ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
18

A 2015. évi adótörvénykönyv 397. cikke végrehajtásának részletes szabályai a következőket írják elő: „[…] 81. 1. Közvetlen adómentességet eredményező esetekben [a 2015. évi] adótörvénykönyv 397. cikkének (1) bekezdésében említett termékek esetében jövedékiadó‑mentesség kizárólag a felhasználónak adható, azzal a feltétellel, hogy az értékesítés közvetlenül adóraktárból, a felhasználó saját Közösségen belüli beszerzéseiből vagy saját importügyleteiből történik. 2. Közvetett adómentességet eredményező esetekben [a 2015. évi] adótörvénykönyv 397. cikkének (1) bekezdésében említett termékek esetében jövedékiadó‑mentesség kizárólag a felhasználónak adható, azzal a feltétellel, hogy az értékesítés közvetlenül adóraktárból, bejegyzett címzettől vagy a felhasználó saját importügyleteiből történik. Az a bejegyzett címzett, aki/amely jövedékiadó‑mentes célra felhasználandó termékeket szállít, a számlán köteles feltüntetni az állami költségvetésbe befizetett jövedéki adónak megfelelő értéket. 3. Ha a felhasználó az etil‑alkohol Közösségen belüli beszerzését [a 2015. évi] adótörvénykönyv 397. cikke (1) bekezdésének b)–i) pontjában említett célokra történő felhasználás céljából végzi, e felhasználónak egyben bejegyzett címzettnek is kell lennie. 4. Amennyiben az etil‑alkoholt harmadik országból [a 2015. évi] adótörvénykönyv 397. cikke (1) bekezdésének b)–i) pontjában említett célokra történő felhasználás céljából importálják, az importőrnek egyben az alapanyag felhasználójának is kell lennie. 82. 1. Közvetlen jövedékiadó‑mentességet kell biztosítani: a) a [2015. évi] adótörvénykönyv 397. cikke (1) bekezdésének d) és f) pontjában említett esetekben; b) a [2015. évi] adótörvénykönyv 397. cikke (1) bekezdésének b) pontjában említett esetben kizárólag gyógyszertári alkohol előállítására; c) a [2015. évi] adótörvénykönyv 397. cikke (1) bekezdésének a), c) és e) pontjában említett esetekben; 2. Az (1) bekezdés b) és c) pontjában említett közvetlen mentességben kizárólag integrált rendszerben működő adóraktári engedélyesek részesülhetnek. »Integrált rendszer«: az etilalkoholnak és más alkoholtartalmú termékeknek további változtatás nélkül, fogyasztásra szánt késztermékek előállítására történő, az e termékeket előállító adóraktárban történő felhasználása. 3. A közvetlen mentességet minden esetben végfelhasználói engedély alapján kell biztosítani.”
20

A C‑184/21. sz. ügyben kérdést előterjesztő bíróság úgy véli, hogy az előtte folyamatban lévő jogvita elbírálásához először is azt kell megállapítani, hogy a védjegybitorló megjelölésnek egy harmadik fél eladótól származó értékesítési ajánlatában történő használata milyen körülmények között tudható be az online piacteret tartalmazó online értékesítési weboldal üzemeltetőjének, másodszor azt, hogy az ilyen használat betudhatóságának megállapításánál figyelembe kell‑e venni – és ha igen, milyen körülmények között – a közönségnek az említett ajánlatra vonatkozó észlelését, harmadszor pedig azt, hogy az a tény, hogy az Amazon vállalja egy védjeggyel azonos megjelöléssel ellátott áru feladását, önmagában véve olyan védjegyhasználatnak minősül‑e – és ha igen, milyen körülmények között –, amely a 2017/1001 rendelet 9. cikke (2) bekezdésének a) pontja alapján ennek a vállalkozásnak tudható be.
9

