felügyeli az ítélet alapján megállapított, próbaidő 
alatti magatartási szabályokat vagy az ezen ítéletben foglalt alternatív szankciókat, valamint – e 
kerethatározat eltérő rendelkezésének hiányában – meghoz minden egyéb, az adott ítélethez 
kapcsolódó határozatot. 
(2) Ezt a kerethatározatot kizárólag az alábbiakra kell alkalmazni: 
a) ítéletek és adott esetben próbaidőt megállapító határozatok elismerésére; 
ECLI:EU:C:2020 :237 2 
2020 . 03. 26-I ÍTÉLET – C-2/19. SZ. ÜGY 
A. P. (PRÓBAIDŐ ALATTI MAGATARTÁSI SZABÁLYOK) 
b) próbaidő alatti magatartási szabályok és alternatív szankciók felügyeletével járó felelősség 
átruházására; 
c) az a) és b) pontban foglaltakhoz kapcsolódó minden más határozatra, 
az e kerethatározatban említettek és előírtak szerint.” 
5 Az említett kerethatározat 2. cikke 1–4. és 7. pontjának szövege szerint: 
„E kerethatározat alkalmazásában: 
1. »ítélet«: a kibocsátó állam bíróságának jogerős határozata vagy végzése, amely megállapítja, hogy 
egy természetes személy bűncselekmé nyt követett el és az alábbiak valamelyikét szabja ki rá: 
a) szabadságvesztés-büntetés vagy szabadságelvonással járó intézkedés, ha az ítélet vagy egy 
további próbaidőt megállapító határozat alapján feltételes szabadságra bocsátást engedélyeztek; 
b) felfüggesztett büntetés; 
c) próbára bocsátás; 
d) alternatív szankció; 
2. »felfüggesztett büntetés«: olyan szabadságvesztés-büntetés vagy szabadságelvonással járó intézkedés, 
amelynek végrehajtását az ítélethozatalkor egy vagy több, próbaidő alatti magatartási szabály 
megállapításával részben vagy egészben feltételesen felfüggesztették. Ilyen próbaidő alatti 
magatartási szabályokat tartalmazhat maga az ítélet, vagy az illetékes hatóság által hozott, a 
próbaidőt megállapító külön határozat; 
3. »próbára bocsátás«: olyan ítélet, amely szerint a büntetés kiszabása egy vagy több, próbaidő alatti 
magatartási szabály megállapításával feltételesen elhalasztásra került, vagy amely szerint a 
szabadságvesztés-büntetés vagy szabadságelvonással járó intézkedés helyett egy vagy több, próbaidő 
alatti magatartási szabály kerül megállapításra. Ilyen próbaidő alatti magatartási szabályokat 
tartalmazhat maga az ítélet, vagy az illetékes hatóság által hozott, a próbaidőt megállapító külön 
határozat; 
4. »alternatív szankció«: a szabadságvesztés-büntetéstől, a szabadságelvonással járó intézkedéstől vagy 
a pénzbüntetéstől eltérő, kötelezettséget vagy utasítást megállapító szankció; 
[…] 
7. »próbaidő alatti magatartási szabályok«: a felfüggesztett büntetéssel, a próbára bocsátással vagy a 
feltételes szabadságra bocsátással kapcsolatban, a kibocsátó állam nemzeti jogával összhangban, egy 
illetékes hatóság által valamely természetes személyre megállapított kötelezettségek és utasítások”. 
6 A kerethatározat 4. cikke így rendelkezik: 
„(1) E kerethatározatot az alábbi próbaidő alatti magatartási szabályokra vagy alternatív szankciókra 
kell alkalmazni: 
a) az elítélt számára előírt azon kötelezettség, amely szerint bármilyen lakóhely-vagy 
munkahelyváltozást meghatározott hatóság részére be kell jelenteni; 
b) arra vonatkozó tilalom, hogy az elítélt a kibocsátó vagy végrehajtó államban belépjen bizonyos 
helyekre vagy meghatározott területekre; 
[…] 
ECLI:EU:C:2020 :237 3 
2020 . 03. 26-I ÍTÉLET – C-2/19. SZ. ÜGY 
A. P. (PRÓBAIDŐ ALATTI MAGATARTÁSI SZABÁLYOK) 
d) az elítélt magatartására, lakóhelyére, oktatására és képzésére, szabadid ős tevékenységére vonatkozó, 
illetve a szakmai tevékenység végzésének korlátozását vagy módját előíró utasítások; 
[…] 
f) meghatározott személyekkel való érintkezés tilalma; 
g) azon tárgyakkal való érintkezés tilalma, amelyeket az elítélt személy bűncselekmé ny elkövetése 
céljából felhasznált vagy valószínűleg felhasznált; 
[…] 
(2) E kerethatározat végrehajtásakor valamennyi tagállam értesíti a Tanács Főtitkárságát, hogy az 
(1) bekezdésben említetteken kívül mely próbaidő alatti magatartási szabályokat és alternatív 
szankciókat kész felügyelni. A Tanács Főtitkársága a részére eljuttatott tájékoztatást valamennyi 
tagállam és a Bizottság rendelkezésére bocsátja.” 
