ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
4

2007. március 5-én a felperes a 40/94 rendelet 78. cikke alapján igazolási kérelmet nyújtott be az OHIM-hoz, és kérelmezte az OHIM-nál, hogy a folyószámlájáról vonja le a megfelelő összegű megújítási díjat, valamint az igazolás díját. A felperes e tekintetben kifejtette, hogy többek között a szóban forgó védjegy megújításával kapcsolatban egy védjegyek megújítására irányuló szolgáltatások nyújtására szakosodott társasághoz (a továbbiakban: szakértői cég) fordult. A szakértői cég olyan adatbázishoz kapcsolódó számítógépes rendszert hozott létre, amelybe kézzel viszik be a megújítandó védjegyek és szabadalmak, valamint a jogosultak különböző adatait. Amikor egy adott védjegyet meg kell újítani, a rendszernek három figyelmeztető levelet kell küldenie a jogosultnak, amelyben a hozzájárulását kéri a megújítás előtt. Ha a három levél közül egy nem jön létre, egy biztonsági rendszernek kell aktiválódnia, amely pótlevelet nyomtat ki és küld el. A jelen ügyben viszont, mivel a szakértői cég egyik alkalmazottja nem vitte be az adatbázisba a felperes egyes adatait, amelyek szükségesek lettek volna a rendszer megfelelő működéséhez, nem küldtek értesítést a felperesnek. Ezenkívül később az is kiderült, hogy az ilyenfajta hibák jelzésére kifejlesztett biztonsági rendszer nem aktiválódott, mert csak a szabadalmak megújítására vonatkozóan működtették, a védjegyek megújítására vonatkozóan viszont nem.
28

E kifogás alátámasztására a felperes a House of Lords (Lordok Háza, Egyesült Királyság) előtt Lord Malloch-Brown, Minister of State to the Foreign and Commonwealth Office (külügyi és nemzetközösségi miniszter, a továbbiakban: Minister of State) által 2008. július 22-én tett nyilatkozatra hivatkozik. Amikor azon okokról kérdezték, amelyek miatt az Egyesült Királyság kormánya csak tartózkodott a Tanácsban a megtámadott határozat elfogadásához vezető 2008. július 15-i szavazás során ahelyett, hogy ellenezte volna a PMOI vitatott listán való fenntartását a POAC határozata és a Court of Appeal ítélete ellenére, a Minister of State a következőket állította nyilatkozatának a Hansardban szereplő hivatalos átírása szerint: „Tiszteletben kívántuk tartani a [Court of Appeal] ezen határozatát, és ezért nem tudtuk támogatni a [francia] kormányt, aki új, korábban hozzá nem férhető információkat hozott fel, amelyek alapján számos európai kormányt meg tudott győzni, hogy támogassák. Azon okokat illetően, amelyek miatt inkább tartózkodtunk, mintsem elleneztük [a PMOI-nak] a listán való fenntartását, az jelentett nehézséget, hogy ez egy minden terrorista szervezetet magában foglaló átfogó lista, és e lista mellett vagy ellen kell szavazni. Ezért azzal a nagyon kellemetlen helyzettel szembesültünk, hogy vagy a régi listát tartjuk fenn, ami nem járt volna semmilyen előnnyel, hiszen a PMOI-t továbbra is tartalmazta volna, vagy nem lett volna többé terrorista szervezetek listája Európában. Úgy gondoltuk, hogy ez elfogadhatatlan veszélyt jelentene az Egyesült Királyság lakosai számára, akárcsak a kontinens többi részére nézve.”
29

A 2009. február 4-én benyújtott dokumentumok három – a felperes ügyvezető igazgatójától, valamint a párizsi (Franciaország) és a hamburgi (Németország) fióktelepei képviselőitől származó – nyilatkozatból állnak, amelyek összegzik a felperesnek a megtámadott határozatban említett jogalanyokkal való kereskedelmi kapcsolatait. Egy, a tárgyaláson feltett kérdésre válaszul a felperes előadta, hogy ezeket a dokumentumokat először is annak megállapítása érdekében nyújtotta be, hogy a pénzeszközei befagyasztását érintő intézkedés nem volt indokolt, mivel a megtámadott határozatban említett jogalanyokkal csak korlátozott kapcsolatot tartott fenn. Továbbá, a felperes szerint, a szóban forgó nyilatkozatok a harmadik jogalapot is alátámasztják, mivel ezekből következik egyfelől, hogy a Tanács által kitűzött cél elérése érdekében a pénzeszközei befagyasztására nem volt szükség, másfelől, hogy e cél kevésbé korlátozó eszközökkel is elérhető volt. Végül, az érintett dokumentumok relevánsak a negyedik jogalap vonatkozásában is, mivel bemutatják azokat a nehézségeket, amelyekkel a felperes szembesült, amikor „negatív bizonyítékot” kellett szolgáltatnia, anélkül, hogy hozzáférhetett volna azokhoz a bizonyítékokhoz, amelyekre a Tanács hivatkozott, feltéve, hogy ezek egyáltalán léteznek.
45

