10

A megtámadott végzés 22–30. pontjában az Elsőfokú Bíróság a következőképpen indokolta döntését: „22 Az Elsőfokú Bíróság megállapítja, hogy – amint arra a felperes hivatkozott – a megtámadott határozatnak a DHL cég vagy más hasonló futárszolgálat által történő kézbesítése nem tartozik a 2868/95 rendelet 61. szabályának (2) bekezdésében felsorolt kézbesítési módok közé. Továbbá meg kell állapítani, hogy sem az [OHIM], sem a felperes (aki kifejezetten elő is adta, hogy a DHL cég általi kézbesítés nem postai úton történő kézbesítés) nem állította azt, hogy a felperesnek 2005. október 28-án átadott DHL-futárküldeményt ajánlott levélben küldték, hogy a DHL cég jogosult Németországban ajánlott küldeményt kézbesíteni, vagy hogy a [megtámadott] határozatot más olyan kézbesítési módon kézbesítették a felperesnek, amely a 2868/95 rendelet 61. szabályának (2) bekezdésében, valamint 62–66. szabályában szerepel. E tekintetben egyébként rá kell mutatni arra, hogy a felperesnek a DHL-futárküldeménnyel együtt átadott kísérőlevélben semmiféle utalás nem található arra vonatkozóan, hogy ajánlott levélről lenne szó, sőt ez azt hangsúlyozza, hogy a küldeményt »csak DHL-lel kézbesítették«. 23 Ebből az következik, hogy a [megtámadott] határozatot nem a 2868/95 rendelet 61. és 62. szabályának alkalmazásából eredő követelményeknek megfelelően kézbesítették a felperesnek. 24 A felperes állításával ellentétben ebből azonban nem vonható le az a következtetés, hogy a jelen keresetet határidőn belül nyújtották be. 25 Emlékeztetni kell a 2868/95 rendelet 68. szabályára, amely a »Kézbesítési szabálytalanságok« cím alatt kimondja, hogy »a kézbesített iratok esetén, ha [az OHIM] nem tudja bizonyítani az irat szabályszerű kézbesítését, vagy az irat kézbesítése során az arra vonatkozó szabályokat nem tartották be, az iratot azon a napon kell kézbesítettnek tekinteni, amelyet [az OHIM] az átvétel napjaként elismer«. 26 Ez a rendelkezés együttes olvasatában úgy értelmezendő, miszerint megadja az OHIM-nak azt a lehetőséget, hogy ha nem tudja bizonyítani az irat szabályszerű kézbesítését, vagy az irat kézbesítése során az arra vonatkozó szabályokat nem tartották be, megállapíthatja a kézbesítés napját, és a fenti szabály szerint ehhez a rendes kézbesítés joghatásait fűzheti (az Elsőfokú Bíróság T-380/02. és T-128/03. sz., Success-Marketing kontra OHIM – Chipita (PAN & CO) ügyben 2005. április 19-én hozott ítéletének [EBHT 2005., II-1233. o.] 64. pontja). 27 A jelen ügyben a felek nem vitatják, hogy a DHL-futárküldeményt 2005. október 28-án kézbesítették a felperesnek, amit egyébként a fellebbezési tanács hivatala által vezetett iktatókönyv is megerősít. 28 A 2868/95 rendelet 68. szabálya szerint a megtámadott határozatot 2005. október 28-án kell a felperesnek kézbesítettnek tekinteni, és így a rendelet 62. szabályának (3) bekezdésében megállapított vélelem nem alkalmazandó a jelen ügyben. Ez egyébként megegyezik a 2868/95 rendelet 70. szabályának (2) bekezdésével, amely szerint ha »az eljárási cselekmény kézbesítés, az irányadó esemény – eltérő rendelkezés hiányában – a kézbesített irat átvétele«. Ugyanígy az EK 230. cikk (5) bekezdés vonatkozásában kialakított állandó ítélkezési gyakorlat szerint a megtámadott jogi aktusok címzettjeinek történő kézbesítése esetében a keresetindítási határidő azon a napon kezdődik, amelyiken a címzett átvette a jogi aktust (lásd ebben az értelemben az Elsőfokú Bíróság T-12/90. sz., másodfokon a Bíróság C-195/91. P. sz., Bayer kontra Bizottság ügyben 1994. december 15-én hozott ítéletével [EBHT 1994., I-5619. o.] helybenhagyott Bayer kontra Bizottság ügyben 1991. május 29-én hozott ítéletének [EBHT 1991., II-219. o.] 19. pontját). 29 Ilyen feltételek mellett, figyelemmel arra, hogy a 40/94 rendelet 63. cikkének (5) bekezdése értelmében a keresetet a fellebbezési tanács határozatának kézbesítésétől számított két hónapon belül kell benyújtani az Elsőfokú Bírósághoz, és ez a határidő az eljárási szabályzat 102. cikkének 2. §-a szerint tíznapos átalány-határidővel meghosszabbodik, azt kell megállapítani, hogy a megtámadott határozattal szembeni kereset megindítására nyitva álló határidő 2006. január 9-én lejárt. 30 A jelen kereset, amelyet 2006. január 16-án nyújtottak be, ezért elkésettnek minősül, és mint elfogadhatatlant, el kell utasítani.”