31

Ilyen körülmények között a Juzgado de lo Contencioso‑Administrativo no 8 de Madrid (madridi 8. sz. közigazgatási bíróság) úgy határozott, hogy felfüggeszti az eljárást és előzetes döntéshozatal céljából az alábbi kérdéseket terjeszti a Bíróság elé: „1) Az olyan helyzet, mint a jelen ügyben bemutatott helyzet (amelyben az állami szektorba tartozó munkáltató nem tartja be a számára jogszabály által előírt időbeli korlátozásokat, és ezáltal lehetővé válik az egymást követő ideiglenes [munkaviszonyok] alkalmazása, vagy [a munkaviszonyok] ideiglenességet a kinevezés jellegét kisegítő jellegűről időszakosan helyettesítő jellegűre módosítva fenntartja) értelmezhető‑e a kinevezések egymást követő, visszaélésszerű alkalmazásának, és ezáltal az 1999/70/EK irányelv mellékletét képező keretmegállapodás 5. szakaszában leírt helyzetnek minősül‑e? 2) A keretmegállapodásban foglaltakat a tényleges érvényesülés elvével összefüggésben úgy kell‑e értelmezni, hogy azokkal ellentétesek az olyan nemzeti eljárási szabályok, amelyek (valamennyi egymást követő kinevezés és szerződésmegszüntetés esetében történő) megtámadás vagy keresetindítás formájában aktív cselekvést követelnek meg az ideiglenes jelleggel foglalkoztatott munkavállalótól, hogy ilyen módon, és csakis ilyen módon vonatkozhasson rá az 1999/70 irányelv, és követelje azokat a jogokat, amelyek az uniós jogrendben őt megilletik? 3) Figyelemmel arra, hogy az állami szektorban és az alapvető szolgáltatások nyújtása körében az üresedés, betegség vagy egyéb szabadság miatt betöltetlen állások betöltésének szükségessége lényegében »állandó«, és ilyen módon szükségessé válik az ideiglenes alkalmazás igazolására szolgáló »objektív ok« fogalmának körülhatárolása: a) értelmezhető‑e úgy, hogy ellentétes az [5. szakasz (1) bekezdésének a) pontjával], ezért nem is lehet objektív oka annak, hogy az ideiglenes jelleggel alkalmazott munkavállaló egymást követő, helyettesítés céljából létrejött [ideiglenes munkaviszonyok] láncolata útján, folyamatosan, az év valamennyi, vagy majdnem valamennyi napján dolgozik, sorozatos, egymást követő kinevezések/behívások révén, amelyek éveken keresztül változatlanul ismétlődnek úgy, hogy az ideiglenes foglalkoztatás oka továbbra is fennáll? b) úgy kell‑e értelmezni, hogy [ilyen körülmények között] állandó és nem időszakos igény áll fenn, amely tehát nem minősül az 5. szakasz (1) [bekezdésének] a) [pontjában] foglalt »objektív oknak«, kiindulva egyfelől a leírt körülményekből, vagyis abból, hogy számtalan kinevezés és behívás történik, amelyek éveken keresztül ismétlődnek, másfelől abból, hogy strukturális hiányosságok vannak, hiányosságok, amelyek az érintett szektoron belüli, helyettesítés céljából létrejött időszakos munkaszerződések százalékos arányában öltenek testet, [és/vagy abban,] hogy ezeket az igényeket mindig és rendszerint ideiglenes jelleggel foglalkoztatott munkavállalókkal fedezik, ami így a közszféra működésének alapvető elemévé válik? c) Vagy értelmezhető‑e úgy, hogy ahhoz, hogy megállapítsuk, hogy mi az ideiglenesség elfogadható határa, lényegében kizárólag az ezen ideiglenes jelleggel alkalmazott munkavállalók foglalkoztatására vonatkozó jogszabály szövegét kell figyelembe venni, amely kimondja, hogy a kinevezésükre szükség esetén, sürgős esetben, illetve