T-156/11. sz. ügy

Since Hardware (Guangzhou) Co., Ltd

kontra

az Európai Unió Tanácsa

„Dömping — Kínából származó vasalódeszkák behozatala — A vizsgálat egyetlen társaság ellen történő megindítása — Piacgazdasági feltételek alapján működő vállalkozás jogállása — Az 1225/2009/EK rendelet 2. cikke (7) bekezdése c) pontjának második bekezdésében előírt három hónapos határidő — Bizonyítási teher — A kár megállapítása”

Az ítélet összefoglalása – A Törvényszék ítélete (nyolcadik tanács), 2012. szeptember 18.

Közös kereskedelempolitika – A dömpingmagatartásokkal szembeni védekezés – A vizsgálat megindítása – Érintett vállalkozások – A dömpingellenes eljárás egyetlen gyártóval szembeni megindításának lehetősége (Az 1994. évi Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény, VI. cikk, (1) bekezdés; az Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény VI. cikkének végrehajtására vonatkozó megállapodás, 1994. évi „dömpingellenes kódex”, 1. cikk, 5.2. pont ii) szakasz, 6.1.3., 6.7., 6.10. és 9.2. pont; 1225/2009 tanácsi rendelet, 5. cikk, (1) bekezdés, 1., 2., 7. és 9. pont, 9. cikk, (3)–(6) bekezdés és 17. cikk) Közös kereskedelempolitika – A dömpingmagatartásokkal szembeni védekezés – A dömpingellenes vám kivetését igazoló körülmények felülvizsgálata – A Kereskedelmi Világszervezetnek valamely gyártót az eredeti eljárás eredményeképpen elfogadott dömpingellenes intézkedéses hatálya alól kizáró, és a felülvizsgálatot megtiltó jelentése – Új eljárás indítása ezen exportőrrel szemben az intézmények által – Megengedhetőség – Feltételek (Az Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény VI. cikkének végrehajtásáról szóló egyezmény, 5.8. pont; 1225/2009 tanácsi rendelet, 5. cikk) Az Európai Unió joga – Értelmezés – Módszerek – A Közösség által kötött nemzetközi megállapodások vonatkozásában való értelmezés – Az 1225/2009 rendeletnek a GATT 1994. évi dömpingellenes kódexére figyelemmel való értelmezése (Az 1994. évi Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény, VI. cikk, (1) bekezdés; az Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény VI. cikkének végrehajtásáról szóló egyezmény, 1994. évi „dömpingellenes kódex”; 1225/2009/EK tanácsi rendelet) Közös kereskedelempolitika – A dömpingmagatartásokkal szembeni védekezés – Az eljárás lezárása – 2%-nál kisebb dömpingkülönbözet – Új vizsgálat indítása – Az intézmények mérlegelési mozgástere (1225/2009 tanácsi rendelet, 9. cikk, (3) bekezdés) Közös kereskedelempolitika – A dömpingmagatartásokkal szembeni védekezés – Kár – Figyelembe veendő tényezők – Új vizsgálat indítása – Felülvizsgálati eljárás – Az intézmények által végzendő elemzés – Terjedelem (1225/2009 tanácsi rendelet, 