7 A 2008 /947 kerethatározat 6. cikkének (1) és (2) bekezdése szerint: 
„(1) Amikor a kibocsátó állam illetékes hatósága az 5. cikk (1) vagy (2) bekezdésének alkalmazásakor 
egy ítéletet vagy adott esetben próbaidőt megállapító határozatot egy másik tagállamnak továbbít, 
gondoskodnia kell arról, hogy azt az I. mellékletben foglalt formanyomtatvány szerinti tanúsítvány 
kísérje. 
(2) A kibocsátó állam illetékes hatósága közvetlenül a végrehajtó állam illetékes hatósága részére 
továbbítja az ítéletet és adott esetben a próbaidőt megállapító határozatot az (1) bekezdésben említett 
tanúsítvánnyal együtt bármely olyan írásban dokumentált módon, amely lehetővé teszi a végrehajtó 
állam számára a hitelességük megállapítását. Az ítélet és adott esetben a próbaidőt megállapító 
határozat eredeti példányát vagy ezek hitelesített másolatait, valamint a tanúsítvány eredeti példányát 
kérelemre meg kell küldeni a végrehajtó állam illetékes hatóságának. Az említett illetékes hatóságok 
minden hivatalos közlést közvetlenül küldenek meg egymásnak.” 
8 A kerethatározat 8. cikkének (2) bekezdése a következőképpe n szól: 
„A végrehajtó állam illetékes hatósága elhalaszthatja az ítélet és adott esetben a próbaidőt megállapító 
határozat elismerésére vonatkozó határozathozatalt, ha a 6. cikk (1) bekezdésében említett tanúsítvány 
hiányos vagy nyilvánvalóan nem felel meg az ítéletnek vagy adott esetben a próbaidőt megállapító 
határozatnak, a tanúsítvány észszerű határidőn belül történő kiegészítéséig vagy kijavításáig.” 
9 Az említett irányelv 11. cikke (1) bekezdésének a) pontja, valamint (3) bekezdése így rendelkezik: 
„(1) A végrehajtó állam illetékes hatósága megtagadhatja az ítélet vagy adott esetben a próbaidőt 
megállapító határozat elismerését, valamint a próbaidő alatti magatartási szabályok vagy alternatív 
szankciók felügyeletével járó felelősség vállalását, ha: 
a) a 6. cikk (1) bekezdésében említett tanúsítvány hiányos vagy nyilvánvalóan nem felel meg az 
ítéletnek vagy a próbaidőt megállapító határozatnak, és a végrehajtó állam illetékes hatósága által 
megszabott észszerű határidőn belül nem került kiegészítésre vagy kijavításra; 
[…] 
(3) Az (1) bekezdés a), b), c), h), i), j) és k) pontjában említett esetekben az ítélet vagy adott esetben a 
próbaidőt megállapító határozat elismerésének megtagadására vonatkozó döntés meghozatala, illetve az 
előtt, hogy a próbaidő alatti magatartási szabályok és alternatív szankciók felügyeletével járó felelősséget 
ECLI:EU:C:2020 :237 4 
2020 . 03. 26-I ÍTÉLET – C-2/19. SZ. ÜGY 
A. P. (PRÓBAIDŐ ALATTI MAGATARTÁSI SZABÁLYOK) 
vállalja, a végrehajtó állam illetékes hatósága megfelelő módon egyeztet a kibocsátó állam illetékes 
hatóságával, és ha szükséges felkéri azt, hogy küldjön meg részére valamennyi szükséges további 
tájékoztatást.” 
10 Ugyanezen kerethatározat 14. cikkének (1) bekezdése a következőképpe n rendelkezik: 
„A végrehajtó állam illetékes hatósága joghatósággal rendelkezik a felfüggesztett büntetéssel, feltételes 
szabadságra bocsátással, próbára bocsátással és alternatív szankciókkal kapcsolatos minden további 
határozat meghozatala tekintetében, különösen a próbaidő alatti magatartási szabály vagy alternatív 
szankció be nem tartása esetén, vagy ha az elítélt személy újabb bűncselekmé nyt követ el. 
E további határozatok közé tartozik különösen: 
a) a próbaidő alatti magatartási szabályban vagy az alternatív szankcióban foglalt kötelezettségek vagy 
utasítások módosítása, vagy a próbaidő tartamának módosítása; 
b) az ítélet végrehajtása felfüggesztésének a visszavonása vagy a feltételes szabadságra bocsátással 
kapcsolatos határozatnak a visszavonása; valamint 
c) a szabadságvesztés-büntetés vagy a szabadságelvonással járó intézkedés kiszabása alternatív 
szankció vagy próbára bocsátás esetén.” 
