C-376/08. sz. ügy

Serrantoni Srl

és

Consorzio stabile edili Scrl

kontra

Comune di Milano

(a Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia [Olaszország] által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem)

„Építési beruházásra irányuló közbeszerzések — 2004/18/EK irányelv — EK 43. cikk és EK 49. cikk — Egyenlő bánásmód elve — Vállalkozások társulásai — »Consorzio stabile« (»állandó társulás«) és az abban részt vevő társaság ugyanazon közbeszerzési eljárásban való versenyző részvételének tilalma”

A Bíróság ítélete (negyedik tanács), 2009. december 23. I ‐ 12172

Az ítélet összefoglalása

Közösségi jog – Elvek – Egyenlő bánásmód – Letelepedés szabadsága – Szolgáltatásnyújtás szabadsága – Közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásai – A 2004/18 irányelvben meghatározott értékhatárt el nem érő szerződés

(EK 43. cikk és EK 49. cikk)

A közösségi jogot úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló 2004/18 irányelv 7. cikke (1) bekezdésének c) pontjában meghatározott értékhatárt el nem érő értékű, de egyértelmű határon átnyúló érdeket képviselő közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásában mind a nemzeti jog szerinti állandó társulással, mind az abban részt vevő vállalkozásokkal szemben a közbeszerzési eljárásból való automatikus kizárást és büntetőjogi szankciók kiszabását írja elő, amennyiben az utóbbiak a társulás ajánlatával versenyző ajánlatokat nyújtottak be ugyanabban a közbeszerzési eljárásban, akkor is, ha az említett társulás ajánlatát nem e vállalkozások nevében és érdekében nyújtotta be.

Az ilyen automatikus kizárás ugyanis, amely kizárólag az állandó társulási formát és az abban részt vevő vállalkozásokat érinti, továbbá versenyző ajánlatok esetén alkalmazandó függetlenül attól, hogy az érintett társulás az ajánlatot benyújtó vállalkozások nevében és érdekében vesz-e részt a szóban forgó közbeszerzési eljárásban, e társulási forma rovására hátrányosan megkülönböztető bánásmódot valósít meg, következésképpen nem felel meg az egyenlőség elvének.

Emellett az ilyen szisztematikus kizáró ok – amely az ajánlatkérők számára is abszolút kizárási kötelezettséget jelent az érintett szervezetekkel szemben, még abban az esetben is, amikor a közöttük fennálló kapcsolatok nem befolyásolják a szóban forgó közbeszerzési eljárásban tanúsított magatartásukat – ellentétes azon közösségi érdekkel, hogy a közbeszerzési eljárásokban a lehető legtöbb ajánlattevő részvételét biztosítsák, és túlmegy az egyenlő bánásmód és az átláthatóság elvei alkalmazásának biztosítására irányuló cél eléréséhez szükséges mértéken. Az ilyen szabályozás ezért semmi esetre sem egyeztethető össze az arányosság elvével.

Egyébiránt az EK 43. és EK 49. cikkel ellentétes valamennyi nemzeti intézkedés, amely – legyen bár állampolgársági alapon történő hátrányos megkülönböztetés nélkül alkalmazandó – alkalmas arra, hogy megtiltsa, megzavarja vagy kevésbé vonzóvá tegye a Szerződés rendelkezései által biztosított letelepedés szabadságának és szolgáltatásnyújtás szabadságának a közösségi polgárok általi gyakorlását. E tekintetben az olyan nemzeti szabályozás, amely automatikus kizáró okot határoz meg az állandó társulások és az abban részt vevő vállalkozások rovására, visszatartó hatást gyakorol a más tagállamokban letelepedett gazdasági szereplőkre, vagyis egyfelől azon gazdasági szereplőkre, amelyek az – adott esetben hazai és külföldi vállalkozásokból álló – állandó társulás létrehozásának helye szerinti tagállamban kívánnak letelepedni, és másfelől azon gazdasági szereplőkre, amelyek már létrehozott ilyen társulásokhoz kívánnak csatlakozni annak érdekében, hogy könnyebben vehessenek részt az e tagállambeli ajánlatkérők által indított közbeszerzési eljárásokban, és így könnyebben kínálhassák szolgáltatásaikat. Az ilyen, EK 43. cikk, illetve EK 49. cikk szerinti korlátozás az érintett társulás és az abban részt vevő vállalkozások közötti esetleges összejátszások elleni küzdelemre irányuló jogszerű célja ellenére nem igazolható, mivel meghaladja az e cél eléréséhez szükséges mértéket.

(vö. 37–38., 40–42., 45–46. pont és a rendelkező rész)