C‑668/15. sz. ügy

Jyske Finans A/S

kontra

Ligebehandlingsnævnet

(a Vestre Landsret [Dánia] által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem)

„Előzetes döntéshozatal – A személyek közötti, faji vagy etnikai származásra való tekintet nélküli egyenlő bánásmód – 2000/43/EK irányelv – A 2. cikk (2) bekezdésének a) és b) pontja – Olyan hitelintézet, amely az útlevél vagy a tartózkodási engedély másolata formájában további személyazonosítást követel meg a gépjárművásárlási hitelt felvenni szándékozó azon ügyfelektől, akiknek a személyazonosításra felmutatott vezetői engedélyében az EU‑ vagy EFTA‑tagállamokon kívüli születési hely szerepel”

Összefoglaló – A Bíróság ítélete (első tanács), 2017. április 6.

Európai uniós jog – Elvek – Egyenlő bánásmód – A személyek közötti, faji vagy etnikai származásra való tekintet nélküli egyenlő bánásmód – 2000/43 irányelv – Valamely hitelintézet azon gyakorlata, amely további személyazonosítást követel meg az olyan vezetői engedélyt bemutató ügyféltől, amelyben az Unió vagy az Európai Szabadkereskedelmi Megállapodás tagállamain kívüli születési hely szerepel – Megengedhetőség

(2000/43 tanácsi irányelv, 2. cikk, (2) bekezdés, a) és b) pont)

A személyek közötti, faji vagy etnikai származásra való tekintet nélküli egyenlő bánásmód elvének alkalmazásáról szóló, 2000. június 29‑i 2000/43/EK irányelv 2. cikke (2) bekezdésének a) és b) pontját úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes valamely hitelintézet azon gyakorlata, amely az útlevél vagy a tartózkodási engedély másolata formájában további személyazonosítást követel meg azon ügyfelektől, akiknek a vezetői engedélyében az Európai Unió vagy az Európai Szabadkereskedelmi Megállapodás tagállamain kívüli születési hely szerepel.

E tekintetben meg kell jegyezni, hogy az „etnikai származás” fogalma azon gondolatból következik, hogy a társadalmi csoportokat többek között a közös nemzetiség, a közös vallási meggyőződés, a közös nyelv, a közös kulturális és hagyománybeli gyökerek és a közös lakókörnyezet jellemzi (2015. július 16‑iCHEZ Razpredelenie Bulgaria ítélet, C‑83/14, EU:C:2015:480, 46. pont). Bár a jellemzők e felsorolásában a születési hely nem szerepel, meg kell jegyezni, hogy amennyiben a felsorolást a „többek között” kifejezés vezeti be, akkor az nem kimerítő jellegű, tehát nem zárja ki, hogy ez a kritérium is szerepelhet benne. Mindazonáltal, még ha így is van, akkor is meg kell állapítani, hogy a születési hely csupán egy azon sajátos tényezők közül, amelyek a személy etnikai származására utalhatnak, azonban ebből a szempontból egyáltalán nem döntő jelentőségű. Az etnikai származás ugyanis nem állapítható meg egyetlen kritérium alapján, hanem éppen ellenkezőleg egy sor olyan tényezőn kell alapulnia, amelyek közül néhány objektív, mások pedig szubjektív jellegűek. Egyébiránt nem vitatott, hogy a születési hely nem léphet – általános és kizáró jelleggel – a jelen ítélet 17. pontjában hivatkozott kritériumok összességének helyébe. Következésképpen a születési hely önmagában nem alapozhatja meg egy adott etnikai csoporthoz tartozás vélelmét oly módon, hogy az bizonyíthatná, hogy közvetlen és elválaszthatatlan kapcsolat áll fenn e két fogalom közt. Ráadásul nem lehet abból kiindulni, hogy szuverén államonként egy és csakis egy etnikai csoport létezne. Éppen ezért nem állapítható meg, hogy az alapügyben szóban forgó további személyazonosítás – feltéve, hogy „kedvezőtlen bánásmódnak” minősül – közvetlenül az etnikai származáson alapul.

Másodsorban azt illetően, hogy az ilyen gyakorlat az etnikai származáson alapuló, közvetett hátrányos megkülönböztetésnek minősül‑e, azt kell megvizsgálni, hogy a 2000/43 irányelv 2. cikke (2) bekezdésének b) pontja értelmében ez a – bár semlegesen megfogalmazott – gyakorlat az egy faji vagy etnikai származású személyeket más személyekhez képest különösen hátrányosan érinti‑e. Amint azt a főtanácsnok az indítványának 64. pontjában megjegyezte, a kedvezőtlen bánásmód fennállását nem átfogó és absztrakt módon kell megállapítani, hanem egyedi és konkrét módon, a szóban forgó kedvező bánásmódhoz viszonyítva. Ebből következik, hogy nem lehet helyt adni annak az érvnek, amely szerint az alapügyben szóban forgó, az említett államokon kívüli születési helyre vonatkozó semleges kritérium alkalmazása általános jelleggel „egy bizonyos etnikai származású” személyeket „más személyekhez képest” nagyobb valószínűséggel érint. Ugyanez igaz arra az érvre, amely szerint e kritérium alkalmazása kedvezőtlen azokra a személyekre nézve, akiknek etnikai származása az Unió vagy az EFTA tagállamain kívüli országhoz kötődik. Továbbá vissza kell utalni a jelen ítélet 18–21. pontjára, amelyből kitűnik, hogy az etnikai származás általános jelleggel nem vélelmezhető egyetlen kritérium, mégpedig a születési hely beazonosítása alapján.

(vö. 17–21., 23., 26., 32–34., 37. pont és a rendelkező rész)