T‑415/05., T‑416/05. és T‑423/05. sz. egyesített ügyek

Görög Köztársaság és társai

kontra

Európai Bizottság

„Állami támogatások – A légiközlekedési ágazat – A görög nemzeti légitársaság szerkezetátalakításához és privatizációjához kapcsolódó támogatások – A támogatásokat a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító és a visszatéríttetésüket elrendelő határozat – Két társaság közötti gazdasági folytonosság – Valamely támogatás tényleges kedvezményezettjének a támogatás visszatéríttetése céljából történő azonosítása – A magángazdasági szereplő kritériuma – A támogatás közös piaccal való összeegyeztethetősége – Indokolási kötelezettség”

Az ítélet összefoglalása

1. Eljárás – Beavatkozás – Elfogadhatósági feltételek – A jogvita kimeneteléhez fűződő érdek – Fogalom

(A Bíróság alapokmánya, 40. cikk, második bekezdés)

2. Államok által nyújtott támogatások – Jogellenes támogatás visszatéríttetése – Az adós meghatározása eszközátruházás esetén – A vállalkozás „gazdasági folytonosságának” kritériuma

(EK 88. cikk, (2) bekezdés)

3. Államok által nyújtott támogatások – Jogellenes támogatás visszatéríttetése – A visszatérítendő összeg számítása és a visszatérítési felszólítások címzettjeinek meghatározása – A tagállam által tapasztalt nehézségek – A Bizottság és a tagállam közötti együttműködés kötelezettsége

(EK 10. cikk és EK 88. cikk, (2) bekezdés)

4. Államok által nyújtott támogatások – Fogalom – A magánbefektető kritériuma szerinti értékelés – A vitatott művelet és annak összefüggései szempontjából releváns valamennyi körülményre tekintettel végzett mérlegelés

(EK 87. cikk, (1) bekezdés)

5. Államok által nyújtott támogatások – Fogalom – Állami támogatás kedvezményezettjeinek nyújtott előny – Az intézkedés hatásai figyelembevételének szükségessége a kedvezményezett által kapott előny meghatározásához

(EK 87. cikk, (1) bekezdés)

6. Államok által nyújtott támogatások – Fogalom – A magánbefektető kritériumának alkalmazása – A bérelt repülőgépek további bérbe adásáért a főbérleti szerződések címén fizetettnél alacsonyabb bérleti díj fizetésében megnyilvánuló támogatások

(EK 87. cikk, (1) bekezdés)

7. Államok által nyújtott támogatások – A Bizottság által végzett vizsgálat – Új támogatások – Bizonyítási teher – A Bizottság és a tagállam közötti megosztás – Feltétel – Az egyes feleket terhelő eljárási kötelezettségek tiszteletben tartása

(EK 10. cikk, EK 87. cikk, (1) bekezdés, valamint EK 88. cikk, (2) és (3) bekezdés)

8. Államok által nyújtott támogatások – A Bizottság által végzett vizsgálat – Alapos és pártatlan vizsgálat – A rendelkezésre álló adatok alapján történő határozathozatal lehetősége – Feltételek

(EK 10. cikk, EK 87. cikk, (1) bekezdés és EK 88. cikk)

9. Államok által nyújtott támogatások – Versenytorzítás – A tagállamok közötti kereskedelem érintettsége – Valamely gazdasági ágazat közösségi szintű liberalizációja

(EK 87. cikk, (1) bekezdés)

10. Államok által nyújtott támogatások – Jogellenes támogatás visszatéríttetése – Az érdekelt harmadik fél részéről esetlegesen fennálló jogos bizalom – Védelem – Feltételek és korlátok

(EK 88. cikk, (2) és(3) bekezdés)

11. Államok által nyújtott támogatások – A támogatásnak a közös piaccal való összeegyeztethetetlenségét megállapító és visszatéríttetését elrendelő bizottsági határozat – A visszatérítendő összeg kiszámításának módjára vonatkozó indokolási kötelezettség

12. Közösségi jog – Elvek – Védelemhez való jog – A Bizottság által indított közigazgatási eljárásokra való alkalmazás – Terjedelem

1. Az állami támogatások területén, amennyiben a Bíróság alapokmánya 40. cikkének második bekezdése értelmében vett, a jogvita kimeneteléhez fűződő közvetlen és fennálló érdeket a beavatkozó vonatkozásában egyrészt azon az alapon ismerték el, hogy a beavatkozó versenyhelyzetben volt a támogatások kedvezményezettjeivel, másrészt pedig azon az alapon, hogy aktívan részt vett abban a hivatalos vizsgálati eljárásban, amely az e támogatások közös piaccal való összeegyeztethetetlenségét megállapító, neki kedvező határozat elfogadásához vezetett, a beavatkozó e közvetlen és fennálló érdeke mindaddig fennmarad, amíg elismerhető a támogatások kedvezményezettjeinek az e határozat megsemmisítésének kérelmezéséhez fűződő érdeke. A beavatkozónak ugyanis fennmarad az ahhoz fűződő kölcsönös érdeke, hogy a Bizottságot támogatva beavatkozzon a határozat jogszerűségének védelmében, akár azért, hogy kártérítési igényekkel, illetve ezt követően esetleges keresetekkel éljen, amely igényeket a neki kárt okozó támogatások jogellenes odaítélésére alapít.

(vö. 64. pont)

2. Abban az esetben, ha nehéz helyzetben lévő olyan társaság részére nyújtottak támogatást, amely bizonyos aktív eszközöket a tevékenységeinek szétválása folytán létrejött új társaság részére ruházott át, ezt az új társaságot kell a támogatások tényleges kedvezményezettjének tekinteni, amennyiben e két társaság között gazdasági folytonosság áll fenn. Ezzel szemben, amennyiben a két társaság között nincs gazdasági egység, a szétválást követően fennmaradó eredeti társaság részére nyújtott vitatott támogatásokat nem lehet az új társasággal visszatéríttetni önmagában azon az alapon, hogy e társaságnak az ilyen támogatásokból közvetett előnye származik.

Annak értékelése érdekében, hogy a nehéz helyzetben lévő társaságnak juttatott támogatás visszatérítésére irányuló kötelezettség kiterjeszthető‑e az olyan új társaságra, amelyre a korábbi társaság átruházta eszközei egy részét, amennyiben az átruházás alapján megállapítható, hogy gazdasági folytonosság állt fenn a két társaság között, a következő körülmények vehetők figyelembe: az átruházás célja (aktívák és passzívák, a munkaerő folytonossága, a vagyoni eszközök egyben tartása), az átruházási ár, az eredeti és az átvevő cég részvényeseinek vagy tulajdonosainak azonossága, az átruházás időpontja (vizsgálat megkezdése, eljárás indítása vagy végleges határozathozatal után), és végül az ügylet gazdasági logikája. Mindazonáltal a támogatás tényleges kedvezményezettjének azonosításával kapcsolatos szempontok objektív jellegűek.

A támogatás visszatéríttetésére irányuló kötelezettség célja a versenyhelyzet visszaállítása az érintett ágazatban, nem pedig az, hogy lehetővé tegye a hatóság számára, hogy behajtsa követeléseit. Ilyen értelemben az eszközök átruházására irányuló ügylet gazdasági logikáját tehát a versenyhelyzet érintett ágazatbeli visszaállítása szempontjából kell megvizsgálni.

(vö. 104–106., 135., 146., 148. pont)

3. A Bizottság a támogatás közös piaccal való összeegyeztethetetlenségét megállapító és a támogatás visszatéríttetését elrendelő határozatban nem köteles pontosan megjelölni, hogy az egyes kedvezményezett vállalkozások milyen mértékben részesültek a szóban forgó támogatás összegéből. Az érintett tagállamnak kell meghatároznia az egyes vállalkozások által a támogatás visszatéríttetése során visszafizetendő összeget. Elegendő, ha a Bizottság határozata olyan utalásokat tartalmaz, amely alapján a címzett túlzott nehézség nélkül maga képes meghatározni ezt az összeget. Előre nem látott nehézségek esetén ez az állam a Bizottsághoz fordulhat, mivel a Bizottság és ez az állam – különösen az EK 10. cikkben foglalt jóhiszemű együttműködési kötelezettségnek megfelelően – kötelesek jóhiszeműen együttműködni annak érdekében, hogy a Szerződésben foglalt, különösen pedig az állami támogatásokra vonatkozó rendelkezéseket teljes mértékben tiszteletben tartva megoldást találjanak e nehézségekre.

(vö. 126., 315–318. pont)

4. Az EK 87. cikkben foglalt rendelkezésekre tekintettel a Bizottságnak mindig meg kell vizsgálnia a jogvita tárgyát képező művelet valamennyi releváns elemét és azok összefüggéseit, többek között a magánbefektető kritériumának alkalmazása során is. A Bizottságnak a releváns körülmények összessége tekintetében meg kell vizsgálnia, hogy az EK 87. cikk (1) bekezdésének alkalmazási feltételei teljesülnek‑e.

Jóllehet a Bizottságnak joga van figyelembe venni a jogvita tárgyát képező intézkedések összefüggéseit, így például azt, hogy a támogatásokat szerkezetátalakítás és privatizáció keretében nyújtották, azt is köteles megvizsgálni, hogy a magánbefektető kritériumára figyelemmel a jogvita tárgyát képező intézkedések megfeleltek‑e a piacgazdaságra jellemző rendes piaci ügyleteknek.

Még ha valamely intézkedés hasonló, állami támogatásnak minősülő intézkedéseket is követ, e körülmény a priori nem zárja ki, hogy az említett intézkedés megfeleljen a piacgazdasági magánbefektető kritériumának. Minden esetben az uniós bíróság feladata annak vizsgálata, hogy a releváns tényezőkre figyelemmel ez az intézkedés ésszerűen elválasztható‑e a korábbi támogatási intézkedésektől, és a magánbefektető kritériumának alkalmazása szempontjából önálló intézkedésnek tekinthető‑e.

(vö. 172–177. pont)

5. Az EK 87. cikk (1) bekezdéséből következik, hogy a támogatás fogalma olyan objektív helyzetre vonatkozik, amely kizárólag attól a kérdéstől függ, hogy valamely állami intézkedés egy vagy több vállalkozás számára előnyt biztosít‑e, vagy sem. Különösen annak meghatározása érdekében, hogy a szóban forgó intézkedés állami támogatásnak minősülhet‑e, alapvetően az intézkedés által a kedvezményezett vállalkozás tekintetében kifejtett hatásokat kell figyelembe venni, nem pedig a támogatást nyújtó állami vagy magánszerv helyzetét.

(vö. 211–212. pont)

6. A magánbefektető kritériumának alkalmazása során azt kell meghatározni, hogy a szóban forgó intézkedések olyan gazdasági előnyt biztosítanak‑e a kedvezményezett vállalkozásnak, amelyet rendes piaci körülmények között nem ért volna el. Az a tény, hogy az ügylet a támogatást nyújtó állami szervek vagy a közvállalkozás számára ésszerű, nem elegendő ahhoz, hogy e magatartás megfeleljen a magánbefektető kritériumának.

Ami a bérelt repülőgépek további bérbe adásáért fizetendő, a főszerződések alapján fizetett bérleti díjaknál alacsonyabb bérleti díj formájában nyújtott támogatást illeti, a magánbefektető kritériumának alkalmazása során a perbeli bérleti díjakat a piaci bérleti díjakkal kell összehasonlítani. A Bizottságnak a magánbefektető kritériuma alapján azt kell megvizsgálnia, hogy a bérleti díjak valóban alacsonyabbak voltak‑e annál, amit a bérelt repülőgépeket albérletbe vevő vállalkozás rendes piaci körülmények között fizetett volna.

(vö. 213–214. pont)

7. A Bizottság feladata az új támogatások juttatására vonatkozó bizonyítékok előadása. Az EK 88. cikk (2) és (3) bekezdéséből ugyanis az következik, hogy ilyen bizonyítás hiányában a szóban forgó új intézkedések nem minősíthetők az EK 87. cikk (1) bekezdése szerinti állami támogatásoknak.

Ugyanakkor e bizonyítási teherre vonatkozó szabály alkalmazása attól függ, hogy a Bizottság, illetve az érintett tagállam eleget tesz‑e eljárási kötelezettségeinek ezen intézmény arra vonatkozó hatáskörének gyakorlása keretében, hogy a tagállam valamennyi szükséges információt a rendelkezésére bocsássa.

Ezzel szemben a támogatásnak a közös piaccal az EK 87. cikk (1) bekezdésének rendelkezéseitől való eltérés alapján való összeegyeztethetőségére vonatkozó bizonyítási teher főszabály szerint az érintett tagállamra hárul, amelynek bizonyítania kell ezen eltérés feltételeinek teljesülését.

(vö. 224–225., 329. pont)

8. A Bizottság akkor jogosult a rendelkezésére álló információk alapján határozatot hozni, ha a tagállam az ezen intézménnyel szemben az EK 10. cikk alapján fennálló együttműködési kötelezettségét megsértve, nem bocsátja rendelkezésére azon információkat, amelyeket vagy az új, illetve módosított támogatás minősítésének vagy közös piaccal való összeegyeztethetőségének megvizsgálása, vagy pedig a korábban jóváhagyott támogatás szabályszerű felhasználásának ellenőrzése érdekében kért. Ugyanakkor az ilyen határozat elfogadását megelőzően a Bizottságnak fel kell szólítania a tagállamot, hogy az általa meghatározott határidőn belül bocsássa rendelkezésére az ellenőrzési jogkörének gyakorlásához szükséges valamennyi dokumentumot és információt. A Bizottság csak akkor rendelkezik hatáskörrel arra, hogy az eljárást befejezze, és a rendelkezésre álló adatok alapján határozatot hozzon, ha a tagállam a Bizottság felszólítása ellenére nem bocsátja rendelkezésére a kért információkat. Ezen eljárási kötelezettségek azért terhelik az érintett tagállamot és a Bizottságot, hogy az utóbbi megfelelően világos és pontos információk alapján gyakorolhassa ellenőrzési jogkörét, teljes mértékben biztosítva az érintett tagállam meghallgatáshoz való jogának tiszteletben tartását. Ugyanis a védelemhez való jog minden olyan eljárásban való tiszteletben tartása, amelyet valamely személlyel szemben indítottak, és amely e személyt elmarasztaló aktus meghozatalához vezethet, az uniós jog egyik alapelvét képezi, és e jogot külön szabályozás hiányában is biztosítani kell.

