T‑357/05. sz. ügy

Comunidad Autónoma de Valencia - Generalidad Valenciana

kontra

az Európai Közösségek Bizottsága

„Kohéziós alap – Ügyvédi képviselet – Nyilvánvaló elfogadhatatlanság”

A végzés összefoglalása

Eljárás – Keresetlevél – Alaki követelmények

(a Bíróság alapokmánya, 19. cikk, negyedik bekezdés)

A Bíróság alapokmánya ‑ az ugyanezen alapokmány 53. cikke értelmében az Elsőfokú Bíróság előtti eljárásra is alkalmazandó ‑ 19. cikkének negyedik bekezdéséből világosan következik, hogy két együttes feltételnek kell teljesülnie ahhoz, hogy valamely személy a tagállamokon és közösségi intézményeken kívüli feleket a közösségi bíróságok előtt érvényesen képviselhesse, mégpedig hogy ügyvéd legyen, és hogy valamely tagállam vagy az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás valamely más részes államának bírósága előtt jogosult legyen eljárni. Ezen követelmények olyan lényeges alaki szabályoknak minősülnek, amelyek be nem tartása a kereset elfogadhatatlanságához vezet.

Ennélfogva elfogadhatatlan az a kereset, amelyet olyan meghatalmazott által képviselt nem privilegizált fél nyújt be, aki mivel nem tagja az ügyvédi kamarának, az alapokmány 19. cikke értelmében nem ügyvéd, még ha a nemzeti szabályozás értelmében képviselheti is e felet valamennyi bíróság előtt.

(vö. 7., 10., 12. pont)

AZ ELSŐFOKÚ BÍRÓSÁG VÉGZÉSE (második tanács)

2006. július 5.( )

„Kohéziós alap – Ügyvédi képviselet – Nyilvánvaló elfogadhatatlanság”

A T‑357/05. sz. ügyben,

a Comunidad Autónoma de Valencia – Generalidad Valenciana (Spanyolország) (képviseli: J.‑V. Sánchez‑Tarazaga Marcelino)

felperesnek

az Európai Közösségek Bizottsága (képviselik: L. Escobar Guerrero és A. Weimar, meghatalmazotti minőségben)

alperes ellen

a 97/11/61/028. sz., a szennyvizeknek a Comunidad Autónoma de Valencia (Spanyolország) földközi‑tengeri partvidékén történő gyűjtésére és kezelésére irányuló projektcsoport számára eredetileg a Kohéziós Alapból nyújtott pénzügyi támogatás csökkentéséről szóló, 2005. június 27‑i C (2005) 1867 végleges bizottsági határozat megsemmisítése iránti keresete tárgyában,

AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK ELSŐFOKÚ BÍRÓSÁGA

(második tanács),

tagjai: J. Pirrung elnök, A. W. H. Meij és I. Pelikánová bírák,

hivatalvezető: E. Coulon,

meghozta a következő

Végzést

A tényállás és az eljárás

1 Az Elsőfokú Bíróság Hivatalához 2005. szeptember 19‑én érkezett keresetlevélben a felperes a 97/11/61/028. sz., a szennyvizeknek a Comunidad Autónoma de Valencia (Spanyolország) földközi‑tengeri partvidékén történő gyűjtésére és kezelésére irányuló projektcsoport számára eredetileg a Kohéziós Alapból nyújtott pénzügyi támogatás csökkentéséről szóló, 2005. június 27‑i C (2005) 1867 végleges bizottsági határozat ellen nyújtott be keresetet.

2 A keresetlevél megjelöli, hogy a felperest J.‑V. Sánchez‑Tarazaga Marcelino, „letrado” képviseli, aki a felperes jogi szolgálatához tartozik. E keresetlevélhez a felperes jogi szolgálata igazgatóhelyettesének azon igazolását mellékelték, amely bizonyítja, hogy J.‑V. Sánchez‑Tarazaga Marcelino jogosult a felperest a jelen eljárásban képviselni.