A Código do Imposto do Selo (a bélyegilletékről szóló törvénykönyv) 1. cikkének 1. pontja a következőket írja elő: „Bélyegilletéket kell kiszabni minden olyan jogi aktusra, szerződésre, okiratra, jogcímre, iratra és egyéb jogi tényre vagy helyzetre, amelyről a Tabela Geral do Imposto do Selo [bélyegilletékre vonatkozó általános díjszabás] rendelkezik, beleértve a vagyontárgyak ingyenes átruházását is.”
36

Először is a 90/270 irányelv 9. cikkének (3) bekezdése értelmében vett „korrekciós eszközök” fogalmát illetően meg kell állapítani, hogy ez a kifejezés váltotta fel a „szemüveg” kifejezést, amely a képernyő előtt végzett munka biztonsági és egészségvédelmi minimumkövetelményeiről szóló tanácsi irányelvre irányuló javaslat (nem hivatalos fordítás) (HL 1988. C 113., 7. o.) 9. cikkének második bekezdésében szerepel. A 90/270 irányelv előkészítő munkálataiból tehát az következik, hogy az ezen irányelv 9. cikkének (3) bekezdése értelmében vett „korrekciós eszközöket” tágan kell értelmezni abban az értelemben, hogy azok nemcsak a szemüvegekre, hanem más olyan típusú eszközökre is vonatkoznak, amelyek alkalmasak a látászavarok korrekciójára vagy megelőzésére.
60

Azt is pontosítani kell, hogy egységes választási eljárás hiányában az európai parlamenti képviselők választására vonatkozó eljárást az egyes tagállamokban továbbra is a nemzeti rendelkezések szabályozzák, a választási okmány rendelkezéseire is figyelemmel, ahogyan azt ezen okmány 8. cikke előírja.
74

A jelen ügyben – a kérdést előterjesztő bíróság által elvégzendő vizsgálat fenntartásával – a Bíróság rendelkezésére bocsátott információkból az tűnik ki, hogy az említett irányelv 12. cikke (3) bekezdése második albekezdésének i) pontjában foglalt, arra vonatkozó követelmény, hogy valamely jogi személy felett az e személy döntéshozatali szerveiben együttes irányítást gyakorló ajánlatkérő szerv részvétele olyan tag közvetítésével valósuljon meg, aki magának az ajánlatkérőnek a képviselőjeként jár el, és e tag adott esetben más ajánlatkérő szerveket is képviselhet, az alapügy körülményei között nem teljesül. Egyrészt ugyanis a C kategóriába tartozó tagok, amelyek közé az SLSP Sambre & Biesme is tartozik, nem rendelkeztek – többek között – semmilyen képviselővel az Igretec igazgatótanácsában, másrészt pedig, noha az „SLSP Sambre & Biesme” igazgatótanácsában is üléseztek, az csak az A kategóriába tartozó Farciennes település képviselőjeként történt meg, hogy az önkormányzati képviselő az Igretec igazgatótanácsában ülésezett.
2

Ezt a kérelmet az egyrészről a Confédération paysanne, a Réseau Semences Paysannes, a Les Amis de la Terre France, a Collectif Vigilance OGM et Pesticides 16, a Vigilance OG2M, a CFSV 49, az OGM: dangers, a Vigilance OGM 33 és a Fédération Nature et Progrès, másrészről a Premier ministre (miniszterelnök) és a ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation (mezőgazdasági és élelmezésügyi miniszter, Franciaország) között folyamatban lévő eljárásban terjesztették elő azon intézkedések elfogadására irányuló bírósági kötelezés végrehajtása tárgyában, amelyek célja különösen a különböző alkalmazásokban hagyományosan használt mutagenezis technikák/módszerek listájának összeállítása, amelyek biztonságossága már régóta bebizonyosodott, és amelyeket ki kell zárni a 2001/18/EK irányelv átültetésére irányuló francia rendelet hatálya alól.
53