Nem kifogásolható a tagállammal szemben, hogy nem nyújtott elegendő információt a Bizottságnak, amennyiben a hivatalos vizsgálati eljárás megindításáról szóló határozat nem tartalmazza a vitatott intézkedések annak meghatározása céljából történő előzetes értékelését, hogy ezek az intézkedések támogatási elemet tartalmaznak‑e, továbbá ha a közigazgatási eljárás során egyrészt kifejezetten nem vitatták az említett intézkedéseket, másrészt semmiféle információkérésre nem került sor ezen intézkedések piaci feltételeknek való megfelelésével kapcsolatban.

Ilyen esetben a Bizottságnak – a Szerződés állami támogatásokra vonatkozó alapvető rendelkezései gondos végrehajtása érdekében a gyors és elfogulatlan vizsgálatra irányuló kötelezettségének megfelelően – folytatnia kell a vizsgálatait, illetve azokat el kell mélyítenie, többek között annak megállapítása érdekében, hogy a szóban forgó intézkedések megfeleltek‑e a magánbefektető kritériumának. Ennek érdekében vagy további információnyújtási rendelkezést kell intéznie a tagállamhoz, feltüntetve az igényelt információk jellegét, vagy további szakértői véleményt kell készíttetnie.

(vö. 226., 229., 240., 246., 248–249. pont)

9. Valamely intézkedés állami támogatásként minősítésének igazolásához a Bizottságnak az EK 87. cikk (1) bekezdése alapján bizonyítania kell a versenytorzítás veszélyét, ami akkor áll fenn, ha az említett intézkedés megerősíti a kedvezményezett vállalkozás helyzetét a többi olyan vállalkozáshoz képest, amelyek versenyben állnak vele olyan ágazatban, amelyet közösségi szinten liberalizáltak.

(vö. 312. pont)

10. Az állami támogatások juttatása még garanciák formájában sem kelthet jogos bizalmat harmadik személyekben e garanciák szabályszerűségét illetően, amennyiben azokat az EK 88. cikk (3) bekezdésének rendelkezéseit megsértve nyújtották. Az érdekelt harmadik személyeknek kell ugyanis bizonyítaniuk, hogy az előírt óvatossággal és körültekintéssel jártak el, valamint meg kell bizonyosodniuk arról, hogy a közösségi jog állami támogatásokra vonatkozó szabályait tiszteletben tartották.

(vö. 354. pont)

11. A támogatás közös piaccal való összeegyeztethetetlenségét megállapító olyan határozat, amely nem tartalmazza a szóban forgó támogatási intézkedések részletes leírását, viszont az indokolásban – amelytől a rendelkező rész nem választható el – szereplő, kellően pontos utalások alapján lehetővé teszi a vitatott támogatások számszerűsítését, nem tekinthető hiányosan indokoltnak. Minden esetben a tagállami hatóságok feladata ugyanis, hogy a támogatás közös piaccal való összeegyeztethetetlenségét megállapító határozat végrehajtása keretében, a Bizottsággal jóhiszeműen együttműködve elvégezzék a számszerűsítést.

(vö. 388. pont)

12. A védelemhez való jog minden olyan eljárásban való tiszteletben tartása, amelyet valamely személlyel szemben indítottak, és amely e személyt elmarasztaló aktus meghozatalához vezethet, az uniós jog egyik alapelvét képezi, és ezt a jogot külön szabályozás hiányában is biztosítani kell. Az állami támogatások kapcsán a Bizottság valamely intézkedés EK 87. cikk rendelkezései szempontjából való értékelése érdekében csak akkor támaszkodhat harmadik személyektől beszerzett bizonyítékokra, ha lehetővé tette az érintett tagállam számára, hogy előadja észrevételeit az említett bizonyítékokkal kapcsolatban.

Önmagában nem sértheti e tagállam védelemhez való jogát az olyan jelentés említett tagállammal való közlésének elmulasztása, amely kizárólag a Bizottság szakértőinek helyszíni vizsgálata során az állami támogatások kedvezményezettjeitől gyűjtött adatokon alapul, és nem tartalmaz egyetlen olyan ténybeli elemet sem, amelyet a vitatott intézkedések teljes mértékben a tagállam tulajdonában álló kedvezményezett vállalkozásai ne ismertek volna.

(vö. 399–401. pont)

A TÖRVÉNYSZÉK ÍTÉLETE (hatodik tanács)

2010. szeptember 13.( )

„Állami támogatások – A légiközlekedési ágazat – A görög nemzeti légitársaság szerkezetátalakításához és privatizációjához kapcsolódó támogatások – A támogatásokat a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító és a visszatéríttetésüket elrendelő határozat – Két társaság közötti gazdasági folytonosság – Valamely támogatás tényleges kedvezményezettjének a támogatás visszatéríttetése céljából történő azonosítása – A magángazdasági szereplő kritériuma – A támogatás közös piaccal való összeegyeztethetősége – Indokolási kötelezettség”

A T‑415/05., T‑416/05. és T‑423/05. sz. egyesített ügyekben,

a Görög Köztársaság (képviselik: A. Samoni‑Rantou és P. Mylonopoulos, meghatalmazotti minőségben)

felperesnek a T‑415/05. sz. ügyben,

az Olympiakes Aerogrammes AE (székhelye: Kallithéa [Görögország], képviseli: V. Christianos ügyvéd)

felperesnek a T‑416/05. sz. ügyben,

az Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE (székhelye: Athén [Görögország], képviselik: P. Anestis, S. Mavroghenis ügyvédek, S. Jordan, M. T. Soames solicitors és D. Geradin ügyvéd)

felperesnek a T‑423/05. sz. ügyben

az Európai Bizottság (képviselik: D. Triantafyllou és T. Scharf, meghatalmazotti minőségben)

alperes ellen,

támogatja:

az Aeroporia Aigaiou Aeroporiki AE (székhelye: Athén, képviselik: N. Keramidas, továbbá a T‑416/05. sz. ügyben N. Korogiannakis, I. Dryllerakis és E. Dryllerakis ügyvédek)

beavatkozó a T‑416/05. és T‑423/05. sz. ügyekben,

az Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE javára nyújtott állami támogatásokról szóló, 2005. szeptember 14‑i C(2005) 2706 végleges bizottsági határozat (a C 11/2004. [ex NN 4/2003.] sz. ügy – Olympiaki Aeroporia – Szerkezetátalakítás és privatizáció) megsemmisítése iránti kérelme tárgyában,

A TÖRVÉNYSZÉK (hatodik tanács),

tagjai: M. Jaeger, elnök, A. W. H. Meij (előadó) és L. Truchot bírák,

hivatalvezető: K. Pocheć tanácsos,

tekintettel az írásbeli szakaszra és a 2010. június 14‑i tárgyalásra,

meghozta a következő

Ítéletet

A jogvita előzményei

1 2005. szeptember 14‑én a Bizottság elfogadta az Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE javára nyújtott állami támogatásokról szóló C(2005) 2706 végleges bizottsági határozatot (a C 11/2004. [ex NN 4/2003.] sz. ügy – Olympiaki Aeroporia – Szerkezetátalakítás és privatizáció) (a továbbiakban: megtámadott határozat).

2 A teljes mértékben állami tulajdonban álló, 2003 decemberétől az Olympiaki Aeroporia Ypiresies (Olympic Airways Services) nevet viselő Olympiaki Aeroporia (Olympic Airways) légitársaság (a továbbiakban: OA) privatizációjának megkönnyítése érdekében a 2668/1998. sz. törvény módosításáról, a 2002/39/EK irányelvvel való harmonizációról, a görög posta szervezetéről és egyéb rendelkezésekről szóló, 2003. szeptember 9‑i 3185/2003. sz. törvénynek (FEK A’ 229/26.9.2003, a továbbiakban: 3185/2003. sz. törvény) „Az Olympiaki Aeroporia csoport átalakítása” című 27. cikke többek között előírta, hogy „az Olympiaki Aeroporia csoporthoz tartozó társaságok légiközlekedési tevékenységükhöz kapcsolódó ágazatukból, igazgatóságukból vagy részlegükből szétválással, valamint a csoport már egy létező társaságával való egyesüléssel, vagy az egyik ilyen társaságba való beolvadással alakulnak át”.

3 A 3185/2003. sz. törvény 27. cikkének alkalmazásában az OA, és leányvállalata, az Olympiaki Aeroploïa AE (Olympic Aviation) repülési tevékenységeit szétválasztották, és „egyesüléssel” az OA egy másik leányvállalatához, a Makedonikes Aerogrammes AE (Macedonian Airways) társasághoz csoportosították át, amely az Olympiakes Aerogrammes AE (Olympic Airlines, a továbbiakban: NOA) megnevezést kapta. Az ügy irataiból kitűnik, illetve a tárgyaláson a felek is megerősítették, hogy az új NOA légitársaság 2003. december 11‑én alakult meg, és 2003. december 12‑én kezdte meg tevékenységét. Ebben az időpontban az OA megszüntette repülési tevékenységét, és megtartotta a földi kiszolgálási, karbantartási és képzési tevékenységeket. Az új NOA légitársaság tőkéjének egésze közvetlenül a Görög Köztársaságtól származott.

4 Az OA gazdasági helyzete és az e társaságnak, valamint az új NOA légitársaságnak juttatott állami támogatások a Bizottság több határozatának tárgyát képezték.

A 2003/372/EK határozat

5 2002. december 11‑én a Bizottság elfogadta a Görögország által az Olympic Airways társaságnak nyújtott támogatásról szóló 2003/372/EK bizottsági határozatot (HL 2003. L 132., 1. o.; a továbbiakban: 2002. december 11‑i határozat), amelyben a Bizottság a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánította az OA‑nak 1994‑ben, 1998‑ban és 2000‑ben nyújtott szerkezetátalakítási támogatásokat, illetve az új, jogellenes támogatásokat. A szerkezetátalakítási támogatások kapcsán e határozat többek között azon a megállapításon alapult, amely szerint az OA 1998. évi, a társaság közép- és hosszú távú életképességének helyreállítását célzó szerkezetátalakítási terve célkitűzéseinek többsége nem teljesült, valamint nem tartották teljes mértékben be azokat a feltételeket, amelyeket a jóváhagyó határozatok írtak elő. A 2002. december 11‑i határozat 3. cikke értelmében a Görög Köztársaságot felhívták a kiutalt szerkezetátalakítási támogatások egy részének, 41 millió euró összegnek, valamint a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánított új, jogellenes támogatásoknak a visszatéríttetésére.

6 A 2002. december 11‑i határozat 1. cikke első bekezdésének b) pontja kimondta, hogy a szerkezetátalakítási támogatás, amelyet a Görög Köztársaság az OA számára új repülőgépek vásárlása és az új spatai (Görögország) repülőtérre való költözéséhez szükséges beruházások érdekében 378 millió USA‑dollárig (USD) terjedő új hitelgaranciák formájában nyújtott, a közös piaccal összeegyeztethetetlennek minősült.

7 A Bíróság a C‑415/03. sz., Görögország kontra Bizottság ügyben 2005. május 12‑én hozott ítéletében (EBHT 2005., I‑3875. o.; a továbbiakban: 2005. május 12‑i ítélet) megállapította, hogy a Görög Köztársaság nem teljesítette a 2002. december 11‑i határozat 3. cikkéből eredő kötelezettségeit, mivel nem tette meg az előírt határidőn belül a közös piaccal összeegyeztethetetlennek ítélt támogatások – kivéve a társadalombiztosítás nemzeti rendszerének (IKA) járulékaira vonatkozó támogatások – visszafizetéséhez szükséges valamennyi intézkedést az említett határozat 3. cikkének megfelelően.

8 Ebben az ítéletben (32–34. pont) a Bíróság többek között figyelembe vette azt a tényt, hogy a Bizottság által nyújtott és a görög kormány által nem cáfolt információkból az következett, hogy a Görög Köztársaság az OA leginkább jövedelmező eszközeit minden adósságtól mentesen a NOA‑ra ruházta át, amely szintén ezen tagállam tulajdonában állt, és amely különleges védelmet élvezett a hitelezőkkel szemben, eltérve az általános jog rendelkezéseitől és a kereskedelmi jogi kötelezettségektől. A Bíróság többek között megállapította, hogy e jogi megoldás a nemzeti jog szerint lehetetlenné tette az odaítélt támogatások visszatéríttetését és akadályozta a 2002. december 11‑i határozat hatékony végrehajtását, valamint a támogatások behajtását.

9 Az OA által a 2002. szeptember 11‑i határozattal szemben benyújtott megsemmisítés iránti kereset alapján a Törvényszék a T‑68/03. sz., Olympiaki Aeroporia Ypiresies kontra Bizottság ügyben 2007. szeptember 12‑én hozott ítéletében (EBHT 2007., II‑2911. o.) részlegesen megsemmisítette ezt a határozatot, annak egyrészt az OA részéről az athéni nemzetközi repülőtérnek (AIA) járó repülőtéri illetékek tartós nem fizetésének tűrésére vonatkozó, illetve másrészt az üzemanyag és a pótalkatrészek után fizetendő hozzáadottérték-adó tartós nem fizetésének tűrésére vonatkozó részében. A keresetet az egyéb új, jogellenes támogatások, illetve a szerkezetátalakítási támogatások tekintetében elutasította.