11 A 2008 /947 kerethatározat 20. cikkének (2) bekezdése a következőképpe n rendelkezik: 
„Ha a kibocsátó államban az érintett személy ellen új büntetőeljárás indult, a kibocsátó állam illetékes 
hatósága kérheti a végrehajtó állam illetékes hatóságától a próbaidő alatti magatartási szabályok vagy 
alternatív szankciók felügyelete, valamint az ítélettel kapcsolatos minden további határozat 
tekintetében a joghatóság visszaadá sát a kibocsátó állam illetékes hatóságának. Ebben az esetben a 
végrehajtó állam illetékes hatósága visszaadhatja a joghatóságot a kibocsátó állam illetékes 
hatóságának.” 
Az észt jog 
12 A Karistusseadustik 73. §-ának (1) bekezdése a következőképp szól: 
„Ha a bíróság az elkövetett bűncselekmé nnyel és az elkövető személyével kapcsolatos körülményeket 
mérlegelve azt állapítja meg, hogy a meghatározott időre felfüggesztett szabadságvesztés-büntetésnek 
az elkövető általi letöltése vagy a pénzbüntetésnek az elkövető általi megfizetése nem célszerű, 
próbaidőre felfüggesztheti a kiszabott büntetés egészének vagy egy részének végrehajtását. A büntetés 
egészének végrehajtása a jelen törvénykönyv különös részének eltérő rendelkezése hiányában 
függeszthető fel próbaidőre. A büntetés végrehajtásának próbaidőre történő felfüggesztése esetén a 
kiszabott büntetés végrehajtását […] teljes mértékben vagy részben mellőzik, ha az elkövető a bíróság 
által meghatározott próbaidő alatt nem követ el újabb szándékos bűncselekmé nyt.” 
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés 
13 A 2017 . január 24-i ítéletével a Rīgas pilsētas Latgales priekšpilsētas tiesa (Riga város latgalei kerületi 
bírósága) A. P.-t három év, végrehajtásban felfüggesztett szabadságvesztés-büntetésre ítélte. 
14 2017 . május 22-én a Justiitsministeerium (igazságügyi minisztérium, Észtország) ezen ítélet 
Észtországban történő elismerése és végrehajtása iránti, az illetékes lett hatóságoktól érkező kérelmet 
terjesztett a Harju Maakohus (harjui körzeti bíróság, Észtország) elé. 
ECLI:EU:C:2020 :237 5 
2020 . 03. 26-I ÍTÉLET – C-2/19. SZ. ÜGY 
A. P. (PRÓBAIDŐ ALATTI MAGATARTÁSI SZABÁLYOK) 
15 2018 . február 16-i végzésével a Harju Maakohus (harjui körzeti bíróság) helyt adott e kérelemnek. 
16 Az A. P. által benyújtott fellebbezést követően a Tallinna Ringkonn akohus (tallinni fellebbviteli bíróság, 
Észtország) 2018 . március 21-i végzésével helybenhagyta ezt a végzést. 
17 A. P. ez utóbbi végzéssel szemben fellebbezést nyújtott be a kérdést előterjesztő bírósághoz. 
18 E bíróság a Rīgas pilsētas Latgales priekšpilsētas tiesa (Riga város latgalei kerületi bírósága) 2017 . január 
24-i ítéletét figyelembe véve úgy véli, hogy az A. P.-val szemben kiszabott büntetés végrehajtásának 
felfüggesztése csakis az észt büntető törvénykönyv 73. §-ának (1) bekezdéséből következő azon 
kötelezettségtől függ, hogy az elítélt nem követhet el újabb szándékos bűncselekmé nyt. 
19 A kérdést előterjesztő bíróság ezenkívül úgy véli, hogy az ilyen kötelezettség nem felel meg a 2008 /947 
kerethatározat 4. cikkének (1) bekezdésében szereplő, próbaidő alatti magatartási szabályok vagy 
alternatív szankciók egyikének sem. 
20 Mivel az észt jog csak abban az esetben teszi lehetővé valamely ítéletnek e kerethatározat alapján 
történő elismerését, ha az legalább egy ilyen próbaidő alatti magatartási szabályt vagy alternatív 
szankciót előír, a kérdést előterjesztő bíróságban felmerül a kérdés, hogy az említett kerethatározatot 
úgy kell-e értelmezni, hogy az előírja a Rīgas pilsētas Latgales priekšpilsētas tiesa (Riga város latgalei 
kerületi bírósága) 2017 . január 24-én hozott ítéletéhez hasonló ítélet elismerését. 