Ami először is a csoportos unit‑linked mintaszerződés biztosítóintézet általi megszövegezésének a 2005/29 irányelv értelmében vett „kereskedelmi gyakorlatként” való minősítését illeti, először is emlékeztetni kell arra, hogy a „kereskedelmi gyakorlat” fogalmát ezen irányelv 2. cikkének d) pontja különösen tágan határozza meg, mivel e gyakorlatoknak egyrészt kereskedelmi jellegűeknek kell lenniük, azaz kereskedőtől kell származniuk, és közvetlen kapcsolatban kell állniuk valamely terméknek a fogyasztó részére történő népszerűsítésével, értékesítésével vagy szolgáltatásával. E tekintetben a Bíróság pontosította egyrészt, hogy a „[termék értékesítésével] közvetlen kapcsolatban áll” kifejezés magában foglalja többek között a szerződés megkötésével kapcsolatos valamennyi intézkedést, az ezen irányelv 2. cikkének c) pontja értelmében vett „termék” fogalma pedig minden árura és szolgáltatásra vonatkozik. Másrészt ugyanezen irányelv 2. cikkének b) pontjából kitűnik, hogy a „kereskedő” fogalma „minden olyan természetes vagy jogi személy[re]” vonatkozik, aki vagy amely díjazással járó tevékenységet folytat, és a kereskedelmi gyakorlat azon tevékenységek körébe tartozik, amelyeket e személy szakmája, üzleti tevékenysége vagy foglalkozása körében végez, ideértve azt az esetet is, amikor e személy a kereskedelmi gyakorlatait egy másik, a nevében vagy javára eljáró vállalkozás révén fejti ki (lásd ebben az értelemben: 2022. február 24‑iA és társai [Unit‑linked biztosítási szerződések], C‑143/20 és C‑213/20, EU:C:2022:118, 129. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
19

E tekintetben először is emlékeztetni kell arra, hogy noha az EUMSZ 17. cikk (1) bekezdése értelmében az Európai Unió tiszteletben tartja és nem sérti az egyházak és vallási szervezetek vagy közösségek nemzeti jog szerinti jogállását a tagállamokban, és e cikk kifejezi az Unió semlegességét a tekintetben, hogy a tagállamok milyen módon szervezik az egyházakkal, a vallási szervezetekkel vagy közösségekkel fennálló kapcsolataikat (2018. április 17‑iEgenberger ítélet, C‑414/16, EU:C:2018:257, 58. pont; 2022. január 13‑iMIUR et Ufficio Scolastico Regionale per la Campania ítélet, C‑282/19, EU:C:2022:3, 50. pont), e rendelkezésre nem lehet annak érdekében hivatkozni, hogy általános jelleggel kivonja az uniós jog hatálya alól az egyházak vagy a vallási szervezetek és közösségek tevékenységét, amikor az szolgáltatások adott piacon történő kínálásával jár (lásd ebben az értelemben: 2017. június 27‑iCongregación de Escuelas Pías Provincia Betania ítélet, C‑74/16, EU:C:2017:496, 43. és 47. pont).
47

Másodsorban C. Ponsatí Obiols, L. Puig Gordi, C. Puigdemont Casamajó és A. Comín Oliveres előadja, hogy az első kérdés más okból mindenképpen elfogadhatatlan. E kérdés ugyanis arra irányul, hogy a Bíróságtól a 2002/584 kerethatározattal kapcsolatban olyan értelmezési szempontokat kérjen, amelyek lehetővé teszik annak értékelését, hogy valamely belga jogszabályi rendelkezés összeegyeztethető‑e ezzel a kerethatározattal, noha e rendelkezés a Bíróság válaszától függetlenül továbbra is alkalmazandó a belga jogrendben, mivel az említett kerethatározatnak nincs közvetlen hatálya.
96