10 Mivel úgy vélte, hogy a Görög Köztársaság nem fogadta el a 2005. május 12‑i ítélet végrehajtásához szükséges intézkedéseket, a Bizottság az EK 228. cikk alapján kötelezettségszegés megállapítása iránti keresetet nyújtott be. A Bíróság a C‑369/07. sz., Bizottság kontra Görögország ügyben 2009. július 7‑én hozott ítéletében (az EBHT‑ban még nem tették közzé, 68., 72., 108., 143. és 145. pont) elismerte, hogy főszabály szerint a beszámítási ügylet, amennyiben azt a nemzeti jogrend írja elő valamely kötelezettséget kiegyenlítő mechanizmusként, megfelelő eszköze lehet az állami támogatás visszatéríttetésének. Emellett kimondta, hogy az állami támogatásokra vonatkozó közösségi rendelkezések alkalmazásának sérelme nélkül ennélfogva meg kellett állapítani, hogy a kötelezettségszegési eljárás szempontjából a Görög Köztársaság bizonyította az OA javára 601 289 003 euró összegű, a 2006. szeptember 6‑án hozott választottbírósági ítéletből eredő követelés fennállását, amely szerint a Görög Köztársaságnak meghatározott összegű kártérítést kellett fizetnie az OA‑nak. Bár ez az összeg egyértelműen meghaladta a 2002. december 11‑i határozat végrehajtása során visszatéríttetendő állami támogatások teljes összegét, a Bíróság úgy vélte, hogy a Görög Köztársaság az e határozat által célzott új, jogellenes támogatások tekintetében nem bizonyította a jog által megkívánt módon, hogy e támogatásokat visszatérítették. Ennek következtében a Bíróság e tekintetben kényszerítő bírság és átalányösszeg halmozott kiszabásáról döntött.

A megtámadott határozat

11 2003. március 3‑i levelükben a görög hatóságok tájékoztatták a Bizottságot az OA privatizációs eljárásának állásáról. A 2003. év során e hatóságok és a Bizottság több levelet váltottak az OA légitársaság szerkezetátalakításával kapcsolatban, annak privatizációja érdekében.

12 Az esetleges állami támogatásokra vonatkozó formális bejelentés hiányában a Bizottság 2003. szeptember 8‑án elfogadott egy határozatot, amely arra kötelezte a Görög Köztársaságot, hogy minden szükséges tájékoztatást adjon meg a Bizottságnak az OA légitársaság szerkezetátalakításához és privatizációjához kapcsolódó, potenciálisan állami támogatást tartalmazó intézkedések EK 87. cikk szempontjából való vizsgálata érdekében.

13 2003. szeptember 25‑én egy versenytárs légitársaság, az Aeroporia Aigaiou Aeroporiki AE (Aegean Airlines, a továbbiakban: Aeroporia Aigaiou vagy beavatkozó) panaszt terjesztett a Bizottság elé az OA privatizációs eljárásával kapcsolatban.

14 2003. szeptember 29‑i levelükben a görög hatóságok megküldték a Bizottságnak a 3185/2003. sz. törvényt, valamint az információnyújtási rendelkezésre adott válaszukat. 2003. október 31-i levelében a Bizottság jelezte a görög hatóságoknak, hogy bizonyos számú információ még mindig hiányzik.

15 2003. december 15‑én kelt levelében a Bizottság megismételte az információkérést. A Görög Köztársaság ezeket az információkat 2003. december 18‑i és 19‑i levelében adta meg. 2004. január 15‑i levelében a Bizottság kiegészítő információkat kért a görög hatóságoktól, amelyek két, 2004. január 15‑én és 16‑án kelt levélben válaszoltak.

16 2004. március 16‑i határozatával (HL C 192., 2. o.) a Bizottság megindította az EK 88. cikk (2) bekezdésében meghatározott hivatalos vizsgálati eljárást az Olympic Airways szerkezetátalakításához és privatizációjához kapcsolódó, a Görög Köztársaság által az OA és a NOA vonatkozásában a 2002. december 11‑i határozat elfogadását követően alkalmazott intézkedések tekintetében.

17 E határozatban a Bizottság többek között rámutatott, hogy az OA, az Olympic Airways repülési tevékenységeinek szétválásával és azoknak az új NOA társaságba való átcsoportosításával megszüntette a légiközlekedési tevékenységek biztosítását, és tovább folytatta a földi kiszolgálási, karbantartási és képzési szolgáltatások nyújtását. Jelezte, hogy a görög hatóságok ebben a szakaszban nem kezdeményezték az OA felszámolását, annak ellenére, hogy a saját tőke szintje két egymást követő évben is negatív volt. A görög hatóságok szerint ugyanis a 2003 decemberében elindított szerkezetátalakítási folyamatnak négy-öt évig kellene tartania, és az lehetővé tenné az OA adósságai jelentős részének megszüntetését, a társaságot pedig csak akkor szüntetnék meg, ha valamennyi részlegét, illetve egyéb eszközeit, így az épületeket, berendezéseket, már nem repülő repülőgépeket és egyéb anyagokat értékesítették.

18 A Bizottság 2004. március 16‑i határozatában úgy vélte, hogy az OA javára fennálló bizonyos előnyök a közös piaccal összeegyeztethetetlen állami támogatásoknak minősülnek. Azt is hangsúlyozta, hogy az új NOA légitársaság előnyt szerzett az Olympic Airways csoport repülési tevékenységi ágazata eszközeinek átruházása során, jelentős passzívumot hagyva az OA‑ra, valamint hogy az OA hitelezői nem tudtak fellépni a NOA‑val szemben. Végül a Bizottság azt állította, hogy az így megindított vizsgálati eljárás keretében „abból az elvből [indult ki], hogy a csoporthoz tartozó valamennyi társaság – beleértve a [NOA‑t] is – egy vállalkozást alkotott”.

19 2004. június 11‑i levelében a Görög Köztársaság továbbította a Bizottságnak a 2004. március 16‑i határozatra vonatkozó észrevételeit.

20 Az Aeroporia Aigaiou az említett határozatnak az Európai Unió Hivatalos Lapjában történt közzétételét követően az érdekelt harmadik felek részére megjelölt határidőn belül előterjesztette észrevételeit.

21 2004. október 11‑i levelében a Bizottság tájékoztatta a Görög Köztársaságot, hogy az [EK 88. cikk] alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22‑i 659/1999/EK tanácsi rendelet (HL L 83., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 339. o.) 11. cikkének (1) bekezdésével összhangban olyan határozatot szándékozik hozni, amely megköveteli Görögországtól a jogellenes támogatás nyújtásának felfüggesztését, amíg nem lehet határozatot hozni a támogatás összeegyeztethetőségéről.

22 E választ követően a görög hatóságok rendszeresen, levelek, illetve találkozók révén tájékoztatták a Bizottságot a NOA és az OA privatizációs eljárásának alakulásáról.

23 2005. május 9‑e és 26‑a között a Moore Stephens tanácsadó iroda a Bizottság kérésére vizsgálatot folytatott az OA és a NOA helyiségeiben. 2005. július 19‑én kelt jelentése a „Az Olympic Airways/Olympic Airlines csoport szerkezetátalakításával és privatizációjával kapcsolatos vizsgálat” címet viseli. E jelentésből kitűnik, hogy a vizsgálat többek között azokra a kérdésekre keresett választ, hogy az Olympic Airways csoport szerkezetátalakítása és a NOA megalakítása nem képezett‑e olyan jogi megállapodást, amelynek célja az eszközök és a tevékenységek átruházása egy új jogi személyre, az adósságoknak a korábbi jogi személynél tartásával, és hogy az OA és a NOA a szerkezetátalakítást követően részesült‑e közvetlen vagy közvetett állami támogatásban.

24 2005. szeptember 14‑én a Bizottság elfogadta a megtámadott határozatot, megállapítva, hogy állami támogatást nyújtottak a NOA‑nak, az e társaságnak az OA vagy a Görög Köztársaság által bérletbe adott bérelt repülőgépek után fizetett bérleti díjak formájában, amelyek alacsonyabbak voltak, mint az utóbbiak által a főbérleti szerződések alapján fizetett díjak (a megtámadott határozat 1. cikkének (1) bekezdése). Ezenkívül a Bizottság e határozatban megállapította, hogy az állam három támogatási kategóriát alkalmazott az OA javára. Az első a szétválás során a repülési tevékenységi ágazathoz kapcsolódó, a NOA‑ra átruházott eszközök értéke állítólagosan túlbecsült összegének az OA részére való előzetes megfizetésére vonatkozik (a megtámadott határozat 1. cikkének (2) bekezdése). A második támogatási kategória az volt, hogy az OA részére 8,2 millió euró összeget fizettek ki, valamint olyan állami garanciákat alakítottak ki, amelyekre vonatkozott a 2002. szeptember 11‑i határozat, és amelyeket módosítottak (a megtámadott határozat 1. cikkének (3) bekezdése). Végül a harmadik kategóriát az jelentette, hogy a görög hatóságok tűrték, hogy az OA nem fizette meg adótartozásait, valamint társadalombiztosítási járulékait (a megtámadott határozat 1. cikkének (4) bekezdése).

25 A megtámadott határozat rendelkező részének szövegezése a következő:

„(1) cikk

(1) Az, hogy [az OA] és a [a Görög Köztársaság] olyan bérleti díjakat fogadott el [a NOA‑nak] albérletbe adott repülőgépekért, amelyek alacsonyabbak voltak a főbérleti díjak összegénél, és 2004‑ben körülbelül 37 millió euró veszteséget okoztak, 2005 májusáig pedig körülbelül 2,75 millió euró veszteséget, jogellenes állami támogatást valósít meg [a NOA] javára, amely összeegyeztethetetlen a Szerződéssel.

(2) A [Görög Köztársaság] olyan jogellenes és összeegyeztethetetlen támogatást nyújtott az [OA‑nak], amelynek összege megfelel a [NOA] eszközei túlértékelésének az utóbbi létrehozásának időpontjában. E támogatás összegét a Bizottság ideiglenesen körülbelül 91,5 millió euró összegre becsüli.

(3) Az, hogy [a Görög Köztársaság] 2004 májusa és 2005 márciusa között összesen körülbelül 8 millió euró összeget juttatott [az OA‑nak], valamint hogy emellett [a Görög Köztársaság] kifizette a bankkölcsönök, illetve haszonbérletek részleteit [az OA] helyett, mivel e kifizetések nem a [2002. december 11‑i határozat] 1. cikke [első bekezdésének] b) pontjában szereplő biztosítékok, illetve az ahhoz kapcsolódó feltételek puszta végrehajtását jelentették, jogellenes állami támogatást valósít meg [az OA] javára, amely összeegyeztethetetlen a Szerződéssel.

(4) Az, hogy [a Görög Köztársaság] folyamatosan tűrte, hogy [az OA] 2002 decembere és 2004 decembere között ne fizessen meg körülbelül 354 millió euró összegű, az államnak járó adót, illetve társadalombiztosítási járulékot, jogellenes állami támogatást valósít meg [az OA] javára, amely összeegyeztethetetlen a Szerződéssel.

2. cikk

(1) A [Görög Köztársaság] behajtja az 1. cikkben említett támogatásokat a kedvezményezettektől.

(2) A támogatásokat haladéktalanul és a nemzeti jogszabályokban előírt eljárásoknak megfelelően kell visszatéríttetni, amennyiben ezen eljárások lehetővé teszik a határozat azonnali és hatékony végrehajtását. A visszatéríttetendő összegek magukban foglalják a támogatás rendelkezésre bocsátásától az annak visszatérítéséig járó kamatokat. A kamatokat a regionális támogatások nettó támogatástartalmának kiszámítására használt referencia-kamatláb alapján kell kiszámítani.

3. cikk

A [Görög Köztársaság] haladéktalanul felfüggeszti bármilyen további támogatás nyújtását az [OA] és a [NOA] részére.

4. cikk

A [Görög Köztársaság] a jelen határozatról való értesítés időpontjától számított két hónapos határidőn belül tájékoztatja a Bizottságot a 2. és 3. cikk alapján elfogadott intézkedésekről.”

26 A megtámadott határozatot 2005. szeptember 15‑én közölték a Görög Köztársasággal.

27 A C‑419/06. sz., Bizottság kontra Görögország ügyben 2008. február 14‑én hozott ítéletében (az EBHT-ban nem tették közzé) a Bíróság, amelyhez a Bizottság az EK 88. cikk (2) bekezdése alapján fordult, megállapította, hogy a Görög Köztársaság – mivel nem fogadta el az előírt határidőn belül azokat az intézkedéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megszüntesse, illetve visszatéríttesse a megtámadott határozattal jogellenesnek és a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánított támogatásokat – nem teljesítette a megtámadott határozat 2–4. cikkéből eredő kötelezettségeit.

Az eljárás és a felek kérelmei

28 A Törvényszék Hivatalához 2005. november 25‑én benyújtott keresetleveleikkel a Görög Köztársaság, valamint a NOA és az OA előterjesztették a jelen kereseteket.

29 A felperes a T‑416/05. sz. ügyben a Törvényszék Hivatalához 2006. február 4‑én benyújtott külön beadványával a megtámadott határozat 1. cikkének (1) bekezdésében szereplő támogatások tekintetében kérte a határozat 2. cikke végrehajtásának felfüggesztését. A T‑416/05. R. sz., Olympiakes Aerogrammes kontra Bizottság ügyben 2006. június 26‑án hozott végzésében (az EBHT‑ban nem tették közzé) a Törvényszék elnöke elutasította e kérelmet.

30 A felperes a T‑423/05. sz. ügyben a Törvényszék Hivatalához 2006. június 19‑én benyújtott külön beadványával a megtámadott határozat 1. cikkének (2)–(4) bekezdésében szereplő támogatások tekintetében kérte a határozat 2. cikke végrehajtásának felfüggesztését. A T‑423/05. R. sz., Olympiaki Aeroporia Ypiresies kontra Bizottság ügyben 2007. január 29‑én hozott végzésében (az EBHT‑ban nem tették közzé) a Törvényszék elnöke elutasította ezt a kérelmet.

31 Mivel módosult a Törvényszék tanácsainak összetétele, az előadó bírót a hatodik tanácsba osztották be, következésképpen a jelen ügyeket e tanács elé utalták.

32 A T‑416/05. sz. ügyben a Törvényszék Hivatalához 2006. augusztus 16‑án benyújtott kérelmével a felperes a Törvényszék eljárási szabályzata 48. cikke 2. §‑ának első és második bekezdése alapján a Bizottság által a viszonválaszban hivatkozott állítólagos új jogalapok elfogadhatatlanságára hivatkozott. Azt kérte, hogy a Törvényszék nyilvánítsa elfogadhatatlannak e jogalapokat, másodlagosan pedig azt, hogy további határidőt állapítson meg számára az azokra való válaszadás céljából. A Bizottság benyújtotta az említett kérelemmel kapcsolatos, írásbeli észrevételeit.

