ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Keywords

Subject of the case

Rendelkező rész

Keywords Fellebbezés – Jogalapok – A tények és bizonyítékok téves értékelése – Elfogadhatatlanság – A tények és a bizonyítékok értékelésének a Bíróság általi felülvizsgálata – Kizártság, kivéve az elferdítés esetét (EUMSZ 256. cikk, (1) bekezdés; a Bíróság alapokmánya, 58. cikk, első bekezdés) (vö. 35. pont) Subject of the case Tárgy A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-291/09. sz., Carrols Corp. kontra OHIM ügyben 2012. február 1-jén hozott azon ítélete ellen benyújtott fellebbezés, amellyel a Törvényszék elutasította az OHIM első fellebbezési tanácsának a Carrols Corp. és Giulio Gambettola közötti törlési eljárással kapcsolatban 2009. május 7-én hozott határozata (R 632/2008-1. sz. ügy) ellen indított hatályon kívül helyezés iránti keresetet. Rendelkező rész Rendelkező rész 1) A Bíróság a fellebbezést elutasítja. 2) A Bíróság a Carrols Corp.-t kötelezi a költségek viselésére.

A Bíróság (hetedik tanács) 2013. február 28-i végzése – Carrols kontra OHIM

(C-171/12. P. sz. ügy)

„Fellebbezés — Közösségi védjegy — 40/94/EK rendelet — Az 51. cikk (1) bekezdésének b) pontja — Pollo Tropical CHICKEN ON THE GRILL ábrás közösségi védjegy — A Pollo Tropical CHICKEN ON THE GRILL nemzeti ábrás védjegy és a POLLO TROPICAL nemzeti szóvédjegy jogosultja által benyújtott törlés iránti kérelem — Feltétlen törlési okok — Rosszhiszeműség — Elfogadhatatlanság”

Fellebbezés — Jogalapok — A tények és bizonyítékok téves értékelése — Elfogadhatatlanság — A tények és a bizonyítékok értékelésének a Bíróság általi felülvizsgálata — Kizártság, kivéve az elferdítés esetét (EUMSZ 256. cikk, (1) bekezdés; a Bíróság alapokmánya, 58. cikk, első bekezdés) (vö. 35. pont)

Tárgy

A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-291/09. sz., Carrols Corp. kontra OHIM ügyben 2012. február 1-jén hozott azon ítélete ellen benyújtott fellebbezés, amellyel a Törvényszék elutasította az OHIM első fellebbezési tanácsának a Carrols Corp. és Giulio Gambettola közötti törlési eljárással kapcsolatban 2009. május 7-én hozott határozata (R 632/2008-1. sz. ügy) ellen indított hatályon kívül helyezés iránti keresetet.