21 Ilyen körülmények között a Riigikohus (legfelsőbb bíróság, Észtország) úgy határozott, hogy az eljárást 
felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdést terjeszti a Bíróság elé: 
„Akkor is összhangban áll-e a [2008 /947 kerethatározattal] valamely tagállam ítéletének elismerése és 
az ítélet végrehajtásának felügyelete, ha ezen ítélet járulékos kötelezettségek megállapítása nélkül 
próbaidőre felfüggeszti az elítélt szabadságvesztésben megállapított büntetésének végrehajtását, és így 
az elítélt egyetlen kötelezettsége abban áll, hogy a próbaidő alatt nem követhet el újabb szándékos 
bűncselekmé nyt (a büntetés végrehajtásának az észt büntető törvénykönyv 73. §-a értelmében vett, 
próbaidőre történő felfüggesztéséről van szó)?” 
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésről 
Az elfogadhatóságról 
22 A lett kormány azzal érvel, hogy az előterjesztett kérdés elfogadhatatlan, mivel az előzetes 
döntéshozatalra utaló határozat a lett jog téves értelmezésén alapul, ami arra enged következtetni, 
hogy a kérdést előterjesztő bíróság előtt valójában nincs folyamatban lévő eljárás. 
23 E tekintetben először is azt állítja, hogy a kérdést előterjesztő bíróság tévesen véli úgy, hogy A. P. 
kizárólag arra köteles, hogy ne kövessen el újabb szándékos bűncselekmé nyt a próbaidő alatt, mivel a 
lett jog nem szándékos bűncselekmé ny esetén is lehetővé teszi a végrehajtás felfüggesztésének 
visszavonását, és mivel e jog automatikusan bizonyos magatartási szabályokat ír elő a felfüggesztett 
szabadságvesztés-büntetésre ítélt személyekkel szemben. 
24 Másodszor e kormány azt állítja, hogy az észt bíróságoknak a 2008 /947 kerethatározat 8. cikkének 
(2) bekezdése, 11. cikke (1) bekezdésének a) pontja és (3) bekezdése alapján fel kellett volna kérnie a 
kibocsátó állam bíróságait arra, hogy küldjenek meg számukra minden olyan információt, amely az e 
kerethatározat 6. cikke (1) bekezdésének megfelelően a lett illetékes hatóság által továbbított ítélethez 
ECLI:EU:C:2020 :237 6 
2020 . 03. 26-I ÍTÉLET – C-2/19. SZ. ÜGY 
A. P. (PRÓBAIDŐ ALATTI MAGATARTÁSI SZABÁLYOK) 
mellékelt tanúsítvány kiegészítéséhez szükséges. Amennyiben a kérdést előterjesztő bíróság eleget tett 
volna ennek a kötelezettségnek, az alapeljárásban a folyamatban lévő eljárás hiányát állapította volna 
meg. 
25 A Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata szerint a Bíróság és a nemzeti bíróságok között az 
EUMSZ 267. cikk alapján létrehozott együttműködés keretében kizárólag az alapügyben eljáró és a 
meghozandó bírósági határozatért felelős nemzeti bíróság feladata, hogy az ügy sajátosságaira 
tekintettel megítélje mind az előzetes döntéshozatalra utaló határozat szükségességét az ügydöntő 
határozat meghozatala szemp ontjából, mind a Bíróság elé terjesztett kérdések relevanciáját. 
Következésképpe n, amennyiben a feltett kérdések az uniós jog értelmezésére vonatkoznak, a Bíróság 
főszabály szerint köteles határozatot hozni (2018 . december 4-i Minister for Justice and Equality és 
Commissioner of An Garda Síochána ítélet, C-378/17, EU:C:2018 :979, 26. pont, valamint az ott 
hivatkozott ítélkezési gyakorlat). 
26 Ennélfogva az uniós jogra vonatkozó kérdések releváns voltát vélelmezni kell. A Bíróság csak akkor 
utasíthatja el a nemzeti bíróság által előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdést, ha az uniós jog 
kért értelmezése nyilvánvalóan semm ilyen összefüggésben nincs az alapügy tényállásával vagy 
tárgyával, ha a probléma hipotetikus jellegű, vagy ha nem állnak a Bíróság rendelkezésére azok a 
ténybeli vagy jogi elemek, amelyek szükségesek ahhoz, hogy az elé terjesztett kérdésekre hasznos 
választ adhasson (2018 . december 4-i Minister for Justice and Equality és Commissioner of An Garda 
Síochána ítélet, C-378/17, EU:C:2018 :979, 27. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat). 
27 Továbbá a Bíróság feladata az uniós bíróságok és a nemzeti bíróságok közötti hatáskörmegosztás 
keretén belül azon ténybeli és szabályozási háttér figyelembevétele, amelybe az előzetes 
döntéshozatalra előterjesztett kérdések illeszkednek, és ahogyan azt az előzetes döntéshozatalra utaló 
határozatban meghatározták. Következésképpe n az A. P.-vel szemben felfüggesztett 
szabadságvesztés-büntetést kiszabó ítélet joghatásainak az előzetes döntéshozatalra utaló határozatban 
szereplő értékelésével szemben a lett kormány által megfogalmazott kifogásoktól függetlenül a jelen 
előzetes döntéshozatal iránti kérelmet ezen értékelés alapján kell megvizsgálni (lásd ebben az 
értelemben: 2019 . december 12-i Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal (Családegyesítés – A menekült 
lánytestvére) ítélet, C-519/18, EU:C:2019 :1070 , 26. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési 
gyakorlat). 