33 A T‑416/05. sz. ügyben a Törvényszék Hivatalához 2006. május 2‑án benyújtott beadványával az Aeroporia Aigaiou kérte, hogy engedélyezzék számára az ügybe való beavatkozást a Bizottság kérelmének támogatása érdekében.

34 2006. július 14‑i beadványával a NOA kérte a beavatkozás iránti kérelem elutasítását. Az ugyanezen a napon benyújtott külön beadványában az ügy Aeroporia Aigaiouval szembeni bizalmas kezelését kérte a megtámadott határozat egésze tekintetében, addig, amíg a határozat nem bizalmas változatát nem teszik közzé az Európai Unió Hivatalos Lapjában, illetve bizonyos, a keresetben, a válaszban és azok mellékleteiben szereplő adatok tekintetében.

35 A 2008. június 6‑i végzéssel a hatodik tanács elnöke megengedte az Aeroporia Aigaiou beavatkozását a Bizottság kérelmének támogatására. E végzés előírta, hogy az eljárási szabályzat 116. cikke 2. §‑a rendelkezéseinek megfelelően közöljék a beavatkozóval az eljárási iratok nem bizalmas változatát, valamint határidőt állapított meg a beavatkozási beadvány benyújtására, azzal, hogy az adott esetben később kiegészíthető a bizalmas kezelés iránti kérelem megalapozottságáról szóló határozat függvényében.

36 A Törvényszék Hivatalához 2008. június 25‑én benyújtott beadványával a beavatkozó vitatta a NOA által benyújtott bizalmas kezelés iránti kérelmet. Kérve valamennyi eljárási irat vele való közlését, a beavatkozó jelezte, hogy szándékában áll beavatkozási beadványt benyújtani a vele közölt iratok nem bizalmas változatai alapján. A beavatkozási beadványt 2008. július 22‑én nyújtották be.

37 A T‑416/05. sz. ügyben a Törvényszék Hivatalához 2010. március 8‑án benyújtott, a Törvényszék által az adatok bizalmas kezelése iránti kérelmével kapcsolatos kérdésekre választ adó levelével a felperes elállt e kérelmétől, mivel a privatizációs eljárás eredményeként sajátos felszámolási szabályozás hatálya alá került, üzleti tevékenysége pedig megszűnt. A beavatkozót felkérték, hogy terjessze elő kiegészítő észrevételeit.

38 A T‑423/05. sz. ügyben a Törvényszék Hivatalához 2006. május 17‑én benyújtott beadványával az Aeroporia Aigaiou kérte az ügybe való beavatkozást a Bizottság kérelmeinek támogatására. 2006. július 28‑i beadványában a felperes kérte e beavatkozási kérelem elutasítását. Az ugyanezen a napon benyújtott külön beadványában az ügy Aeroporia Aigaiouval szembeni bizalmas kezelését kérte.

39 A 2008. június 6‑án kelt végzéssel a hatodik tanács elnöke megengedte az Aeroporia Aigaiou beavatkozását a Bizottság kérelmeinek támogatására a T‑423/05. sz. ügyben. E végzés előírta, hogy az eljárási szabályzat 116. cikke 6. §‑a rendelkezéseinek megfelelően kellő időben közöljék a beavatkozóval a tárgyalásról készített jelentést, hogy esetleges észrevételeit elő tudja terjeszteni a tárgyalás során.

40 A T‑423/05. sz. ügyben a Törvényszék Hivatalához 2010. május 10‑én benyújtott, a Törvényszék által többek az adatok bizalmas kezelése iránti kérelmével kapcsolatos kérdésekre választ adó levelével a felperes elállt e kérelmétől, mivel a privatizációs eljárás eredményeként sajátos felszámolási szabályozás hatálya alá került.

41 A Törvényszék hatodik tanácsának elnöke az összes fél meghallgatását követően 2010. május 18‑i végzésével a szóbeli szakasz lefolytatása és az ítélethozatal céljából elrendelte a T‑415/05., T‑416/06. és a T‑423/05. sz. ügyek egyesítését.

42 Tchipev bíró akadályoztatása miatt a Törvényszék elnöke a Törvényszék eljárási szabályzata 32. cikkének 3. §‑a alapján úgy döntött, hogy a tanács létszámának kiegészítése érdekében részt vesz a jelen eljárásokban.

43 A T‑415/05. sz. ügyben a felperes keresetében azt kéri, hogy a Törvényszék:

– teljesen vagy részlegesen semmisítse meg a megtámadott határozatot;

– a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

44 A T‑416/05. sz. ügyben a felperes keresetében azt kéri, hogy a Törvényszék:

– semmisítse meg a megtámadott határozat 1. cikkének (1) és (4) bekezdését, illetve 2. cikkét az őt érintő részében;

– a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

45 A T‑423/05. sz. ügyben a felperes keresetében azt kéri, hogy a Törvényszék:

– teljesen vagy részlegesen semmisítse meg a megtámadott határozatot, abban a részében, amely a neki juttatott támogatásokat érinti;

– a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

46 A T‑416/05. és a T‑423/05. sz. ügyben az Aeroporia Aigaiou által támogatott Bizottság azt kéri, hogy a Törvényszék:

– utasítsa el a keresetet;

– a felpereseket kötelezze a költségek viselésére.

47 Az előadó bíró jelentése alapján a Törvényszék (hatodik tanács) úgy döntött, hogy előzetes bizonyításfelvétel elrendelése nélkül nyitja meg a szóbeli szakaszt. A pervezető intézkedések körében felhívták a feleket arra, hogy válaszoljanak a Törvényszék írásbeli kérdéseire, és nyújtsanak be bizonyos dokumentumokat. A felek e felhívásoknak eleget tettek.

48 A Törvényszék a 2010. június 14‑i tárgyaláson meghallgatta a felek szóbeli előadásait és a Törvényszék kérdéseire adott válaszaikat.

49 A T‑415/05. sz. ügyben a Görög Köztársaság, amely az ügy nagytanács elé utalását kérte, a tárgyaláson megerősítette, hogy e kérelmet visszavonta.

A jogkérdésről

A – A felperesek eljáráshoz fűződő érdekének elenyészéséről

1. A felek érvei

50 A Törvényszék egyik kérdésére adott írásbeli észrevételeiben a Bizottság vitatta, hogy a T‑416/05. és a T‑423/05. sz. ügy felpereseinek, a NOA‑nak és az OA‑nak az eljáráshoz fennálló érdeke fűződik, mivel azok a privatizációs eljárás eredményeként felszámolás alatt állnak.

51 A Bizottság azt is előadta, hogy a T‑415/05. sz. ügyben a Görög Köztársaságnak már nincs az eljáráshoz fűződő igazolt érdeke, mivel a megtámadott határozatban szereplő támogatásokat visszatérítették.

52 E tekintetben a Bizottság kifejtette, hogy a Görög Köztársaság – a NOA és az OA egyedüli részvényese, és ha nem is egyedüli, de messze a legfontosabb hitelezője – érdekeit teljes mértékben kielégítette a jogvita tárgyát képező támogatások visszatérítése. A megtámadott határozat megsemmisítése tehát ehhez semmit nem tenne hozzá. Kiemelendő, hogy semmilyen körülmény alapján nem lehet úgy tekinteni, hogy azok után, hogy e társaságok visszafizették a Görög Köztársaság privilegizált követeléseit, más hitelezők esetleges követelései még teljesíthetők.

53 A Görög Köztársaság a tárgyaláson, illetve a NOA és az OA a Törvényszék kérdéseire adott írásbeli válaszaikban, illetve a tárgyaláson vitatták a Bizottság ezen érvelését. A tárgyaláson kiemelték többek között, hogy a személyzet követelései és a jelzálog-követelések a rangsorban az állam követelései előtt szerepelnek.

54 Végül a T‑416/05. és a T‑423/05. sz. ügyben a beavatkozó a Törvényszék egy, a T‑416/05. sz. ügyben feltett írásbeli kérdésére adott válaszában, illetve a fent említett két ügy tárgyalásán előadta, hogy továbbra is fennáll a beavatkozáshoz fűződő érdeke a Bizottság kérelmeinek támogatására, a felperes társaságok felszámolás alá kerülése következtében.

55 A NOA a Törvényszék egyik írásbeli kérdésére adott válaszában, valamint a tárgyaláson, illetve az OA a tárgyaláson vitatta, hogy az Aeroporia Aigaiounak fennállna ilyen érdeke a további beavatkozáshoz.

2. A Törvényszék álláspontja

56 A kereset elfogadhatóságának feltételei az eljárás folytatásának nélkülözhetetlen feltételei hiánya körébe tartoznak, amelyeket az Európai Unió bíróságai bármikor hivatalból vizsgálhatnak (lásd a Törvényszék T‑228/00., T‑229/00., T‑242/00., T‑243/00., T‑245/00–T‑248/00., T‑250/00., T‑252/00., T‑256/00–T‑259/00., T‑265/00., T‑267/00., T‑268/00., T‑271/00., T‑274/00–T‑276/00., T‑281/00., T‑287/00. és T‑296/00. sz., Gruppo ormeggiatori del porto di Venezia és társai kontra Bizottság egyesített ügyekben 2005. március 10‑én hozott végzésének [EBHT 2005., II‑787. o.] 22. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot). A jelen ügyben a felek érvelésére tekintettel meg kell vizsgálni, hogy a felperesek a NOA és az OA felszámolás alá helyezését, illetve a szóban forgó támogatások visszatérítését követően fenntarthatják‑e a keresetüket.

57 Először, ami a Görög Köztársaság által benyújtott kereset állítólagos elfogadhatatlanságát illeti (T‑415/05. sz. ügy), hangsúlyozni kell, hogy az állandó ítélkezési gyakorlat szerint az EK 230. cikk határozott különbséget tesz a közösségi intézmények és a tagállamok megsemmisítés iránti kereset benyújtásához fűződő joga, illetve a természetes és jogi személyek ilyen joga között, mivel e cikk második bekezdése anélkül biztosítja bármely tagállam számára a jogot, hogy megsemmisítés iránti kereset révén vitassa a Bizottság határozatának jogszerűségét, hogy e jog gyakorlásának feltétele lenne az eljáráshoz fűződő érdek igazolása. Egy tagállamnak tehát keresete elfogadhatóságához nem kell bizonyítania, hogy a Bizottság általa megtámadott aktusa rá nézve joghatással bír. Ugyanakkor ahhoz, hogy a Bizottság aktusa megsemmisítés iránti kereset tárgya lehessen, joghatások kiváltását kell céloznia (a Bíróság C‑208/99. sz., Portugália kontra Bizottság ügyben 2001. november 27‑én hozott végzésének [EBHT 2001., I‑9183. o.] 22–24. pontja, lásd még ebben az értelemben a Törvényszék T‑425/04., T‑444/04., T‑450/04. és T‑456/04. sz., Franciaország és társai kontra Bizottság egyesített ügyekben 2010. május 21‑én hozott ítéletének [az EBHT‑ban még nem tették közzé] 118–120. pontját).

58 A jelen ügyben a megtámadott határozatban a Bizottság állami támogatásnak minősíti a NOA és az OA előnyére szolgáló, a jogvita tárgyát képező intézkedéseket, és azokat a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánítja.

59 Ebből következik, hogy e határozat kötelező joghatásokat vált ki, és így megtámadható aktusnak minősül.

60 Ebből következően a Görög Köztársaság, amely többek között a jogvita tárgyát képező intézkedések állami támogatásnak minősítését vitatja, pusztán tagállami minőségében jogosult a megtámadott határozat ellen megsemmisítés iránti keresetet benyújtani, és pusztán e minőségénél fogva fenntarthatja e keresetet.

61 Másodszor, ami NOA (T‑416/05. sz. ügy) és az OA (T‑423/05. sz. ügy) eljáráshoz fűződő érdekének állítólagos hiányát illeti, emlékeztetni kell arra, hogy az ítélkezési gyakorlat szerint a felperes eljáráshoz fűződő érdekének a bírósági határozat meghozataláig fenn kell állnia. Abban az esetben ugyanis, ha a felperes az eljárás során később bekövetkezett esemény következtében a megtámadott aktus megsemmisítéséhez fűződő valamennyi személyes érdekét elvesztette, aminek folytán az aktus megsemmisítése önmagában nem alkalmas arra, hogy a felperes számára kedvező joghatásokat váltson ki, meg kell állapítani a kereset okafogyottá válását (a Törvényszék T‑301/01. sz., Alitalia kontra Bizottság ügyben 2008. július 9‑én hozott ítéletének [EBHT 2008., II‑1753. o.] 37. pontja és a T‑42/06. sz., Gollnisch kontra Parlament ügyben hozott ítéletének [az EBHT‑ban még nem tették közzé] 61. pontja).

62 A jelen ügyben elegendő annyit megállapítani, hogy a felperes társaságok – amelyek a Törvényszék által feltette írásbeli kérdésekre adott válaszaikban jelezték, hogy a megtámadott határozatnak megfelelően teljes mértékben visszatérítették az állítólagos támogatásokat – joggal állítják, hogy személyes és fennálló érdekük fűződik a keresetük fenntartásához, mivel amennyiben a megtámadott határozatot megsemmisítik, a Görög Köztársaság köteles visszaszolgáltatni nekik a visszatérített összegeket, amelyek felszámolási mérlegük eszközei között jóváírhatók.

63 Ebből következik, hogy a jelen keresetek elfogadhatók.

64 Emellett a T‑416/05. és a T‑423/05. sz. ügyben azzal a kérdéssel kapcsolatban, hogy az Aeroporia Aigaiounak a Bíróság alapokmánya 40. cikkének második bekezdése értelmében megvan‑e még a jogviták kimeneteléhez fűződő közvetlen és fennálló érdeke, elegendő arra emlékeztetni, hogy a fent hivatkozott Olympiakes Aerogrammes kontra Bizottság ügyben hozott végzésben (28. pont) és a fent hivatkozott Olympiaki Aeroporia Ypiresies kontra Bizottság ügyben hozott végzésben (23. pont) – amelyek elfogadták az Aeroporia Aigaiou beavatkozását a Bizottság kérelmeinek támogatására – az ilyen közvetlen és fennálló érdek meglétét azon az alapon ismerték el, hogy a beavatkozó egyrészt versenyhelyzetben volt az OA‑val és a NOA‑val, vagyis a megtámadott határozatban szereplő támogatások címzettjeivel, másrészt pedig aktívan részt vett abban a hivatalos vizsgálati eljárásban, amely a neki kedvező megtámadott határozat elfogadásához vezetett. Márpedig, ameddig a NOA és az OA esetében még felszámolás alá kerülésüket követően is elismerjük a határozat megsemmisítése iránti kérelemhez fűződő érdeket, addig az Aeroporia Aigaiou is megőrzi ehhez kapcsolódó érdekét arra, hogy a Bizottságot támogatva, beavatkozzon a határozat jogszerűségének védelmében, akár azért, hogy kártérítési igényekkel, illetve ezt követően esetleges keresetekkel éljen, amelyek a neki kárt okozó támogatások jogellenes odaítélésére vonatkoznak a fent említett versenyidőszakban.