Rendelkező rész

1) A Bíróság a fellebbezést elutasítja.
2

A jogi hátteret és a jogvita alapját képező eljárást a megtámadott végzés 1–5. pontja a következőképpen foglalja össze: „1. Az Európai Közösségek Bizottsága a 2009. november 12-i C(2009) 9059 határozattal a vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzéséről szóló, 2004. január 20-i 139/2004/EK rendelet [(az EK összefonódás-ellenőrzési rendelete)] (HL L [24.], 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 3. kötet, 40. o.) 6. cikke (1) bekezdésének b) pontja és (2) bekezdése értelmében engedélyezte a Segebel belga társaság eszközei feletti egyedüli irányításnak a felperes [EDF] általi megszerzésére irányuló összefonódási ügyletet, azzal a feltétellel, hogy a felperes betartja a Bizottság számára annak érdekében felajánlott két kötelezettségvállalását, hogy eloszlassa az összefonódás közös piaccal való összeegyeztethetőségével kapcsolatos kételyeket (COMP/M.5549 – EDF/Segebel ügy). 2. Az erőmű kifejlesztésére vonatkozó Dils-Energie projekt 2011 júliusában történő átruházásával a felperes teljesítette első kötelezettségvállalását. 3. A második kötelezettségvállalás értelmében a felperes köteles volt egy másik erőmű kifejlesztésére vonatkozó projektet, a Nest-Energie projektet is átruházni egy megfelelő vevőre abban az esetben, ha saját maga 2012. június 30. előtt nem döntene véglegesen arról, hogy saját maga ruház be e projektbe. 4. A C(2009) 9059 engedélyező határozat elfogadását követően a belga villamosenergia-piacon bekövetkezett, 2009-ben előre nem látható jelentős és tartós változásokra hivatkozva a felperes a 2012. május 14-i levélben a Bizottsághoz fordult azt állítva, hogy lehetetlen számára, ahogyan a piac bármely más szereplője számára is, hogy a 2012. június 30-ában megállapított határidő lejárta előtt végleges döntést hozzon a Nest-Energie projektbe való beruházásról. Arra kérte tehát a Bizottságot[, amint ezt a kötelezettségvállalások 4. szakaszában foglalt felülvizsgálati záradék lehetővé tette számára], hogy hosszabbítsa meg számára e határidőt 2014. december 31-ig. 5. A [vitatott] határozatban a Bizottság a hosszabbítás iránti kérelmet elutasította, a felperes számára azonban három és fél hónapos további határidőt adott, azaz 2012. október 15-ig […]”
„(6)

Ez az irányelv […] közelíti a tagállamoknak a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatokra vonatkozó jogszabályait, ideértve a fogyasztók gazdasági érdekeit közvetlenül sértő tisztességtelen reklámokat, amelyek ezáltal közvetett módon sértik a jogszerűen eljáró versenytársak gazdasági érdekeit is. […] Ez az irányelv nem vonatkozik a kizárólag a versenytársak gazdasági érdekeit sértő vagy a kereskedők közötti ügyletekhez kapcsolódó tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatokról szóló nemzeti jogszabályokra, és nem is érinti azokat; a tagállamok – amennyiben úgy kívánják – a szubszidiaritás elvének teljes körű figyelembevételével és a közösségi joggal összhangban továbbra is maguk szabályozhatják ezeket a gyakorlatokat. [...]
24

2003 januárjában az Astrazeneca az Iressa nevű gyógyszerre vonatkozó forgalombahozatali engedély iránti kérelmet nyújtott be az EMA‑hoz az emberi, illetve állatgyógyászati felhasználásra szánt gyógyszerek engedélyezésére és felügyeletére vonatkozó közösségi eljárások meghatározásáról és az Európai Gyógyszerértékelő Ügynökség létrehozásáról szóló, 1993. július 22‑i 2309/93/EGK tanácsi rendelet (HL L 214., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 12. kötet, 151. o.) alapján. Amint a 726/2004 rendelet (5) preambulumbekezdéséből következik, a 2309/93 rendeletet beillesztették a 726/2004 rendeletbe, és az előbbi rendelet helyébe ez utóbbi lépett. A törzskönyvezett gyógyszerkészítmények bizottsága (jelenleg az emberi felhasználásra szánt gyógyszerekkel foglalkozó bizottság [Committee For Medicinal Products for Human Use, a továbbiakban: CHMP]) az Astrazeneca által benyújtott, az Iressa nevű gyógyszerre vonatkozó II‑es fázisú vizsgálatok alapján megtagadta a forgalombahozatali engedély kiadását. Ezenkívül az általa benyújtott III‑as fázisú vizsgálatokból származó adatok alapján az Astrazeneca nem tudott kielégítő módon válaszolni a CHMP által feltett kérdésekre, így az Astrazeneca 2005 januárjában visszavonta a forgalombahozatali engedély iránti kérelmét.
10