3 Az Elsőfokú Bíróság 2005. november 25‑én az Elsőfokú Bíróság eljárási szabályzata 44. cikkének 6. §‑a alapján felhívta a felperest, nyilatkozzon, hogy a képviselője rendelkezik‑e spanyolországi ügyvédi kamarai tagsággal, és adott esetben nyújtsa be az erre vonatkozó igazolásokat. A feleket ugyanakkor tájékoztatták, hogy az ellenkérelem benyújtási határidő folyását újabb rendelkezésig felfüggesztették. J.‑V. Sánchez‑Tarazaga Marcelino 2005. december 7‑én válaszolt, előadva, hogy jóllehet nem vették fel az ügyvédi kamarába, a spanyol jog szerint jogosult a felperes képviseletére a nemzeti és a közösségi bíróságok előtt.

4 A Comunidad Autónoma de Andalucía – Junta de Andalucía 2005. december 22‑én beavatkozási kérelmet terjesztett elő. A felperes és a Bizottság 2006. március 7‑én, illetve 18‑án nyújtották be a beavatkozási kérelem elfogadhatóságára vonatkozó észrevételeiket.

A jogkérdésről

5 Az eljárási szabályzat 111. cikke értelmében, ha az Elsőfokú Bírósághoz nyilvánvalóan elfogadhatatlan vagy jogilag nyilvánvalóan megalapozatlan keresetet nyújtanak be, az Elsőfokú Bíróság az eljárás folytatása nélkül indokolt végzéssel határozhat az ügyben.

6 A jelen esetben az Esőfokú Bíróság úgy határoz, hogy ezen cikk értelmében az eljárás folytatása nélkül hoz határozatot.

7 A Bíróság alapokmányának az ugyanezen alapokmány 53. cikke értelmében az Elsőfokú Bíróság előtti eljárásra is alkalmazandó 19. cikke harmadik bekezdésének megfelelően nem privilegizált feleket a közösségi bíróságok előtt ügyvédnek, vagyis a spanyol változat értelmében „abogadó”‑nak kell képviselnie. Továbbá, a Bíróság alapokmánya 19. cikkének negyedik bekezdéséből világosan következik, hogy két együttes feltételnek kell teljesülnie ahhoz, hogy valamely személy a tagállamokon és közösségi intézményeken kívüli feleket a közösségi bíróságok előtt érvényesen képviselhesse, mégpedig hogy ügyvéd legyen, és hogy valamely tagállam vagy az Európai Gazdasági Térségről (EGT) szóló megállapodás valamely más részes államának bírósága előtt jogosult legyen eljárni. Ezen követelmények olyan lényeges alaki szabályoknak minősülnek, amelyek be nem tartása a kereset elfogadhatatlanságához vezet.

8 A Bíróság alapokmányának 19. cikke által támasztott követelmények oka azon tényben rejlik, hogy az ügyvédnek mint az igazságszolgáltatás érdekében közreműködő személynek az a feladata, hogy függetlenségének teljes fenntartásával és az igazságszolgáltatás elsődleges érdekeit figyelembe véve jogi segítséget nyújtson az ügyfél részére. A jogosult intézmények által közérdekből támasztott és felügyelt szakmai etikai szabályok testesítik meg e védelem másik oldalát. Ezen értelmezés felel meg a tagállamok közös jogi hagyományainak és a közösségi jogrendben is tetten érhető (a Bíróság 155/79. sz., AM & S kontra Bizottság ügyben 1982. május 18‑án hozott ítéletének [EBHT 1982., 1575. o.] 24. pontja és az Elsőfokú Bíróság T‑445/04. sz., ET kontra OHMI – Aparellaje eléctrico (UNEX) ügyben 2005. február 28‑án hozott végzésének [az EBHT‑ban nem tették közzé] 8. pontja).

