ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
C 198/15

A Törvényszék (kilencedik tanács) T-169/20. sz., Marina Yachting Brand Management kontra EUIPO – Industries Sportswear ügyben 2021. szeptember 22-én hozott ítélete ellen a Marina Yachting Brand Management Co. Ltd által 2021. december 2-án benyújtott fellebbezés

(C-743/21. P. sz. ügy)

(2022/C 198/22)

Az eljárás nyelve: angol

Felek

Fellebbező: Marina Yachting Brand Management Co. Ltd (képviselők: A. von Mühlendahl, C. Eckhartt, P. Böhner Rechtsanwälte)

A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), Industries Sportswear Co. Srl

A Bíróság (a fellebbezés megengedhetőségéről határozó tanács) 2022. március 31-i végzésében úgy határozott, hogy a fellebbezés nem megengedhető, és hogy a Marina Yachting Brand Management Co. Ltd maga viseli saját költségeit.
C 198/16

A Törvényszék (kilencedik tanács) T-173/20. sz., Henry Cotton's Brand Management kontra EUIPO – Industries Sportswear ügyben 2021. szeptember 22-én hozott ítélete ellen a Henry Cotton's Brand Management Co. Ltd által 2021. december 2-án benyújtott fellebbezés

(C-744/21. P. sz. ügy)

(2022/C 198/23)

Az eljárás nyelve: angol

Felek

Fellebbező: Henry Cotton's Brand Management Co. Ltd (képviselők: A. von Mühlendahl, C. Eckhartt, P. Böhner Rechtsanwälte)

A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), Industries Sportswear Co. Srl

A Bíróság (a fellebbezés megengedhetőségéről határozó tanács) 2022. március 31-i végzésében úgy határozott, hogy a fellebbezés nem megengedhető, és hogy a Henry Cotton’s Brand Management Co. Ltd maga viseli saját költségeit.
2.

Úgy kell-e értelmezni a megállapodás 30. cikke (1) bekezdésének c) pontjával összefüggésben értelmezett 30. cikkének (2) bekezdésében foglalt rendelkezést, hogy a 30. cikk (1) bekezdésének c) pontjában említett személyekre akkor terjed ki a megállapodás 31. cikke (1) bekezdésének hatálya, ha uniós polgárként a teljes átmeneti időszak alatt megszakítás nélkül az Egyesült Királyságban rendelkeztek lakóhellyel, és egyidejűleg a teljes átmeneti időszak alatt, annak végéig egyetlen tagállam jogszabályainak hatálya alá tartoztak, vagy úgy kell-e értelmezni ezt a rendelkezést, hogy a 30. cikk (1) bekezdésének c) pontjában említett személyek nem tartoznak a 31. cikk (1) bekezdésének hatálya alá, ha az átmeneti időszak végét követően megszüntették lakóhelyüket az Egyesült Királyságban?
C 171/19

A Markkinaoikeus (Finnország) által 2022. február 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Teva BV és Teva Finland Oy kontra Merck Sharp & Dohme Corp.

(C-119/22. sz. ügy)

(2022/C 171/25)

Az eljárás nyelve: finn

A kérdést előterjesztő bíróság

Markkinaoikeus

Az alapeljárás felei

Felperesek: Teva BV és Teva Finland Oy

Alperes: Merck Sharp & Dohme Corp.

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

1) Milyen kritériumokat kell alkalmazni annak eldöntésére, hogy mikor nem adtak még kiegészítő oltalmi tanúsítványt egy termékre a gyógyszerek kiegészítő oltalmi tanúsítványáról szóló, 2009. május 6-i 469/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) (a továbbiakban: 469/2009 rendelet) 3. cikkének c) pontja értelmében?

2) Abból kell-e kiindulni, hogy a 469/2009 rendelet 3. cikkének c) pontjában foglalt feltétel értékelése eltér az e rendelet 3. cikkének a) pontjában foglalt feltétel értékelésétől, és ha igen, akkor milyen módon?

3) A Bíróságnak a C-121/17. (2) és a C-650/17. sz. ügyben (3) hozott ítéleteiben szereplő, a 469/2009 rendelet 3. cikke a) pontjának értelmezésére vonatkozó okfejtések relevánsnak tekintendők-e a 469/2009 rendelet 3. cikkének c) pontjában foglalt feltétel értékelése szempontjából, és ha igen, akkor milyen módon? E tekintetben különösen a fent említett ítéletekben a 469/2009 rendelet 3. cikkének a) pontjával kapcsolatban a következőkre vonatkozóan tett megállapításokra kell utalni: — az igénypontok lényegi jelentése, valamint — az ügy értékelése a szakember nézőpontjából és a technikának az alapszabadalom bejelentési vagy elsőbbségi időpontjában meglévő állása alapján.