65 El kell tehát ismerni, hogy az Aeroporia Aigaiou beavatkozóként megőrizte a jelen jogviták kimeneteléhez fűződő érdekét.

B – Az ügy érdeméről

66 A felperesek vitatják a Bizottság megállapításait, első helyen azzal kapcsolatban, hogy a támogatások visszatéríttetése szempontjából gazdasági folytonosság állt fenn az OA és a NOA között (T‑415/05. és T‑416/05. sz. ügy), másodszor az állami támogatások NOA‑nak való odaítélésével kapcsolatban (T‑415/05. és T‑416/05. sz. ügy), harmadszor az állami támogatások OA‑nak való odaítélésével kapcsolatban (T‑415/05., T‑416/05. és T‑423/05 sz. ügy). Emellett negyedszer hivatkoznak arra, hogy megsértették a tagállam meghallgatáshoz való jogát (T‑415/05. és T‑423/05. sz. ügy), ötödször az arányosság elvének megsértésére (T‑415/05. és T‑416/05. sz. ügy), hatodszor pedig a ne bis in idem elve megsértésére (T‑415/05. és T‑423/05. sz. ügy).

67 E különböző kifogások egymást követő vizsgálata előtt előzetesen ki kell emelni, hogy a T‑416/05. sz. ügyben a felperes NOA utalt a Bizottság által hivatkozott állítólagos új jogalapok elfogadhatatlanságára (lásd a fenti 34. pontot). E jogalapok elfogadhatósága azon jogalapok vizsgálata keretében kerül értékelésre, amelyekhez kapcsolódnak (lásd az alábbi 116., 117., 128–131., 208. és 409. pontot).

1. Annak figyelembevételéről, hogy a támogatások visszatéríttetése szempontjából gazdasági folytonosság állt fenn az OA és a NOA között (T‑415/05. és T‑416/05. sz. ügy)

a) A felek érvei

68 Ami a szóban forgó támogatások haszonélvezőinek visszatéríttetés érdekében való azonosítását illeti, a Görög Köztársaság és a NOA vitatja a Bizottság azon megállapítását, amely szerint gazdasági folytonosság állt fenn az OA és a NOA között, mivel e megállapítást a megtámadott határozat 2. cikkével együttesen értelmezett 1. cikkének (4) bekezdésével kapcsolatban oly módon is lehetne értelmezni, hogy az az OA‑ak a 2002. december 11‑i határozat elfogadása és a szétválás között juttatott támogatások NOA‑val való visszatéríttetését írja elő.

69 Először, a felperesek úgy vélik, hogy a megtámadott határozat rendelkező részében ilyen értelmű, egyértelmű és pontos visszatéríttetésre vonatkozó felszólítás hiányában az EK 88. cikkel és a 659/1999 rendelet 14. cikkével összhangban a NOA‑val szemben semmilyen, e támogatások visszatéríttetésre irányuló kötelezettség nem következik e határozatból.

70 A Görög Köztársaság előadja, hogy a Bizottság pontatlansága, mind a megtámadott határozatban, mind beadványaiban – amelyek egyébként ellentmondásokat tartalmaznak – kérdésessé teszi, hogy milyen okokból és miért ilyen terjedelemben kellett szerepeltetni a megtámadott határozatban (a (178)–(183) preambulumbekezdés) a fent említett, a NOA és az OA között a támogatások visszatéríttetése szempontjából történt jogutódlásra vonatkozó megállapítást, noha ellenkérelmében a Bizottság is elismeri, hogy e megállapítás kizárólag a 2002. december 11‑i határozatra vonatkozik, és semmilyen jogkövetkezménnyel nem jár a megtámadott határozatra nézve, továbbá maga is hivatkozik ezzel kapcsolatban az eljáráshoz fűződő érdekének a hiányára.

71 A jogbiztonság elvének megfelelően tehát elengedhetetlen annak tisztázása, hogy a megtámadott határozat előírja‑e azt, hogy a NOA köteles lehet többek között a megtámadott határozat 1. cikkének (4) bekezdésében szereplő támogatások visszatérítésére oly módon, hogy a NOA és az OA között a támogatások visszatéríttetése szempontjából történt jogutódlás kérdése kellő időben a Törvényszék vizsgálatának tárgyát képezze a jelen eljárás keretében.

72 Másodszor, a Görög Köztársaság és a NOA előadja, hogy a Bizottság azon, a megtámadott határozatban (a (183) preambulumbekezdés) szereplő állítása, amely szerint a NOA‑t legalábbis a repülési tevékenységi ágazat szétválását megelőző támogatások visszatéríttetése szempontjából úgy kell tekinteni, mint az OA jogutódját, nyilvánvaló értékelési hibában szenved, illetve nincs megfelelően megindokolva.

73 A felperesek elismerik, hogy az ítélkezési gyakorlat szerinti a Bizottság köteles lehet előírni azt, hogy a visszatéríttetés ne csak a támogatás eredeti jogosultjára, hanem arra a vállalkozásra is kiterjedjen, amely a neki átruházott termelési eszközök révén esetlegesen folytatja az eredeti vállalkozás tevékenységét, amennyiben gazdasági folytonosság áll fenn a két vállalkozás között (a Bíróság C‑328/99. és C‑399/00. sz., Olaszország és SIM 2 Multimedia kontra Bizottság ügyben 2003. május 8‑án hozott ítéletének [EBHT 2003., I‑4035. o.] 77. pontja). Ugyanakkor ebből az ítélkezési gyakorlatból először az következik, hogy a támogatás harmadik személytől való visszatéríttetése puszta lehetőség, másodszor pedig az, hogy fenn kell állnia a gazdasági folytonosság körülményének.

74 Különösen az a lehetőség, hogy egy nehéz gazdasági helyzetben lévő vállalkozás konszolidációs intézkedésekkel élhet, a priori nem hagyható figyelmen kívül a közös piaccal összeegyeztethetetlen támogatások visszatéríttetésére vonatkozó igények miatt (a fent hivatkozott Olaszország és SIM 2 Multimedia kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 76. pontja). A Bizottság állításaival szemben a visszatérítési kötelezettség elkerülésének szándékát a gazdasági logika és az átruházás-átalakulás vizsgálata során kell figyelembe venni (a fent hivatkozott Olaszország és SIM 2 Multimedia kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 17. pontja és a Törvényszék T‑324/00. sz., CDA Datenträger Albrechts kontra Bizottság ügyben 2005. október 19‑én hozott ítéletének [EBHT 2005., II‑4309. o.] 102–104. pontja).

75 E tekintetben a felperesek emlékeztetnek arra, hogy az, hogy a társaság, amely a támogatás jogosultja, eszközeinek bizonyos elemeit átruházza harmadik jogi személyre annak érdekében, hogy biztosítsa számára a lehetőséget a tevékenysége e részének gyakorlását fenyegető jogi és gazdasági bizonytalanságok nélküli fejlődésre, önmagában nem bizonyítja a visszatéríttetés jogkövetkezményeinek megkerülésére irányuló szándék fennálltát (a fent hivatkozott CDA Datenträger Albrechts kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 98. pontja).

76 A jelen ügyben a fent hivatkozott ítélkezési gyakorlatnak megfelelően a döntő szempont tehát az a tény, hogy az átalakulást a hatékonyabb visszatéríttetés gazdasági logikája diktálta, és az nem a visszatérítési utasítás jogkövetkezményeinek megkerülésére irányul.

77 Az Olympic Airways csoport szerkezetátalakításának és privatizációjának szélesebb programján belül a repülési tevékenységek szétválása ezen ágazat lehető legnagyobb haszonnal való értékesítését célozta. Kiemelendő, hogy az új légitársaság, a NOA értéke magasan meghaladta az átruházott eszközök értékének puszta összegét. Az összeget növeli többek között a megbízható és rugalmas repülőflotta, a nagyon jól képzett személyzet, a know-how, a nemzeti piacot érintő tapasztalatok, az üzleti hírnév és a megbízhatóság, az együttműködői hálózat, az együttműködési szerződések, valamint az, hogy résidőkkel rendelkezik.

78 A felperesek ezért úgy vélik, hogy a magánbefektető kritériumával összhangban, a 3185/2003. sz. törvény által előírt átalakulást az Olympic Airways csoport privatizációjának gazdasági logikája diktálta, a támogatások hatékonyabb visszatéríttetésére figyelemmel, és azt nem azzal a céllal hajtották végre, hogy megkerüljék a visszatérítési utasítás jogkövetkezményeit. Az OA privatizációjára irányuló sikertelen erőfeszítéseket követően ugyanis a Görög Köztársaság úgy döntött, hogy elválasztja egymástól a csoport különböző tevékenységeit annak érdekében, hogy azokat elkülönülten, a legnagyobb nyereséggel privatizálják. E tekintetben a NOA különösen a Bizottságnak a megtámadott határozatban szereplő azon állítását (a (178) preambulumbekezdés) vitatja, amely szerint a Görög Köztársaság szándéka a csoport átalakulása során az volt, hogy lehetővé tegye a repülési tevékenységek gyakorlását.

79 A Görög Köztársaság és a NOA azt állítják, hogy a jelen ügyben, ahogy a fent hivatkozott CDA Datenträger Albrechts kontra Bizottság ügyben hozott ítélet alapjául szolgáló ügyben is, semmit nem vontak el annak a társaságnak a vagyonából, amelyet megfosztottak eszközei egy részétől, jelen esetben az OA‑tól, mivel a kötelezettségek megfelelő részét is átruházták. A Bizottság egyébként elismerte, hogy 145 millió euró összegű adósságot ruháztak át a NOA‑ra (a megtámadott határozat (117) preambulumbekezdése).

80 Emellett a Bizottság megtámadott határozatban foglalt állításaival (a (179) preambulumbekezdés) ellentétben, az OA aktív eszközeinek a NOA‑ra való átruházása nem fosztotta meg az OA‑t bevételeitől. Az OA ugyanis folytatta tevékenységét a földi kiszolgálási, karbantartási és javítási, helyreállítási, informatikai és üzemanyag‑ellátási ágazatokban. Az OA rendes üzleti ügyleti feltételek alapján igen jelentős bevételekre tett szert a NOA‑tól.

81 Ilyen körülmények között téves a Bizottság azon állítása, amely szerint a NOA létrehozása az azonos csoporton belüli mesterséges átszervezésnek minősült. A 3185/2003. sz. törvény értelmében ugyanis a Görög Köztársaság csak a NOA privatizációja érdekében birtokolja annak részvényeit. Emellett, mivel a NOA az OA eszközei egy részének vevőjeként semmilyen előnyhöz nem jutott, az OA pedig folytatta működését, nem volt gazdasági folytonosság a két társaság között, ami igazolná, hogy a NOA‑val téríttetik vissza azt a támogatást, amelynek az OA volt a kedvezményezettje (a Bíróság C‑277/00. sz., Németország kontra Bizottság ügyben 2004. április 29‑én hozott ítéletének [EBHT 2004., I‑3925. o.] 81. pontja).

82 A Bizottság állításaival ellentétben a Görög Köztársaság a 2005. június 2‑i levelében nem ismerte el, hogy a NOA az OA jogutódja. Csak azt ismerte el, hogy amennyiben a visszatéríttetést nem lehetne teljes mértékben az OA‑nál végrehajtani az e társaság felszámolási eljárásból származó bevétel kimerülése miatt, a visszatéríttetési kötelezettséget végre lehetne hajtani az OA jogutód társaságainál, amennyiben a közösségi ítélkezési gyakorlat által az állami támogatások visszatéríttetésére irányuló kötelezettséggel kapcsolatos jogutódlás tekintetében kialakított feltételek teljesülnek. Márpedig nem ez a helyzet. Mivel várható volt a NOA privatizációs eljárásának befejeződése, a görög hatóságok a fent hivatkozott levélben kifejezetten utaltak az ésszerű piaci áron történő értékesítésre vonatkozó feltételre.

83 A Bizottság az ellenkérelemben (76. pont) kifejtve, hogy az átalakulás önmagában nem képezte a megtámadott határozat tárgyát, és ezért nem is kell részletesen elemezni annak megállapítása érdekében, hogy a NOA az OA jogutódja‑e, elfogadja, hogy nem vette figyelembe az ezen átalakulás gazdasági logikájára vonatkozó alapvető szempontot.

84 Ennek következtében az az indok, amelyre a megtámadott határozatban azt a megállapítást alapozta, hogy a NOA a támogatások visszatéríttetése szempontjából az OA jogutódja, nem elégséges, mivel a Bizottság elmulasztotta a NOA létrehozására irányuló eljárás – mint az OA szerkezetátalakításának-privatizációjának egy eleme – gazdasági logikájának a vizsgálatát annak érdekében, hogy lehetővé tegye a jogszerűtlenül kifizetett támogatások lehető legmagasabb összegű visszatéríttetését.

85 Végül a Görög Köztársaság és a NOA vitatja a 2005. május 12‑i ítélet Bizottság általi értelmezését. Rámutatnak, hogy a Bíróság kizárólag a 3185/2003. sz. törvény által a 2002. december 11‑i határozat végrehajtására gyakorolt jogi és pénzügyi következményekről döntött. A Bíróság nem nyilatkozott sem azokról a szándékokról, amelyek a repülési tevékenységi ágazat elválasztását vezérelték, sem e szerkezetátalakításnak az EK 87. cikk rendelkezéseivel való összeegyeztethetőségéről, sem arról a kérdésről, hogy a NOA a 2002. december 11‑i határozatban szereplő támogatások visszatéríttetése szempontjából az OA jogutódjának tekinthető‑e. E kötelezettségszegés megállapítása iránti kereset keretében a Bíróság egyébként sem vizsgálhatta volna azt, hogy a támogatások visszatéríttetése szempontjából NOA az OA jogutódja‑e, mivel e kereset benyújtásakor, 2003. október 2‑án a NOA még meg sem alakult.