9 Ez a függetlenség és az igazságszolgáltatás ezen elsődleges érdekeinek e szolgálata veszélybe kerülhet annak elfogadása esetén, hogy a Bíróság alapokmánya 19. cikke első és második bekezdésében meghatározottakon (úgynevezett „privilegizált felek”) kívüli fél a közösségi bíróságok előtt olyan személy által képviseltetheti magát, aki nem rendelkezik ügyvédi kamarai tagsággal, hanem a felpereshez munkaviszony útján kapcsolódik. Az ilyen személy tulajdonképpen a Bíróság alapokmánya 19. cikke első bekezdésének értelmében vett meghatalmazottal egyenértékű. Márpedig a meghatalmazott általi képviselet lehetősége a Bíróság alapokmánya 19. cikkének harmadik bekezdése értelmében a privilegizált felek számára van fenntartva.

10 Mivel J.‑V. Sánchez‑Tarazaga Marcelino nem tagja az ügyvédi kamarának, a Bíróság alapokmányának 19. cikke értelmében nem ügyvéd (abogado). Következésképpen, még ha a spanyol jogszabályok értelmében képviselheti is a privilegizált felek között nem szereplő felperest valamennyi bíróság előtti kereset keretében, az ugyanezen alapokmány 19. cikkének negyedik bekezdésében előírt két kumulatív feltétel közül az elsőnek nem tesz eleget, ezért tehát az Elsőfokú Bíróság előtt nem jogosult a felperest képviselni.

11 Ezt a megállapítást nem cáfolja az a tény, hogy egy másik ügyben egy spanyol autonóm közösséget a jogi szolgálatának tagja képviselte, aki nem rendelkezett ügyvédi kamarai tagsággal (az Elsőfokú Bíróság T‑29/03. sz., Comunidad Autónoma de Andalucía kontra Bizottság ügyben 2004. július 13‑án hozott végzése [EBHT 2004., II‑2923. o.]). Ebben az ügyben ugyanis a Bizottság először elfogadhatatlansági kifogás keretében felvetette a felperes képviseletének kérdését, amely kifogást később visszavont. Mivel a keresetet, mint elfogadhatatlant, más megfontolások alapján elutasította, az Elsőfokú Bíróság ebben a végzésben a felperes képviseletének kérdéséről nem határozott.

12 A fenti megfontolásokból következik, hogy a jelen keresetet, mint nyilvánvalóan elfogadhatatlant, el kell utasítani.

13 E körülmények között nem kell határozni a Comunidad Autónoma de Andalucía – Junta de Andalucía beavatkozási kérelméről.

A költségekről

14 Az eljárási szabályzat 87. cikkének 2. §‑a alapján az Elsőfokú Bíróság a pervesztes felet kötelezi a költségek viselésére, ha a pernyertes fél ezt kérte. A felperest, mivel pervesztes lett, a Bizottság kérelmének megfelelően kötelezni kell a költségek viselésére. Azonban a felperes, a Bizottság és a Comunidad Autónoma de Andalucía – Junta de Andalucía maguk viselik a beavatkozási kérelemmel kapcsolatban felmerült saját költségeiket.

A fenti indokok alapján

AZ ELSŐFOKÚ BÍRÓSÁG (második tanács)

a következőképpen határoz:

1) Az Elsőfokú Bíróság a keresetet, mint nyilvánvalóan elfogadhatatlant, elutasítja.

2) A beavatkozási kérelemről nem szükséges határozni.

3) A felperes maga viseli saját költségeit, valamint a Bizottság költségeit a beavatkozási kérelemmel kapcsolatos költségek kivételével.

4) A felperes, a Bizottság és a Comunidad Autónoma de Andalucía – Junta de Andalucía maguk viselik a beavatkozási kérelemmel kapcsolatos saját költségeiket.

Luxembourg, 2006. július 5.

E. Coulon J. Pirrung