Mindenesetre a 2016/680 irányelv 54. cikkének megfelelően a nemzeti jognak lehetővé kell tennie az érintett számára, hogy a biometrikus és genetikai adatok kényszer alkalmazásával történő gyűjtését hatékonyan vitassa olyan bírósági jogorvoslat keretében, amely az ezen irányelv által számára biztosított jogok említett adatgyűjtés miatti állítólagos megsértésén alapul, a számára nyitva álló közigazgatási vagy peren kívüli jogorvoslatok, különösen a felügyeleti hatóságnál történő panasztétel jogának sérelme nélkül. Következésképpen, még abban az esetben is, ha a büntetőeljárás nyomozási szakaszát nem követi bírósági szakasz, különösen vádemelés hiányában, az érintett személynek lehetőséget kell biztosítani arra, hogy kérelmére elvégezzék a szóban forgó adatkezelés jogszerűségének teljes körű bírósági felülvizsgálatát. Következésképpen, amikor a nemzeti jog az említett 54. cikkben foglalt kötelezettségnek való megfelelés érdekében ilyen garanciákat nyújt – aminek vizsgálata a kérdést előterjesztő bíróság feladata –, a hatékony bírói jogvédelemhez való jog lényeges tartalmának tiszteletben tartását vélelmezni kell, még akkor is, ha maga a szóban forgó adatgyűjtés kényszer alkalmazásával történő végrehajtását engedélyező bíróság az arról való határozathozatal időpontjában nem is rendelkezik az ilyen jogvédelem nyújtásához szükséges mérlegelési jogkörrel.
9

A 2004/27 irányelv (7) preambulumbekezdése értelmében: „Főként a tudományos és a műszaki fejlődés eredményeként a 2001/83/EK irányelv fogalommeghatározásait és hatályát egyértelműbbé kell tenni az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek minősége, biztonságossága és hatásossága magas színvonalának elérése érdekében. Az új terápiák, valamint a gyógyszerágazat és egyéb ágazatok közötti növekvő számú ún. »átmeneti« termékek megjelenésének figyelembevétele érdekében a »gyógyszer« fogalmát módosítani kell az alkalmazandó jogszabályokkal kapcsolatos kétségek elkerülése érdekében, amikor is valamely termék – miközben teljes mértékben a gyógyszer fogalommeghatározása alá tartozik – egyéb szabályozott termékek fogalommeghatározásának is megfelelhet. E fogalommeghatározásnak meg kell határoznia a hatás típusát, amelyet a gyógyszer kifejthet az élettani folyamatokra. A hatások e felsorolása azt is lehetővé teszi, hogy olyan gyógyszerekre is kiterjedjen a szabályozás, mint például a génterápiás, radioaktív gyógyszerek, valamint bizonyos lokális alkalmazásra szánt gyógyszerek. Továbbá a gyógyszerészeti jogszabályok sajátosságaira tekintettel rendelkezni kell az ilyen jogszabályok alkalmazásáról. A körülmények tisztázása céljából, amennyiben valamely adott termék egy bizonyos gyógyszer fogalommeghatározása alá tartozik, de valamely más szabályozott termék fogalommeghatározása alá is tartozhatna, illetve kétség esetén és a jogbiztonság érdekében egyértelműen ki kell mondani, hogy az adott terméknek mely rendelkezéseknek kell megfelelnie. Amennyiben valamely termék egyértelműen más termékkategória – különösen az élelmiszer, az étrend‑kiegészítők, az orvostechnikai eszközök, a biocidok vagy a kozmetikumok – fogalommeghatározása alá tartozik, ez az irányelv nem vonatkozik rá. Szintén célszerű javítani a gyógyszerészeti jogszabályok terminológiájának egységességén.”
3

