18

A Raad van State, mivel kétségei merültek fel az EK 56. cikk, az EK 58. cikk, az EK 86. cikk (2) bekezdése, az EK 87. cikk, valamint az EK 88. cikk értelmezésével kapcsolatban, úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé: „1) Az EK 56. cikk értelmében vett tőke szabad mozgása korlátozásáról van-e szó, ha előzetes miniszteri engedély nélkül nem végezhet határon átnyúló tevékenységeket az a vállalkozás, amelyet a törvény a hollandiai lakásügy érdekeinek előmozdítására hagy jóvá, amely célra e vállalkozás állami forrásokat vehet igénybe, és amely törvényi előírás alapján kizárólag a lakásügy érdekében és alapvetően Hollandiában tevékenykedhet (jóváhagyott szervezet)? 2) a) Tekintheti-e valamely tagállam a lakásügy érdekeit az EK 58. cikk értelmében vett közrendi indoknak? b) Tekintheti-e valamely tagállam a lakásügy érdekeit a Bíróság ítélkezési gyakorlatában elismert közérdeken alapuló kényszerítő oknak? c) Tekinthető-e különösen valamely tagállamnak a lakáspolitika hatékonyságához és finanszírozhatóságához fűződő érdeke az EK 58. cikk értelmében vett közrendi indoknak vagy a Bíróság ítélkezési gyakorlatában elismert közérdeken alapuló kényszerítő oknak? 3) a) Ha valamely jóváhagyott szervezet esetében az 1) kérdésben említett előzetes engedély követelménye olyan korlátozásnak minősül, amely a 2.a), 2.b) és 2.c) kérdés értelmében igazolható, szükséges és arányos-e ez a követelmény? b) Az a tagállam, amely erre az igazolásra támaszkodik, széles mérlegelési jogkörrel rendelkezik-e az érintett közérdek mértékének és ezen érdek előmozdítása módjának a meghatározása során? Van-e itt jelentősége annak, hogy az [Európai] Közösség a lakásügy területén nem vagy alig rendelkezik hatáskörrel? 4) a) A tőke szabad mozgása korlátozásának igazolása érdekében hivatkozhat-e valamely tagállam az EK 58. cikkben említett és a Bíróság ítélkezési gyakorlatában elismert közérdeken alapuló kényszerítő okok mellett vagy ezekkel összefüggésben az EK 86. cikk (2) bekezdésére, ha az érintett vállalkozásoknak különleges jogokat biztosítanak, és e vállalkozások általános gazdasági érdekű szolgáltatások nyújtásával vannak megbízva? b) Az EK 58. cikk értelmében vett közrendi indokok és a Bíróság ítélkezési gyakorlatában elismert közérdeken alapuló kényszerítő okok megegyeznek-e tartalmilag az EK 86. cikk (2) bekezdésében említett általános gazdasági érdekkel? c) Az érintett tagállam által az EK 86. cikk (2) bekezdésére történő hivatkozásnak, miszerint a különleges jogokkal felruházott érintett vállalkozások általános gazdasági érdekű feladatokat látnak el, nagyobb súlya van-e, mint az EK 58. cikk értelmében vett közrendi indokra és a Bíróság ítélkezési gyakorlatában elismert közérdeken alapuló kényszerítő okra való hivatkozásnak? 5) a) Lehet-e az 1) kérdésben említett jóváhagyott szervezetként működő azon vállalkozásokat, amelyek egyrészt kötelesek minden forrásukat a lakásügyre fordítani, másrészt ugyanakkor a lakásügy érdekében gazdasági tevékenységeket is gyakorolhatnak, valamennyi tevékenységükre vagy azok egy részére tekintettel olyan vállalkozásoknak tekinteni, amelyeket az EK 86. cikk (2) bekezdése értelmében vett általános gazdasági érdekű szolgáltatásokkal bíztak meg? b) Hogy az 5a) kérdésre igenlő választ lehessen adni, szükséges-e az érintett vállalkozásoknak külön könyvelést vezetniük, amelyből világosan kiderül, hogy mely kiadások és bevételek kapcsolódnak egyrészt a szociális és másrészt a gazdasági tevékenységeikhez, és szükséges-e, hogy ezt a kötelezettséget nemzeti jogszabály írja elő? Ennek során biztosítani kell-e azt, hogy a tagállam által nyújtott pénzügyi eszközöket kizárólag szociális tevékenységekre és azok folyamatos fenntartására használják fel? 6) a) Amennyiben az 1) kérdésben említett jóváhagyott szervezet valamennyi tevékenységére vagy azok egy részére tekintettel olyan vállalkozásnak tekintendő, amely az EK 86. cikk (2) bekezdése értelmében általános gazdasági érdekű szolgáltatások nyújtásával van megbízva, igazolhatja-e az ilyen jellegű szolgáltatások nyújtásával történő megbízás azt, hogy a jóváhagyott szervezetnek a tőke szabad mozgásának az EK 56. cikk értelmében vett korlátozásával kell szembesülnie? b) Az a tagállam, amely erre az igazolásra támaszkodik, széles mérlegelési jogkörrel rendelkezik-e az érintett általános gazdasági érdek mértékének és ezen érdek előmozdítása módjának a meghatározása során? Van-e itt jelentősége annak, hogy a Közösség a lakásügy területén nem vagy alig rendelkezik hatáskörrel? 7) a) Az a körülmény, hogy valamely tagállam az EK 86. cikk (2) bekezdése értelmében vett meghatározott vállalkozásoknak pénzügyi eszközt nyújt, szükségessé teheti-e e vállalkozások tevékenységeinek területi korlátozását annak megakadályozása érdekében, hogy e pénzügyi eszköz jogellenes állami támogatásnak minősüljön, és hogy az ilyen pénzügyi eszközt más tagállamban felhasználó vállalkozások a piaci szabályoknak nem megfelelő feltételek mellett versenyezzenek az ezen utóbbi tagállam vállalkozásaival? b) Előírhatja-e valamely tagállam, a jelen esetben Hollandia, az 1) kérdésben említett azon jóváhagyott szervezetnek, amely egy másik tagállamban mind szociális, mind gazdasági jellegű lakásépítési tevékenységet kíván folytatni, hogy előzetes engedélyt szerezzen be, amennyiben az első tagállamban törvény még nem írja elő e két tevékenység szétválasztását? Az EK 87. cikk és EK 88. cikk betartására tekintettel az előzetes engedély követelménye szükségszerű és arányos eszköz-e ebben az esetben?”