ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
C 131/27

A Cour d’appel de Bruxelles (Belgium) által 2019. február 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Viasat UK Ltd, Viasat Inc. kontra Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT)

(C-100/19. sz. ügy)

(2019/C 131/33)

Az eljárás nyelve: francia

A kérdést előterjesztő bíróság

Cour d’appel de Bruxelles

Az alapeljárás felei

Felperesek: Viasat UK Ltd, Viasat Inc.

Alperes: Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT)

Többi fél: Inmarsat Ventures Ltd c.o., Eutelsat SA

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

1) A mobil műholdas szolgáltatásokat nyújtó rendszerek (MSS) kiválasztásáról és engedélyezéséről szóló, 2008. június 30-i 626/2008/EK európai parlamenti és tanácsi határozat (1) 4. cikke (1) bekezdése c) pontjának ii) alpontját, a 7. cikkének (1) bekezdését és a 8.cikkének (1) bekezdését úgy kell-e értelmezni, hogy abban az esetben, ha bebizonyosodik, hogy az ez utóbbi határozat II. címének megfelelően kiválasztott üzemeltető az ugyanezen határozat 4. cikke (1) bekezdése c) pontjának ii) alpontjában meghatározott határidőig mobil műholdas rendszeren keresztül nem nyújtott mobil műholdas szolgáltatásokat, az e határozat 8. cikkének (1) bekezdésében meghatározott illetékes tagállami hatóságok kötelesek megtagadni a kiegészítő földfelszíni elemek telepítésére vonatkozó engedélyek ezen üzemeltető számára történő kiadását azzal az indokkal, hogy ez az üzemeltető nem teljesítette a pályázata során vállalt kötelezettségeket?

2) Az első kérdésre adott nemleges válasz esetén úgy kell-e értelmezni ezeket a rendelkezéseket, hogy ugyanezen összefüggésben az e határozat 8. cikkének (1) bekezdésében meghatározott illetékes tagállami hatóságok megtagadhatják a kiegészítő földfelszíni elemek telepítésére vonatkozó engedélyek ezen üzemeltető számára történő kiadását azzal az indokkal, hogy utóbbi 2016. június 13-ig nem teljesítette a lefedettségi kötelezettségvállalását?

(1) HL 2008. L 172., 15. o.
2)

Az alapeljárásban szereplőhöz hasonló körülmények között, az állammal szemben fennálló tartozások beszedése és a csalás leküzdése célkitűzése megvalósulásának biztosítása érdekében is, összeegyeztethető-e általánosságban az uniós jogelvekkel, különösen pedig a ne bis in idem elvével a hatóságok azon magatartása, miszerint adózási szempontból nem vesznek figyelembe valamely, a közigazgatási és büntetőjogi szankciók jogerőssé válása előtt megfizetett összeget, amikor is ez az összeg fedezi az adóalany terhére megállapított adótartozás egy részét?
1.

a) helyezze hatályon kívül az Európai Unió Törvényszéke által a T-739/17. sz. ügyben 2018. december 13-án hozott végzést; b) nyilvánítsa a keresetet elfogadhatónak, és abban az esetben, ha a Bíróság számára a per állása lehetővé teszi, a 2017. november 7-i keresetben szereplő, teljeskörűen fenntartott kérelmeknek megfelelően — semmisítse meg a 2010/75/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv szerinti elérhető legjobb technikákkal (BAT) kapcsolatos következtetéseknek a nagy tüzelőberendezések tekintetében történő meghatározásáról szóló, 2017. július 31-i (EU) 2017/1442 bizottsági végrehajtási határozatot (1) abban a részében, amelyben a NOx-kibocsátásra vonatkozó (1. cikk, melléklet, 2.1.3 pont, 3. táblázat), valamint a szén és a lignit égetéséből a higany levegőbe történő kibocsátására vonatkozó (1. cikk, melléklet, 2.1.6 pont, 7. táblázat) BAT-hoz kapcsolódó kibocsátási szinteket (BAT-AEL-eket) megállapították és rögzítették; — másodlagosan: teljes egészében semmisítse meg a 2017/1442 bizottsági végrehajtási határozatot; — az Európai Bizottságot kötelezze a költségek viselésére; c) ha a Bíróság számára a per állása nem teszi lehetővé az 1. b) pontban hivatkozott kérelmek érdemi elbírálását, az ügyet utalja vissza az Európai Unió Törvényszéke elé;
Az Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Egyesült Királyság) által 2019. március 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Blackrock Investment Management (UK) Limited kontra Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(C-231/19. sz. ügy)