A Tribunal do Trabalho do Porto, amelynek a 2011. évi költségvetésről szóló törvény 19. cikkét érintően egy másik jogvitában is el kellett járnia, és amelynek komoly kételyei merültek fel e cikknek az uniós joggal való összeegyeztethetőségét illetően, már benyújtott egy előzetes döntéshozatal iránti kérelmet e tekintetben, amely 2012. március 8‑án érkezett a Bírósághoz (C‑128/12. sz. ügy).
A Bíróság (hatodik tanács) 2014. június 12‑i végzése – Delphi Technologies kontra OHIM

(C‑448/13. P. sz. ügy)

„Fellebbezés — Közösségi védjegy — 207/2009/EK rendelet — A 7. cikk (1) bekezdésének b) pontja — INNOVATION FOR THE REAL WORLD szóvédjegy — Reklámjelmondat — A lajstromozás megtagadása — A megkülönböztető képesség hiánya”

Fellebbezés — Jogalapok — A tények és bizonyítékok téves értékelése — Elfogadhatatlanság — A tények és a bizonyítékok értékelésének a Bíróság általi felülvizsgálata — Kizártság, kivéve az elferdítés esetét (EUMSZ 256. cikk; a Bíróság alapokmánya, 58. cikk, első bekezdés) (vö. 22. pont)

Tárgy

A Törvényszék (hatodik tanács) T‑515/11. sz., Delphi Technologies kontra OHIM ügyben 2013. június 6‑án hozott azon ítélete elleni fellebbezés, amellyel a Törvényszék elutasította a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) második fellebbezési tanácsa 2011. június 23‑i azon határozatának (R 1967/2010‑2. sz. ügy) hatályon kívül helyezése iránti keresetet, amely elutasította az elbíráló azon határozata elleni fellebbezést, amely megtagadta az „INNOVATION FOR THE REAL WORLD” szóvédjegy lajstromozását a 7., 9., 10. és 12. osztályba tartozó áruk vonatkozásában – Feltétlen kizáró ok – A megkülönböztető képesség hiánya – A 207/2009/EK tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának, valamint az egyenlő bánásmód és a gondos ügyintézés elvének megsértése.

Rendelkező rész

1) A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

2) A Bíróság a Delphi Technologies Inc.‑t kötelezi a költségek viselésére.

A Bíróság (hatodik tanács) 2014. június 12‑i végzése – Delphi Technologies kontra OHIM

(C‑448/13. P. sz. ügy)

„Fellebbezés — Közösségi védjegy — 207/2009/EK rendelet — A 7. cikk (1) bekezdésének b) pontja — INNOVATION FOR THE REAL WORLD szóvédjegy — Reklámjelmondat — A lajstromozás megtagadása — A megkülönböztető képesség hiánya”

Fellebbezés — Jogalapok — A tények és bizonyítékok téves értékelése — Elfogadhatatlanság — A tények és a bizonyítékok értékelésének a Bíróság általi felülvizsgálata — Kizártság, kivéve az elferdítés esetét (EUMSZ 256. cikk; a Bíróság alapokmánya, 58. cikk, első bekezdés) (vö. 22. pont)

Tárgy

A Törvényszék (hatodik tanács) T‑515/11. sz., Delphi Technologies kontra OHIM ügyben 2013. június 6‑án hozott azon ítélete elleni fellebbezés, amellyel a Törvényszék elutasította a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) második fellebbezési tanácsa 2011. június 23‑i azon határozatának (R 1967/2010‑2. sz. ügy) hatályon kívül helyezése iránti keresetet, amely elutasította az elbíráló azon határozata elleni fellebbezést, amely megtagadta az „INNOVATION FOR THE REAL WORLD” szóvédjegy lajstromozását a 7., 9., 10. és 12. osztályba tartozó áruk vonatkozásában – Feltétlen kizáró ok – A megkülönböztető képesség hiánya – A 207/2009/EK tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának, valamint az egyenlő bánásmód és a gondos ügyintézés elvének megsértése.