3. cikk, (1) bekezdés és 11. cikk, (3) bekezdés) Közös kereskedelempolitika – A dömpingmagatartásokkal szembeni védekezés – A dömpingellenes vámok meghatározása – Az alkalmazás időtartama – A Tanács mérlegelési jogköre (1225/2009 tanácsi rendelet, 11. cikk, (1) és (2) bekezdés) Megsemmisítés iránti kereset – Jogalapok – Hatáskörrel való visszaélés – Fogalom (EUMSZ 263. cikk) Közös kereskedelempolitika – A dömpingmagatartásokkal szembeni védekezés – Kár – Figyelembe veendő tényezők – Sokféleség – Az intézmények mérlegelési jogköre – Bírósági felülvizsgálat – Korlátok – Az uniós gazdasági ágazat helyzetével kapcsolatos valamennyi tényező és ténykörülmény vizsgálatának hiánya – Kizárólag az adott ügyben releváns tényezők figyelembevétele – Nyilvánvaló értékelési hiba – Hiány (1225/2009 tanácsi rendelet, 3. cikk, (5) bekezdés) Bírósági eljárás – Keresetlevél – Alaki követelmények – A jogvita tárgyának megjelölése – A felhozott jogalapok rövid ismertetése – Absztrakt hivatkozás – Elfogadhatatlanság (A Bíróság alapokmánya, 21. cikk; a Törvényszék eljárási szabályzata, 44. cikk, 1. §) Közös kereskedelempolitika – A dömpingmagatartásokkal szembeni védekezés – Dömpingkülönbözet – Az 1225/2009 rendelet 2. cikke (7) bekezdésének b) pontjában meghatározott, nem piacgazdaságú országból származó behozatalok – A piacgazdasági feltételek alapján működő vállalkozás jogállásának elnyerését valamely gyártó számára lehetővé tévő feltételek értékelési eljárása – Az említett rendelet 2. cikke (7) bekezdése c) pontjának második albekezdésében előírt három hónapos határidő Bizottság általi túllépése – Következmények (1225/2009 tanácsi rendelet, 2. cikk, (7) bekezdés, c) pont) Közös kereskedelempolitika – A dömpingmagatartásokkal szembeni védekezés – Dömpingkülönbözet – A rendes érték meghatározása – Az 1225/2009 rendelet 2. cikke (7) bekezdésének b) pontjában meghatározott, nem piacgazdaságú országból származó behozatalok – A piacgazdaságú országokra vonatkozó szabályok alkalmazása – A hivatkozott rendelet 2. cikke (7) bekezdésének c) pontjában felsorolt kumulatív feltételeket teljesítő gyártók számára fenntartott alkalmazás (1225/2009 tanácsi rendelet, 2. cikk, (7) bekezdés, c) pont) Közös kereskedelempolitika – A dömpingmagatartásokkal szembeni védekezés – Dömpingkülönbözet – A rendes érték meghatározása – Az 1225/2009 rendelet 2. cikke (7) bekezdésének b) pontjában meghatározott, nem piacgazdaságú országból származó behozatalok – A piacgazdaságú országokra vonatkozó szabályok alkalmazása – Az intézmények mérlegelési jogköre – Bírósági felülvizsgálat – Korlátok – A gyártókra háruló bizonyítási teher (1225/2009 tanácsi rendelet, 2. cikk, (7) bekezdés, b) és c) pont)