Továbbá, noha az életközösségi megállapodás megkötése főszabály szerint csak az élettársakat köti (lásd a jelen ítélet 35. pontját), ki kell emelni, hogy az említett ismertető, miután megjegyzi, hogy a holland bíróságok ugyanúgy kezdik kezelni az életközösségi megállapodást kötő párokat, mint azokat, akik bejegyzett élettársi kapcsolatban élnek vagy házasságot kötöttek (courts are starting to put couples with a cohabitation agreement on the same footing as married and registered couples), kifejezetten elismeri, hogy az életközösségi megállapodást kötő párok harmadik személyekkel szemben – különösen az öregségi nyugdíjat illetően – joghatásokat keletkeztethetnek; márpedig, ahogyan a Közszolgálati Törvényszék a jelen ítélet 43. pontja végén kiemelte, a jelen jogvitában éppen mindkét élettárs a másikat jelölte meg az »élettársi nyugdíj« kedvezményezettjeként, amennyiben az adott félre vonatkozó nyugdíjszabályzat ismer ilyen nyugdíjat.
51

Egyébiránt a jelen ügyben, az Elsőfokú Bíróság arra vonatkozó kérdésére adandó válaszul, hogy a felperesnek saját állítása szerint volt-e lehetősége vonatkozó észrevételeinek megtételére, a felperes mindössze arra hivatkozott, hogy nézeteltérés állt fenn a képviselő feladatának tekintetében, továbbá hogy az OHIM gyakorlata eltér az ESZH-étól. Márpedig az OHIM-mal szemben képviselője az volt, aki az értesítéseket kézhez kapta, és aki egyébiránt az igazolási kérelmet is benyújtotta. Még ha feltételezzük is, hogy nem ez az eset állt fenn, e képviselő nem nyújthatta volna be e kérelmet, amelyet, még nyomósabb indokkal, soha be nem nyújtottnak kell tekinteni. Továbbá, amint az feljebb már megállapítást nyert, az ESZH gyakorlata nem köti az OHIM-ot. Ennélfogva a felperes válasza megerősíti azt a megállapítást, mely szerint a felperes meghallgatáshoz való jogát nem sértették meg.
Az Elsőfokú Bíróság (hetedik tanács) 2009. szeptember 30‑i ítélete – JOOP! kontra OHIM (!)

(T‑75/08. sz. ügy)

„Közösségi védjegy – Egy felkiáltójelet ábrázoló közösségi ábrás védjegy bejelentése – Feltétlen kizáró ok – A megkülönböztetőképesség hiánya – A használat révén megszerzett megkülönböztető képesség hiánya – A 40/94/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja, valamint (3) bekezdése [jelenleg a 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja, valamint (3) bekezdése]”

Közösségi védjegy – A közösségi védjegy meghatározása és megszerzése – Feltétlen kizáró okok – Megkülönböztetésre nem alkalmas megjelölések – Kivétel – A megkülönböztető jelleg használat révén történő megszerzése (40/94 tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, b) pont és (3) bekezdés) (vö. 25–29., 41–47. pont)

Tárgy

Az OHIM első fellebbezési tanácsának egy ábrás megjelölés közösségi védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemre vonatkozó, 2007. november 26‑i határozata (R 1134/2007‑1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

Az ügy adatai

A közösségi védjegy bejelentője: JOOP! GmbH. Az érintett közösségi védjegy: Egy felkiáltójelből álló ábrás védjegy a 14., 18. és 25. osztályba tartozó áruk vonatkozásában (5332184. sz. védjegybejelentés). Az elbíráló határozata: Az elbíráló a lajstromozást megtagadta. A fellebbezési tanács határozata: A fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.