(2019/C 172/24)

Az eljárás nyelve: angol

A kérdést előterjesztő bíróság

Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

Az alapeljárás felei

Felperes: Blackrock Investment Management (UK) Limited

Alperes: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

Úgy kell-e értelmezni a 2006/112/EK tanácsi irányelv 135. cikke (1) bekezdésének g) pontját, hogy abban az esetben, ha az említett cikk értelmében vett egységes kezelési szolgáltatásokat harmadik fél szolgáltató nyújtja valamely alapkezelő részére, és e szolgáltatásokat az alapkezelő befektetési alapok (SIF-ek) kezeléséhez és befektetési alapoknak nem minősülő más alapok (SIF-nek nem minősülő alapok) kezeléséhez is felhasználja:

a) az említett egységes szolgáltatásnyújtás egyetlen adómérték alá tartozik-e? Amennyiben erre a kérdésre igenlő választ kell adni, hogyan határozandó meg az említett egyetlen adómérték? vagy
A First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Egyesült Királyság) által 2019. február 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Pfizer Consumer Healthcare Ltd kontra Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(C-182/19. sz. ügy)

(2019/C 172/21)

Az eljárás nyelve: angol

A kérdést előterjesztő bíróság

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Az alapeljárás felei

Felperes: Pfizer Consumer Healthcare Ltd

Alperes: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

Érvénytelen-e az egyes áruk Kombinált Nómenklatúra szerinti besorolásáról szóló, 2016. július 8-i (EU) 2016/1140 bizottsági végrehajtási rendelet (1) annyiban, amennyiben (a releváns vámtarifaszámok, áruosztályhoz vagy árucsoporthoz tartozó megjegyzések, valamint az 1. általános értelmezési szabályban foglalt magyarázatok szövege, az általános értelmezési szabályok legpontosabb meghatározással összhangban történő besorolást előíró 3.a) pontjának alkalmazása vagy egyéb szempont alapján) a 3005. vtsz. helyett az e termékek lényeges jellemzőjét meghatározó alapanyagnak vagy alkotórésznek minősülő vegyi anyagok alapján a 3824 KN-kód, konkrétan a 38249096 KN-kód alá sorol be olyan termékeket:

i. amelyek vegyi anyagokat magukban foglaló „hőcellákat” tartalmazó, kötéshez hasonló anyagból állnak,

ii. amelyek a mustártapaszokhoz hasonlóan működnek, azonban további jótékony hatásokkal rendelkeznek,

iii. amelyek exoterm vegyi reakció révén enyhítik a fájdalmat, csökkentik a merevséget és elősegítik a szövetgyógyulást (amint azt több klinikai vizsgálat igazolta),

iv. amelyek a kiskereskedelem számára szokásos formában vagy kiszerelésben állnak rendelkezésre, valamint

v. amelyeket kifejezetten gyógykezelési célt szolgáló, valamint a fenti iii. pontban meghatározott hatásokat kiváltó termékekként mutatnak be és forgalmaznak?

(1) HL 2016 L. 189, 1. o.
C 164/29

A Törvényszék (kilencedik tanács) T-679/14. sz., Teva UK Ltd és társai kontra Bizottság ügyben 2018. december 12 -én hozott ítélete ellen a Teva UK Ltd, Teva Pharmaceuticals Europe BV, Teva Pharmaceutical Industries Ltd által 2019. február 28-án benyújtott fellebbezés

(C-198/19. P. sz. ügy)

(2019/C 164/32)

Az eljárás nyelve: angol

Felek

Fellebbezők: Teva UK Ltd, Teva Pharmaceuticals Europe BV, Teva Pharmaceutical Industries Ltd (képviselők: D. Tayar ügyvéd, A. Richard avocate)

A többi fél az eljárásban: European Generic medicines Association AISBL (EGA), Európai Bizottság

A fellebbezők kérelmei

A fellebbezők azt kérik, hogy a Bíróság:

— állapítsa meg a fellebbezés elfogadhatóságát és a kereset elfogadhatóságát;

— helyezze hatályon kívül a Törvényszék által a T-679/14. sz. ügyben 2018. december 12-én hozott ítéletet;

— utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé új döntéshozatalra, kivéve, ha a Bíróság azt állapítja meg, hogy kellő információval rendelkezik ahhoz, hogy megsemmisítse a „perindopril [Servier]” ügyben 2014. július 9-én hozott COMP/AT.39612 (1) bizottsági határozatot abban a részében, amelyben az megállapítja, hogy a Teva UK limited, a Teva Pharmaceuticals Europe B. V. és a Teva Pharmaceutical Industries Limited megsértette az EUMSZ 101. cikket, valamint semmisítse meg a Teva UK limited, a Teva Pharmaceuticals Europe B. V. és a Teva Pharmaceutical Industries Limited tekintetében kiszabott bírságot, és

— a Bizottságot kötelezze a jelen eljárás költségeinek a viselésére, beleértve a fellebbezők részéről a Bíróság és a Törvényszék előtti eljárásban felmerült költségeket is.

Jogalapok és fontosabb érvek

A fellebbezők a fellebbezésük alátámasztása érdekében három jogalapra hivatkoznak:

1. A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot az annak értékelésére alkalmazott mérce tekintetében, hogy a Teva a Serviernek lehetséges versenytársa-e.

2. A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot annak megállapítása tekintetében, hogy a megállapodás az EUMSZ 101. cikk (1) bekezdése értelmében a célját tekintve vesrenykorlátozó jellegű.

3. A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot az EUMSZ 101. cikk (3) bekezdésének alkalmazása tekintetében.

(1) 1A++ Bizottság 2014. július 9 –i határozatának összefoglalója az Európai Unió működéséről szóló szerződés 101. és 102. cikke szerinti eljárásról (Ügyszám: AT.39612 — Perindopril (Servier)) (az értesítés a C(2014) 4955 final számú dokumentummal történt).
C 148/30

2019. február 22-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Osztrák Köztársaság

(C-161/19. sz. ügy)

(2019/C 148/28)

Az eljárás nyelve: német

Felek

Felperes: Európai Bizottság (képviselők: C. Hermes és M. Noll-Ehlers meghatalmazottak)

Alperes: Osztrák Köztársaság

Kereseti kérelmek

— a Bíróság állapítsa meg, hogy az Osztrák Köztársaság — mivel megengedi a erdei szalonka tavaszi vadászatát Alsó-Ausztria tartományban — nem teljesíti a vadon élő madarak védelméről szóló, 2009. november 30-i 2009/147/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 7. cikkének (4) bekezdéséből eredő kötelezettségeit;

— az Osztrák Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

Jogalapok és fontosabb érvek

E kereset az erdei szalonka (Scolopax rusticola) tavaszi vadászatának Alsó-Ausztriában való megengedése ellen irányul. Az erdei szalonka kakasok ott március 1-je és április 15-e között a nászrepülés közben elejthetők, méghozzá a maximális elejtési darabszám 1410 (2017 februárja óta: 759) erdei szalonka.

A Bizottság megítélése szerint a kérdéses szabályozás sérti a 2009/147 irányelv 7. cikkének (4) bekezdésében foglalt tavaszi vadászati tilalmat.

Az Osztrák Köztársaság azt állítja, hogy a szabályozás a 2009/147 irányelv 9. cikke (1) bekezdése c) pontjának eltérő rendelkezése alá esik. Eszerint a tagállamok, ha nincs más megfelelő megoldás, eltérhetnek többek között az irányelv 7. cikkének (4) bekezdésétől, hogy szigorúan szabályozott feltételek mellett és szelektív alapon, egyes madarak kis mennyiségű befogását, tartását vagy egyéb észszerűen indokolható hasznosítását engedélyezzék. A Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata szerint a tagállamok feladata annak igazolása, hogy teljesülnek az ehhez szükséges feltételek.

A Bizottság álláspontja szerint az Osztrák Köztársaság nem igazolta, hogy nincs más megfelelő megoldás a 9. cikk (1) bekezdése c) pontja bevezető mondatának értelmében, hogy a megengedett maximális elejtési darabszám megfeleljen az irányelv 9. cikke (1) bekezdése c) pontjában foglalt „kis [mennyiségnek]”. Az őszi vadászat kielégítő alternatívának tűnik, mivel az erdei szalonka az alsó-ausztriai vadászterületeken ősszel is nem jelentéktelen mennyiségben előfordul. Azon állítása alátámasztására, hogy a tavaszi vadászat az erdei szalonka állományokra nézve kíméletesebb lenne, mint az őszi vadászat, az Osztrák Köztársaság semmilyen meggyőző bizonyítékot nem terjesztett elő. Ezen túlmenően a „kis [mennyiség]” számítása helytelen, mivel az osztrák hatóságok téves referenciaállományokra hivatkoznak.