Bár a dömpingellenes eljárások főszabály szerint áruk bizonyos kategóriájának harmadik országból történő behozatalára, és nem meghatározott vállalkozások termékeinek behozatalaira irányulnak, az 1225/2009 dömpingellenes alaprendelet 5. cikke (1), (2), (7) és (9) bekezdésének, valamint 17. cikkének szövege nem alapozhatja meg azt az állítást, amely szerint a dömpingellenes eljárás semmilyen esetben sem indítható meg egyetlen gyártó ellen. Ezenfelül az alaprendelet 5. cikkének (9) bekezdése nem értelmezhető úgy, hogy az az uniós intézmények számára tiltja, hogy egyetlen gyártó ellen eljárást indítsanak abban az esetben, ha érvényes módon olyan panaszt terjesztettek eléjük, amelyek tartalmazzák a dömpingre, a kárra, valamint az állítólagosan dömpingelt behozatal és az állítólagos kár közötti okozati összefüggésre vonatkozó bizonyítékokat, amennyiben a korábbi vizsgálat megállapította, hogy az említett gyártónak a dömpingkülönbözete nulla vagy csekély mértékű, és a szóban forgó vagy azonos árut gyártó valamennyi gyártóval szemben dömpingellenes intézkedések vannak hatályban. Hasonlóképpen, az 1225/2009 rendelet 9. cikkének (4) bekezdése annak előírásával, hogy a dömpingellenes vámot akkor vetik ki, ha a végkövetkeztetésként megállapított tények dömpingre és az ezzel okozott kárra utalnak, és ha a Közösség érdekei beavatkozást kívánnak meg, semmilyen követelményt nem ír elő azon társaságok számát illetően, amelyek tekintetében ilyen ténymegállapításnak kell fennállnia, és amelyek tekintetében dömpingellenes vám vethető ki. Az említett rendelet 9. cikke (5) bekezdése első albekezdésének második mondata által előírt kötelezettség vonatkozásában, amely azt követeli meg, hogy a vámot megállapító rendelet a vámot minden egyes szállítóra nézve, vagy ha ez kivihetetlen, az érintett szállító országra nézve határozza meg, meg kell állapítani, hogy a „minden egyes szállító” kifejezést úgy kell értelmezni, hogy az az eljárás által érintett valamennyi szállítóra vonatkozik. E rendelkezés tehát nem követeli meg, hogy a vámot az érintett harmadik ország valamennyi szállítójára vessék ki. Ezt az értelmezést támasztja alá az 1994. évi Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény VI. cikkének végrehajtásáról szóló megállapodás (dömpingellenes megállapodás) 9.2. cikkének szövege is, amely kifejezetten utal arra a tényre, hogy a hatóságoknak meg kell nevezniük a kérdéses termék szállítóját vagy szállítóit. Egyébiránt nem védhető az az álláspont, hogy az Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény (GATT) VI. cikkének (1) bekezdéséből vagy a dömpingellenes megállapodás 1. cikkéből az következik, hogy az eljárás soha nem indítható meg egyetlen gyártó ellen. A GATT VI. cikkének (1) bekezdése nem érinti az eljárások megindítását, és azon gyártók számát sem, akiket ezen eljárások érinthetnek. A dömpingellenes megállapodás 5.2. cikkének ii. pontja, valamint a 6.1.3., 6.7., 6.10. és 9.2. cikke sem tartalmaz több korlátozást azon gyártók számát illetően, akiket az eljárás megindítása érinthet. (vö. 65., 68., 74., 76., 77., 92., 93. pont) A Világkereskedelmi Szervezet fellebbezési testületének azon jelentése, amely azt állapítja meg, hogy valamely exportőrt, amelynek különbözete az eredeti vizsgálat szerint nem haladta meg a csekély mértékű küszöbértéket, és amelyet ennek következtében ki kell zárni a végleges dömpingellenes intézkedések hatálya alól, és amely nem tehető felülvizsgálatok tárgyává sem, nem akadályozhatja az uniós intézményeket abban, hogy új eljárást indítsanak az ilyen exportőr ellen abban az esetben, ha az intézményekhez érvényes módon olyan panaszt nyújtottak be, amely tartalmazza a dömpingre, a kárra, valamint a dömpingelt behozatal és az állítólagos kár közötti okozati összefüggésre vonatkozó