28 Ebben az összefüggésben nem fogadható el a lett kormány azon érvelése, hogy az észt bíróságok 
kötelesek lettek volna információt kérni a lett bíróságoktól. A kérdést előterjesztő bíróság feladata 
ugyanis annak meghatározása, hogy rendelkezik-e minden olyan információval, amelynek továbbítását a 
2008 /947 kerethatározat megköveteli, különösen pedig, hogy a kerethatározat 6. cikkében említett 
tanúsítványt ki kell-e egészíteni. Ennélfogva, mivel a kérdést előterjesztő bíróság úgy ítélte meg, hogy 
elegendő információval rendelkezik ahhoz, hogy az A. P.-vel szemben felfüggesztett 
szabadságvesztés-büntetést kiszabó ítélet joghatásait a vonatkozó nemzeti jogszabályok alapján 
megállapítsa, a Bíróság nem vonhatja kétségbe ezt az értékelést. 
29 A fentiekből következik, hogy a lett kormány által előadott érvek nem elegendőek annak 
megállapításához, hogy az előterjesztett kérdés nyilvánvalóan nem áll semm iféle összefüggésben az 
alapügy tényállásával vagy tárgyával, és ezek az érvek ennélfogva nem dönthetik meg a kérdés 
relevanciájának vélelmét. 
ECLI:EU:C:2020 :237 7 
2020 . 03. 26-I ÍTÉLET – C-2/19. SZ. ÜGY 
A. P. (PRÓBAIDŐ ALATTI MAGATARTÁSI SZABÁLYOK) 
Az ügy érdeméről 
30 Kérdésével az előterjesztő bíróság lényegében arra vár választ, hogy a 2008 /947 kerethatározat 
1. cikkének (2) bekezdését úgy kell-e értelmezni, hogy e kerethatározat hatálya alá tartozik a 
szabadságvesztés-büntetést kiszabó olyan ítélet elismerése, amelynek végrehajtását kizárólag azzal a 
feltétellel függesztik fel, hogy a próbaidő alatt az elítéltnek tiszteletben kell tartania az újabb 
bűncselekmé ny elkövetésétől való tartózkodásra vonatkozó törvényi kötelezettséget. 
31 A 2008 /947 kerethatározat 1. cikkének (2) bekezdése úgy rendelkezik, hogy e kerethatározat kizárólag 
az ítéletek és adott esetben próbaidőt megállapító határozatok elismerésére, a próbaidő alatti 
magatartási szabályok és alternatív szankciók felügyeletével járó felelősség átruházására, valamint az 
ezen elismeréshez vagy felügyelethez kapcsolódó minden más határozatra alkalmazandó. 
32 E kerethatározat 2. cikkének 1. pontjából következik, hogy e kerethatározat alkalmazásában „ítélet” alatt 
a kibocsátó tagállam bíróságának olyan jogerős határozata értendő, amely megállapítja, hogy egy 
természetes személy bűncselekmé nyt követett el, és kiszabja rá az ugyanezen kerethatározat 2. cikke 
1. pontjának a)–d) alpontjában felsorolt szankciók valamelyikét. 
33 Mivel az előterjesztett kérdés végrehajtásban felfüggesztett szabadságvesztés-büntetést kiszabó bírósági 
határozat elismerésére vonatkozik, azt kell meghatározni, hogy a kerethatározatnak a próbaidőre 
felfüggesztett büntetést kiszabó bírósági határozatokra vonatkozó 2. cikke 1. pontjának b) alpontja 
alapján az ilyen bírósági határozat a 2008 /947 kerethatározat 2. cikkének 1. pontja értelmében vett 
ítéletnek tekintendő-e. 
34 A „felfüggesztett büntetés” az említett kerethatározat 2. cikkének 2. pontja értelmében olyan 
szabadságvesztés-büntetés vagy szabadságelvonással járó intézkedés, amelynek végrehajtását az 
ítélethozatalkor egy vagy több, próbaidő alatti magatartási szabály megállapításával, részben vagy 
egészben feltételesen felfüggesztették. 
35 Következésképpe n azt kell meghatározni, hogy a próbaidő alatt újabb bűncselekmé ny elkövetésétől való 
tartózkodásra vonatkozó kötelezettség a 2008 /947 kerethatározat értelmében vett próbaidő alatti 
magatartási szabálynak minősül-e. 
