ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
A fióktelep fogalma olyan tevékenységi központ fennállását feltételezi, amely a külvilág számára tartósan valamely anyavállalkozás részeként jelenik meg, saját üzletvezetéssel rendelkezik, és megfelelően felszerelt ahhoz, hogy harmadik személyekkel tárgyaljon úgy, hogy az utóbbiaknak, bár tudják, hogy szükség esetén jogi kapcsolat áll fenn az anyavállalattal, amelynek székhelye külföldön található, nem kell közvetlenül az anyavállalattal tárgyalniuk, hanem ebben a kiterjesztést képező tevékenységi központban is lebonyolíthatják az üzletet.

Az európai uniós védjegyről szóló 207/2009 rendelet 92. cikke (3) bekezdésének első mondata értelmében azt a természetes vagy jogi személyt, akinek lakóhelye, illetve amelynek székhelye, üzleti tevékenységének fő helye vagy valóságos és működő ipari vagy kereskedelmi telephelye az Unióban van, az EUIPO előtt alkalmazottja is képviselheti.

A 207/2009 rendelet 92. cikkének (3) bekezdése értelmében azt a természetes vagy jogi személyt, akinek lakóhelye, illetve amelynek székhelye, üzleti tevékenységének fő helye vagy valóságos és működő ipari vagy kereskedelmi telephelye az Unióban van, az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala előtt alkalmazottja is képviselheti. Az ilyen jogi személy alkalmazottja a jogi személlyel gazdasági kapcsolatban álló más jogi személyeket is képviselhet, akkor is, ha ez utóbbi jogi személyek székhelye, üzleti tevékenységük fő helye vagy valóságos és működő ipari vagy kereskedelmi telephelye nem az Unióban van.

Meg kell állapítani, hogy egy jogi személyiséggel nem rendelkező egyéni vállalkozás nem tartozik a 207/2009 rendelet 92. cikke (3) bekezdése második mondatának hatálya alá, oly módon, hogy e rendelkezés alkalmazásával egy ilyen vállalkozás nem képviselhet valamely olyan, az Unión kívül letelepedett jogi személyt, amellyel adott esetben az említett rendelkezés értelmében gazdasági kapcsolatban áll.

(lásd: 21., 34. pont)
A Törvényszék (hetedik tanács) 2017. március 1‑i ítélete –

Universiteit Antwerpen kontra REA

(T‑208/15. sz. ügy)

„Választottbírósági kikötés – A kutatási, technológiai fejlesztési és demonstrációs tevékenységre vonatkozó hetedik keretprogram (2007–2013) – Marie Skłodowska‑Curie‑cselekvések – Pályakezdő kutatók – FP7‑People‑ITN‑2008 pályázati felhívás – Támogatási megállapodások – Elszámolható költségek – A folyósított összegek visszatérítése – A kutatók fogadásának fogalma – Arányosság”

1. Bírósági eljárás – A Törvényszék előtt választottbírósági kikötés alapján történő keresetindítás – A nemzeti jog hatálya alá tartozó szerződés – A nemzeti anyagi jog alkalmazhatósága – A hatáskörre vonatkozó nemzeti szabályozás alkalmazhatatlansága (EUMSZ 272. cikk) (vö. 52–55. pont)

2. Bírósági eljárás – A Törvényszék előtt választottbírósági kikötés alapján történő keresetindítás – Kutatási, technológiai fejlesztési és demonstrációs cselekvési program keretében kötött szerződések – Célkitűzések (EUMSZ 272. cikk) (vö. 65. pont)

3. Bírósági eljárás – A Törvényszék előtt választottbírósági kikötés alapján történő keresetindítás – Kutatási, technológiai fejlesztési és demonstrációs cselekvési program keretében kötött szerződések – A kutatók fogadásának fogalma (EUMSZ 272. cikk) (vö. 81–85., 93., 104., 116. pont)