(1) HL 2010. L 20., 7. o.
—

Először is, a Törvényszék az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének és az EUMSZ 108. cikk (2) bekezdésének megsértésével tévesen jutott arra a következtetésre, hogy a Bizottság nem alkalmazta tévesen a jogot és nem tapasztalt komoly nehézségeket annak megállapítása során, hogy az A/S Femern Landanlæg részére a mögöttes országrészekkel fennálló dán vasúti kapcsolódási pontok céljára nyújtott állami kezességvállalások és állami kölcsönök nem voltak alkalmasak a verseny torzítására, mivel az érintett piac nincs megnyitva a verseny előtt. A fellebbező azzal érvel, hogy a Törvényszék e téves következtetése négy téves jogalkalmazáson alapul, amelyek e jogalapon belül a következő részeknek felelnek meg: a) A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította, hogy az A/S Femern Landanlæg részére nyújtott állami kezességvállalások és állami kölcsönök nem voltak alkalmasak arra, hogy hátrányosan érintsék a versenyt, jóllehet az állandó összeköttetés (amelyet a Femern A/S üzemeltet) és a mögöttes országrészekkel fennálló dán vasúti kapcsolódási pontok (amelyeket a Femern Landanlæg üzemeltet) együttesen egyetlen integrált projektet alkotnak, a Femern A/S részére nyújtott állami kezességvállalásokról és állami kölcsönökről pedig már megállapítást nyert, hogy azok alkalmasak a verseny torzítására. b) A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította, hogy a dán vasúti infrastruktúra kezelésének piaca „de lege”nincs megnyitva a verseny előtt. c) A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította, hogy a dán vasúti infrastruktúra kezelésének piaca„de facto”nincs megnyitva a verseny előtt. d) A vasúti infrastruktúra kiépítésének és karbantartásának piacai — amelyek meg vannak nyitva a verseny előtt — elkülönülnek a vasúti infrastruktúra szigorú értelemben vett kezelésének és üzemeltetésének piacától.
1)

Értelmezhető-e úgy a héairányelv 90. cikkének (2) bekezdése, hogy az végleges nemfizetés esetén is lehetővé teszi az eltérést a héaalap csökkentéséhez való jogtól, amennyiben a végleges nemfizetés abból ered, hogy az adóalany nem a megfelelő magatartást tanúsította, például, mint a jelen ügyben is, az említett adóalany adósával szemben indított csődeljárásban a követelést nem jelentette be?
—

Első jogalap: a hozzáférés megtagadásával kapcsolatos téves jogalkalmazás és/vagy nyilvánvaló hiba, illetve az indokolás hiánya — A jogalap első alrésze: az ST előadja, hogy a Törvényszék azon megállapítása, miszerint az EUMSZ 102. cikk szerinti, a hozzáférés megtagadására vonatkozóan a Bronner ítéletben felállított feltételek nem alkalmazandók akkor, ha fennáll a hozzáférés nyújtására vonatkozó ex ante jogszabályi kötelezettség, téves. Továbbá a Törvényszék azon érve, miszerint a Bronner ítéletben felállított, a „nélkülözhetetlen jellegre” vonatkozó feltételnek nem kellett teljesülnie, mivel egy ex ante szabályozás már elismerte „a felperes helyi hurokjához való hozzáférés szükségességét”, és hogy következésképpen a Bizottságnak nem kellett (újból) megvizsgálnia az EUMSZ 102. cikk szerinti „nélkülözhetetlen jelleget”, téves jogalkalmazást valósít meg. — A jogalap második alrésze: az ST előadja, hogy a Törvényszék azon megállapítása, miszerint az Európai Unió Bírósága által hozott TeliaSonera ítélet alátámasztja azt az álláspontot, hogy a hozzáférésnek az ST általi megtagadása nem teszi szükségessé annak bizonyítását, hogy a Bronner ítéletben foglalt feltételek teljesülnek, téves jogalkalmazást valósít meg. — A jogalap harmadik alrésze: az ST előadja, hogy a Törvényszék azon megállapítása, miszerint a Törvényszék által hozott Clearstream ítéletet meg kell különböztetni az ST ügyétől, mivel az ST ügyével ellentétben az említett ügyben nem állt fenn korábbi állami monopólium vagy a hozzáférés nyújtására vonatkozó ex ante jogszabályi kötelezettség, téves jogalkalmazást valósít meg. — A jogalap negyedik alrésze: az ST előadja, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot és/vagy nyilvánvaló hibát követett el, illetve megsértette az indokolási kötelezettséget, amikor megállapította, hogy a hallgatólagos megtagadás nem szükségképpen kevésbé súlyos, mint a kifejezett megtagadás, és hogy ezt esetről-esetre kell megvizsgálni. — A jogalap ötödik alrésze: az ST előadja, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot és/vagy nyilvánvaló mérlegelési hibát követett el, amikor megállapította, hogy az, hogy az ST korábbi állami monopólium jogosultja volt, jogalapot nyújt arra, hogy a jelen ügyben a Bronner ítéletben foglalt feltételeket nem kelljen alkalmazni.
—

