Versenyügyekben az 1/2003 rendelet 25. cikkének (2) bekezdése szerint az elévülési idő a jogsértés elkövetésének napján kezdődik. Folyamatos vagy ismétlődő jogsértések esetén azonban az elévülési idő a jogsértés megszűnésének napján kezdődik.

E tekintetben az esetek nagy részében a versenyellenes magatartás vagy megállapodás létezésére bizonyos egybeesésekből és valószínűsítő körülményekből kell következtetni, amelyek együtt figyelembe véve, más összefüggő magyarázat hiányában a versenyjogi szabályok megsértésének bizonyítékául szolgálhatnak. Az ilyen valószínűsítő körülmények és egybeesések együtt figyelembe véve nemcsak a versenyellenes magatartás vagy megállapodás fennállására engednek következtetni, hanem egy folyamatos versenyellenes magatartás, valamint a versenyjogi szabályokba ütköző megállapodás alkalmazásának időtartamára is.

Egyébiránt az ilyen jogsértés nemcsak elszigetelt cselekmény eredménye lehet, hanem cselekmények sorozata, vagy akár folyamatos magatartás eredménye is. Ez az értelmezés nem vonható kétségbe azon az alapon, hogy a cselekmények e sorozatának vagy e folytatólagos magatartásnak egy vagy több eleme önmagában és elszigetelten vizsgálva is az említett rendelkezés megsértésének minősülhet. Amennyiben a különböző cselekmények – azonos, a közös piacon belüli versenyt torzító céljuk alapján – átfogó terv keretébe illeszkednek, a Bizottság az e cselekmények miatti felelősséget jogszerűen tudhatja be az összességében figyelembe vett jogsértésben való részvétel alapján.

Valamely megállapodás egyes meghatározott időszakokban való létezésére, vagy legalábbis az egyik vállalkozás által meghatározott időszakban való végrehajtására vonatkozó bizonyítékok hiányát illetően az a tény, hogy nem szolgáltak a jogsértésre vonatkozó bizonyítékkal egyes meghatározott időszakok tekintetében, nem akadályozza annak megállapítását, hogy a jogsértés a hivatkozott időszakoknál összességében hosszabb időtartam alatt állt fenn, amennyiben ezt objektív és egybehangzó valószínűsítő körülmények megalapozzák. Egy több éven át tartó jogsértés esetén az a tény, hogy a kartell megjelenési formái különböző időszakokban érvényesülnek, és azokat hosszabb-rövidebb időszakok választhatják el egymástól, nem befolyásolja a kartell fennállását annyiban, amennyiben a jogsértés részét képező különböző cselekmények azonos célt szolgálnak, továbbá egy egységes és folyamatos jellegű jogsértés keretébe illeszkednek. E tekintetben több kritérium is releváns valamely jogsértés egységes jellegének értékelése során; ilyenek a szóban forgó magatartások azonos célkitűzései, az érintett termékek és szolgáltatások közötti azonosság, az abban részt vevő vállalkozások azonossága, valamint a végrehajtás módjának azonossága. Ezenkívül a vállalkozások nevében eljáró természetes személyek azonossága, valamint a szóban forgó magatartások földrajzi kiterjedésének azonossága szintén figyelembe vehető e vizsgálat lefolytatása során.

Így a folyamatos jogsértést illetően a Bizottság vélelmezheti, hogy a jogsértés – illetve valamely vállalkozásnak a jogsértésben való részvétele – nem szakadt meg, még akkor is, ha meghatározott időszakok vonatkozásában nem rendelkezik bizonyítékokkal a jogsértésre, amennyiben az e jogsértés részét képező különböző cselekmények azonos célt szolgálnak, továbbá egységes és folyamatos jogsértés keretébe illeszkednek, ám az ilyen megállapításnak olyan objektív és egybehangzó valószínűsítő körülményeken kell alapulnia, amelyek alátámasztják az átfogó terv fennállását. Amennyiben e feltételek teljesülnek, a folyamatos jogsértés fogalma így lehetővé teszi a Bizottság számára, hogy a figyelembe vett egész jogsértési időszak vonatkozásában bírságot szabjon ki, továbbá meghatározza az elévülési idő kezdetének időpontját, vagyis azt az időpontot, amikor a folyamatos jogsértés megszűnt. Az összejátszással gyanúsított vállalkozások ugyanakkor megdönthetik e vélelmet olyan valószínűsítő körülményekre vagy bizonyítékokra hivatkozva, amelyek alátámasztják az ellenkezőjét, vagyis azt, hogy a jogsértés – illetve az abban való részvételük – ugyanezen időszakokban nem folytatódott.

Egyébiránt az ismétlődő jogsértés fogalmát meg kell különböztetni a folyamatos jogsértés fogalmától, e különbséget pedig végeredményben megerősíti az 1/2003 rendelet 25. cikkének (2) bekezdésében a „vagy” kötőszó használata.

Így, amennyiben megállapítható, hogy a vállalkozás jogsértésben való részvétele megszakadt, továbbá hogy a vállalkozás által ezen időszakot megelőzően és azt követően megvalósított jogsértés azonos jellemzőket mutat – amit többek között a szóban forgó magatartások célkitűzéseinek, az érintett termékeknek, az összejátszásban részt vevő vállalkozásoknak, az összejátszás fő végrehajtási módjainak, a vállalkozások nevében eljáró természetes személyeknek, végül pedig az említett magatartások földrajzi kiterjedésének azonossága fényében kell értékelni –, a szóban forgó jogsértést egységesnek és ismétlődőnek kell minősíteni. Ilyen esetben a Bizottság nem szabhat ki bírságot azon időszak vonatkozásában, amelynek során a jogsértés megszakadt. Ezenkívül az 1/2003 rendelet 25. cikke (1) bekezdésének b) pontjában szereplő rendelkezéseknek megfelelően a megszakadás időtartama nem haladhatja meg az öt évet, ez esetben ugyanis az e megszakadást megelőző jogsértési időszakra vonatkozóan a bírság kiszabása elévül.

(vö. 190–201. pont)