Rendelkező rész

1) A Bíróság a fellebbezést elutasítja.
2)

A 95/46 irányelv 6. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontját, valamint 7. cikkének c) és e) pontját úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, mint amilyenről az alapeljárásban is szó van, amely a munkáltatót arra kötelezi, hogy a munkafeltételek ellenőrzésére hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóság részére azonnali betekintést lehetővé tévő módon bocsássa rendelkezésre a munkaidő‑nyilvántartást, amennyiben e kötelezettség szükségesnek tekinthető ezen hatóság feladatainak teljesítéséhez a munkafeltételekre, különösen a munkaidőre vonatkozó szabályozás alkalmazásának ellenőrzésével kapcsolatban.
Az a körülmény, miszerint a törlést kérelmező esetleg azzal a céllal nyújtja be a kérelmét, hogy a későbbiekben saját áruin feltüntethesse a szóban forgó megjelölést, semmi esetre sem tekinthető joggal való visszaélésnek. Ugyanis a közösségi védjegyről szóló 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja által védelmezni kívánt közérdek éppen az említett megjelölés rendelkezésre állásával és szabad használatával kapcsolatos.

Ezenfelül a törlést kérelmező azon szándékát, hogy a szóban forgó védjegyet annak törlését követően használni akarja, a 207/2009 rendelet nem helyteleníti. Ugyanis a rendelet 52. cikkének (1) bekezdése úgy rendelkezik, hogy feltétlen kizáró okok fennállása miatt a közösségi védjegyet védjegybitorlási perben előterjesztett viszontkereset alapján is törölni lehet, ami azt feltételezi, hogy a védjegybitorlási per alperese akkor is eredményesen kérheti a törlést, ha a kérdéses védjegyet használta és a továbbiakban is szeretné használni.

Viszont a törlés iránti kérelem joggal való visszaélés miatt történő elutasításának ténye ellentétes lenne a 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja által kitűzött célok megvalósításával. Ugyanis az ilyen elutasítás akadályát képezné a védjegy oltalomképesség szempontjából vett vizsgálatának, illetve annak vizsgálatának, hogy nem állt‑e fenn a lajstromozást feltétlen kizáró ok.

(vö. 43–45. pont)
A mindenkit megillető tisztességes eljáráshoz való jogra való hivatkozással a környezeti információkhoz való nyilvános hozzáférésről és a 90/313/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló 2003/4 irányelv 4. cikke (2) bekezdése első albekezdésének c) pontja pontosan azért hatalmazza fel a tagállamokat arra, hogy a környezeti információk hozzáférhetővé tételére vonatkozó kötelezettség alóli kivételekről rendelkezhessenek, hogy tiszteletben tudják tartani – amennyiben azt a körülmények szükségessé teszik – az Európai Unió Alapjogi Chartája 47. cikkének második bekezdésében kimondott tisztességes eljáráshoz való jogot.

Valamint, még ha feltételeznénk is, hogy valamely tagállam nem rendelkezik a 2003/4 irányelvet átültető jogszabályaiban ilyen kivételről, miközben azt a Charta 47. cikke második bekezdésének tiszteletben tartása érdekében a körülmények szükségessé tennék, e tagállam egyébként is köteles úgy élni az ezen irányelv 4. cikke (2) bekezdése első albekezdése c) pontjában rá ruházott mérlegelési mozgástérrel, hogy az összhangban legyen a Charta említett cikkéből eredő követelményekkel.

Márpedig, lévén, hogy saját hatásköreiken belül az uniós jog szabályainak tiszteletben tartása valamennyi tagállami hatóságnak kötelezettsége – ideértve a közigazgatási és igazságszolgáltatási szerveket is –, ez utóbbiak, amennyiben a Charta 47. cikke második bekezdése alkalmazásának feltételei fennállnak, kötelesek biztosítani az említett cikk által garantált alapvető jogot.