időszakos, konjunkturális vagy rendkívüli programok megvalósítása érdekében van lehetőség, végeredményben ahhoz, hogy objektív ok álljon fenn, az ideiglenes jelleggel történő alkalmazásnak meg kell felelnie ezen kivételes feltételeknek, és ezeknek akkor nem felel meg és ezáltal akkor áll fenn visszaélés, amikor az alkalmazásukra nem pontosan, nem alkalomszerűen vagy nem körültekintően kerül sor? 4) Összhangban áll‑e a keretmegállapodással a határozott időre kinevezett informatikus közalkalmazottak szerződtetésének és a szerződések egymást követő megújításának objektív okaként a szükség, a sürgősség, illetve időszakos, konjunkturális vagy rendkívüli programok megvalósításának elfogadása, ha ezek az állami szektorba tartozó munkavállalók állandó és tartós jelleggel a határozatlan időre foglalkoztatott közalkalmazottakra jellemző rendes feladatokat látnak el, anélkül hogy a foglalkoztató közigazgatási szerv ezen kinevezések tekintetében felső korlátokat állapítana meg, és nem teljesíti azt a jogszabályi kötelezettségét sem, hogy ezeket az állásokat és igényeket határozatlan időre kinevezett közalkalmazottakkal töltse be, továbbá nem alkalmaz semmiféle, ezzel azonos hatású intézkedést annak érdekében, hogy megelőzze és elkerülje az egymást követő ideiglenes jogviszonyokkal való visszaélést, és ezáltal a határozott időre kinevezett informatikus közalkalmazottak a jelen esetben 17 évig folyamatosan munkát végeztek? 5) A keretmegállapodásban foglaltakkal, valamint annak a Bíróság által adott értelmezésével összeegyeztethető‑e a Tribunal Supremo (legfelsőbb bíróság) ítélkezési gyakorlata, amennyiben az a kinevezés oka tekintetében az egyéb körülményeket figyelmen kívül hagyva, a kinevezés időbeli korlátja keretein belül állapítja meg az objektív ok fennállását, vagy megállapítja, hogy lehetetlen összehasonlítani [a határozott időre foglalkoztatott munkavállalóval], figyelemmel az eltérő jogszabályi háttérre, az eltérő kinevezési rendszerre vagy a határozatlan időre kinevezett közszolgálati alkalmazottak által betöltött állások állandóságára és a határozott időre kinevezett közszolgálati alkalmazottak munkakörének ideiglenes jellegére? 6) Ha a nemzeti bíróság megállapítja, hogy visszaélésszerű a határozott időre kinevezett közalkalmazottak egymást követő, időszakos helyettesítésre irányuló szerződések útján való [a madridi autonóm közösség szolgálatában történő] alkalmazása, amelynek célja a [rendszerint a határozatlan időre kinevezett közalkalmazottak általi] szolgáltatásnyújtással kapcsolatos állandó és strukturális szükségletek fedezése, mivel a nemzeti jogrendben nincs semmiféle, szankcionálásra irányuló hatékony és visszatartó hatású intézkedés, amely az ilyen visszaélést szankcionálhatná és a közösségi jog megsértéséből származó következményeket orvosolhatná, a keretmegállapodás 5. szakasza értelmezhető‑e úgy, hogy az arra kötelezi a nemzeti bíróságot, hogy hatékony és visszatartó hatású intézkedéseket alkalmazzon, amelyek a keretmegállapodás hatékony érvényesülését biztosítják, és következésképpen e visszaélést szankcionálják és az említett uniós jogszabály megsértéséből származó következményeket orvosolják, mellőzve az ezzel ellentétes nemzeti jogszabály az alkalmazását? Igenlő válasz esetén, figyelemmel a Bíróság 2016. szeptember 14‑iMartínez Andrés és