36 E tekintetben e kerethatározat 2. cikkének 7. pontjából kitűnik, hogy az e kerethatározat értelmében 
vett próbaidő alatti magatartási szabályoknak minősülnek a felfüggesztett büntetéssel, a próbára 
bocsátással vagy a feltételes szabadságra bocsátással kapcsolatban, a kibocsátó állam nemzeti jogával 
összhangban, egy illetékes hatóság által valamely természetes személyre megállapított kötelezettségek és 
utasítások. 
37 E rendelkezés az említett kerethatározat értelmében vett „próbaidő alatti magatartási szabályoknak” 
minősülést nem korlátozza bizonyos konkrét típusú kötelezettségekre, a próbaidő alatt újabb 
bűncselekmé ny elkövetésétől való tartózkodásra vonatkozó kötelezettséget tehát ilyen magatartási 
szabálynak lehet tekinteni, amennyiben az a szabadságvesztés-büntetés végrehajtásának felfüggesztése 
feltételének minősül. 
38 Ugyanakkor a 2008 /947 kerethatározat 4. cikkének (1) bekezdése pontosítja, hogy e kerethatározat az 
általa felsorolt, próbaidő alatti magatartási szabályokra vagy alternatív szankciókra alkalmazandó, és így 
a hatályát főszabály szerint e magatartási szabályokra és alternatív szankciókra korlátozza. 
39 Kétségtelen, hogy e korlátozástól bizonyos helyzetekben el lehet tekinteni, mivel ugyanezen 
kerethatározat 4. cikkének (2) bekezdése értelmében minden tagállamnak lehetősége van bejelenteni, 
hogy mely próbaidő alatti magatartási szabályokat és alternatív szankciókat kész felügyelni. 
ECLI:EU:C:2020 :237 8 
2020 . 03. 26-I ÍTÉLET – C-2/19. SZ. ÜGY 
A. P. (PRÓBAIDŐ ALATTI MAGATARTÁSI SZABÁLYOK) 
40 Azelőzetes döntéshozatalra utaló határozatból azonban kitűnik, hogy az Észt Köztársaság nem élt ezzel 
a lehetőséggel, és hogy az észt jog kizárólag a 2008 /947 kerethatározat 4. cikkének (1) bekezdésében 
szereplő próbaidő alatti magatartási szabályok és alternatív szankciók felügyeletét írja elő. 
41 Ebben az összefüggésben meg kell jegyezni, hogy a próbaidő alatt újabb bűncselekmé ny elkövetésétől 
való tartózkodásra vonatkozó kötelezettség nem szerepel kifejezetten az e rendelkezésben felsorolt 
kötelezettségek és tilalmak között. 
42 Mindazonáltal e kerethatározat 4. cikke (1) bekezdésének d) pontja az elítélt „magatartására vonatkozó 
[…] utasítások” tágabb kategóriájára utal. 
43 Mivel az említett kerethatározat nem határozza meg ezt a fogalmat, a Bíróság állandó ítélkezési 
gyakorlata szerint e fogalom jelentését és tartalmát a köznyelvben elfogadott szokásos jelentésének 
megfelelően kell meghatározni, figyelembe véve azon szövegkörnyezetet, amelyben e kifejezéseket 
használják, és az azon szabályozás által követett célkitűzéseket, amelyben e kifejezést alkalmazzák (lásd 
ebben az értelemben: 2012 . október 25-i Ketelä ítélet, C-592/11, EU:C:2014 :673, 51. pont, valamint az 
ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat). 
44 E tekintetben először is meg kell jegyezni, hogy az elítéltet terhelő azon kötelezettség, hogy a próbaidő 
alatt újabb bűncselekmé ny elkövetésétől tartózkodjon, mivel az e személy magatartásának 
meghatározására irányuló utasításnak minősül, e kifejezés általános nyelvhasználatban elfogadott 
szokásos értelmében „magatartásra vonatkozó utasításnak” tekintendő. 
45 Másodszor a 2008 /947 kerethatározat 4. cikke (1) bekezdése d) pontjának szövegkörnyezete arra is utal, 
hogy e rendelkezést úgy kell értelmezni, hogy az kiterjed többek között egy ilyen kötelezettségre. 
46 Egyrészt, noha a kérdést előterjesztő bíróság arra keresi a választ, hogy e kerethatározat alkalmazható-e 
az említett kötelezettségre, jóllehet álláspontja szerint e kötelezettség nem jár a végrehajtó tagállam 
részéről aktív felügyeleti intézkedések végrehajtásával, meg kell állapítani, hogy az említett 
kerethatározat 4. cikkében említett több próbaidő alatti magatartási szabály sem igényli 
szükségszerűen ilyen felügyeleti intézkedések végrehajtását. Ez a helyzet többek között e kerethatározat 
4. cikke (1) bekezdésének b), f) és g) pontjában említett, bizonyos helyekre vagy meghatározott 
területekre történő belépés tilalma, a meghatározott személyekkel való érintkezés tilalma, vagy akár a 
bizonyos tárgyakkal való érintkezés tilalma esetében. 