Rendelkező rész

1) Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.

2) Az Elsőfokú Bíróság a JOOP! GmbH‑t kötelezi a költségek viselésére.
Az Elsőfokú Bíróság (hetedik tanács) 2009. szeptember 30‑i ítélete – JOOP! kontra OHIM (Felkiáltójel négyszögben való ábrázolása)

(T‑191/08. sz. ügy)

„Közösségi védjegy – Egy felkiáltójelet négyszögben ábrázoló közösségi ábrás védjegy bejelentése – Feltétlen kizáró ok – A megkülönböztetőképesség hiánya – A használat révén megszerzett megkülönböztető képesség hiánya – A 40/94/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja, valamint (3) bekezdése [jelenleg a 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja, valamint (3) bekezdése]”

Közösségi védjegy – A közösségi védjegy meghatározása és megszerzése – Feltétlen kizáró okok – Megkülönböztetésre nem alkalmas megjelölések – Kivétel – A megkülönböztető jelleg használat révén történő megszerzése (40/94 tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, b) pont, és 3. cikk) (vö. 25–30., 42–47. pont)

Tárgy

Az OHIM első fellebbezési tanácsának egy ábrás megjelölés közösségi védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemre vonatkozó, 2008. március 6‑i határozata (R 1822/2007‑1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

Az ügy adatai

A közösségi védjegy bejelentője: JOOP! GmbH. Az érintett közösségi védjegy: Egy négyszögben található felkiáltójelből álló ábrás védjegy a 14., 18. és 25. osztályba tartozó áruk vonatkozásában (5332176. sz. védjegybejelentés). Az elbíráló határozata: Az elbíráló a lajstromozást megtagadta. A fellebbezési tanács határozata: A fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.





Rendelkező rész

1) Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.
30

Másodszor, a felperes természetesen megalapozottan állította, hogy nincs befolyással a védjegy megkülönböztető képességének értékelésére az a tény, hogy az díszítő funkciót tölt be. Mindazonáltal az a megjelölés, amely a klasszikus értelemben vett védjegyfunkciókon túl további funkciókat is betölt, csak akkor megkülönböztető a 40/94 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja értelmében, ha egyúttal az az áru vagy szolgáltatás kereskedelmi származásának megjelölésként is felfogható, és ezáltal az érintett vásárlóközönség az összetévesztés veszélye nélkül meg tudja különböztetni a védjegyjogosult áruját vagy szolgáltatását a más kereskedelmi származású árutól vagy szolgáltatástól (az Elsőfokú Bíróság T-130/01. sz., Sykes Enterprises kontra OHIM [REAL PEOPLE, REAL SOLUTIONS] ügyben 2002. december 5-én hozott ítéletének [EBHT 2002., II-5179. o.] 20. pontja és a T-320/03. sz., Citicorp kontra OHIM [LIVE RICHLY] ügyben hozott ítéletének [EBHT 2005., II-3411. o.] 66. pontja). Szükséges tehát, hogy ez a megjelölés, még ha díszítő jellegű is, rendelkezzen a megkülönböztető képesség minimumával.
131

Így a felperes összehasonlítható helyzetben van az Egyesült Királyság más bankjaival, nevezetesen a Persia International Bank plc-vel és a Bank Saderat plc-vel (a továbbiakban: Saderat bank), amelyek szintén az iráni államhoz tartozó iráni bankok Egyesült Királyságban található leányvállalatai. Az államoknak éberséget kell gyakorolniuk e három bank felett az 1803. (2008) számú határozat alapján, amely egyébiránt kifejezetten megemlíti a Bank Saderatot, csakúgy mint a felperest. Ugyanígy mind szerepelnek a United States Department of the Treasury (az Amerikai Egyesült Államok Kincstára) azon bankokat felsoroló listáján, amelyek gyanúsíthatók azzal, hogy a hatályos korlátozó intézkedések és szankciós rendszerek megsértésével valósítanak meg ügyleteket. Márpedig egyedül a felperes pénzeszközeit fagyasztották be.
Az Elsőfokú Bíróság (nyolcadik tanács) 2009. július 8‑i ítélete – Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel kontra OHIM – Schwarzbräu (Alaska)

(T‑226/08. sz. ügy)

„Közösségi védjegy – Törlési eljárás – Alaska közösségi szóvédjegy – Feltétlen kizáró ok – Leíró jelleg hiánya – A 40/94/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja (jelenleg a 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja)”

Közösségi védjegy – A védjegyoltalomról való lemondás, a védjegyoltalom megszűnése és a védjegy törlése – Feltétlen törlési okok (40/94 tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, c) pont, és 51. cikk, (1) bekezdés, a) pont) (vö. 22., 36., 38. pont)

Tárgy

Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának (az R 1124/2004‑4. sz. ügyben) a Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH és a Schwarzbräu GmbH közötti törlési eljárásra vonatkozó, 2008. április 8‑án hozott határozata ellen benyújtott kereset.