4) Releváns-e „az újító tevékenység középpontja”, a „központi újító tevékenység” és/vagy az alapszabadalom alá tartozó „találmány tárgya” kifejezés a 469/2009 rendelet 3. cikke c) pontjának értelmezése szempontjából, és amennyiben e kifejezések közül néhány vagy valamennyi releváns, hogyan kell értelmezni ezeket a kifejezéseket a 469/2009 rendelet 3. cikke c) pontjának értelmezése során? Az említett kifejezések alkalmazása tekintetében van-e jelentősége annak, hogy egyetlen hatóanyagból álló termékről (úgynevezett „monotermékről”) vagy több hatóanyag kombinációjából álló termékről (úgynevezett „kombinált termékről”) van-e szó, és ha igen, akkor milyen szempontból? Hogyan kell értékelni az utóbbi kérdést olyan esetben, amikor az alapszabadalom egyrészt egy monotermékre vonatkozó igénypontot, másrészt egy kombinált termékre vonatkozó igénypontot tartalmaz, és ez utóbbi igénypont a monotermék hatóanyagából és ezen felül a technika jelenlegi állása szerint egy vagy több hatóanyagból álló hatóanyag-kombinációra vonatkozik?

(1) HL 2009. L 152., 1. o.

(2) 2018. július 25-i ítélet (Teva UK Ltd és társai kontra Gilead Sciences Inc., C 121/17, EU:C:2018:585).

(3) 2020. április 30-i ítélet (Royalty Pharma Collection Trust kontra Deutsches Patent- und Markenamt, C 650/17, EU:C:2020:327).
A High Court (Írország) által 2022. február 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Right to Know CLG kontra An Taoiseach

(C-84/22. sz. ügy)

(2022/C 191/17)

Az eljárás nyelve: angol

A kérdést előterjesztő bíróság

High Court (Írország)

Az alapeljárás felei

Felperes: Right to Know CLG

Alperes: An Taoiseach

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

1) A környezeti információkhoz való nyilvános hozzáférésről és a 90/313/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2003. január 28-i 2003/4/EK (1) európai parlamenti és tanácsi irányelv 4. cikke (1) bekezdésének e) pontja értelmében vett, valamely hatóság „belső közleményének” vagy ezen irányelv 4. cikke (2) bekezdése első mondatának a) pontja értelmében vett „tanácskozásainak” kell-e minősíteni azokat a jegyzőkönyveket – az azokban szereplő környezeti információkhoz való hozzáférés iránti kérelem szempontjából –, amelyeket valamely tagállam kormányzata végrehajtó ágának olyan hivatalos üléseiről vettek fel, amelyek keretében a kormány tagjai találkoznak és kollektív szervezetként járnak el?

2) Túlterjeszkedik-e a jogerő (Köbler ügyben [C-224/01 (2)] és a későbbi ítélkezési gyakorlatban megvitatott) elve a korábbi ítélet rendelkező részén, és vonatkozik-e a korábbi ítéletben szereplő ténybeli és jogi megállapításokra is? Másképpen fogalmazva, az eljárás újbóli megindításának tilalmára („action estoppel”) korlátozódik-e a jogerő elve vagy az kiterjed a korábbi eljárásban az adott fél vonatkozásában elbírált ténybeli vagy jogi kérdésre („issue estoppel”) is?

3) A felek között a környezeti információkhoz való hozzáférés iránti konkrét kérelemmel kapcsolatban a 2003/4/EK irányelv állítólagos be nem tartása tárgyában folyamatban lévő eljárásban, amelyben a felperes/kérelmező kérelmére az uniós jogon alapuló egyes jogalapoknak helyt adva, míg másokat elutasítva hatályon kívül helyeztek valamely határozatot, ellentétes-e az uniós joggal, különösen a tényleges érvényesülés elvével az „issue estoppelen” alapuló jogerő olyan nemzeti szabálya, amelynek értelmében a nemzeti bíróság a kérelem tárgyában hozott további határozatra vonatkozó új eljárásban nem teheti lehetővé a felperes/kérelmező számára, hogy az említett további határozatot olyan, korábban elutasított uniós jogalapokon támadja meg, amelyek az adott körülmények között nem képezték jogorvoslat tárgyát?