86 A 2005. május 12‑i ítéletben a Bíróság kizárólag azt állapította meg, hogy az OA egyes aktív eszközeinek átruházása a NOA‑ra a nemzeti jog szerint lehetetlenné tette az OA‑nak juttatott támogatások visszatéríttetését. Ugyanakkor e következtetésre az alapján jutott, hogy úgy tekintette, hogy az OA „valamennyi eszközét” „minden adósságtól mentesen” átruházták (az ítélet 33. pontja). Ugyanakkor ez nem történt meg, a Bizottság azóta elismerte, hogy az OA eszközeinek jelentős elemeit megőrizte, és jelentős összegű adósságot ruházott át a NOA‑ra. A Bizottság tehát kiforgatta a Bíróság által a 2005. május 12‑i ítéletben követett érvelést, és elferdítette azt, amikor az állította, hogy a Bíróság megállapította, hogy a legjövedelmezőbb eszközöket átruházták a NOA‑ra.

87 Mindezen okokból a Bizottság azon kérelmei, amelyek az OA és a NOA közötti gazdasági folytonosság megállapítására vonatkoznak, tévesek, és nem tartalmaznak semmiféle indokolást.

88 A Bizottság először a megtámadott határozatra vonatkozó értelmezését fejti ki. A T‑415/05. és a T‑416/05. sz. ügyben benyújtott ellenkérelmében mindenekelőtt utal arra, hogy a 2005. május 12‑i ítélettől eltérően a megtámadott határozat nem vonatkozik az OA‑nak juttatott támogatások NOA‑tól való visszatéríttetésének kérdésére. A Bizottság ebből arra következtet, hogy a Görög Köztársaság és a NOA nem igazolták a határozat NOA OA jogutódjakénti minősítésére vonatkozó indokaival szembeni eljáráshoz fűződő, fennálló érdeküket.

89 Ugyanakkor a viszonválaszokban a Bizottság megvédi azon álláspontját, amely szerint a megtámadott határozatnak a határozat indokolásával együtt értelmezett 2. cikkéből egyértelműen kitűnik, hogy az OA‑nak legalább a szétválást megelőzően juttatott, a jogvita tárgyát képező támogatásokat nem csak ettől a társaságtól kell visszatéríttetni, hanem a NOA‑tól is. Ezért elismeri a Görög Köztársaság és a NOA érdekét arra, hogy az OA‑nak juttatott támogatások NOA‑tól való visszatéríttetésére irányuló kötelezettséget kifogásolják.

90 A Bizottság álláspontjának megváltozását azzal magyarázza, hogy a NOA megalakulásának pontos időpontját csak onnan ismerte, hogy a T‑416/05. sz. ügyben benyújtott ellenkérelem utalt 2003. december 13‑ára mint e társaság megalakulásának, illetve tevékenysége megkezdésének időpontjára.

91 E pontos időpont bizonyítása „aktiválná a tartalékokat”, ahogy azt a Bizottság többször is megfogalmazta, a szétválás előtti támogatások tényleges kedvezményezettjének azonosítását illetően.

92 Ami a jogvita tárgyát képező, az OA‑nak a szétválás után juttatott támogatásokat illeti, ezeket a NOA‑val is vissza lehet és kell téríttetni, amennyiben a megtámadott határozat végrehajtása során bizonyítják, hogy az ahhoz kapcsolódó kedvezményt átruházták a NOA‑ra. A Bizottság e tekintetben kifejti, hogy az OA a NOA‑ra ruházta át a Görög Köztársaság által neki juttatott támogatások jelentette előnyt, amikor alacsonyabb áron adta bérbe a bérelt repülőgépeket az új légitársaságnak, mint amelyet ő maga a fő bérbeadónak fizetett.

93 A Bizottság rámutat, hogy a visszatérítési kötelezettség OA és NOA közötti megoszlását a megtámadott határozat végrehajtása során kell megállapítani.

94 Másodszor, a T‑415/05. és a T‑416/05. sz. ügyben a Bizottság vitatja a felperesek azon érvelését, amellyel azt kívánják bizonyítani, hogy a NOA a jogvita tárgyát képező támogatások visszatéríttetése szempontjából nem az OA jogutódja. Állítása szerint a támogatások azon gazdasági tevékenységet gyakorló jogi személlyel való visszatéríttetése, amely abból előnyt szerzett, az egészséges verseny helyreállítását szolgálja.

95 A Bizottság kérelmeinek támogatására a T‑416/05. sz. ügyben beavatkozó Aeroporia Aigaiou rámutat, hogy az OA és a NOA közötti gazdasági folytonosság fennállására vonatkozó kérdést a 2005. május 12‑i ítélet eldöntötte.

b) A Törvényszék álláspontja

96 Előzetesen hangsúlyozni kell, hogy a Törvényszék által a tárgyaláson feltett kérdésre válaszolva, a Bizottság nem erősítette meg az OA azon, a Törvényszék által feltett írásbeli kérdésre adott válaszában szereplő, és a tárgyaláson megismételt állítását, amely szerint e társaság a megtámadott határozat 2. cikkével összhangban teljes mértékben, kamatokkal együtt visszatérítette a jogvita tárgyát képező, neki juttatott támogatásokat. A Bizottság ugyanis fenntartásait hangoztatta e támogatások teljes mértékű visszatérítésével kapcsolatban, rámutatva, hogy az OA és a NOA felszámolás alá vonására tekintettel nem kívánja azt a Görög Köztársaságtól, hogy a NOA‑val téríttesse vissza a jogvita tárgyát képező, az OA‑nak juttatott támogatásokat.

97 A Görög Köztársaság és a NOA a tárgyaláson kijelentették, hogy fenntartják kifogásaikat azzal kapcsolatban, hogy a támogatások visszatéríttetése szempontjából a NOA‑t az OA jogutódjának minősítették.

98 Ebben az összefüggésben először meg kell állapítani, hogy az OA előnyére szolgáló intézkedések alkalmasak lehetnek‑e arra, hogy a NOA‑val való visszatéríttetés kötelezettségének tárgyát képezzék, másodszor meg kell határozni a megtámadott határozat joghatásainak terjedelmét azzal a megállapítással kapcsolatban, amely arra vonatkozik, hogy a támogatások visszatéríttetése szempontjából a NOA az OA jogutódja, majd ezt követően harmadszor értékelni kell a NOA visszatéríttetési kötelezettsége kiterjesztésének megalapozottságát.

– Annak megállapításáról, hogy az OA előnyére szolgáló intézkedések alkalmasak lehetnek‑e arra, hogy a NOA‑val való visszatéríttetés kötelezettségének tárgyát képezzék

99 Előzetesen, ahogy arra a Bíróság 2005. május 12‑i ítéletében (32. pont) is rámutatott, különbséget kell tenni maguknak a szerkezetátalakítási intézkedéseknek az EK 87. cikk alkalmazási feltételei szempontjából történő vizsgálata és azon teljesen önálló kérdés között, hogy a repülési tevékenységek tekintetében a szétválás előtt az OA‑nak juttatott támogatások visszatéríttetése szempontjából a NOA az OA jogutódjának tekinthető‑e. A jelen ítélet alapját képező kötelezettségszegés megállapítása iránti kereset keretében csak az e szerkezetátalakítási intézkedések által a 2002. december 11‑i határozat végrehajtására gyakorolt jogi és pénzügyi következmények értékelése kérdéses.

100 Az információnyújtási rendelkezésből, illetve az EK 88. cikk (2) bekezdése szerinti eljárás megindításáról szóló 2004. március 16‑i határozatból kitűnik, hogy a Bizottság vizsgálatai a jelen ügyben az Olympic Airways csoport szerkezetátalakításához és privatizációjához kapcsolódó valamennyi, esetlegesen állami támogatási elemeket tartalmazó intézkedésre kiterjedtek (lásd a fenti 12–16. és 18. pontot).

101 Ugyanakkor a megtámadott határozatban abból a szemszögből, hogy az EK 87. cikk (1) bekezdése alkalmazási feltételeinek szempontjából miként minősülnek, a szerkezetátalakítási intézkedéseket nem önmagukban vizsgálták. Azok jellegét és különösen az OA és a NOA közötti kapcsolatot a Bizottság csak annak érdekében értékelte, hogy rávilágítson az OA és a NOA között a jogvita tárgyát képező támogatások visszatéríttetése szempontjából a gazdasági folytonosság fennállására, másrészt pedig, hogy a megvizsgált intézkedéseket összefüggéseikben minősítse (lásd többek között a lenti 164–178. pontot).

102 Ami konkrétabban a támogatások visszatéríttetését illeti, kizárólag a Bizottság vizsgálhatta a megtámadott határozatban azt a kérdést, hogy az OA‑nak juttatott, a határozatban szereplő új támogatások visszatéríttetése szempontjából a NOA az OA jogutódjának tekinthető‑e. A 2002. december 11‑i határozatban szereplő támogatások tényleges kedvezményezettjeinek a visszatérítési utasítás szempontjából történő meghatározását ugyanis a 2005. május 12‑i ítélet rendezte (lásd a fenti 7., 8. és 99. pontot).

103 Emellett rá kell mutatni, hogy az a kérdés, hogy a támogatások visszatéríttetése szempontjából a NOA az OA jogutódjának tekinthető‑e, a jelen ügyben csak az OA‑nak a repülési tevékenységek szétválása, és a NOA megalakulása előtt juttatott támogatások vonatkozásában vethető fel.

104 Amennyiben ugyanis fennáll a gazdasági folytonosság a két társaság között, a NOA tekinthető a repülési tevékenységi ágazatot előnyben részesítő azon támogatások tényleges kedvezményezettjének, amelyeket a korábbi OA légitársaságnak azt megelőzően juttattak, hogy ezeket a tevékenységeket a NOA átvette volna.

105 Ezzel szemben a Bizottság viszonválaszban szereplő állításaival ellentétben (lásd a fenti 92. pontot) a jogvita tárgyát képező, az OA‑nak a szétválást követően juttatott támogatások nem téríttethetők vissza a NOA‑val pusztán azzal az indokkal, hogy e társaság azokból közvetett előnyre tett szert. Ugyanis, még ha fel is tételezhető, ahogy azt a Bizottság állítja, hogy az OA‑nak a szétválást követően juttatott támogatások lehetővé tették e társaság számára, hogy olyan előnyökben részesítse az új NOA társaságot, amelyekben az rendes piaci körülmények között nem részesült volna, ami egyébként nem bizonyított, önmagában e körülmény alapján a NOA nem tekinthető az OA‑nak juttatott támogatások tényleges kedvezményezettjének.

106 Mivel ugyanis a szétválást követően nem állt fent gazdasági egység a két társaság, az OA és a NOA között – amelyekkel kapcsolatban egyébként a Bizottság sem vitatja a megtámadott határozatban, hogy jogilag és pénzügyileg önállóak – mindenképpen a Bizottság feladata az állítólagosan az OA által a NOA‑nak juttatott előny egyértelmű azonosítása, és annak elkülönült értékelése az EK 87. cikk (1) bekezdésének alkalmazási feltételei szempontjából (lásd ebben az értelemben a Bíróság C‑222/04. sz., Cassa di Risparmio di Firenze és társai ügyben 2006. január 10‑én hozott ítéletének [EBHT 2006., I‑289. o.] 112–114. pontját és a Törvényszék T‑371/94. és T‑394/94. sz., British Airways és társai kontra Bizottság egyesített ügyekben 1998. június 25‑én hozott ítéletének [EBHT 1998., II‑2405. o.] 313. és 314. pontját). Ez egyébként a Bizottság által a megtámadott határozatban követett logika is, a NOA részére a bérelt repülőgépek bérbeadásánál alkalmazott alacsony bérleti díjak formájában juttatott támogatást illetően (lásd a lenti 154–253. pontot).

107 Ebből következik, hogy a jelen ügyben – ahogy azt a felperesek kifejtik – az a kérdés, hogy a jogvita tárgyát képező támogatások visszatéríttetése szempontjából a NOA az OA jogutódjának tekinthető‑e, kizárólag az OA részére olyan formában juttatott, a megtámadott határozat 1. cikkének (4) bekezdésében szereplő állítólagos támogatások kapcsán merül fel, hogy a görög hatóságok tűrték, hogy e társaság nem fizette meg adótartozásait, valamint társadalombiztosítási járulékait, amennyiben e támogatás korábbi, mint a szétválás. Az OA javára juttatott, a megtámadott határozat 1. cikkének (2) és (3) bekezdésében szereplő egyéb támogatásokat ugyanis a szétválás után adták.

108 E tekintetben már most rá kell mutatni, hogy a felperesek által a T‑415/05. és T‑423/05. sz. ügyben a megtámadott határozat 1. cikke (4) bekezdésének megsemmisítése érdekében hivatkozott jogalapokat el kell utasítani, ahogy azt az alábbiakban a Törvényszék kifejti (lásd a lenti 378–394. pontot).

109 Ilyen körülmények között meg kell határozni a megtámadott határozat joghatásának terjedelmét az említett határozat 1. cikkének (4) bekezdésében szereplő támogatások visszatéríttetése szempontjából az OA és a NOA közötti gazdasági folytonosság fennállására vonatkozó megállapítás tekintetében, feltéve hogy e támogatást 2003. december 11‑e előtt nyújtották.

A megtámadott határozat joghatásának terjedelméről, a jogvita tárgyát képező támogatások visszatéríttetése szempontjából az OA és a NOA közötti gazdasági folytonosság fennállására vonatkozó megállapítás tekintetében

110 Előzetesen rá kell mutatni, hogy mivel a megtámadott határozatot 2005. szeptember 14‑én fogadták el, annak elfogadásakor a Bizottság számára ismert volt minden ahhoz szükséges körülmény, hogy azokat a kedvezményezetteket, amelyektől az érintett támogatásokat vissza kell téríttetni, magában a határozatban azonosítani lehessen. Ebből a szempontból a szóban forgó körülmények a jelen ügyben különböznek azoktól a körülményektől, amelyeket a Bizottság a 2002. december 11‑i határozatban, az Olympic Airways csoport szerkezetátalakítását, illetve a NOA megalakítását, vagyis 2003 decemberét megelőzően vizsgált.