Az ügy adatai

A törlés iránti kérelemmel érintett közösségi védjegy: az Alaska ábrás védjegy a 32. osztályba tartozó áruk tekintetében – 505 503. sz. közösségi védjegy. A közösségi védjegy jogosultja: Schwarzbräu GmbH A közösségi védjegy törlését kérelmező fél: Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH A törlési osztály határozata: A törlési osztály az érintett védjegy törlése iránti kérelemnek részben helyt adott. A fellebbezési tanács határozata: A fellebbezési tanács a megtámadott határozatot hatályon kívül helyezte, és az érintett védjegy törlése iránti kérelmet elutasította.





Rendelkező rész

1) Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.

2) Az Elsőfokú Bíróság a Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH‑t kötelezi a saját, valamint a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) részéről felmerült költségek viselésére.
Az Elsőfokú Bíróság (ötödik tanács) 2009. július 9‑i ítélete – Biotronik kontra OHIM (BioMonitor)

(T‑257/08. sz. ügy)

„Közösségi védjegy – A BioMonitor közösségi szóvédjegy bejelentése – Feltétlen kizáró ok – Leíró jelleg – A 40/94/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja (jelenleg a 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja)”

Közösségi védjegy – A közösségi védjegy meghatározása és megszerzése – Feltétlen kizáró okok – Kizárólag olyan jelekből vagy adatokból álló védjegyek, amelyek valamely áru jellemzőinek leírására szolgálhatnak (40/94 tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, c) pont) (vö. 22., 30. pont)

Tárgy

Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának (az R 466/2007‑4. sz. ügyben) a BioMonitor szómegjelölés közösségi védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemre vonatkozó, 2008. április 24‑én hozott határozata ellen benyújtott kereset.

Az ügy adatai

A közösségi védjegy bejelentője: Biotronik GmbH & Co. KG Az érintett közösségi védjegy: A BioMonitor szóvédjegy a 9., 10. és 38. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások tekintetében, amely esetben az árujegyzéket utólag a 10. osztályba tartozó árukra korlátozták – 4 556 023. sz. védjegybejelentés. Az elbíráló határozata: Az elbíráló a lajstromozást megtagadta. A fellebbezési tanács határozata: A fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.





Rendelkező rész

1) Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.
7

2007. november 5-én a Bizottság bírálóbizottsága megszövegezte a benyújtott ajánlatokra vonatkozó első bírálati jegyzőkönyvét. E jegyzőkönyv megállapítja többek között, hogy „[a C. társaság] megjelölt egy egységárat a 03.09.15 B tételre, ezt azonban nem számította be a teljes árba. Ezért 973,76 eurót kellene ahhoz hozzáadni, amely így 9728946,14 euró összegű új teljes árat eredményez”, „a [C. társaság] elmulasztott továbbá egységárat adni az E 9.26 tételre”, „[a felperes] ajánlata nem tartalmaz kihagyást”, „[a C. társaság] és [más vállalkozások] mindannyian elmulasztották egyes tételek árát megjelölni”, ezért „ajánlatukat nem megfelelőnek kell tekinteni”, és „[k]övetkezésképpen az egyetlen megfelelő ajánlatot a [felperes] nyújtotta be”. E megállapításra tekintettel a bírálóbizottság azt a javaslatot tette, hogy a szóban forgó közbeszerzési szerződést a felperesnek ítéljék oda.
A Törvényszék (nyolcadik tanács) 2009. december 9‑i ítélete – Earle Beauty kontra OHIM (SUPERSKIN)

(T‑486/08. sz. ügy)

„Közösségi védjegy − A SUPERSKIN közösségi szóvédjegy bejelentése − Feltétlen kizáró ok − Leíró jelleg − A 40/94 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja (jelenleg a 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja)”

