Sem a valamely ügy irataihoz csatolt dokumentumok esetlegesen bizalmas jellege, sem pedig azon tény, hogy azokat jogellenes módon szerezhették meg, nem akadálya annak, hogy a dokumentumok továbbra is az iratanyagban maradjanak. Egyrészt ugyanis nem létezik olyan rendelkezés, amely kifejezetten megtiltja a jogellenesen megszerzett bizonyítékok figyelembevételét, másrészt pedig nem kizárt, hogy bizonyos esetekben még belső dokumentumok is szerepelhetnek jogszerűen az ügy iratai között.

A kollegialitás elvének tiszteletben tartása mellett el kell ismerni a Bizottság hatáskörét arra, hogy egyes tagjait megbízza a számítások elvégzésével – bármennyire összetett legyen is az – valamely mezőgazdasági termék egyes tagállamok területén lévő mennyiségeinek meghatározása tekintetében, mivel egyébként komolyan csorbulhatna a közös agrárpolitika hatékony irányítására vonatkozó képessége, amely terület a termékekre, készletekre és a Cseh Köztársaságban, Észtországban, Cipruson, Lettországban, Litvániában, Magyarországon, Máltán, Lengyelországban, Szlovéniában és Szlovákiában a cukorból, izoglükózból és gyümölcscukorból felhalmozott többletkészletek meghatározásáról szóló 832/2005 rendelet alapján elvégzettekhez hasonló számításokból származó más kapcsolódó változókra vonatkozó információk egyidejű és gyors kezelését igényli.

A többletek eltávolításának a Cseh Köztársaság, Észtország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Lengyelország, Szlovénia és Szlovákia csatlakozása következtében a cukorágazatra vonatkozó átmeneti intézkedések megállapításáról szóló 60/2004 rendelet által megvalósítani kívánt elvét elsődleges jogi norma – nevezetesen az ezen államok csatlakozási feltételeiről szóló okmány IV. melléklete 4. pontjának (2) bekezdése – állapítja meg, amelyre az említett rendelet (7) preambulumbekezdése is hivatkozik, és amelyben a „készlet” fogalma központi helyet tölt be. Úgy kell tekinteni tehát, hogy a 60/2004 rendeletben említett „készlet” fogalma a csatlakozási okmány IV. melléklete 4. pontja (2) bekezdésének „készlet” fogalmából következik, amelynek célja elsősorban – ami a cukrot illeti – a cukorpiac közös szervezése által előírt mechanizmusok rendes működését érintő bármely zavarnak, különösen az árképzésre hatást gyakorló, és az új tagállamokban az Európai Unióhoz való csatlakozásukat megelőzően felhalmozott, rendellenes cukormennyiségek által kiváltott zavaroknak az elkerülése.

A Cseh Köztársaság, Észtország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Lengyelország, Szlovénia és Szlovákia csatlakozása következtében a cukorágazatra vonatkozó átmeneti intézkedések megállapításáról szóló 60/2004 rendelet nem kizárólag a kereskedelemhez kapcsolódó spekuláció elleni küzdelemre, hanem a cukorpiac közös szervezése által előírt mechanizmusokat érintő zavarok megelőzésére, valamint az új tagállamokban a csatlakozást megelőzően felhalmozott, rendellenes cukormennyiségek által előidézett, a stabilitásra gyakorolt esetleges káros hatások megszüntetésére is irányul. A cukorpiac zavarát a cukorpiac közös szervezése által biztosított ár alatti cukoreladás által nem érintett rendellenes háztartási készletek létezése is előidézheti, azonban a fogyasztás esetleges visszaesése azokban a tagállamokban, amelyekben ilyen készletek felhalmozódtak, a cukorpiac közös szervezése keretében megállapított kvóták és a közösségi fogyasztás közötti eltéréshez vezethet a termelők és esetlegesen a közösségi költségvetés hátrányára.

A Cseh Köztársaság, Észtország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Lengyelország, Szlovénia és Szlovákia csatlakozása következtében a cukorágazatra vonatkozó átmeneti intézkedések megállapításáról szóló 60/2004 rendelet 6. cikkének (2) bekezdése előírja, hogy az érintett új tagállam közösségi beavatkozás nélkül biztosítja a Bizottság által meghatározott többlettel egyenlő cukor- és izoglükóz-mennyiség piacról való eltávolítását. Az említett tagállamnak így nem a 2004. május 1-jén többletnek tekintett cukormennyiséget kell eltávolítania, hanem azt a cukormennyiséget, amely megfelel a Bizottság által többletnek tekintett mennyiségnek, még akkor is, ha azt e dátumot követően vásárolták vagy állították elő. Ebből következik, hogy az azokat az új tagállamokat terhelő eltávolítási kötelezettség, amelyek tekintetében a Bizottság megállapította a többletek létezését, nem a felhalmozott cukortöbbletre, hanem egészen egyszerűen az ennek megfelelő mennyiségre utal. Következésképpen, még ha a valamely új tagállam számára megállapított többlet egy részét rendellenes háztartási készletek formájában tárolták is, illetve ha e készleteket az említett 6. cikk (2) bekezdésében említett eltávolítási módok alapján nem lehetett eltávolítani, az érintett tagállam eltávolítási kötelezettségét úgy is teljesítheti, hogy a háztartási készleteinek megfelelő cukormennyiséget vásárol fel annak érdekében, hogy e mennyiséget az említett módoknak megfelelően eltávolítsa. Ezáltal az érintett tagállam a közösségi kereslet olyan mértékű növekedését idézi elő, amely megfelel a háztartási készletek által előidézett mesterséges csökkenésnek, és ellensúlyozza a háztartási készletek létezésének a cukorpiac közös szervezésére gyakorolt káros hatásait.

(vö. 171., 177., 178. pont)