52

Az Ordre‑nak a laboratóriumi csoportok fejlődésével kapcsolatos magatartása a megtámadott határozat (127) preambulumbekezdésében azonosított négy típusú döntésből áll: először is a szabadfoglalkozásúak társasága tagsági jogokat megtestesítő részesedései megosztásának megtiltására irányuló döntésekből; másodszor a részvénymozgások haladéktalan közlését előíró döntésekből; harmadszor a biológus‑gyógyszerészek minimális tőkerészesedését előíró döntésekből, negyedszer pedig azon döntésekből állnak, amelyek a létesítő okirat bármely módosítását, illetve az igazgatói kinevezéseket az Ordre előzetes hozzájárulásához kötik. Az említett magatartást a megtámadott határozat 5.2 fejezete vizsgálja meg részletesen (a (222)–(494) preambulumbekezdés). A (667)–(676) preambulumbekezdés az ebből levont következtetéseket a következőképpen foglalja össze: „[…] (667) […] a jelen ügyben rendelkezésre álló bizonyítékok azt mutatják, amint az 5.2 fejezetben kifejtésre került, hogy a csoportokhoz kötődő laboratóriumokra vonatkozó döntések célja az, hogy lassítsák és – amennyiben lehetséges – leállítsák e csoportok fejlődését, és ezáltal arra irányulnak, hogy korlátozzák, illetve ellenőrizzék a termelést, a műszaki fejlesztést és a befektetéseket. (668) E célkitűzést jól mutatja különösen az ONP egyik szervének 2003. március 27‑i üléséről készült beszámoló[:] »Szoros értelemben vett jogi szempontból lehetetlennek tűnik a szabadfoglalkozásúak társasága részesedései, illetve részvényei megosztásának megakadályozása […] a Tanács úgy határoz, hogy olyan részletes véleményt kell készíteni, amely értelmében etikai okokból meg kell tagadni azt a megosztást, amelyből az Unilabs társaságai hasznot húztak«. Ezt mutatja a G szekció vezetői kara 2005. évi választási röplapjának tervezete is, amely a pénzügyi csoportokra utal: »Semmi kétség, megvan a célpont, le kell győzni«. (669) A szóban forgó döntések már 2003 márciusában megjelennek – amikor is az ONP‑n belül cselekvési terv bontakozik ki »egy olyan új doktrína« kialakítása érdekében, amely szerint »azt a megosztást, amelyből az Unilabs társaságai hasznot húztak, meg kell tiltani« –, de legkésőbb 2003 októberében, majd 2004‑től kezdődően az ONP által a csoportokhoz kötődő laboratóriumoknak küldött levelek formájában. A Bizottság tudomása szerint az ONP magatartásának e megnyilvánulásai a mai napig nem szűntek meg. (670) Több elem is lehetővé teszi az ONP által e második típusú megnyilvánulás révén követett, a piaci verseny korlátozására irányuló gazdasági célkitűzés jellemzését. Az ONP gyorsan megállapította, hogy a laboratóriumi csoportok fejlődése versenykockázatot jelent a piacon tevékenykedő számos kislaboratóriumra, és intézkedéseit egyetlen elemre, azaz a tőke ellenőrzésére összpontosította. Az ONP így azzal a céllal szankcionálta a tőketulajdonnal és a szabadfoglalkozásúak társasága társasági dokumentumainak közlésével kapcsolatos állítólagos kötelezettségek megsértését, hogy akadályozza és/vagy lassítsa e laboratóriumi csoportok fejlődését. (671) E célból az ONP – amint azt az 5.2 fejezetben említett számos ügyirat tanúsítja, úgymint »Az orvosbiológia és a pénzügyek« vagy »A Labcóval kapcsolatos panaszok listája az egyes szabadfoglalkozásúak társaságai szerint« című feljegyzések – szisztematikus hajtóvadászatot indított a csoportokhoz