4) Befolyásolják-e a fenti harmadik kérdésre adandó választ a következő tények: i. előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nem terjesztettek a Bíróság elé, és ii. a felek egyike sem hívta fel a nemzeti bíróság figyelmét a Bíróság releváns ítélkezési gyakorlatára?

(1) HL 2003. L 41., 26. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 7. kötet, 375. o.

(2) 2003. szeptember 30-i ítélet (EU:C:2003:513).
4)

Arra az esetre, ha valamely szabadalom igénypontjai egyetlen új molekulára és e molekulának egy létező és – adott esetben a nyilvánosság számára hozzáférhető – ismert gyógyszerrel történő kombinációjára vonatkoznak, vagy e kombinációval kapcsolatos több ilyen igénypontot is tartalmaznak, a rendelet 3. cikkének c) pontja a) kizárólag a termékként értékesített molekulára; b) a szabadalom hatálya alá tartozó, a hatályos alapszabadalommal védett monoterápiás gyógyszernek vagy az első kombinált terápiának megfelelő termék első forgalmazására, vagy c) a forgalombahozatali engedély dátumától függetlenül a szabadalom jogosultjának választása szerint az a) vagy b) esetre korlátozza-e a KOT megadását? Mi az oka a fentiek bármelyikének?
1.

a) Úgy kell-e értelmezni a 2001/83 irányelv (1) 80. cikke (1) bekezdésének b) pontját, hogy az e rendelkezésből levezethető követelmény még akkor is teljesül, ha – mint az alapügyben – a nagykereskedelmi forgalmazási engedély jogosultja olyan más személyektől szerez be gyógyszereket, akik a nemzeti rendelkezések alapján lakossági gyógyszerellátásra is engedéllyel rendelkeznek vagy arra jogosultak, de maguk nem rendelkeznek ilyen engedéllyel, vagy akik ezen irányelv 77. cikkének (3) bekezdése alapján mentesülnek az ilyen engedély megszerzésének kötelezettsége alól, és a beszerzés csak kis mennyiségben történik? b) Az 1. a) kérdésre adott nemleges válasz esetén van-e jelentősége a 2001/83 irányelv 80. cikke (1) bekezdésének b) pontjában foglalt követelménynek való megfelelés szempontjából annak, hogy az alapügyben szóban forgó és az 1. a) kérdésben ismertetett módon beszerzett gyógyszerek szállítása csak az ezen irányelv 77. cikkének (2) bekezdése szerint lakossági gyógyszerellátásra engedéllyel rendelkező vagy arra jogosult személyek részére vagy olyan személyek részére is történik, akik maguk is rendelkeznek nagykereskedelmi forgalmazási engedéllyel?
C 213/21

A Curtea de Apel Craiova (Románia) által 2022. január 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – NR kontra Parchetul de pe lângă Curtea de Apel Craiova

(C-58/22. sz. ügy)

(2022/C 213/29)

Az eljárás nyelve: román

A kérdést előterjesztő bíróság

Curtea de Apel Craiova

Az alapeljárás felei

Fellebbező és vádlott: NR

A másik fél az eljárásban: Parchetul de pe lângă Curtea de Apel Craiova

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

Úgy kell-e értelmezni az Európai Unió Alapjogi Chartájának 50. cikkében garantált non bis in idem elvét az MCV-határozatban (2006/928 európai bizottsági határozat) meghatározott kritériumok teljesítésének Romániát terhelő kötelezettségeivel összefüggésben, hogy az ügyészség által az adott ügy alapvető bizonyítékainak gyűjtését követően hozott eljárást megszüntető határozat kizárja ugyanazzal a személlyel szemben, azonos cselekmény alapján – még ha az eltérő jogi minősítéssel is rendelkezik – további büntetőeljárás lefolytatását, kivéve azon esetekben, amelyekben megállapítást nyer, hogy nem állt fenn az eljárás megszüntetésének alapját képező körülmény, vagy olyan új tények vagy körülmények merültek fel, amelyekből következően a megszüntetés alapját képező körülmény megszűnt?
3)

