4

E tekintetben a Törvényszék elnöke az említett végzés 24–31. pontjában emlékeztetett a Bíróság és a Törvényszék ítélkezési gyakorlatában e területen kialakított elvekre. Ezen elvek fényében a megtámadott végzés 32–48. pontjában a következőket állapította meg: „32 A jelen ügyben előzetesen rá kell mutatni arra, hogy a [fellebbezők] [a Bíróság elnökhelyettese] 2013. szeptember 10‑iBizottság kontra Pilkington Group végzésének (C‑278/13 P(R), EU:C:2013:558) 38. pontjára támaszkodva arra hivatkoznak, hogy mivel állítólag bizalmas információk vonatkozásában kérik az ideiglenes védelmet, a súlyos és helyrehozhatatlan kár fennállásának értékelésekor szükségképpen abból az előfeltevésből kell kiindulni, miszerint az állítólag bizalmas információk valóban bizalmasak. 33 Márpedig meg kell állapítani, hogy [a Bíróság elnökhelyettese] 2013. szeptember 10‑iBizottság kontra Pilkington Group végzésének (C‑278/13 P(R), EU:C:2013:558) alapjául szolgáló ügy körülményei, éppen úgy, ahogyan [a Bíróság elnökhelyettese] 2016. március 2‑iEvonik Degussa kontra Bizottság végzésének (C‑162/15 P‑R, EU:C:2016:142) alapjául szolgáló ügy körülményei is, a jelen ügyben szóban forgó körülményektől teljesen eltérnek. 34 Amint ugyanis különösen [a Bíróság elnökhelyettese] 2013. szeptember 10‑iBizottság kontra Pilkington Group végzésének (C‑278/13 P(R), EU:C:2013:558) 18. és 38. pontjából kitűnik, a Pilkington Group Ltd a megsemmisítés iránti keresetében a Bizottság azon értékelését vitatta, miszerint azon információk, amelyeket az 1/2003 rendelet 30. cikkének (1) bekezdése alapján nyilvánosságra kívántak hozni, nem minősülnek különösen az EUMSZ 339. cikk, valamint az említett rendelet 28. cikkének (1) bekezdése és 30. cikkének (2) bekezdése értelmében vett üzleti titoknak. Következésképpen azon megfontolások, amelyeket az ideiglenes intézkedésről határozó bíró figyelembe vett annak megállapításakor, hogy a sürgősségi feltétel az adott ügyben bizonyítást nyert, abból az említett végzés 47. pontjában kifejezetten említett előfeltevésből indultak ki, miszerint az ebben az ügyben szóban forgó információk az üzleti titok körébe tartoznak. 35 Ugyanígy [a Bíróság elnökhelyettese] 2016. március 2‑iEvonik Degussa kontra Bizottság végzésének (C‑162/15 P‑R, EU:C:2016:142) 84. pontjából következik, hogy az Evonik Degussa GmbH is azon értékelést vitatta, miszerint a szóban forgó információk nem minősülnek üzleti titoknak, és nem tartoznak a szolgálati titok körébe sem. 36 Egyébiránt [a Bíróság elnökhelyettese] 2013. szeptember 10‑iBizottság kontra Pilkington Group végzésének (C‑278/13 P(R), EU:C:2013:558) és 2016. március 2‑iEvonik Degussa kontra Bizottság végzésének (C‑162/15 P‑R, EU:C:2016:142) alapjául szolgáló ügyekben a fellebbezők arra hivatkoztak – amint az az említett végzések 47., illetve 83. pontjából következik –, hogy a szóban forgó információk közzététele alkalmas arra, hogy magából ezen információk jellegéből adódóan kárt okozzon nekik. 37 A jelen ügyet illetően viszont először is rá kell mutatni arra, hogy a [fellebbezők] nem állítják, hogy a vitatott információk az üzleti titok körébe tartoznak. 38 Másodszor az ideiglenes intézkedés iránti kérelem azon az állításon túl, miszerint a vitatott információk bizalmasak, kevés konkrét adatot tartalmaz azon információk jellegét és tartalmát illetően, amelyek bizalmasságára a [fellebbezők] hivatkoznak. 39 Harmadszor a [fellebbezők] nem próbálják bizonyítani, hogy a vitatott információk olyan lényeges, kereskedelmi szempontból érzékeny jelleggel bírnak, amelyet versenytársaik a rendes verseny keretében kihasználhatnak. 40 Negyedszer, amennyiben a [fellebbezők] azt állítják, hogy a vitatott információk »a jogsértésre vonatkozó bizonyítékokat tartalmaznak, [és] felfedik a jogsértés részleteit, különösen a magatartás által érintett ügyfelek és projektek nevét, valamint az alkalmazott árakra és a résztvevők által követett célkitűzésekre vonatkozó adatokat, […] továbbá az e kár és a jogsértés közötti okozati összefüggést«, a [fellebbezők] »az információk típusára vonatkozó egyértelmű példák« gyanánt az elektromos kábelekre vonatkozó határozat (284) preambulumbekezdésére, (372) preambulumbekezdésének g) pontjára és (436) preambulumbekezdésére utalnak, amelyekre a [fellebbezők] hivatkoznak. 