47 Másrészt, a 2008 /947 tanácsi kerethatározat 14. cikkének (1) bekezdése előírja, hogy a végrehajtó állam 
illetékes hatósága joghatósággal rendelkezik a felfüggesztett büntetéssel kapcsolatos minden további 
határozat meghozatala tekintetében, különösen, ha az elítélt személy újabb bűncselekmé nyt követ el. 
48 Amint az a kerethatározat 14. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontjából következik, az e címen 
elfogadott határozatok előírhatják a kötelezettségek vagy utasítások módosítását, a próbaidő 
tartamának módosítását vagy a végrehajtás felfüggesztésének visszavonását. 
49 Ebből következik, hogy a próbaidőre felfüggesztett büntetést kiszabó ítélet elismerésének egyik 
joghatása az, hogy a végrehajtó tagállam illetékes hatóságára ruházza át az eredeti felfüggesztéssel 
kapcsolatos azon intézkedések meghozatalára vonatkozó hatáskört, amelyek akkor válnak szükségessé, 
ha az elítélt személy újabb bűncselekmé nyt követ el. 
50 E körülmények között ellentmondásos eredményre vezetne a 2008 /947 kerethatározat 4. cikkének 
(1) bekezdésében szereplő felsorolás olyan értelmezése, amely nem foglalja magában az újabb 
bűncselekmé ny elkövetésétől való tartózkodásra vonatkozó kötelezettséget. 
ECLI:EU:C:2020 :237 9 
2020 . 03. 26-I ÍTÉLET – C-2/19. SZ. ÜGY 
A. P. (PRÓBAIDŐ ALATTI MAGATARTÁSI SZABÁLYOK) 
51 Az ilyen értelmezés ugyanis azt jelentené, hogy abban az esetben, ha az elítélt újabb bűncselekmé nyt 
követ el, a későbbi intézkedések elfogadására vonatkozó hatáskör szükségszerűen nem illetné meg a 
lakóhely szerinti tagállam illetékes hatóságát, ha a próbaidőre felfüggesztett büntetést kiszabó ítélet a 
végrehajtás felfüggesztését kizárólag e kötelezettség tiszteletben tartásához kötné. Ugyanakkor az 
említett hatáskör megilletné ezt a hatóságot, ha a végrehajtás felfüggesztése a 2008 /947 kerethatározat 
4. cikkének (1) bekezdésében foglalt olyan más kötelezettségtől függne, amely nem áll közvetlen 
kapcsolatban egy újabb bűncselekmé ny esetleges elkövetésével. Ez utóbbi megoldás érvényesülne 
különösen akkor, ha e más kötelezettség igen korlátozott terjedelmű, mint például a kerethatározat 
4. cikke (1) bekezdésének a) pontjában előírt azon kötelezettség, amely szerint bármilyen lakóhely-
vagy munkahelyváltozást meghatározott hatóság részére be kell jelenteni, vagy ha az említett más 
kötelezettség semm ilyen kapcsolatban nem áll a végrehajtó tagállammal, mint például az említett 
kerethatározat 4. cikke (1) bekezdésének b) pontjában előírt azon tilalom, hogy az elítélt a kibocsátó 
vagy végrehajtó államban belépjen bizonyos helyekre vagy meghatározott területekre. 
52 Harmadrészt, annak elfogadása, hogy a 2008 /947 kerethatározat alapján elismerhető a felfüggesztett 
szabadságvesztés-büntetést kiszabó ítélet, amennyiben e büntetés végrehajtását kizárólag azzal a 
feltétellel függesztik fel, hogy az elítélt nem követ el újabb bűncselekmé nyt, hozzájárulhat az e 
kerethatározat által követett célok megvalósításához. Az említett kerethatározat 1. cikkének 
(1) bekezdéséből, illetve (8) és (24) preambulumbekezdéséből ugyanis az következik, hogy a 
kerethatározat három, egymást kiegészítő célt követ, mégpedig az elítéltek társadalmi beilleszkedésének 
elősegítését, az áldozatok és a lakosság védelmének fokozását, valamint a megfelelő, próbaidő alatti 
magatartási szabályok és alternatív szankciók alkalmazásának megkönn yítését az olyan elkövetők 
esetében, akik nem az ítélethozatal szerinti államban élnek. 
53 Közelebbről, az elítélt lakóhelye szerinti tagállam hatóságai általában alkalmasabb helyzetben vannak 
ahhoz, hogy e kötelezettség betartását felügyeljék és az esetleges megsértés következményeit levonják, 
mivel főszabály szerint kedvezőbb helyzetben vannak ahhoz, hogy értékeljék e jogsértés jellegét, az 
elkövető helyzetét, valamint a kilátásokat a társadalmi beilleszkedésre. 