A 2006/123 irányelv (33), (40) és (70) preambulumbekezdése értelmében: „(33) Az ezen irányelv hatálya alá tartozó szolgáltatások folyamatosan változó tevékenységek széles körét ölelik fel […]. Az irányelv hatálya alá tartozó szolgáltatások magukban foglalják az olyan, vállalatoknak és fogyasztóknak is nyújtott szolgáltatásokat, mint […] az építészek által nyújtott szolgáltatások […]; a forgalmazói szolgáltatások; a kereskedelmi vásárok szervezése; az autókölcsönzés; az utazási irodák. […] Az említett tevékenységek magukban foglalhatnak olyan szolgáltatásokat, amelyek esetében szükséges a szolgáltató és a szolgáltatás igénybevevőjének földrajzi közelsége, olyan szolgáltatásokat, amelyek esetében szükséges a szolgáltató vagy a szolgáltatás igénybevevőjének utazása, valamint olyanokat, amelyek távolról, például az interneten keresztül is nyújthatók. […] (40) A közérdeken alapuló kényszerítő indokok fogalmát, amelyre ezen irányelv egyes rendelkezései hivatkoznak, a Bíróság az EUMSZ 43. és 49. cikkel] kapcsolatos joggyakorlatában [helyesen: ítélkezési gyakorlatában] fokozatosan dolgozta ki, és az továbbra is folyamatosan alakulhat. A fogalom a Bíróság joggyakorlatában [helyesen: ítélkezési gyakorlatában] elismerteknek megfelelően legalább a következő indokokat tartalmazza: […] közúti biztonság […] […] (70) Ennek az irányelvnek az alkalmazásában, és [az EK 16. cikk] sérelme nélkül a szolgáltatások csak abban az esetben tekinthetők általános gazdasági érdekű szolgáltatásnak, ha azokat az érintett tagállam által a szolgáltatóra bízott valamely közérdekű feladat megvalósításának keretében nyújtják. Ez a megbízás egy vagy több, az érintett tagállamok által meghatározott formájú jogi eszköz révén jön létre, amelyben meghatározzák a feladat pontos természetét.”
6

Ugyanezen irányelvnek „Az irányelv hatálya” című 3. cikke az (1) bekezdésének a) és c) pontjában a következőképpen rendelkezik: „A Közösségre átruházott hatáskörök korlátain belül ezt az irányelvet minden személyre alkalmazni kell, mind a köz‑, mind a magánszféra vonatkozásában, beleértve a köztestületeket [helyesen: az állami szerveket] is a következőkre tekintettel: a) a munkavállaláshoz, önálló vállalkozáshoz, a foglalkozáshoz való hozzájutás feltételei, beleértve a kiválasztási és toborzási feltételeket [helyesen: a kiválasztás és a munkaerő‑felvétel feltételeit], bármely tevékenységi ágban és a szakmai hierarchia minden szintjén, beleértve az előmenetelt is; […] c) alkalmazási és munkakörülmények [helyesen: alkalmazási és munkafeltételek], beleértve az elbocsátást és a díjazást”.
67

A Bíróság e tekintetben megállapította, hogy ha a nemzeti bíróság jogosult lenne arra, hogy az ilyen szerződésben foglalt tisztességtelen feltételek tartalmát módosítsa, e lehetőség sérthetné a 93/13 irányelv 7. cikke által elérni kívánt hosszú távú célt. Ennek lehetősége hozzájárulna az eladókra, illetve szolgáltatókra azzal gyakorolt visszatartó hatásnak a megszüntetéséhez, hogy egyszerűen nem alkalmazhatnak ilyen tisztességtelen feltételeket a fogyasztókra, mivel így az eladók vagy szolgáltatók továbbra is alkalmazni próbálnák az említett feltételeket annak tudatában, hogy még ha azok érvénytelenségét meg is állapítanák, a szerződést a nemzeti bíróság a szükséges mértékben továbbra is kiegészíthetné oly módon, hogy az említett eladók vagy szolgáltatók érdekei biztosítottak legyenek (2021. november 18‑iA. SA ítélet, C‑212/20, EU:C:2021:934, 69. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
9