a) Úgy kell-e értelmezni az általános adatvédelmi rendelet 15. cikke (1) bekezdésének h) pontját, hogy csak akkor áll fenn az e rendelkezés értelmében vett „érthető információ”, ha ez az információ annyira széles körű, hogy a hozzáférési jognak az általános adatvédelmi rendelet 15. cikke (1) bekezdésének h) pontja értelmében vett jogosultja meg tudja állapítani, hogy ez a közölt információ a tényeknek is megfelel-e, tehát hogy ténylegesen a közölt információk szolgáltak-e a konkrétan kért automatizált döntés alapjául? b) Igenlő válasz esetén: hogyan kell eljárni akkor, ha az adatkezelő által közölt információk pontossága csak úgy ellenőrizhető, hogy harmadik feleknek az általános adatvédelmi rendelet által védett adatait is a hozzáférési jognak az általános adatvédelmi rendelet 15. cikke (1) bekezdésének h) pontja értelmében vett jogosultja tudomására kell hozni (black box)? Úgy is feloldható-e ez az általános adatvédelmi rendelet 15. cikkének (1) bekezdése értelmében vett hozzáférési jog és a harmadik felek adatvédelmi joga között fennálló ellentét, hogy kizárólag a hatósággal vagy a bírósággal közlik a harmadik feleknek az ugyanazon profilalkotáshoz felhasznált, a pontosság ellenőrzéséhez szükséges adatait, és így a hatóságnak vagy a bíróságnak önállóan kell ellenőriznie, hogy e harmadik személyek közölt adatai megfelelnek-e a tényeknek? c) Igenlő válasz esetén: milyen jogokat kell mindenképpen biztosítani a hozzáférési jognak az általános adatvédelmi rendelet 15. cikke (1) bekezdésének h) pontja értelmében vett jogosultja számára, ha a 3) b) kérdésben említett black box létrehozásával kell biztosítani harmadik feleknek az általános adatvédelmi rendelet 15. cikkének (4) bekezdése értelmében vett jogainak védelmét? Ebben az esetben a hozzáférési jognak az általános adatvédelmi rendelet 15. cikke (1) bekezdésének h) pontja értelmében vett jogosultjával közölni kell-e legalább álnevesített formában mások olyan adatait, amelyeket az adatkezelőnek az általános adatvédelmi rendelet 15. cikkének (1) bekezdése értelmében a döntéshozatal pontossága ellenőrzésének a lehetővé tételéhez közölnie kell?
2)

Az 1308/2013/EU rendelet 153. cikke (2) bekezdésének c) pontjában előírt azon elv tiszteletben tartásának biztosítása érdekében, amely szerint a termelői szervezet termelő tagjainak demokratikus módon, alaposan vizsgálniuk kell a szervezet tevékenységét és döntéseit: — a szervezet tagjai függetlenségének értékelése érdekében kizárólag azt kell-e figyelembe venni, hogy részesedéseik ugyanazon természetes vagy jogi személyeket illetnek-e meg, vagy olyan egyéb kapcsolatokat is, mint a nem termelő tagok esetében az ugyanazon érdekképviseleti szervezethez való tartozás, vagy a termelő tagok esetében az ilyen érdekképviseleti szervezeten belüli igazgatói feladatok ellátása? — elegendő-e a termelő tagok által a szervezet felett gyakorolt ellenőrzés ténylegességének megállapításához, hogy e tagok rendelkeznek a szavazatok többségével, vagy meg kell vizsgálni, hogy a szavazatok valóban független tagok közötti megoszlására figyelemmel egy vagy több nem termelő tag szavazati hányada lehetővé teszi-e ez utóbbiak számára, hogy akár többség nélkül is ellenőrizzék a szervezet döntéseit?
1)

Úgy kell-e értelmezni az utazási csomagokról és az utazási szolgáltatásegyüttesekről szóló, 2015. november 25-i (EU) 2015/2302 európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 12. cikkének (2) bekezdését, hogy [a] a lemondási jog megítélése szempontjából csak azok az elháríthatatlan és rendkívüli körülmények bírnak jelentőséggel, amelyek a lemondás időpontjában már bekövetkeztek, [b] vagy pedig úgy, hogy olyan rendkívüli körülményeket is figyelembe kell venni, amelyek a lemondás után, de az utazás tervezett megkezdése (mint a lemondás legkésőbb lehetséges időpontja) előtt ténylegesen bekövetkeznek? Ha az [a] kérdésre igenlő választ kell adni: [aa] Úgy kell-e értelmezni az irányelv 12. cikkének (2) bekezdését, hogy a lemondási jog tárgyában folytatott jogvitában az utazó olyan elháríthatatlan és rendkívüli körülményekre is hivatkozhat, amelyek már a lemondás időpontjában is bekövetkeztek, de azokról csak később szerzett tudomást?
C 237/40

A High Court (Írország) által 2022. április 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Z. K. és M. S. kontra The Minister for Justice and Equality

(C-248/22. sz. ügy)

(2022/C 237/51)

Az eljárás nyelve: angol

A kérdést előterjesztő bíróság

High Court

Az alapeljárás felei

Felperesek: Z. K. és M. S.