111 Ugyanakkor a megtámadott határozat rendelkező részében a Bizottság kifejezetten nem azonosítja a NOA‑t az OA‑nak juttatott, a megtámadott határozat 1. cikkének (4) bekezdésében szereplő támogatás egy részének tényleges kedvezményezettjeként.

112 A Bizottság ugyanis a megtámadott határozat 2. cikkében pusztán azt írja elő, hogy a Görög Köztársaság hajtsa be a határozat 1. cikkében említett támogatásokat azok „kedvezményezettjeitől”. Ami a megtámadott határozat 1. cikkének (4) bekezdését illeti, az kifejezetten az OA‑nak olyan formában juttatott jogellenes támogatásra vonatkozik, hogy a Görög Köztársaság tűrte, hogy e társaság ne fizesse meg az adó‑ és társadalombiztosítási járuléktartozásait, és nem említi a NOA‑t e támogatás egy részének tényleges kedvezményezettjeként.

113 A Bíróság a fent hivatkozott Bizottság kontra Görögország ügyben 2008. február 14‑én hozott ítéletben, amelyben megállapítást nyert, hogy a Görög Köztársaság nem teljesítette a megtámadott határozatból eredő kötelezettségeit, nem találta szükségesnek többek között annak vizsgálatát, hogy a határozatban a NOA‑t a jogvita tárgyát képező, a megtámadott határozat 1. cikkének (4) bekezdésében szereplő támogatások visszatéríttetése szempontjából az OA jogutódjának minősítették‑e. E támogatás kapcsán a Bíróság ugyanis csak azt vizsgálta, hogy a megtámadott határozat tartalmaz‑e olyan utalásokat, amelyek lehetővé teszik az érintett nemzeti hatóságok számára, hogy túlzott nehézségek nélkül maguk határozzák meg a visszatérítendő összegeket (lásd az ítélet 42–44. pontját).

114 Ebben az összefüggésben, ahogy azt a felperesek is kifejtik, a Törvényszéknek kell értelmeznie a megtámadott határozat tartalmát a megtámadott határozat 1. cikkének (4) bekezdésében szereplő támogatás NOA‑val való visszatéríttetésére irányuló esetleges kötelezettséggel kapcsolatban.

115 Előzetesen rá kell mutatni, hogy a Bizottság a T‑415/05. és a T‑416/05. sz. ügyben előterjesztett viszonválaszaiban igazolta ellentmondásos álláspontjait a megtámadott határozat értelmezését illetően, a NOA megalakulásának pontos időpontjával kapcsolatos bizonytalansága révén (lásd a fenti 90. pontot).

116 A T‑416/05. sz. ügyben a NOA a Bizottságnak a NOA megalakulásának pontos időpontjával kapcsolatos állítólagos bizonytalanságára vonatkozó érvelés újszerű, tehát elfogadhatatlan jellegére hivatkozott (lásd a fenti 34. pontot).

117 E tekintetben elegendő arra rámutatni, hogy a Bizottság ezen érvelése semmilyen esetben sem releváns. Bármilyenek legyenek ugyanis az alperes intézmény által a jelen ügyben egymás után előadott értelmezések, a Törvényszéknek kell végleges értelmezést adnia a megtámadott határozatnak. Ennek következtében a Bizottságnak a megtámadott határozat értelmezésével kapcsolatos ellentétes álláspontjai, illetve a Bizottság álláspontja alakulásának bemutatása érdekében a NOA megalakulásának pontos időpontjával kapcsolatos bizonytalanságára való hivatkozás nem releváns, és nem sértheti a felperesek védelemhez való jogát (a Törvényszék T‑228/97. sz., Irish Sugar kontra Bizottság ügyben 1999. október 7‑én hozott ítéletének [EBHT 1999., II‑2969. o.] 30. pontja). Ezenkívül rá kell mutatni, hogy a hivatalos vizsgálati eljárás megindításáról szóló 2004. március 16‑i határozat (110. pont) és a megtámadott határozat (6. pont) kifejezetten utal arra, hogy a NOA‑t 2003. december 12‑én hozták létre. A felperesek a tárgyaláson megerősítették, hogy a NOA ebben az időpontban kezdte meg tevékenységeit. Ebben az összefüggésben, még ha a Bizottság a közigazgatási eljárásban nem is ismerte a NOA megalakításának pontos időpontját, vagyis 2003. december 11‑ét, e körülmény nem volt alkalmas arra, hogy a megtámadott határozat tartalmára – és ebből kifolyóan annak értelmezésére – hatással legyen, azzal összefüggésben, hogy a jogvita tárgyát képező támogatások visszatéríttetése szempontjából a NOA‑t esetlegesen kijelölték az OA jogutódjának.

118 A megtámadott határozat 2. cikkének értelmezése érdekében emlékeztetni kell arra, hogy az ítélkezési gyakorlat szerint az állami támogatások tárgyában hozott határozat rendelkező része elválaszthatatlan annak indokolásától, vagyis e határozatot szükség esetén az elfogadásához vezető indokok figyelembevételével kell értelmezni (lásd a Bíróság C‑355/95. P. sz., TWD kontra Bizottság ügyben 1997. május 15‑én hozott ítéletének [EBHT 1997., I‑2549. o.] 21. pontját, a 2005. május 12‑i ítélet 41. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot).

119 A jelen ügyben tehát azt kell megvizsgálni, hogy a megtámadott határozat 2. cikke a határozat indokolása alapján értelmezhető‑e úgy, hogy az „az 1. cikkben említett támogatás[ok] kedvezményezett[jei]” között a NOA‑ra is utal az OA‑nak juttatott, az említett határozat 1. cikkének (4) bekezdésében szereplő, a jogvita tárgyát képező támogatás tényleges kedvezményezettjeként.

120 Az Olympic Airways csoport szerkezetátalakításának jellegére irányuló, a „támogatás értékelése” című részben (a megtámadott határozat 6. pontja) elvégzett vizsgálatban (a megtámadott határozat (178)–(183) preambulumbekezdése) a Bizottság részletesebben elemezte a szerkezetátalakítás módjait, amelyeket a Bíróság a 2005. május 12‑i ítéletben már figyelembe vett. A Bizottság erre az ítéletre támaszkodott, a megtámadott határozat (183) preambulumbekezdésében szereplő következő következtetés megfogalmazásánál:

„Nyilvánvaló tehát, hogy bár az OA 2003‑ban bekövetkezett szerkezetátalakítása – amelynek eredményeként a NOA létrejött – egy különálló jogi egység létrehozását eredményezte, azt azonban azzal a céllal végezték, hogy elkerüljék a 2002. [december 11‑i] határozat szerinti támogatások visszatérítését, és nyilvánvaló az is, hogy a NOA, legalábbis a szétválást megelőző állami támogatások visszatéríttetése szempontjából, az OA jogutódja.”

121 A Bizottság tehát annak bizonyítása érdekében, hogy a jogvita tárgyát képező, az OA‑nak juttatott támogatások visszatéríttetése szempontjából a NOA az OA jogutódja, pusztán azokat a körülményeket fejtette ki, amelyekre a Bíróság a 2005. május 12‑i ítéletben azt a következtetést alapozta, amely szerint a 2002. december 11‑i határozatban szereplő támogatások visszatéríttetése szempontjából a NOA és az OA között gazdasági folytonosság állt fenn. E körülmények alapján a Bizottság a megtámadott határozat (183) preambulumbekezdésében kifejezetten arra a következtetésre jutott, hogy a visszatéríttetésre irányuló kötelezettséget ki kell terjeszteni a NOA‑ra, különösen az OA‑nak a szétválást megelőzően juttatott, a jogvita tárgyát képező támogatás tekintetében.

122 Emellett a NOA‑nak juttatott támogatások összeegyeztethetőségének vizsgálatakor a Bizottság a megtámadott határozatban (a (216)–(217) preambulumbekezdés) emlékeztetett arra, hogy mivel a támogatások visszatéríttetése szempontjából a NOA az OA jogutódja volt, a NOA‑nak juttatott új támogatás nem nyilvánítható a közös piaccal összeegyeztethetőnek, amíg a szétválás előtti támogatásokat nem térítették vissza.

123 Bár sajnálatos, hogy a Bizottság a megtámadott határozat rendelkező részében nem nevesítette azokat a kedvezményezetteket, amelyektől az 1. cikk (4) bekezdésében szereplő, a szétválást megelőző támogatást vissza kell téríttetni, a megtámadott határozat e vizsgálatából kitűnik, hogy e határozat indokolása lehetővé teszi, hogy e támogatás visszatéríttetése szempontjából a NOA‑t egyszerűen az OA jogutódjának tekintsék.

124 Ezzel összefüggésben a megtámadott határozat 2. cikkéből – az említett határozat fent hivatkozott indokolásával együttesen, és különösen a 2005. május 12‑i ítélet fényében – egyértelműen következik, hogy a Bizottság arra kötelezte a Görög Köztársaságot, hogy a szétválás előtt az OA‑nak juttatott támogatást ne csak ezzel a társasággal téríttesse vissza, hanem adott esetben a NOA‑val is.

125 A megtámadott határozat 2. cikkét tehát, amely előírja a határozat 1. cikkében szereplő támogatás visszatéríttetését, úgy kell értelmezni, hogy az a szétválás előtti támogatásnak az OA‑val, illetve a NOA‑val való visszatéríttetésének sorrendjét tartalmazza, a visszatéríttetésre irányuló kötelezettség két társaság közötti megoszlását pedig az említett határozat végrehajtása során kell meghatározni.

126 A visszatéríttetésre irányuló kötelezettségnek a támogatás kedvezményezettjei közötti megoszlását illetően ugyanis emlékeztetni kell arra, hogy egy támogatás összeegyeztethetetlenségére, illetve annak behajtására vonatkozó határozatban a Bizottság nem köteles pontosan megjelölni, hogy az egyes kedvezményezett vállalkozások milyen mértékben részesültek a szóban forgó támogatás összegéből. Az érintett tagállamnak kell meghatároznia az egyes vállalkozások által a támogatás visszatéríttetése során visszafizetendő összeget. Előre nem látott nehézségek esetén ez az állam a Bizottsághoz fordulhat, mivel a Bizottság és ez az állam – többek között az EK 10. cikkben foglalt jóhiszemű együttműködési kötelezettségnek megfelelően – kötelesek jóhiszeműen együttműködni annak érdekében, hogy a nehézségekre megoldást találjanak (lásd ebben az értelemben a Törvényszék T‑111/01. sz. és T‑133/01. sz., Saxonia Edelmetalle és ZEMAG kontra Bizottság egyesített ügyekben 2005. május 11‑én hozott ítéletének [EBHT 2005., II‑1579. o.] 124. pontját).

127 E megoldást megerősíti a 2005. május 12‑i ítélet is, amelyben a Bíróság, hangsúlyozva az érintett ágazatban a valódi versenyhelyzet visszaállításának tisztán gazdasági szempontját, kimondottan elismeri a NOA pusztán kiegészítő visszatérítési kötelezettségének lehetséges voltát. Ebben az ítéletben ugyanis a Bíróság pusztán a kötelezettségszegést állapította meg, az illetékes nemzeti hatóságokra és a Bizottságra hagyva, hogy kölcsönös együttműködési kötelezettségük keretében meghatározzák a megtérítési kötelezettség megoszlását az OA és a NOA között a 2002. december 11‑i határozatban szereplő támogatások tekintetében.

128 A jelen ügyben, figyelemmel a megtámadott határozat fenti 123–125. pontban kifejtett értelmezésére, meg kell vizsgálni azon megállapítás indokolását, illetve megalapozottságát, amely szerint a megtámadott határozat 1. cikkének (4) bekezdésében szereplő, a szétválást megelőző támogatás szempontjából az OA és a NOA között gazdasági folytonosság áll fenn.

– A megtámadott határozatban szereplő azon megállapítás indokolásának és megalapozottságának értékeléséről, amely szerint a jogvita tárgyát képező támogatás szempontjából a NOA az OA jogutódja

129 A felperesek által a T‑415/05. és a T‑416/05. sz. ügyben előterjesztett, a hiányos indokolásra és a nyilvánvaló értékelési hibára vonatkozó jogalapok megalapozottságának vizsgálata előtt el kell utasítani a NOA‑nak a Bizottság által előterjesztett, egyrészt a Görög Köztársaság részéről állítólagosan a visszatérítési kötelezettség elkerülésére irányuló akaratra, másrészt pedig a NOA létezésének jogellenességére vonatkozó új jogalapok elfogadhatatlanságára vonatkozó állítását (lásd a fenti 34. pontot).

130 A Bizottság viszonválaszából ugyanis egyértelműen következik, hogy a Bizottság semmiféle új, a visszatérítési kötelezettség Görög Köztársaság általi, az Olympic Airways szerkezetátalakítása, illetve a NOA megalakulása révén való állítólagos elkerülésére irányuló akaratra vonatkozó jogalapra nem hivatkozott. Ezzel szemben azt a már a megtámadott határozatban, illetve az ellenkérelemben is szereplő érvet fejti ki, amely szerint az, hogy a Görög Köztársaság nem akarta elkerülni e kötelezettséget, ahogy azt a felperes állítja, nem releváns, mivel a fent említett szerkezetátalakítás megakadályozta a támogatások visszatéríttetését.

131 Ami a Bizottság azon érvét illeti, amely szerint a 2005. május 12‑i ítélet magát a NOA létezését érinti, mivel azt jogellenesnek nyilvánítja, az a felek között ezen ítélet joghatásával kapcsolatos vita keretébe illeszkedik, a jogvita tárgyát képező támogatás tényleges kedvezményezettjének azonosítása kapcsán.

132 Az ügy érdemével kapcsolatban előzetesen meg kell határozni a 2005. május 12‑i ítélet joghatását a jelen ügyben, mivel a Bizottság az OA és a NOA közötti kapcsolatra vonatkozó vizsgálata során többek között a Bíróság által ebben az ítéletben figyelembe vett körülmények alapján állapította meg, hogy „a NOA, legalábbis a szétválást megelőző állami támogatások visszatéríttetése szempontjából az OA jogutódja”(a megtámadott határozat (183) preambulumbekezdése).