54 Ezenkívül meg kell állapítani, hogy a büntetés végrehajtásának felfüggesztése és az újabb 
bűncselekmé ny elkövetésétől való tartózkodásra vonatkozó kötelezettség között kialakított kapcsolat a 
visszaeséstől való elrettentésre szolgál. Így annak lehetővé tétele, hogy a lakóhely szerinti tagállam 
illetékes hatósága állapítsa meg az e kötelezettség esetleges megsértéséből eredő következményeket, 
hozzájárulhat az áldozatok és általában véve a társadalom védelmére irányuló cél eléréséhez. 
55 A fentiekből következik, hogy a próbaidő alatt újabb bűncselekmé ny elkövetésétől tartózkodásra 
vonatkozó kötelezettség főszabály szerint a 2008 /947 kerethatározat 2. cikkének 7. pontja értelmében 
vett próbaidő alatti magatartási szabálynak minősülhet, amennyiben olyan feltételnek tekintendő, 
amelytől a szabadságvesztés-büntetés végrehajtásának felfüggesztése függ. 
56 Mindazonáltal hangsúlyozni kell, hogy e kerethatározat 2. cikkének 2. pontja pontosítja, hogy a 
próbaidőre felfüggesztett büntetéshez kapcsolódó magatartási szabályokat tartalmazhat maga az ítélet, 
vagy az illetékes hatóság által hozott, a próbaidőt megállapító külön határozat. 
57 Ezenkívül az említett kerethatározat 2. cikkének 7. pontjából kitűnik, hogy az abban hivatkozott 
próbaidő alatti magatartási szabályokat per definitionem „az illetékes hatóság állapítja meg”. 
58 Ebből következik, hogy a kibocsátó tagállam illetékes hatóságának feladata azon feltételek 
meghatározása, amelyektől a kiszabott szabadságvesztés-büntetés vagy szabadságelvonással járó 
intézkedés végrehajtásának felfüggesztése függ, oly módon, hogy lehetővé tegye a végrehajtó tagállam 
hatóságai számára, hogy az ítélet vagy a próbaidőt megállapító határozat alapján azonosítsák az elítélt 
személyt terhelő próbaidő alatti magatartási szabályokat. A kérdést előterjesztő bíróság feladata annak 
vizsgálata, hogy a továbbított ítéletben szereplő elemekre tekintettel az alapügyben ez a helyzet áll-e 
fenn. 
ECLI:EU:C:2020 :237 10 
2020 . 03. 26-I ÍTÉLET – C-2/19. SZ. ÜGY 
A. P. (PRÓBAIDŐ ALATTI MAGATARTÁSI SZABÁLYOK) 
59 A fenti megfontolások összességére tekintettel az előterjesztett kérdésre azt a választ kell adni, hogy a 
2008 /947 kerethatározat 4. cikke (2) bekezdésének d) pontjával összefüggésben értelmezett 1. cikkének 
(2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy e kerethatározat hatálya alá tartozik a 
szabadságvesztés-büntetést kiszabó olyan ítélet elismerése, amelynek végrehajtását kizárólag azzal a 
feltétellel függesztik fel, hogy a próbaidő alatt az elítéltnek tiszteletben kell tartania az újabb 
bűncselekmé ny elkövetésétől való tartózkodásra vonatkozó törvényi kötelezettséget, feltéve hogy e 
törvényi kötelezettség kitűnik az ítéletből vagy az ítélet alapján hozott, próbaidőt megállapító 
határozatból, aminek vizsgálata a kérdést előterjesztő bíróság feladata. 
A költségekről 
60 Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt 
folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képe zi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a 
Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, 
nem téríthetők meg. 
A fenti indokok alapján a Bíróság (első tanács) a következőképpe n határozott: 
A kölcsönös elismerés elvének az ítéletek re és próbaidőt megállapító határozatokra való, a 
próbaidő alatti magatartási szabályok és alternatív szankciók felügyelete céljából történő 
alkalmazásáról szóló, 2 0 0 8 . november 2 7-i 2 0 0 8 / 9 4 7 / IB tanácsi kerethatározat 4. cikke 
(2) bekezdésének d) pontjával összefüggésben értelmezett 1. cikkének (2) bekezdését úgy kell 
értelmezni, hogy e kerethatározat hatálya alá tartozik a szabadságvesztés-büntetést kiszabó olyan 
ítélet elismerése, amelynek végrehajtását kizárólag az zal a feltétellel függesztik fel, hogy a 
próbaidő alatt az elítéltnek tiszteletben kell tartania az újabb bűncselekmény elkövetésétől való 
tartózkodásra vonatkozó tör vényi kötelezettséget, feltéve hogy e tör vényi kötelezettség kitűnik az 
ítéletből vagy az ítélet alapján hozott, próbaidőt megállapító határozatból, aminek vizsgálata a 
kérdést előterjesztő bíróság feladata. 
Aláírások 
ECLI:EU:C:2020 :237 11