Közösségi védjegy – A közösségi védjegy meghatározása és megszerzése – Feltétlen kizáró okok – Kizárólag olyan jelekből vagy adatokból álló védjegyek, amelyek valamely áru jellemzőinek leírására szolgálhatnak – Megkülönböztetésre nem alkalmas megjelölések (40/94 tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, b) és c) pont) (vö. 27., 37–44., 50. pont)

Tárgy

Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának 2008. szeptember 15‑i, a SUPERSKIN szómegjelölés közösségi védjegyként történő lajstromozásának tárgyában hozott határozata (R 1656/2007‑4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

Az ügy adatai

A közösségi védjegy bejelentője: Liz Earle Beauty Co. Ltd Az érintett közösségi védjegy: A „SUPERSKIN” szóvédjegy a 3., 5. és 44. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások tekintetében – 5967856. sz. védjegybejelentés. Az elbíráló határozata: Az elbíráló a védjegybejelentést elutasította. A fellebbezési tanács határozata: A fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.





Rendelkező rész

1) A Törvényszék hatályon kívül helyezi a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) negyedik fellebbezési tanácsának 2008. szeptember 15‑i határozatát (R 1656/2007‑4. sz. ügy) a 3. osztályba tartozó parfümökre, köröm- és hajápolási termékekre, izzadásgátló termékekre, dezodorokra, fogkrémekre, hajfestékekre, hajlakkokra, szemápolási termékekre, körömlakkokra és körömlakklemosókra, valamint műkörmökre és a 44. osztályba tartozó szépségápolási termékekre, valamint hajápolási termékekre vonatkozó részében.

2) A Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

3) A Liz Earle Beauty Co. Ltd viseli saját költségeit, valamint az OHIM költségeinek felét. Ez utóbbi viseli saját költségeinek felét.
Az Elsőfokú Bíróság (második tanács) 2009. november 19‑i ítélete – Clearwire kontra OHIM (CLEARWIFI)

(T‑399/08. sz. ügy)

„Közösségi védjegy – Az Európai Közösséget megjelölő nemzetközi lajstromozás – CLEARWIFI szóvédjegy – Feltétlen kizáró ok – Leíró jelleg – A 40/94/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja (jelenleg a 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja)”

Közösségi védjegy – A közösségi védjegy meghatározása és megszerzése – Feltétlen kizáró okok – Kizárólag olyan jelekből vagy adatokból álló védjegyek, amelyek valamely áru jellemzőinek leírására szolgálhatnak (40/94 tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, c) pont) (vö. 27., 50–51. pont)

Tárgy

Az OHIM első fellebbezési tanácsának (az R 706/2008‑1. sz. ügyben) a CLEARWIFI megjelölés Európai Közösséget megjelölő nemzetközi lajstromozására vonatkozó, 2008. június 30‑án hozott határozata ellen benyújtott kereset.

Az ügy adatai

A közösségi védjegy bejelentője: Clearwire Corporation Az érintett közösségi védjegy: A CLEARWIFI szóvédjegy a 38. osztályba tartozó szolgáltatások vonatkozásában (W00934594. sz. nemzetközi lajstromozás). Az elbíráló határozata: Az elbíráló a lajstromozást megtagadta. A fellebbezési tanács határozata: A fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.





Rendelkező rész

1) Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.
22

Meg kell állapítani, hogy a vitatott védjegy kétértelmű grafikus ábrázolására alapított kifogás a 40/94 rendelet 4. cikkének (jelenleg a 207/2009 rendelet 4. cikke) és 7. cikke (1) bekezdése a) pontjának (jelenleg a 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének a) pontja) alkalmazására vonatkozik. Márpedig a felperes a keresetlevelében annak kifogásolására szorítkozott, hogy a fellebbezési tanács megsértette a 40/94 rendelet 7. cikkének (3) bekezdését – amely lehetővé teszi a 7. cikk (1) bekezdésének b), c) és d) pontjától (a 7. cikk (1) bekezdésének c) és d) pontja jelenleg a 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) és d) pontja) való eltérést – a 8. cikkének (4) bekezdését és a 73. cikkét.
Az Elsőfokú Bíróság (második tanács) 2009. október 20‑i ítélete – Aldi Einkauf kontra OHIM – Goya Importaciones y Distribuciones (4 OUT Living)

(T‑307/08. sz. ügy)