133 A Bizottság által a Törvényszék előtt megfogalmazott állításokkal ellentétben ez az ítélet csak a jogerőt ismeri el a 2002. december 11‑i határozatban szereplő támogatások visszatéríttetése kapcsán, mivel a megállapított kötelezettségszegés éppen e határozat végrehajtásának elmaradására vonatkozott.

134 Ami különösen azt a megállapítást illeti, amelyik a jogvita tárgyát képező, a szétválást megelőző támogatás visszatéríttetése szempontjából az OA és a NOA közötti gazdasági folytonosság fennállására vonatkozik, rá kell mutatni, hogy bár a figyelembe veendő releváns körülmények lényegileg azonosak a 2002. december 11‑i határozat által előírt támogatás-visszatéríttetések, illetve az OA‑nak a szétválást megelőzően juttatott támogatások visszatéríttetése kapcsán, nem minden körülmény pontosan ugyanaz. A különbség abban a tényben rejlik, hogy az OA eszközeinek a NOA‑ra ruházása a repülési tevékenységi ágazatban olyan módon, hogy az lehetetlenné tette az OA‑nak juttatott támogatás visszatérítését, a 2002. december 11‑i határozat elfogadását követően történt, ugyanakkor a megtámadott határozat 2005. szeptember 14‑i elfogadásához vezető formális vizsgálati eljárás megindítása előtt.

135 Márpedig az eszközök új társaságra történő átruházásának időpontja azon szempontok közé tartozik, amelyeket – az adott ügytől függően eltérő mértékben – figyelembe kell venni. Az ítélkezési gyakorlatból ugyanis az következik, hogy annak értékelésénél, hogy egy nehéz helyzetben lévő társaságnak juttatott támogatás visszatérítésére irányuló kötelezettség kiterjeszthető‑e egy olyan új társaságra, amelyre a korábbi társaság átruházta eszközei egy részét, amennyiben az átruházás alapján megállapítható, hogy gazdasági folytonosság állt fenn a két társaság között, a következő körülmények vehetők figyelembe: az átruházás célja (aktívák és passzívák, a munkaerő folytonossága, a vagyoni eszközök egyben tartása stb.), az átruházási ár, az eredeti és az átvevő cég részvényeseinek vagy tulajdonosainak személyazonossága, az átruházás időpontja (vizsgálat megkezdése, eljárás indítása vagy végleges határozathozatal után), és végül az ügylet gazdasági logikája (a fent hivatkozott Olaszország és SIM 2 Multimedia kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 78., 80. és 85. pontja).

136 A jelen ügyben azt kell tehát megvizsgálni, hogy a jelen jogvita ténybeli összefüggéseire figyelemmel a Bizottság mérlegelési jogköre határainak túllépése nélkül átültethette‑e a megtámadott határozatba a Bíróság által a 2005. május 12‑i ítéletben követett érvelést, azon következtetés levonása érdekében, hogy a jogvita tárgyát képező támogatás visszatéríttetése szempontjából az OA és a NOA között gazdasági folytonosság állt fenn.

137 Ami konkrétan az eszközök átruházásának időpontját illeti, amelynek tartalma és terjedelme később lesz meghatározva (lásd a lenti 146. pontot), ebben a szakaszban elegendő arra emlékeztetni, hogy a 2005. május 12‑i ítélet alapjául szolgáló ügyben a nehéz helyzetben lévő OA társaság eszközeinek átadása az új NOA társaságnak oly módon, hogy az lehetetlenné tette a 2002. december 11‑i határozatban szereplő támogatások visszatéríttetését a korábbi társaságtól, e határozat elfogadása után következett be (lásd a fenti 134. pontot). A fent hivatkozott Olaszország és SIM 2 Multimedia kontra Bizottság ügyben hozott ítélet alapjául szolgáló ügyben (77. pont), és a fent hivatkozott Németország kontra Bizottság ügyben hozott ítélet alapjául szolgáló ügyben (71. pont), amelyeken a 2005. május 12‑i ítéletben kifejtett elemzés hallgatólagosan alapul (lásd a lenti 143. és 144. pontot), a Bizottság által kifejtett „elkerülési” ügyleteket vagy a hivatalos vizsgálati eljárás során végezték el, vagy olyan időpontban, amikor az illetékes nemzeti hatóságok tudtak a Bizottság azon szándékáról, hogy megindítja a hivatalos vizsgálati eljárást.

138 A jelen ügyben rá kell mutatni, hogy az OA szerkezetátalakításához és privatizációjához kapcsolódó valamennyi, esetlegesen állami támogatási elemet tartalmazó intézkedésre vonatkozó információnyújtási rendelkezést 2003. szeptember 8‑án intézték a Görög Köztársasághoz. A Görög Köztársaság és az OA a NOA létrehozása során ettől kezdve nem hagyhatta figyelmen kívül, hogy az OA‑nak kedvező, a szétválást megelőző intézkedések a Bizottság vizsgálatának tárgyát képezhetik, és hogy azok folytonossági viszonyban állnak bizonyos korábbi, a 2002. december 11‑i határozatban szereplő, az OA‑nak olyan formában juttatott támogatásokkal, hogy a Görög Köztársaság tűrte, hogy a társaság nem fizette meg adótartozásait, valamint társadalombiztosítási járulékait.

139 Ilyen körülmények között, figyelemmel a ténybeli összefüggések hasonlóságára, a Bíróság által a 2005. május 12‑i ítéletben alkalmazott elemzés, amely szerint az érintett ágazatban a valódi versenyhelyzet visszaállításának érdekében az OA‑nak juttatott támogatások visszatéríttetésére irányuló kötelezettség kiterjeszthető a NOA‑ra, amelyre átruházták az OA leginkább jövedelmező termelő tevékenységeit, ugyanezen indokok alapján a jelen ügyben szóban forgó, a szétválást megelőző támogatásokra is vonatkozik.

140 E tekintetben a 2005. május 12‑i ítélet felperesek által javasolt értelmezése, akik szerint a Bíróság nem tekintette a NOA‑t az OA jogutódjának, nem fogadható el.

141 A 2005. május 12‑i ítéletben ugyanis (33. és 34. pont) a Bíróság elfogadta a Bizottság azon érvét, amely szerint az az ügylet, amellyel minden adósságtól mentesen a NOA társaságra ruházták az OA társaság repülési tevékenységi ágazatbeli eszközeit, oly módon felépítve azt, hogy az a nemzeti jog szerint lehetetlenné tette a korábbi OA társaság adósságainak az új NOA társasággal való visszatéríttetését, „akadályt teremtett a [2002. december 11‑i] határozat hatékony végrehajtása, és azon támogatások behajtása vonatkozásában, amelyekkel a [Görög Köztársaság] e társaság kereskedelmi tevékenységét támogatta” és „[e]nnélfogva súlyosan veszélyeztették az említett határozat célját, amely a polgári repülési ágazatban a valódi versenyhelyzetet kíván[t]a visszaállítani”.

142 A versenyhelyzet polgári repülési ágazatban való visszaállításának szükségességét hangsúlyozva, a Bíróság tehát hallgatólagosan megjelölte a NOA‑t az OA‑nak juttatott, a 2002. december 11‑i határozatban szereplő támogatások tényleges kedvezményezettjeként, mivel ezek a korábbi OA társaságnak juttatott támogatások a NOA‑ra átruházott repülési tevékenységi ágazatot részesítették előnyben.

143 Geelhoed főtanácsnok 2005. február 1‑jén ismertetett indítványának (EBHT 2005., I‑3878. o.; 28–36. pont) fényében ugyanis a 2005. május 12‑i ítéletet úgy kell értelmezni, hogy az a támogatásoknak 2002. december 11‑i határozat által előírt visszatéríttetése szempontjából megállapítja az OA és a NOA közötti gazdasági folytonosság fennállását a repülési tevékenységi ágazatban. Ennek következtében az új NOA légitársaság mint a támogatásokban ténylegesen részesülő vállalkozás, az érintett ágazatban a valódi versenyhelyzet visszaállítása érdekében főszabály szerint lehetett az említett határozatban szereplő támogatások visszatéríttetésére irányuló nemzeti eljárás tárgya.

144 Elemzésének alátámasztására Geelhoed főtanácsnok különösen a fent hivatkozott Olaszország és SIM 2 Multimedia kontra Bizottság ügyben hozott ítéletre hivatkozott, amelyben a Bíróság úgy ítélte meg, hogy ha a nehéz helyzetben lévő vállalkozás a neki juttatott támogatásra vonatkozó formális vizsgálati eljárás ideje alatt létrehozhatna olyan leányvállalatot, amelyre a legjövedelmezőbb üzemeltetési tevékenységeit átruházná, ez annak elismerését jelentené, hogy bármely társaság elvonhat eszközöket az anyavállalattól a támogatások visszatéríttetése elől, ez pedig a támogatás behajtásával elérni kívánt hatásokat részben vagy egészben veszélyeztetné. Annak érdekében, hogy a határozat hatékonyan érvényesülhessen, és valódi verseny alakulhasson ki, a Bizottság kényszerülhet annak előírására, hogy a visszatéríttetés ne csak az eredeti cégre, hanem a neki átruházott termelési eszközök révén a tevékenység folytatását biztosító cégre is kiterjedjen azokban az esetekben, amikor az átruházás bizonyos elemeiből a két vállalkozás közötti gazdasági folytonosságra következtethetünk (az indítvány 33. pontja).

145 A jelen ügyben a Görög Köztársaság és a NOA érvelése, amely lényegileg annak vitatásában áll, hogy az OA fő eszközeit – amelyek a repülési tevékenységi ágazathoz kapcsolódtak – a kötelezettségek nagy része nélkül ruházták át a NOA‑ra oly módon, hogy az lehetetlenné tette a támogatások visszatéríttetést ettől a társaságtól, valójában azt az elemzést kérdőjelezi meg, amelyre a Bíróság a 2005. május 12‑i ítéletet alapozta. Ellentétben ugyanis a felperesek állításaival, az ebben az ítéletben figyelembe vett főbb releváns ténybeli, illetve jogi körülmények a jelen ügyben nem változtak. Kiemelendő, hogy bár igaz, hogy ebben az ítéletben a Bíróság rámutatott, hogy a repülési tevékenységi ágazat eszközeit „minden adósságtól mentesen” ruházták át a NOA‑ra, e megfontolás – amely a felek által szolgáltatott információkon alapult – azzal magyarázható, hogy a kötelezettségszegés megállapítása iránti keresetben a Bíróságtól nem kérték az Olympic Airways csoport szerkezetátalakítási módjai összességének részletes vizsgálatát, különösen az adósságok egy igen korlátozott részének a NOA‑ra ruházása tekintetében, a hosszú távú adósságok egésze és a rövid távú adósságok 90%‑a ugyanis az OA‑nál maradt. Ebben az összefüggésben a felperesek által a jelen ügyben hivatkozott azon körülmény, amely szerint az OA megőrizte a földi kiszolgálási, karbantartási és képzési tevékenységeket, és rövid távú, vagyis egy hónapon belüli adósságainak 10%‑át átruházták a NOA‑ra, ahogy az a Moore Stephens jelentésből is kiderül, nem alkalmas arra, hogy módosítsa a 2005. május 12‑i ítéletből eredő elemzést.

146 Ezenkívül hangsúlyozni kell, hogy a felperesek állításaival ellentétben a támogatás tényleges kedvezményezettjének azonosításával kapcsolatos ítélkezési gyakorlatban kialakított szempontok objektív jellegűek. Az ítélkezési gyakorlatból ugyanis az következik, hogy a támogatások visszatéríttetése szempontjából a gazdasági folytonosság különböző objektív körülmények – így az átruházott eszközök ellenértékeként a piaci feltételeknek megfelelő ár megfizetésének elmaradása, vagy azon objektív körülmény, hogy az átruházás hatása a jogvita tárgyát képező támogatás visszatérítésére irányuló kötelezettség elkerülése – alapján állapítható meg (lásd ebben az értelemben a fent hivatkozott Németország kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 86. pontját, a 2005. május 12‑i ítélet 32–34. pontját és a fent hivatkozott Olaszország és SIM 2 Multimedia kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 78. pontját). E tekintetben a felperesek állításaival ellentétben a fent hivatkozott CDA Datenträger Albrechts kontra Bizottság ügyben hozott ítéletből nem következik, hogy szándékos elem fennállására lenne szükség annak megállapításához, hogy a visszatérítési kötelezettséget az eszközök átruházása révén elkerülték. Ehhez hasonlóan rá kell mutatni, hogy az eszközök átruházásának időpontjára vonatkozó szempont (lásd a fenti 135–138. pontot) szintén objektív jellegű, és nem igényli az elkerülésre irányuló akarat fennállását. Azt úgy kell értelmezni, hogy az átruházás időpontja adott esetben jelezheti az elkerülési hatás meglétét.

147 Ebben az összefüggésben nem lehet helyt adni a felperesek azon érvelésének, amely szerint az Olympic Airways csoport szerkezetátalakítását és a repülési tevékenységek NOA‑ra való átruházását a NOA privatizációja révén az OA‑nak juttatott támogatás hatékonyabb visszatéríttetésének gazdasági logikája diktálta.

148 E tekintetében rá kell mutatni, hogy a támogatás visszatéríttetésére irányuló kötelezettség célja a versenyhelyzet visszaállítása az érintett ágazatban, nem pedig az, hogy lehetővé tegye a hatóság számára, hogy behajtsa követeléseit (lásd ebben az értelemben a fent hivatkozott Németország kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 76. pontját). Az eszközök átruházására irányuló ügylet gazdasági logikáját tehát a versenyhelyzet érintett ágazatbeli visszaállítása szempontjából kell megvizsgálni.

149 Ebből következik, hogy a felperesek által hivatkozott szubjektív körülmény, vagyis az, hogy az Olympic Airways csoport szerkezetátalakítására és a NOA létrehozására – annak érdekében, hogy a NOA privatizációja a legjobb feltételek és a lehető legmagasabb nyereség mellett történhessen – abból a célból került sor, hogy a privatizáció eredménye révén biztosítsák a támogatások visszatéríttetését, semmiképp sem releváns.

150 Végül rá kell mutatni