bizonyítékokat. Az érintett gyártóval szemben a dömpingellenes intézkedések hatálya alóli kizártsága és exportjainak vámmentessége miatt nem lehet felülvizsgálatokat alkalmazni, mivel ezen utóbbiak a megfizetett vámokra és a vámok hatályban tartásának a szükségességére vonatkoznak, tehát nem irányulhatnak olyan gyártóra, akinek a különbözete csekély mértékű. (vö. 80., 82., 83. pont) Az uniós jogszabályokat a lehetséges mértékben a nemzetközi jog fényében kell értelmezni, különösen ha azok a Közösség által kötött nemzetközi megállapodás végrehajtására irányulnak, mint például az 1225/2009 dömpingellenes alaprendelet, amely az 1994. évi Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény VI. cikkének végrehajtásáról szóló megállapodásból eredő nemzetközi kötelezettségek teljesítése céljából került elfogadásra. A Közösség által megkötött nemzetközi megállapodásoknak a másodlagos uniós joggal szembeni elsőbbsége azt követeli meg, hogy az utóbbi szövegét úgy kell értelmezni, hogy az lehetőleg összhangban legyen e megállapodásokkal. (vö. 108., 109. pont) Az 1225/2009 dömpingellenes alaprendelet 9. cikkének (3) bekezdése pusztán lehetőséget, és nem kötelezettséget ír elő arra vonatkozóan, hogy az intézmények felülvizsgálatot folytassanak abban az esetben, ha megállapításra került, hogy az exportőr különbözete csekély mértékű. E rendelkezés szövegéből ugyanis az következik, hogy az eljárást azonnal meg kell szüntetni az olyan egyéni exportőrökkel szemben, akik tekintetében a vizsgálat során megállapítást nyer, hogy a dömpingkülönbözetük csekély mértékű, azzal a feltétellel, hogy csak a vizsgálat megszüntetésére kerül sor, de az exportőrök továbbra is eljárás alatt állnak, és bármely későbbi felülvizsgálat során újra vizsgálat alá vehetők. E tekintetben a „vehetők” ige használatából következik, hogy az intézmények a felülvizsgálatkor lehetőséggel, és nem kötelezettséggel rendelkeznek arra vonatkozóan, hogy a csekély mértékű különbözettel rendelkező gyártót újabb vizsgálatnak vessék alá. Következésképpen e rendelkezés az intézményeknek mérlegelési mozgásteret biztosít annak eldöntésére vonatkozóan, hogy újabb vizsgálatnak vetik-e alá azokat az exportőröket, akiknek a dömpingkülönbözete a felülvizsgálat során kevesebb, mint 2%. (vö. 110–112. pont) Lásd a határozat szövegét. (vö. 119–123. pont) Lásd a határozat szövegét. (vö. 125., 126. pont) Lásd a határozat szövegét. (vö. 130. pont) Lásd a határozat szövegét. (vö. 134–143., 148. pont) Lásd a határozat szövegét. (vö. 153. pont) Főszabály szerint a piacgazdasági feltételek alapján működő vállalkozás jogállására vonatkozó valamennyi döntést az 1225/2009 dömpingellenes alaprendelet 2. cikke (7) bekezdése c) pontjának második bekezdése értelmében a vizsgálat megindításától számított három hónapon belül kell meghozni, és az alkalmazott megoldásnak e vizsgálat során végig hatályban kell maradnia. Mindazonáltal az is igaz, hogy az uniós jog jelenlegi állása szerint az e rendelkezésre az uniós bíróság által alkalmazott értelmezés alapján a döntésnek az e határidőn kívüli meghozatala önmagában nem vonja maga után a dömpingellenes vámot kivető rendelet megsemmisítését, és másrészt az ilyen döntés az eljárás során módosítható abban az esetben, ha tévesnek bizonyul. A három hónapos határidő túllépése csak akkor vonhatja maga után az ilyen megsemmisítést, ha a felperes bizonyítja, hogy e túllépés hiányában a Tanács a megtámadott rendelettől eltérő, a felperes érdekei szempontjából kedvezőbb rendeletet fogadhatott volna el. Ezenfelül a Törvényszék nem azt mondta ki, hogy az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdése c) pontja második bekezdésének ratio legise igazolja azt, hogy a végleges dömpingellenes intézkedéseket bevezető rendeletet megsemmisítsék valamely