E körülmények alapján az az értelmezés, miszerint a 2003/4 irányelv felhatalmazza a tagállamokat arra, hogy a Charta 47. cikke második bekezdésével vagy az EUSZ 6. cikkel össze nem egyeztethető intézkedéseket hozzanak, nem fogadható el. Ezen irányelv tehát ennélfogva nem érvénytelen e két rendelkezésre figyelemmel.

(vö. 33–36. pont és a rendelkező rész)
2

E kérelmet a Glaxosmithkline Biologicals SA és Glaxosmithkline Biologicals, Niederlassung der Smithkline Beecham Pharma GmbH & Co. KG (a továbbiakban együtt: GSK), valamint a Comptroller General of Patents, Designs and Trade Marks (a továbbiakban: Patent Office) közötti, ez utóbbi által két kiegészítő oltalmi tanúsítvány (a továbbiakban: tanúsítvány) GSK számára történő kiadásának megtagadása tárgyában indult jogvitában terjesztették elő.
20

A Törvényszék elnöke az említett végzés 67–73. pontjában megállapította azt is, hogy a Bizottság által az ügy érdemével kapcsolatban hivatkozott érvek értékének sérelme nélkül nem lehet a fumus boni iuris nyilvánvaló hiányára következtetni. Hangsúlyozta ugyanis, hogy az érdemi kereset megalapozottságának értékeléséhez azon információk aprólékos vizsgálata szükséges, amelyek bizalmas kezelését kérték, szükséges továbbá a Pilkington érdekei és az átláthatóság általános érdeke közötti mérlegelés is, és ezeket az ideiglenes intézkedésről határozó bíró nem tudja elvégezni. Egyébiránt megállapította, hogy az a tény, hogy a meghallgatási tisztviselő elismerte bizonyos, mind az I. kategóriába, mind a II. kategóriába tartozó információk titkos jellegét, már önmagában is jelzi, hogy a jogvita tárgyát képező információk prima facie átfogóan nem minősíthetők – már természetüknél fogva sem – nyilvánvalóan titkos vagy bizalmas jellegtől mentesnek. Ezenkívül a jogvita tárgyát képező információk régi keletkezési idejét illetően a Törvényszék elnöke megállapította, hogy nem tűnt teljesen irrelevánsnak a Pilkington érve, amely szerint ezek az információk az ügy körülményei között ennek ellenére bizalmasak.
19

A Törvényszék elnöke a megtámadott végzés 60. és 61. pontjában megjegyezte, hogy a Németországi Szövetségi Köztársaság és a Bizottság közötti, a játékokban meglévő antimon, arzén és higany „helyes” határértékeivel kapcsolatos vita magas technikai szintű kérdéseket vet fel, különösen a kioldódási és a biológiai hozzáférhetőségi határértékek átváltása tekintetében, mivel e tagállam vitatja a Bizottság által figyelembe vett „gyakorlatban elérhető biológiai hozzáférhetőségi határértékeket”. Ugyanezen végzés 62. pontjában rámutatott, hogy a Bizottság maga is elismeri, hogy a lekapart anyag tekintetében a nemzeti rendelkezésekben meghatározott határértékek alacsonyabbak a játékokról szóló új irányelv által előírtaknál, ,ám a Bizottság e tekintetben nem adott magyarázatot azon állítása relevanciájára, miszerint a lekapart anyag nehezebben hozzáférhető a gyermekek számára, mivel először le kell kaparni azt. A megtámadott végzés 63. pontjában továbbá megállapította, hogy a Bizottság nem vonhatja kétségbe megalapozottan a hivatkozott tagállam által érvelése alátámasztása érdekében alkalmazott módszert, mivel maga is e módszert alkalmazta 30 éven keresztül; így többek között a vitatott határozatban is a báriumra és az ólomra vonatkozó értékek átmeneti jóváhagyásakor is.
21