A Törvényszék tévesen vélte úgy, hogy a vitatott megjelöléssel ábrázolt egyetlen sáv nem tölthet be műszaki funkciót a 40/94 rendelet 7. cikke (1) bekezdése e) pontja ii. alpontjának alkalmazásában, mert az a gumiabroncsokon más elemekkel együtt szerepel. Először is, a 40/94 rendelet 7. cikke (1) bekezdése e) pontjának ii. alpontja a szóban forgó megjelöléssel ábrázolt áru jellemzője által elérni kívánt műszaki eredmény, és nem az áru egésze által elérni kívánt műszaki eredmény vizsgálatát követeli meg. Másodszor, a 40/94 rendelet 7. cikke (1) bekezdése e) pontja ii. alpontjának alkalmazásában nincs jelentősége annak, ha a vitatott megjelöléssel ábrázolt egyetlen sávot a gumiabroncs-futófelület más elemeivel kombinálják, hiszen az önmagában véve is műszaki eredményt ér el, és hozzájárul e gumiabroncs-futófelület működéséhez;
—

helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-630/15. sz. ügyben 2018. december 13-án hozott ítéletét, amennyiben az elutasította a fellebbező azon jogalapjait, amelyekben azt állította, hogy az A/S Femern Landanlæg részére nyújtott intézkedések támogatásnak minősülnek; a mögöttes országrészekkel fennálló kapcsolódási pontok költségei nem minősülnek elszámolható költségeknek a Femern A/S részére nyújtott támogatás összeegyeztethetősége szempontjából; a Femern A/S részére nyújtott intézkedéseknek nincs ösztönző hatása; a kontrafaktuális elemzés jogellenes; a Femern A/S részére nyújtott intézkedések nem okoznak indokolatlan versenytorzulást, továbbá hogy a fellebbező által előadott új jogalapok elfogadhatatlanok voltak;
C 172/22

A High Court of Justice (Chancery Division) (Egyesült Királyság) által 2019. március 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Eli Lilly and Company kontra Genentech Inc.

(C-239/19. sz. ügy)

(2019/C 172/26)

Az eljárás nyelve: angol

A kérdést előterjesztő bíróság

High Court of Justice (Chancery Division)

Az alapeljárás felei

Kérelmező: Eli Lilly and Company

Ellenérdekű fél: Genentech Inc.

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

A KOT-rendelettel (1) ellentétes-e, ha valamely harmadik fél forgalombahozatali engedélyének hatálya alá tartozó termék vonatkozásában, e harmadik fél hozzájárulása nélkül, az alapszabadalom jogosultjának [kiegészítő oltalmi tanúsítványt] adnak?

(1) A gyógyszerek kiegészítő oltalmi tanúsítványáról szóló, 2009. május 6-i 469/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2009. L 152., 1. o.)
A Court of Appeal (Egyesült Királyság) által 2019. március 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — United Biscuits (Pensions Trustees) Limited, United Biscuits Pension Investments Limited kontra Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

(C-235/19. sz. ügy)

(2019/C 172/25)

Az eljárás nyelve: angol

A kérdést előterjesztő bíróság

Court of Appeal

Az alapeljárás felei

Felperesek: United Biscuits (Pensions Trustees) Limited, United Biscuits Pension Investments Limited

Alperes: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

A a) biztosítók és/vagy b) biztosítónak nem minősülő társaságok által a vagyonkezelőknek nyújtott alapkezelési tevékenységekhez hasonló alapkezelési tevékenységek nyújtása a héairányelv (1) 135. cikke (1) bekezdésének a) pontja (korábban a hatodik irányelv 13. cikke B. részének a) pontja) értelmében vett „biztosítási ügyletnek” minősül-e?