kötődő laboratóriumokkal szemben. Ezzel párhuzamosan az ONP ugyanilyen szisztematikusan fegyelmi eljárásokat is kezdeményezett a szóban forgó laboratóriumokkal és a tevékenységüket ott gyakorló gyógyszerészekkel szemben (lásd az 5. fejezetet). Az 5.2 fejezetben említett dokumentumok és döntések által érintett valamennyi laboratórium és gyógyszerész közös jellemzője, hogy olyan laboratóriumi csoportokhoz (különösen a Labco, az Unilabs és a Confindex) tartoznak, amelyek az ONP szerint versenykockázatot jelentenek ez utóbbi tagjainak többségére. (672) A csoportoknak a laboratóriumok tőkéjében való részesedése ugyanis lehetővé teszi utóbbiak számára, hogy nagyteljesítményű eszközökbe ruházzanak annak érdekében, hogy méretgazdaságosságot érjenek el, bővítsék a javasolt elemzések kínálatát, és hamarabb megküldjék az eredményeket, amint ezt a 2.2.2.2 fejezet kifejti. Az ONP és különösen a G szekció vezető szervei nem tagadhatják azon, a minőség, gyorsaság és termelékenység területén elért nyereséget, amelyet a legújabb laboratóriumi eszközökkel lehet elérni, különösen mivel a G szekció központi tanácsának két kórházi biológus is tagja. (673) Másrészről, még ha az ONP által a döntéseiben érintett egyik csoport laboratóriumaival szemben hozott fegyelmi szankciók jogilag igazoltak is, e szankciók objektíve aránytalanok, különösen egy minőségi szabványnak (1994 óta kötelező szabvány) a piacon tevékenykedő laboratóriumok közel egyharmada általi be nem tartása miatt kiszabott szankciókhoz, és azon szankciókhoz képest, amelyeket az ONP szabott ki általában a szabadfoglalkozásúak társaságaival vagy biológus‑gyógyszerészekkel szemben súlyos közegészségügyi okokból, amint azt az 5.4 fejezet kifejti. (674) Végül az 5.2 fejezetben bemutatásra került, hogy az ONP által azon döntéseinek alátámasztása érdekében előadott indokok, amelyek a laboratóriumi csoportok piaci fejlődésének korlátozására irányulnak, ellentmondásban állnak azon indokokkal, amelyeket az ONP azon, ún. referencia‑laboratóriumokra vonatkozó álláspontjának alátámasztására adott elő, amelyek nem állnak közvetlen versenyben a piacon tevékenykedő laboratóriumok túlnyomó többségével. (675) Így »a hivatásukat gyakorló szakmabeliek függetlenségének« védelme az ONP szerint más kritériumokra is támaszkodhat akkor, ha azok a laboratóriumok, amelyekben e szakmabeliek tevékenykednek, nem állnak versenyben azokkal, amelyek gazdasági érdekeit az ONP védi. Ráadásul az ONP által vitatott jogi konstrukciók jogszerűségét a francia állam többször is egyértelműen hangsúlyozta. Ezenkívül az ONP nem állíthatja, hogy kamarája a szakmabeliek védelmét szolgálja, mivel a francia állam nem tekintette szükségesnek azt, hogy a szakmai függetlenség elérésével kapcsolatos okokból korlátozza a kizárólag a szakmabeliek (természetes vagy jogi személy biológusok [szabadfoglalkozásúak társasága]) között megvalósuló ügyleteket. Ebben az esetben az ONP, amely nem rendelkezik szabályozási jogkörrel, e korlátozások előírása érdekében nem léphet a jogalkotó hatalom helyébe. (676) Ennélfogva azáltal, hogy gátolja a piacon tevékenykedő szakmabeliek gazdasági tevékenységeit, illetve megakadályozza a külső tőkét piaci befektetések megvalósításában, az ONP szándéka a termelés, a műszaki fejlesztés és a befektetések korlátozására vagy ellenőrzésére irányul.”