A megtámadott ítélet 22. pontjában a Törvényszék ebből azt a következtetést vonta le, hogy az a tény, hogy a törlést kérelmező esetleg azzal a céllal nyújtja be a kérelmét, hogy a későbbiekben saját áruin feltüntethesse a szóban forgó megjelölést, éppen a 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontjában foglalt, a rendelkezésre állásra és a szabad használatra vonatkozó közérdeknek felel meg. Ezért szerinte, az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának megállapításával ellentétben, az ilyen körülmény semmiképpen nem minősülhet joggal való visszaélésnek. Ezt az értékelést a 207/2009 rendelet 52. cikkének (1) bekezdése is alátámasztja, amely szerint a közösségi védjegyet védjegybitorlási perben előterjesztett viszontkereset alapján is törölni lehet, ami azt feltételezi, hogy a védjegybitorlási per alperese akkor is eredményesen kérheti a törlést, ha a kérdéses védjegyet használta és a továbbiakban is szeretné használni.
5

Az írásbeli szakasz folyamán az Egyesült Királyság Kormánya jelezte, hogy a befagyasztást elrendelő végzést hatályon kívül helyezték. Közelebbről a Bíróság rendelkezésére álló tényezők összességéből kitűnik, hogy e végzést az azt meghozó, de eltérő összetételben, érdemben eljáró bíróság 2012. július 12‑i érdemi határozata hatályon kívül helyezte. Fellebbezést követően e határozatot a Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) 2013. június 19‑i határozatával helybenhagyta. 2013. július 26‑án az ez utóbbi határozattal szemben benyújtott jogorvoslati kérelmet a Supreme Court of the United Kingdom elutasította, miáltal a befagyasztást elrendelő végzés hatályon kívül helyezése jogerőre emelkedett.
34

Egyébként, még ha feltételeznénk is, hogy valamely tagállam nem rendelkezik a 2003/4 irányelvet átültető jogszabályaiban ilyen kivételről, miközben azt a Charta 47. cikke második bekezdésének tiszteletben tartása érdekében a körülmények szükségessé tennék, emlékeztetni kell arra, hogy a tagállamok egyébként is kötelesek úgy élni az ezen irányelv 4. cikke (2) bekezdése első albekezdése c) pontjában rájuk ruházott mérlegelési mozgástérrel, hogy az összhangban legyen a Charta említett cikkéből eredő követelményekkel (lásd ebben az értelemben: Parlament kontra Tanács ítélet, C‑540/03, EU:C:2006:429, 104. pont).
17

A Think Schuhwerk azt állítja, hogy a Törvényszék megsértette a meghallgatáshoz való jogát. E tekintetben megjegyzi, hogy mivel a Törvényszék előtti eljárás során az OHIM nem nyújtott be a kitűzött határidőben észrevételeket a kereset vonatkozásában, a Törvényszék határidőt tűzött ki a Think Schuhwerk számára annak érdekében, hogy terjessze elő az eljárás folytatására vonatkozó észrevételeit a Törvényszék eljárási szabályzata 122. cikkének alkalmazása céljából. A Think Schuhwerk azt kérte a Törvényszéktől, hogy kérelmeinek adjon helyt. Mindazonáltal a Törvényszék a megtámadott ítéletben nem határozott sem arról, hogy az OHIM elmulasztotta észrevételei előterjesztését, sem pedig a Think Schuhwerk mulasztási ítélet kibocsátása iránti kérelméről. Ráadásul a Think Schuhwerk arra hivatkozik, hogy nem volt lehetősége arra, hogy tárgyalás megtartását kérje annak érdekében, hogy előadja a lajstromoztatni kért védjegy megkülönböztető képességével kapcsolatos álláspontját.
44