Alperes: The Minister for Justice and Equality

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

Tiltja-e a 2004/38/EK tanácsi irányelv, (1) hogy a munkavállalóként az irányelv alapján őt megillető, szabad mozgáshoz való jogát jogszerűen gyakorló uniós polgár különélő házastársával egyidejűleg ezen uniós polgár de facto tartós élettársa is származékos tartózkodási joggal rendelkezzen?

(1) Az Unió polgárainak és családtagjaiknak a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogáról, valamint az 1612/68/EGK rendelet módosításáról, továbbá a 64/221/EGK, a 68/360/EGK, a 72/194/EGK, a 73/148/EGK, a 75/34/EGK, a 75/35/EGK, a 90/364/EGK, a 90/365/EGK és a 93/96/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. április 29-i 2004/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2004. L 158., 77. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 5. kötet, 46. o.; helyesbítés: HL 2009. L 274., 47. o.).
3)

a) Úgy kell-e értelmezni a 2013/32/EU irányelv 46. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontját, hogy a menekültügyi hatóságnak a 2013/32/EU irányelv 33. cikke (2) bekezdésének d) pontja és 40. cikkének (5) bekezdése értelmében vett elfogadhatatlansági határozatával szembeni bírósági jogorvoslat annak vizsgálatára korlátozódik, hogy a menekültügyi hatóság helyesen állapította-e meg az azzal kapcsolatos feltételeket, hogy elfogadhatatlannak minősíthető-e a menedékjog iránti ismételt kérelem a 2013/32/EU irányelv 33. cikke (2) bekezdésének d) pontja, valamint 40. cikkének (2) és (5) bekezdése alapján? b) A 3) a) kérdésre adandó nemleges válasz esetén: Úgy kell-e értelmezni a 2013/32/EU irányelv 46. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontját, hogy az elfogadhatatlansági határozattal szembeni bírósági jogorvoslat annak vizsgálatát is magában foglalja, hogy fennállnak-e a nemzetközi védelem 2011/95/EU irányelv 2. cikkének b) pontja értelmében vett megadásának feltételei, ha a bíróság az általa elvégzett vizsgálat alapján megállapítja, hogy nem állnak fenn a menedékjog iránti ismételt kérelem elfogadhatatlanként való elutasításának feltételei? c) A 3) b) kérdésre adandó igenlő válasz esetén: Azt feltételezi-e a bíróság ilyen döntése, hogy a kérelmező számára korábban biztosították a 2013/32/EU irányelv II. fejezetében foglalt rendelkezésekkel összefüggésben értelmezett 40. cikke (3) bekezdésének harmadik mondata szerinti különleges eljárási garanciákat? Maga a bíróság is lefolytathatja-e ezt az eljárást, vagy – adott esetben a bírósági jogvita felfüggesztését követően – a menekültügyi hatóságra kell-e bíznia ezen eljárás lefolytatását? Lemondhat-e a kérelmező ezen eljárási garanciák tiszteletben tartásáról?
A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2022. március 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Research Consorzio Stabile Scarl, a saját nevében és a létrehozandó vállalkozási társulás (Research–Cisa) megbízottjaként eljárva és társai kontra Agenzia Nazionale per l’Attrazione degli Investimenti e lo Sviluppo di Impresa és társai

(C-215/22. sz. ügy)

(2022/C 244/21)

Az eljárás nyelve: olasz

A kérdést előterjesztő bíróság

Consiglio di Stato

Az alapeljárás felei

Felperesek: Research Consorzio Stabile Scarl, a saját nevében és a létrehozandó vállalkozási társulás (Research–Cisa) megbízottjaként eljárva; C. I. S. A. SpA, a saját nevében és a létrehozandó vállalkozási társulás (Research–Cisa) megbízottjaként eljárva; Debar Costruzioni SpA, a saját nevében és a Consorzio Stabile COM Scarl-lal, a C. N. Costruzioni Generali SpA-val és az Edil.Co. Srl; Invitalia – Agenzia Nazionale per l’Attrazione degli Investimenti e lo Sviluppo di Impresával létrehozandó vállalkozási társulás megbízottjaként eljárva

