Ez utóbbi rendelkezés szerint az Egyesült Nemzeteknek az Egyesült Nemzetek Menekültügyi Főbiztosságától különböző szerve vagy ügynöksége védelmének vagy támogatásának „bármely okból” való megszűnése, amely alapján az érintett személyeket ipso facto megilletik a 2004/83 irányelv által biztosított előnyök, többek között olyan személy helyzetére is vonatkozik, aki miután ténylegesen igénybe vette e védelmet vagy támogatást, abban irányításán kívüli vagy akaratától független ok miatt már nem részesül. Ugyanis a 2004/83 irányelv 12. cikke (1) bekezdése a) pontjának második mondatát bevezető „[a]mennyiben e védelem vagy támogatás […] [megszűnt]” szavakból az következik, hogy mindenekelőtt az Egyesült Nemzetek valamely szerve vagy ügynöksége által nyújtott tényleges támogatásnak, nem pedig a szerv vagy ügynökség megszűnése szükséges ahhoz, hogy a menekültkénti elismerésből való kizáró ok már ne legyen alkalmazandó. Természetesen az e szerv vagy ügynökség működési területétől való puszta távollét vagy az annak elhagyására vonatkozó önkéntes elhatározás nem minősíthető a támogatás megszűnésének. Ha viszont ezen elhatározást az érintett személy akaratától független, kényszerű körülmények indokolják, az ilyen helyzet ahhoz a megállapításhoz vezethet, amely szerint azon támogatás, amelyben e személy részesült, megszűnt a 2004/83 irányelv 12. cikke (1) bekezdése a) pontjának második mondata értelmében.

A harmadik országok állampolgárainak, illetve a hontalan személyeknek menekültként vagy a más okból nemzetközi védelemre jogosultként való elismerésének feltételeiről [helyesen: feltételeire] és az e státuszok tartalmára vonatkozó minimumszabályokról szóló 2004/83 irányelv 12. cikke (1) bekezdése a) pontjának első mondatát úgy kell értelmezni, hogy az e rendelkezésben foglalt, a menekültkénti elismerést kizáró ok hatálya alá nemcsak azok a személyek tartoznak, akik jelenleg igénybe veszik az Egyesült Nemzetek valamely más szerve vagy ügynöksége által nyújtott támogatást, hanem azok is, akik ténylegesen igénybe vették e támogatást a menedékkérelem valamely tagállamban való benyújtása előtt kis idővel, azonban csak ha e támogatás nem szűnt meg ugyanezen (1) bekezdés a) pontjának második mondata értelmében.

A harmadik országok állampolgárainak, illetve a hontalan személyeknek menekültként vagy a más okból nemzetközi védelemre jogosultként való elismerésének feltételeiről [helyesen: feltételeire] és az e státuszok tartalmára vonatkozó minimumszabályokról szóló 2004/83 irányelv 12. cikke (1) bekezdése a) pontjának második mondatát úgy kell értelmezni, hogy ha a menedékkérelem elbírálásáért felelős tagállam illetékes hatóságai megállapították, hogy az ENSZ Palesztin Menekülteket Segélyező és Támogató Közel-Keleti Ügynöksége (UNRWA) védelmének vagy támogatásának megszűnésére vonatkozó feltétel teljesül a kérelmező vonatkozásában, az a tény, hogy ipso facto„megilletik az ezen irányelv által biztosított előnyök”, e tagállam által az ezen irányelv 2. cikkének c) pontja értelmében vett menekültként való elismerést jelent, és a menekült jogállás ipso iure megadását a kérelmező számára, azonban csak ha utóbbira nem vonatkozik az e 12. cikk (1) bekezdése b) pontjában vagy (2) és (3) bekezdésében megállapított kizáró okok valamelyike.

Az irányelv 12. cikke (1) bekezdése a) pontjának második mondatában szereplő „ipso facto megilletik az ezen irányelv által biztosított előnyök” fordulatot ugyanis a Genfi Egyezmény 1. cikke D. pontja második bekezdésének megfelelően kell értelmezni, vagyis úgy, mint amely lehetővé teszi az érintett személyeknek, hogy „ipso iure” [„de plein droit”] részesüljenek ezen Egyezmény rendszerében és az azáltal biztosított „előnyökben”. Ezért az abból a tényből eredő jog, hogy az UNRWA támogatása megszűnik, és hogy a kizáró ok megszűnik, nem korlátozódhat csak arra a lehetőségre az érintett személy számára, hogy a 2004/83 irányelv 2. cikkének c) pontja alapján kérelmezze menekültkénti elismerését, mivel e lehetőség már nyitva áll a valamelyik tagállam területén tartózkodó harmadik országok állampolgárai, illetve hontalan személyek számára. Az a tény azonban, hogy az érintett személyt ipso facto megilletik az említett irányelv által biztosított előnyök annak 12. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében, nem vonja maga után a menekültkénti elismeréshez való feltétlen jogot. Ezért ugyan annak a személynek, akinek joga van ahhoz, hogy ipso facto megillessék a 2004/83 irányelv által biztosított előnyök, nem feltétlenül kell bizonyítania, hogy az irányelv 2. cikkének c) pontja értelmében üldöztetéstől tart, azonban menekült jogállás megadása iránti kérelmet kell benyújtania, amely kérelmet a felelős tagállam illetékes hatóságainak kell megvizsgálniuk. E vizsgálat során a hatóságoknak nemcsak azt kell ellenőrizniük, hogy a kérelmező ténylegesen kérte az UNRWA támogatását, és hogy e támogatás megszűnt, hanem azt is, hogy a kérelmezőre nem vonatkozik az ugyanezen irányelv 12. cikke (1) bekezdésének b) pontjában vagy (2) és (3) bekezdésében megállapított, egyik vagy másik kizáró ok.

(vö. 71., 72., 75., 76., 81. pont és a rendelkező rész 2. pontja)