41 Az elektromos kábelekre vonatkozó határozat (284) preambulumbekezdése, (372) preambulumbekezdésének g) pontja és (436) preambulumbekezdése azonban nem említi az »érintett ügyfelek és projektek nevét«, és nem tartalmaz különösen »az alkalmazott árakra vonatkozó adatokat«. 42 Ötödször az ítélkezési gyakorlatból következik, hogy az öt éve vagy annál régebben keletkezett, korábban titkos vagy bizalmas információk az idő múlásával főszabály szerint elavultnak tekintendők, és ezáltal elvesztik titkos vagy bizalmas jellegüket, hacsak az e jellegre hivatkozó fél kivételesen nem bizonyítja, hogy koruk ellenére ezek az információk még mindig lényegi elemeit képezik a saját vagy érintett harmadik személyek piaci helyzetének. A megdönthető vélelemhez vezető e megfontolások érvényesek mind az uniós bíróság előtt folyamatban lévő eljárások keretében beavatkozó felek tekintetében történő, bizalmas kezelés iránti kérelmek, mind pedig a versenyjog megsértését megállapító határozat Bizottság általi közzétételére tekintettel benyújtott, bizalmas kezelés iránti kérelmek összefüggésében is (2017. március 14‑iEvonik Degussa kontra Bizottság ítélet, C‑162/15 P, EU:C:2017:205, 64. pont). 43 Márpedig a jelen ügyben a vitatott információkat a 2009. évi helyszíni vizsgálat során szerezték be. A [fellebbezők] azonban nem próbálják bizonyítani, hogy a vitatott információk jellegüknél fogva milyen okokból nem veszítették el titkos vagy bizalmas jellegüket az idő múlása ellenére. 44 Hatodszor a [fellebbezők] nem próbálják bizonyítani, hogy a vitatott információk magából ezen információk jellegéből adódóan bizalmasak, hanem azzal érvelnek, hogy a hatékony jogorvoslathoz való joguk és az ártatlanság vélelmének elve megköveteli, hogy ezen információkat ne hozzák nyilvánosságra mindaddig, amíg a T‑449/14. sz. ügyben meg nem állapították ezen információk megszerzésének jogszerűségét. 45 Hetedszer emlékeztetni kell arra, hogy az ítélkezési gyakorlat értelmében főszabály szerint három szakaszban kell megvizsgálni azt a kérdést, hogy adott információk a szolgálati titok körébe tartoznak‑e, azaz egyrészt ezen információkat csak személyek szűk köre ismerje, másrészt a nyilvánosságra hozataluk alkalmas legyen arra, hogy súlyos kárt okozzon az információkat nyújtó személynek vagy harmadik személyeknek, harmadrészt pedig azok az érdekek, amelyek az ilyen információk nyilvánosságra hozatala révén sérülhetnek, objektíve védelemre méltók legyenek (lásd ebben az értelemben: 2015. január 28‑iEvonik Degussa kontra Bizottság ítélet, T‑341/12, EU:T:2015:51, 94. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat). 46 Így a sürgősséggel kapcsolatos feltétel vizsgálata bizonyos mértékben átfedi azon kérdés vizsgálatát, hogy úgy kell‑e tekinteni, hogy a vitatott információk a szolgálati titok körébe tartoznak, amely kérdés az ideiglenes intézkedés iránti eljárás keretében a fumus boni iuris vizsgálatába tartozik. 47 E körülmények között pusztán azon állítás – amelyet végeredményben egyáltalán nem támasztottak alá –, miszerint azok az információk, amelyek nyilvánosságra hozatala vitatott, a szolgálati titok körébe tartoznak, nem lehet elegendő azon előfeltevéshez, miszerint ezen információk a szolgálati titok körébe tartoznak, ellenkező esetben fennáll annak a veszélye, hogy torzul a sürgősségre vonatkozó feltétel elemzése. 48 Ennélfogva [a Bíróság elnökhelyettese] 2013. szeptember 10‑iBizottság kontra Pilkington Group végzésének (C‑278/13 P(R), EU:C:2013:558) és 2016. március 2‑iEvonik Degussa kontra Bizottság végzésének (C‑162/15 P‑R, EU:C:2016:142) alapjául szolgáló ügyekkel ellentétben a sürgősségnek a jelen ügyben való elemzésekor nem lehet azon előfeltevésből kiindulni, miszerint a vitatott információk a szolgálati titok körébe tartoznak.”