„Közösségi védjegy– Felszólalási eljárás – A 4 OUT Living közösségi ábrás védjegy bejelentése – A Living & Co korábbi nemzeti ábrás védjegy – Viszonylagos kizáró ok – Összetéveszthetőség – A 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg a 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”

Közösségi védjegy – A közösségi védjegy meghatározása és megszerzése – Viszonylagos kizáró okok – Azonos vagy hasonló termékek, illetve szolgáltatások vonatkozásában lajstromozott azonos vagy hasonló korábbi védjegy jogosultja általi felszólalás – A korábbi védjeggyel való összetéveszthetőség (40/94 tanácsi rendelet, 8. cikk, (1) bekezdés, b) pont) (vö. 19–21., 32., 33. pont)

Tárgy

Az OHIM első fellebbezési tanácsának 2008. május 7‑i, a Goya Importaciones y Distribuciones, SL és az Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG. közötti felszólalási eljárás tárgyában hozott határozata (R 1199/2007‑1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

Az ügy adatai

A közösségi védjegy bejelentője: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG. Az érintett közösségi védjegy: A 4 OUT Living ábrás védjegy a 18., 25. és 28. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában. A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: Goya Importaciones y Distribuciones, SL. A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: A Living & Co spanyol ábrás védjegy a 3., 14., 16., 18., 21., 25., 34. és 35. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában (2 604 969. lajstromszám). A felszólalási osztály határozata: A felszólalási osztály a felszólalásnak részben helyt adott. A fellebbezési tanács határozata: A fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

Rendelkező rész

1) Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.
41

Ezenkívül azáltal, hogy a megtámadott határozat, amely 35. pontjában a korábbi védjegy közismertsége bizonyítékainak értékeléséről szól, megállapította, hogy a vizsgálatok is azt mutatták ki, hogy a „kinder” szót spontán módon a KINDER védjeggyel ellátott cukorkaárukkal hozzák kapcsolatba, a felperes szerint a fellebbezési tanács indokolatlanul korlátozta azt az áruválasztékot, amelyhez a KINDER védjegy jó hírneve kapcsolódik. A helyes értékelésnek ugyanis arra a következtetésre kellett volna jutnia, hogy a KINDER védjegy nem csak a cukorkaárukhoz, hanem a csokoládéhoz, a csokoládétojásokhoz, a snackekhez (beleértve a tejalapú snackeket is) valamint a csokoládészeletekhez is kapcsolódik.
A Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) második fellebbezési tanácsa által a 2nine Ltd és a Pacific Sunwear of California, Inc. közötti felszólalási eljárásra vonatkozóan 2008. június 16‑án hozott határozat (R 1590/2007‑2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.
A Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) második fellebbezési tanácsa által a 2nine Ltd és a Pacific Sunwear of California, Inc. közötti felszólalási eljárásra vonatkozó 2008. június 16‑án hozott határozat (R 1591/2007‑2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.
A Törvényszék (ötödik tanács) 2010. március 4‑i ítélete – Monoscoop kontra OHIM (SUDOKU SAMURAI BINGO)

(T‑564/08. sz. ügy)

„Közösségi védjegy – A SUDOKU SAMURAI BINGO közösségi szóvédjegy bejelentése – Feltétlen kizáró ok – Leíró jelleg – A 40/94/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja (jelenleg a 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja)”

Közösségi védjegy – A közösségi védjegy meghatározása és megszerzése – Feltétlen kizáró okok – Kizárólag olyan jelekből vagy adatokból álló védjegyek, amelyek valamely áru jellemzőinek leírására szolgálhatnak (40/94 tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, c) pont) (vö. 18., 28., 35. pont)

Tárgy

Az OHIM második fellebbezési tanácsának (az R 816/2008‑2. sz. ügyben) a SUDOKU SAMURAI BINGO szómegjelölés közösségi védjegyként történő lajstromozása tárgyában 2008. szeptember 30‑án hozott határozatával szemben benyújtott kereset.

Az ügy adatai

A közösségi védjegy bejelentője: Monoscoop BV Az érintett közösségi védjegy: A SUDOKU SAMURAI BINGO szóvédjegy a 9., 28. és 41. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások tekintetében (5 769 013. sz. védjegybejelentés). Az elbíráló határozata: Az elbíráló a kérelmet elutasította. A fellebbezési tanács határozata: A fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.





Rendelkező rész

1) A Törvényszék a keresetet elutasítja.