(1) A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (HL 2006. L 347., 1. o.; helyesbítések: HL 2007. L 335., 60. o.; HL 2015. L 323., 31. o.).
C 182/11

A Corte suprema di cassazione (Olaszország) által 2019. február 6-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Agenzia delle Dogane kontra Silcompa SpA

(C-95/19. sz. ügy)

(2019/C 182/13)

Az eljárás nyelve: olasz

A kérdést előterjesztő bíróság

Corte suprema di cassazione

Az alapeljárás felei

Felperes: Agenzia delle Dogane

Alperes: Silcompa SpA

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

Értelmezhető-e a 2001/44/EK tanácsi irányelvvel (1) módosított, az egyes lefölözésekből, vámokból, adókból és egyéb intézkedésekből eredő követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtásról szóló 76/308/EGK tanácsi irányelv (2) 12. cikke (3) bekezdésében foglalt rendelkezés a jövedékiadó-köteles termékekre vonatkozó általános rendelkezésekről és e termékek tartásáról, szállításáról és ellenőrzéséről szóló 92/12/EGK tanácsi irányelv (3) 20. cikkével összefüggésben úgy, hogy a behajtási intézkedések ellen indított eljárásban vizsgálat tárgyát képezheti — és adott esetben milyen korlátok között — a (szabad forgalomba bocsátás tényleges) helye, ahol a szabálytalanságot vagy a jogsértést ténylegesen elkövették, amennyiben — a jelen ügyhöz hasonlóan — az azonos és egyedi kiviteli ügyleteken alapuló követelést a megkereső állam és a megkeresett állam is önállóan érvényesíti az adóalannyal szemben, és a megkeresett államban egyidejűleg a belföldi követelésre vonatkozó eljárás és a másik állam javára történő behajtásra irányuló eljárás is folyamatban van, és az ilyen megállapítás akadályát jelenti a segítségnyújtás iránti megkeresésnek, tehát az összes végrehajtási intézkedésnek is?

(1) Az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap finanszírozási rendszerének részét képező műveletekből, valamint a mezőgazdasági lefölözésekből és vámokból, illetve a hozzáadottérték-adókból és egyes jövedéki adókból eredő követelések behajtására irányuló kölcsönös jogsegélyről szóló 76/308/EGK irányelv módosításáról szóló, 2001. június 15-i 2001/44/EK tanácsi irányelv (HL 2001. L 175., 17. o.; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 12. kötet, 27. o.)

(2) Az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap finanszírozási rendszerének részét képező műveletekből és a mezőgazdasági lefölözésekből és vámokból eredő követelések behajtására vonatkozó kölcsönös jogsegélyről szóló, 1976. március 15-i tanácsi irányelv (HL 1976. L 73., 18. o.; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 1. kötet, 44. o.)

(3) A jövedékiadó-köteles termékekre vonatkozó általános rendelkezésekről és e termékek tartásáról, szállításáról és ellenőrzéséről szóló, 1992. február 25-i 92/12/EGK tanácsi irányelv (HL 1992. L 76. 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 179. o.)
6.

Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 56. cikket és a 2014/67/EU irányelv 9. cikkét, hogy azokkal ellentétes az a nemzeti szabályozás, amely azt írja elő, hogy a külföldi szolgáltatásnyújtó olyan iratokat is köteles benyújtani, mint pl. a bérjegyzékek, bérszámfejtési kivonatok, bérfizetési listák, személyi jövedelemadó-kimutatások, be- és kijelentések, egészségbiztosítás, bejelentési és bérpótlék-elszámolási jegyzékek, a bérszint-besorolásra vonatkozó iratok és bizonyítványok, amelyek meghaladják a 2014/67/EU irányelv 9. cikkében felsorolt dokumentumok körét, és amelyek nem relevánsak és nem is szükségesek, továbbá a nemzeti jog sem határozza meg azokat pontosan?