Az általános adatvédelmi rendeletnek „Az érintett hozzáférési joga” című 15. cikke értelmében: „(1) Az érintett jogosult arra, hogy az adatkezelőtől visszajelzést kapjon arra vonatkozóan, hogy személyes adatainak kezelése folyamatban van‑e, és ha ilyen adatkezelés folyamatban van, jogosult arra, hogy a személyes adatokhoz és a következő információkhoz hozzáférést kapjon: a) az adatkezelés céljai; b) az érintett személyes adatok kategóriái; c) azon címzettek vagy címzettek kategóriái, akikkel, illetve amelyekkel a személyes adatokat közölték vagy közölni fogják, ideértve különösen a harmadik országbeli címzetteket, illetve a nemzetközi szervezeteket; d) adott esetben a személyes adatok tárolásának tervezett időtartama, vagy ha ez nem lehetséges, ezen időtartam meghatározásának szempontjai; e) az érintett azon joga, hogy kérelmezheti az adatkezelőtől a rá vonatkozó személyes adatok helyesbítését, törlését vagy kezelésének korlátozását, és tiltakozhat az ilyen személyes adatok kezelése ellen; f) a valamely felügyeleti hatósághoz címzett panasz benyújtásának joga; g) ha az adatokat nem az érintettől gyűjtötték, a forrásukra vonatkozó minden elérhető információ; h) a 22. cikk (1) és (4) bekezdésében említett automatizált döntéshozatal ténye, ideértve a profilalkotást is, valamint legalább ezekben az esetekben az alkalmazott logikára és arra vonatkozó érthető információk, hogy az ilyen adatkezelés milyen jelentőséggel bír, és az érintettre nézve milyen várható következményekkel jár. (2) Ha személyes adatoknak harmadik országba vagy nemzetközi szervezet részére történő továbbítására kerül sor, az érintett jogosult arra, hogy tájékoztatást kapjon a továbbításra vonatkozóan a 46. cikk szerinti megfelelő garanciákról. (3) Az adatkezelő az adatkezelés tárgyát képező személyes adatok másolatát az érintett rendelkezésére bocsátja. Az érintett által kért további másolatokért az adatkezelő az adminisztratív költségeken alapuló, ésszerű mértékű díjat számíthat fel. Ha az érintett elektronikus úton nyújtotta be a kérelmet, az információkat széles körben használt elektronikus formátumban kell rendelkezésre bocsátani, kivéve, ha az érintett másként kéri. (4) A (3) bekezdésben említett, másolat igénylésére vonatkozó jog nem érintheti hátrányosan mások jogait és szabadságait.”
18

Először is, az állandó ítélkezési gyakorlat szerint valamely uniós jogi rendelkezés értelmezéséhez nemcsak annak szövegét, hanem azt a kontextust is figyelembe kell venni, amelybe illeszkedik, valamint azon jogi aktus céljait is, amelynek az a részét képezi (2022. június 30‑iAllianz Elementar Versicherung ítélet, C‑652/20, EU:C:2022:514, 33. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
20

Ami először is a rokkantsági bizottság véleményét képező dokumentumokat illeti, a Törvényszék a megtámadott ítélet 58–73. pontjában megállapította, hogy a megtámadott határozatok jogszerűségét nem csupán a 2019. január 16‑i és 23‑i formanyomtatványok alapján kell értékelni, hanem a rokkantsági bizottság 2018. november 9‑i következtetése alapján is, amelyet az említett bizottság keretében adott orvosi szakvélemény is megerősített.
22

Ezzel az eljárással egyidejűleg CJ ellen az ezen európai elfogatóparancs alapjául szolgáló cselekményektől eltérő cselekmény miatt büntetőeljárás indult Hollandiában. 2021. december 15‑én ugyanis a Kantonrechter in de rechtbank Den Haag (a hágai bíróság mint körzeti egyesbíróság, Hollandia) CJ‑t vezetői engedély nélküli gépjárművezetés miatt 360 euró pénzbüntetésre, illetve a pénzbüntetés helyébe lépő, 7 napig terjedő szabadságvesztésre ítélte. Ez az ítélet azonban nem jogerős, mivel az érintett személy fellebbezést nyújtott be ezen ítélettel szemben. A fellebbviteli bíróság előtti tárgyalást 2022 novemberére tűzték ki, és a fellebbviteli eljárásban hozandó ítélet felülvizsgálat tárgyát képezheti. A kérdést előterjesztő bíróság azt is kifejti, hogy CJ nem mondott le azon jogáról, hogy az e büntetőeljárás keretében tartott tárgyalásokon személyesen jelen legyen.
25