Alperesek: Invitalia – Agenzia Nazionale per l’Attrazione degli Investimenti e lo Sviluppo di Impresa; Debar Costruzioni SpA, a saját nevében és a Consorzio Stabile COM Scarl-lal, a C. N. Costruzioni Generali SpA-val és az Edil.Co. Srl-lel létrehozandó vállalkozási társulás megbízottjaként eljárva; Consorzio Stabile Scarl, a saját nevében és a létrehozandó vállalkozási társulás (Research–Cisa) megbízottjaként eljárva; C. I. S. A. SpA, a saját nevében és a létrehozandó vállalkozási társulás (Research–Cisa) megbízottjaként eljárva

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

Ellentétes-e a 2014. február 26-i 2014/24 európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 63. és 71. cikkével, valamint a letelepedés és szolgáltatásnyújtás szabadságának az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 49. és 56. cikkében foglalt elvével a szükséges alvállalkozásra vonatkozó olasz nemzeti szabályozás olyan értelmezése, amely szerint az egy vagy több elválasztható alkategória tekintetében kötelező minősítéssel nem rendelkező ajánlattevő nem pótolhatja a hiányzó követelményt több alvállalkozó igénybevételével, illetve azon összegek halmozásával, amelyek tekintetében ez utóbbiak minősítéssel rendelkeznek?

(1) A közbeszerzésről és a 2004/18/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. február 26-i 2014/24/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2014. L 94., 65. o.)
A High Court (Írország) által 2022. május 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Friends of the Irish Environment CLG kontra Minister for Agriculture, Food and the Marine, Ireland and the Attorney General

(C-330/22. sz. ügy)

(2022/C 284/22)

Az eljárás nyelve: angol

A kérdést előterjesztő bíróság

High Court (Írország)

Az alapeljárás felei

Felperes: Friends of the Irish Environment CLG

Alperesek: The Minister for Agriculture, Food and the Marine, Ireland and the Attorney General

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

1) Amennyiben a 2020. évi rendelet (1) hatályát vesztette és/vagy a nemzeti végrehajtási intézkedések érvényüket vesztették, szükséges-e az előzetes döntéshozatal iránti kérelem előterjesztése?

2) Érvénytelen-e a 2020/123/EU tanácsi rendelet IA. melléklete, tekintettel az 1380/2013/EU rendelet (2) (a továbbiakban: KHP-rendelet) céljaira és célkitűzéseire, valamint különös tekintettel a 2. cikkének (1) és (2) bekezdésére, beleértve a 2. cikk (2) bekezdése második mondatának célkitűzését és a jó kormányzásnak a KHP-rendelet 3. cikkének c) és d) pontjában meghatározott elveit (beleértve azt is, hogy milyen mértékben vonatkozik azokra az állományokra, amelyek esetében elővigyázatossági megközelítésre van szükség), a KHP-rendelet 9., 10., 15. és 16. cikkével, valamint preambulumbekezdéseivel, továbbá a nyugati vizekben halászott állományokra vonatkozó többéves terv létrehozásáról szóló 2019/472 európai parlamenti és tanácsi rendelet (3) (a továbbiakban: a nyugati vizekről szóló rendelet) 1., 2., 3., 4., 5., 8. és 10. cikkével összefüggésben értelmezve, amennyiben a 2020. évi rendeletben meghatározott teljes kifogható mennyiségek nem követik a Nemzetközi Tengerkutatási Tanács (ICES) által az egyes fajok tekintetében a maximális fenntartható hozam érdekében kiadott teljes halászati tilalmi javaslatot?

(1) Bizonyos halállományok és halállománycsoportok tekintetében az uniós vizeken, valamint az uniós halászhajók tekintetében egyes nem uniós vizeken alkalmazandó halászati lehetőségeknek a 2020. évre történő meghatározásáról szóló, 2020. január 27-i 2020/123/EU tanácsi rendelet (HL 2020. L 25., 1. o.).

(2) A közös halászati politikáról, az 1954/2003/EK és az 1224/2009/EK tanácsi rendelet módosításáról, valamint a 2371/2002/EK és a 639/2004/EK tanácsi rendelet és a 2004/585/EK tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 11-i 1380/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 354., 22. o.)

(3) HL 2019. L 83, 1. o.