Azt is meg kell még állapítani, hogy az említett irányelv 3. cikke (4) bekezdése b) pontjának megfelelően még abban az esetben is, ha a tagállamok alkalmazzák ezt a kivételt, az e rendelkezésben megfogalmazott átruházási kötelezettség kizárását ki kell egészíteni az érintett tagállam által elfogadott, a munkavállalók érdekeinek védelméhez szükséges intézkedésekkel – az átadó vállalkozásban az átruházás időpontjában már nem alkalmazott személyekét is beleértve – azon jogok tekintetében, amelyek részükre azonnali vagy jövőbeli jogcímet nyújtanak öregségi és hozzátartozói ellátásokra az ugyanezen (4) bekezdés a) pontjában említett kiegészítő nyugdíjrendszerek keretében (Bizottság kontra Olaszország ítélet, EU:C:2009:363, 31. pont).
8

A Tribunal do Trabalho do Porto, amely előtt két másik keresetet is indítottak a 2011. évi költségvetési törvény 19. cikkére, illetve a 2012. évi törvény 21. cikkére vonatkozóan, mivel komoly kétségei támadtak e cikkeknek az uniós jognak való megfelelőségét illetően, a Bírósághoz 2012. március 8‑án, illetve 2012. május 29‑én érkezett, két előzetes döntéshozatal iránti kérelmet terjesztett a Bíróság elé, amelyek ügyében a Bíróság meghozta a Sindicato dos Bancários do Norte és társai végzést (C‑128/12, EU:C:2013:149) és a Sindicato Nacional dos Profissionais de Seguros e Afins végzést (C‑264/12, EU:C:2014:2036).
47

A Rusal Armenal nem állítja, hogy az állítólag a vitatott rendeletnek tulajdonítható veszteségek miatt általa elszenvedett vagyoni kár olyan mértékben veszélyeztetheti azon vállalatcsoport életképességét, amelyhez tartozik, hogy a csoport, az anyavállalatot is beleértve, megszűnhet. Következésképpen meg kell állapítani, hogy a Rusal Armenal esetleges megszüntetése nem az említett rendeletből következne közvetlen módon, hanem az anyavállalat üzleti döntéséből. Egy ilyen döntés meghozatalára adott esetben a releváns kereskedelmi körülmények összességének figyelembevételével kerülne sor, ideértve a dömpingellenes vámnak a Rusal Armenal nyereségességére gyakorolt, ugyanezen rendeletből fakadó hatásait is. Ebben a döntésben más tényezők is jelentős szerepet játszanának, többek között az alumínium nemzetközi piacán tapasztalható nehéz gazdasági feltételek, amire a Rusal Armenal hivatkozott.
5

A megtámadott ítélet 2. pontjából az következik, hogy a hetedik keretprogram (2007–2013) cselekvéseiben a vállalkozások, a kutatóközpontok és az egyetemek részvételére, valamint a kutatási eredmények terjesztésére vonatkozó szabályok megállapításáról szóló, 2006. december 18‑i 1906/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (HL L 391., 1. o.) megfelelően, az Európai Közösség kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó hetedik keretprogramjáról (2007–2013) szóló, 2006. december 18‑i 1982/2006/EK európai parlamenti és tanácsi határozat (HL L 412., 1. o.) által létrehozott keretben, és különösen az „Együttműködés” egyedi program keretében a Bizottság, a Közösség nevében eljárva, 2007. december 19‑én és 2008. január 21‑én a Siemens SA‑val, illetve a FIMI Srl‑lel, azon két különböző konzorcium koordinátorainak minőségében, amelyeknek az ANKO is tagja volt, megkötötte az „Une architecture ouverte pour les services accessibles, l’intégration et la normalisation” projekt (a továbbiakban: Oasis projekt) finanszírozására vonatkozó 215754. sz. támogatási szerződést és az „Un système multiparamétrique complexe pour l’évaluation et le suivi effectifs et continus de la capacité motrice dans les cas de la maladie de Parkinson et d’autres maladies neurodégénératives” projekt (a továbbiakban: Perform projekt finanszírozására vonatkozó 215952. sz. támogatási szerződést.