A 2022. január 25‑i levelükben az Amerikai Egyesült Államok hatóságai megküldték a német hatóságok részére a 2018. december 4‑i elfogatóparancsot, valamint a United States Court of Appeals for the District of Columbia (az Egyesült Államok columbiai szövetségi fellebbviteli bírósága, Egyesült Államok) vádesküdtszékének ugyanezen a napon kelt vádiratát.
14

A CPP‑nek a személyazonosságra és tartózkodási helyre vonatkozó nyilatkozatot (Termo de Identidade e Residência, a továbbiakban: TIR) szabályozó 196. cikke a következőképpen szól: „(1) Az igazságügyi hatóság vagy a rendőri szerv az eljárás során minden terheltre vonatkozóan elkészíti a [TIR]‑t, még akkor is, ha a személyt már azonosították […]. (2) A terheltnek az egyszerű levél útján történő kézbesítés céljából […] meg kell jelölnie lakóhelyét, munkahelyét vagy valamely, általa választott más címet. (3) A nyilatkozatban rögzíteni kell, hogy [a terheltet] tájékoztatták: a) az arra vonatkozó kötelezettségről, hogy az illetékes hatóság előtt megjelenjen, vagy az illetékes hatóság rendelkezésére álljon, ha a törvény úgy rendelkezik, vagy ha e célból szabályszerűen idézik; b) az arra vonatkozó kötelezettségről, hogy lakóhelyét nem változtathatja meg, illetve hogy lakóhelyétől távol öt napnál hosszabb ideig nem tartózkodhat anélkül, hogy új lakóhelyét vagy tartózkodási helyét bejelentené; c) arról, hogy a későbbiekben küldendő értesítéseket a (2) bekezdésben megjelölt címre rendes postai úton küldik meg, kivéve, ha a terhelt – azon bíróság hivatalához benyújtott vagy ajánlott levélben megküldött kérelem útján, amely előtt az adott időpontban az eljárás folyamatban van – más értesítési címet közöl; d) arról, hogy az előző bekezdésekben foglalt rendelkezések be nem tartása indokolja, hogy minden olyan eljárási cselekménynél, amelyen jogosult vagy köteles személyesen jelen lenni, ügyvéd képviselje, továbbá indokolja a tárgyalás távollétében történő megtartását […]; e) arról, hogy marasztaló ítélet esetén a [TIR] csak a büntetés megszűnése napján veszti hatályát. […]”
I-B-2  - 1A BÍRÓSÁG VÉGZÉSE (hetedik tanács)
2007. január 22.
C-373/05. P . sz. ügy
Bart Nijs
kontra
az Európai Közösségek Számvevőszéke
„Fellebbezés – Tisztviselők – A tisztviselő LA 5 besorolási fokozatba való 
előléptetését megtagadó határozat – Előzetes panasz – A tárgy és a cél 
egyezése – Nyilvánvalóan megalapozatlan fellebbezés”
Teljes szöveg francia nyelven  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . II-B-2 - 3
Tárgy:  Az Elsőfokú Bíróság (második tanács) T-377/04. sz., Nijs kontra 
Számvevőszék ügyben 2005. május 26-án hozott végzése (az 
E
BHT-ban nem tették közzé) ellen benyújtott fellebbezés, amely 
végzésben az Elsőfokú Bíróság, mint elfogadhatatlant, elutasította 
a fellebbezőnek a 2003. évi előléptetési időszakban fordító-
lektor (LA 5) besorolási fokozatba való előléptetését megtagadó számvevőszéki határozat megsemmisítése iránt benyújtott keresetét.
Ha
tározat:  A Bíróság a fellebbezést elutasítja. A Bíróság B.  Nijst kötelezi a 
költségek viselésére.
I-B-2  - 2ÖSSZEFOGLALÓ – C-373/05. P . SZ. ÜGY
Összefoglaló
Tisztviselők – Kereset – Előzetes közigazgatási panasz – Hiány – Elfogadhatatlanság
(Személyzeti szabályzat, 90. cikk, (2) bekezdés és 91. cikk, (2) bekezdés)