társaság tekintetében minden olyan alkalommal, amikor a Bizottság tudhatott a piacgazdasági feltételek alapján működő vállalkozás jogállására vonatkozó döntésnek az e vállalkozás dömpingkülönbözetére gyakorolt hatásáról, önmagában amiatt, hogy az említett jogállásra vonatkozó döntés meghozatalakor e tudomás fennállt. Nincs közvetlen kapcsolat a három hónapos határidő és a között, hogy a Bizottság adott esetben tudomással bír a piacgazdasági feltételek alapján működő vállalkozás jogállására vonatkozó döntésnek a vállalkozás dömpingkülönbözetére gyakorolt hatásáról. Egyébiránt az alaprendelet nem írja elő, hogy a piacgazdasági feltételek alapján működő vállalkozás jogállására vonatkozó döntést olyan időpontban hozzák meg, amikor a Bizottságnak nincs tudomása olyan információkról, amelyek lehetővé teszik a számára az említett jogállásra vonatkozó döntés által a társaság dömpingkülönbözetére gyakorolt hatás megismerését. E tekintetben, még ha a piacgazdasági feltételek alapján működő vállalkozás jogállására vonatkozó döntés meghozatalakor e határidőt nem is lépik túl semmilyen módon, nem zárható ki, hogy a Bizottság ilyen döntést hozzon annak ellenére, hogy már a rendelkezésére állnak azok az információk, amelyek lehetővé teszik a számára, hogy a döntésnek az érintett társaság dömpingkülönbözetére gyakorolt hatását kiszámítsa. (vö. 160., 165., 167. pont) Lásd a határozat szövegét. (vö. 177. pont) A közös kereskedelempolitika és különösen a kereskedelempolitikai védintézkedések területén az uniós intézmények széles mérlegelési jogkörrel rendelkeznek az általuk vizsgálandó gazdasági, politikai és jogi helyzetek összetettségéből adódóan. Az ilyen mérlegelés bírósági felülvizsgálatát ily módon annak ellenőrzésére kell korlátozni, hogy betartották-e az eljárási szabályokat és az indokolási kötelezettséget, hogy helytállóak voltak-e a vitatott döntés alapjául szolgáló tények, hogy e tények értékelésekor nem történt-e nyilvánvaló mérlegelési hiba, vagy hogy nem történt-e hatáskörrel való visszaélés. Ugyanez vonatkozik az érintett országban megvalósuló jogi vagy politikai természetű tényállásokra is, amelyeket a közösségi intézményeknek kell mérlegelniük annak meghatározása érdekében, hogy valamely exportőr piacgazdasági feltételek között jelentős állami beavatkozás nélkül működik-e, következésképpen elnyerheti-e a piacgazdasági feltételek alapján működő vállalkozás sajátos jogállását. Ugyanakkor, bár a kereskedelempolitikai védintézkedések, és különösen a dömpingellenes intézkedések területén az uniós bíróság nem avatkozhat be az uniós hatóságok számára fenntartott értékelésbe, az ő feladata meggyőződni arról, hogy az intézmények figyelembe vettek-e minden lényeges körülményt, és az ügy iratainak minden elemét a megkívánt gondossággal vizsgálták-e meg. Egyébiránt az 1225/2009 dömpingellenes alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének c) pontjából kitűnik, hogy a bizonyítási teher a gyártóra hárul, aki a piacgazdasági feltételek alapján működő vállalkozás jogállását meg kívánja szerezni. A rendelet 2. cikke (7) bekezdésének c) pontja értelmében ugyanis a b) pont szerinti kérelmet írásba kell foglalni, és annak elegendő bizonyítékot kell tartalmaznia arra nézve, hogy a gyártó piacgazdasági feltételek alapján működik. Következésképpen az uniós intézményeknek nem kell bizonyítaniuk, hogy a gyártó nem felel meg a szóban forgó jogállás megadása feltételeinek. A közösségi intézményeknek kell értékelniük ellenben azt, hogy a gyártó által benyújtott adatok elegendőek-e annak bizonyítására, hogy a rendelet 2. cikke (7) bekezdésének c) pontja által előírt feltételek teljesülnek, és a közösségi bíróság feladata annak vizsgálata, hogy ez az értékelés nem tartalmaz-e nyilvánvaló hibát. (vö. 182–185. pont)