Castrejana López ítéletének (C‑184/15 és C‑197/15, EU:C:2016:680) 41. pontjára: összeegyeztethető‑e az egymást követő ideiglenes jellegű jogviszonyok visszaélésszerű alkalmazásának megelőzése és szankcionálása, valamint az uniós jog megsértése következményeinek orvoslása érdekében tett intézkedésként az 1999/70 irányelv által elérni kívánt célkitűzésekkel a kisegítő, ideiglenes vagy helyettesítő – akár határozatlan időre kinevezett közalkalmazottnak, akár határozatlan időre alkalmazott[, de nem állandónak] nevezett – közalkalmazottak határozott ideig tartó munkaviszonyának határozatlan időre szóló munkaviszonnyá történő átalakítása, amely ugyanolyan tartós jellegű foglalkoztatást eredményez, mint az összehasonlítható, határozatlan időre kinevezett közalkalmazottaké? 7) Egymást követő, határozott ideig tartó munkaviszonyokkal való visszaélés esetén az üres álláshely betöltésére irányuló, határozott időre szóló munkaviszony határozatlan időre szóló[, de nem állandó] vagy határozatlan idejű munkaviszonnyá történő átalakítása értelmezhető‑e akként, hogy az csak akkor felel meg az 1999/70/EK irányelv és a keretmegállapodás céljainak, ha a visszaélést elszenvedő, ideiglenes jelleggel foglalkoztatott közalkalmazott – az állandóság és az elmozdíthatatlanság elve alapján, az abban foglalt valamennyi jogosultsággal és kötelezettséggel együtt, a határozatlan időre foglalkoztatott informatikusokkal azonos bánásmódban részesülve – ugyanolyan vagy azonos foglalkoztatási feltételeket élvez, mint a határozatlan időre foglalkoztatott közalkalmazott (szociális védelem, szakmai előmenetel, rendes szabadságok biztosítása, szakképzés, fizetés nélküli szabadságok, közigazgatási jogállás, egyéb szabadságok, nyugdíjjogosultságok, a munkahelyről való elbocsátás, valamint a megüresedett állások betöltése céljából meghirdetett versenyvizsgákon és szakmai képzéseken való részvétel)? 8) Kötelezi‑e az uniós jog a jogerős ítéletek vagy közigazgatási aktusok felülvizsgálatát az említett körülmények között, amennyiben a 2004. január 13‑iKühne & Heitz ítéletben [(C‑453/00, EU:C:2004:17)] meghatározott négy feltétel teljesül: 1) a spanyol jogban a közigazgatási szervek és a bíróságok felülvizsgálati jogkörrel rendelkeznek azon bizonyított korlátozások mellett, amelyek e felülvizsgálatot nagyon nehézzé vagy lehetetlenné teszik; 2) a szóban forgó határozat valamely végső fokon, illetve első és végső fokon eljáró nemzeti bíróság ítélete következtében vált jogerőssé; 3) a nemzeti bíróság ezen ítélete az uniós jognak a Bíróság ítélkezési gyakorlatával összeegyeztethetetlen értelmezésén alapul, amelyet anélkül fogadtak el, hogy előzetes döntéshozatal iránti kérelemmel fordultak volna a Bírósághoz, és 4) az említett ítélkezési gyakorlatról történt tudomásszerzést követően haladéktalanul a közigazgatási szervhez fordult? 9) A nemzeti és az uniós bíróságok, amelyeknek kötelességük az uniós jog teljes körű érvényesülésének biztosítása a tagállamokban, követelhetik‑e és kötelesek‑e megkövetelni és ítélettel rászorítani a tagállamok nemzeti közigazgatási hatóságát, hogy – a saját hatáskörük keretein belül – elfogadják általában az uniós joggal, és különösen az 1999/70/EK irányelvvel, valamint a keretmegállapodással összeegyeztethetetlen szabályok mellőzése érdekében szükséges rendelkezéseket?”