T-156/11. sz. ügy

Since Hardware (Guangzhou) Co., Ltd

kontra

az Európai Unió Tanácsa

„Dömping — Kínából származó vasalódeszkák behozatala — A vizsgálat egyetlen társaság ellen történő megindítása — Piacgazdasági feltételek alapján működő vállalkozás jogállása — Az 1225/2009/EK rendelet 2. cikke (7) bekezdése c) pontjának második bekezdésében előírt három hónapos határidő — Bizonyítási teher — A kár megállapítása”

Az ítélet összefoglalása – A Törvényszék ítélete (nyolcadik tanács), 2012. szeptember 18.

Közös kereskedelempolitika – A dömpingmagatartásokkal szembeni védekezés – A vizsgálat megindítása – Érintett vállalkozások – A dömpingellenes eljárás egyetlen gyártóval szembeni megindításának lehetősége (Az 1994. évi Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény, VI. cikk, (1) bekezdés; az Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény VI. cikkének végrehajtására vonatkozó megállapodás, 1994. évi „dömpingellenes kódex”, 1. cikk, 5.2. pont ii) szakasz, 6.1.3., 6.7., 6.10. és 9.2. pont; 1225/2009 tanácsi rendelet, 5. cikk, (1) bekezdés, 1., 2., 7. és 9. pont, 9. cikk, (3)–(6) bekezdés és 17. cikk) Közös kereskedelempolitika – A dömpingmagatartásokkal szembeni védekezés – A dömpingellenes vám kivetését igazoló körülmények felülvizsgálata – A Kereskedelmi Világszervezetnek valamely gyártót az eredeti eljárás eredményeképpen elfogadott dömpingellenes intézkedéses hatálya alól kizáró, és a felülvizsgálatot megtiltó jelentése – Új eljárás indítása ezen exportőrrel szemben az intézmények által – Megengedhetőség – Feltételek (Az Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény VI. cikkének végrehajtásáról szóló egyezmény, 5.8. pont; 1225/2009 tanácsi rendelet, 5. cikk) Az Európai Unió joga – Értelmezés – Módszerek – A Közösség által kötött nemzetközi megállapodások vonatkozásában való értelmezés – Az 1225/2009 rendeletnek a GATT 1994. évi dömpingellenes kódexére figyelemmel való értelmezése (Az 1994. évi Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény, VI. cikk, (1) bekezdés; az Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény VI. cikkének végrehajtásáról szóló egyezmény, 1994. évi „dömpingellenes kódex”; 1225/2009/EK tanácsi rendelet) Közös kereskedelempolitika – A dömpingmagatartásokkal szembeni védekezés – Az eljárás lezárása – 2%-nál kisebb dömpingkülönbözet – Új vizsgálat indítása – Az intézmények mérlegelési mozgástere (1225/2009 tanácsi rendelet, 9. cikk, (3) bekezdés) Közös kereskedelempolitika – A dömpingmagatartásokkal szembeni védekezés – Kár – Figyelembe veendő tényezők – Új vizsgálat indítása – Felülvizsgálati eljárás – Az intézmények által végzendő elemzés – Terjedelem (1225/2009 tanácsi rendelet, 3. cikk, (1) bekezdés és 11. cikk, (3) bekezdés) Közös kereskedelempolitika – A dömpingmagatartásokkal szembeni védekezés – A dömpingellenes vámok meghatározása – Az alkalmazás időtartama – A Tanács mérlegelési jogköre (1225/2009 tanácsi rendelet, 11. cikk, (1) és (2) bekezdés) Megsemmisítés iránti kereset – Jogalapok – Hatáskörrel való visszaélés – Fogalom (EUMSZ 263. cikk) Közös kereskedelempolitika – A dömpingmagatartásokkal szembeni védekezés – Kár – Figyelembe veendő tényezők – Sokféleség – Az intézmények mérlegelési jogköre – Bírósági felülvizsgálat – Korlátok – Az uniós gazdasági ágazat helyzetével kapcsolatos valamennyi tényező és ténykörülmény vizsgálatának hiánya – Kizárólag az adott ügyben releváns tényezők figyelembevétele – Nyilvánvaló értékelési hiba – Hiány (1225/2009 tanácsi rendelet, 3. cikk, (5) bekezdés) Bírósági eljárás – Keresetlevél – Alaki követelmények – A jogvita tárgyának megjelölése – A felhozott jogalapok rövid ismertetése – Absztrakt hivatkozás – Elfogadhatatlanság (A Bíróság alapokmánya, 21. cikk; a Törvényszék eljárási szabályzata, 44. cikk, 1. §) Közös kereskedelempolitika – A dömpingmagatartásokkal szembeni védekezés – Dömpingkülönbözet – Az 1225/2009 rendelet 2. cikke (7) bekezdésének b) pontjában meghatározott, nem piacgazdaságú országból származó behozatalok – A piacgazdasági feltételek alapján működő vállalkozás jogállásának elnyerését valamely gyártó számára lehetővé tévő feltételek értékelési eljárása – Az említett rendelet 2. cikke (7) bekezdése c) pontjának második albekezdésében előírt három hónapos határidő Bizottság általi túllépése – Következmények (1225/2009 tanácsi rendelet, 2. cikk, (7) bekezdés, c) pont) Közös kereskedelempolitika – A dömpingmagatartásokkal szembeni védekezés – Dömpingkülönbözet – A rendes érték meghatározása – Az 1225/2009 rendelet 2. cikke (7) bekezdésének b) pontjában meghatározott, nem piacgazdaságú országból származó behozatalok – A piacgazdaságú országokra vonatkozó szabályok alkalmazása – A hivatkozott rendelet 2. cikke (7) bekezdésének c) pontjában felsorolt kumulatív feltételeket teljesítő gyártók számára fenntartott alkalmazás (1225/2009 tanácsi rendelet, 2. cikk, (7) bekezdés, c) pont) Közös kereskedelempolitika – A dömpingmagatartásokkal szembeni védekezés – Dömpingkülönbözet – A rendes érték meghatározása – Az 1225/2009 rendelet 2. cikke (7) bekezdésének b) pontjában meghatározott, nem piacgazdaságú országból származó behozatalok – A piacgazdaságú országokra vonatkozó szabályok alkalmazása – Az intézmények mérlegelési jogköre – Bírósági felülvizsgálat – Korlátok – A gyártókra háruló bizonyítási teher (1225/2009 tanácsi rendelet, 2. cikk, (7) bekezdés, b) és c) pont)