Tárgy

Az EUMSZ 272. cikkre alapított, egyrészt arra irányuló kérelem, hogy a Törvényszék állapítsa meg, hogy az FP7‑PEOPLE‑ITN‑2008 pályázati felhívás keretében megkötött 238214. sz. „C7” (Cerebellar‑Cortical Control: Cells, Circuits, Computation, and Clinic) támogatási megállapodást, valamint a 238686. sz. „CEREBNET” (Timing and plasticity in the olivo‑cerebellar system) támogatási megállapodást nem lehet úgy értelmezni, mint amely azt a kötelezettséget rója a kedvezményezettekre, hogy kizárólag saját létesítményen belül szervezzenek képzéseket a pályakezdő kutatók számára, és következésképpen a Törvényszék állapítsa meg, hogy a REA nem utasíthatja el el nem számolható költségként a költségek azon részét, amely a három pályakezdő kutató számára a felperes létesítményein kívül szervezett képzésekre vonatkozik, másrészt pedig arra irányuló kérelem, hogy a Törvényszék kötelezze a REA‑t arra, hogy fizesse meg a pályakezdő kutatók számára szervezett képzések felperes által megjelölt valamennyi költségének a megállapodások alapján való fizetés esedékességének napjától számított kamatokkal növelt összegét.

Az ítélet rendelkező része

1) A Törvényszék kötelezi a Kutatási Végrehajtó Ügynökséget (REA) arra, hogy fizessen meg 45526,73 euró összeget az Universiteit Antwerpen számára, a hetedik kutatási és technológiafejlesztési keretprogram (2007–2013) keretében megkötött 238686. sz. „Cerebnet” megállapodás alapján elszámolható bizonyos költségeknek az említett megállapodás alapján való fizetés esedékessége napjától számított szerződéses kamattal növelt összegének megfizetéseként.

2) A Törvényszék a keresetet az ezt meghaladó részében elutasítja.
A vegyi anyagok regisztrálásáról, értékeléséről, engedélyezéséről és korlátozásáról (REACH) szóló 1907/2006 rendelet 59. cikke nem határozza meg, hogy milyen módon kell előterjeszteni több, egy anyagnak az említett rendelet 57. cikke szerinti, különös aggodalomra okot adó anyagként való azonosítására irányuló javaslatot, legyen szó akár különböző anyagokról, akár az ez utóbbi cikkben hivatkozott, ugyanazon anyag más‑más tulajdonságairól. E jogszabályhely közelebbről azt sem határozza meg, hogy az említett rendelet 57. cikkében szereplő okokra vonatkozó egyes javaslatokat külön‑külön kell‑e előterjeszteni, vagy az ilyen típusú javaslatokat egyetlen dokumentum keretében is elő lehet terjeszteni. Akárhogy is, e két rendelkezés alapján semmi nem enged arra következtetni, hogy a javaslatokat össze kellene vonni egy és ugyanazon dokumentumba, amennyiben azokat ugyanaz a szerző nyújtja be egy időben. Ugyanígy, nincs azt tiltó rendelkezés, hogy egy vagy több javaslatot visszavonjanak az eljárás során, még akkor sem, ha ezeket eredetileg egyetlen dokumentumban terjesztették elő.

Következésképpen a tagállami bizottság előtti, egy adott anyaggal kapcsolatos megbeszélés keretében tartott szavazást illetően, amelyre azután került sor, hogy egy tagállam különválasztotta az ezen anyaggal kapcsolatos, az 1907/2006 rendelet 59. cikke (3) és (5) bekezdésének megfelelően előterjesztett dokumentációban szereplő megfontolásait más javaslatokkal kapcsolatos megfontolásaitól, nem állapítható meg az 1907/2006 rendelet 59. cikke (8) és (9) bekezdésének, vagy akár az anyag szállítója meghallgatáshoz való jogának a megsértése.

(lásd: 86. és 91. pont)
A korábbi védjegy számára az európai uniós védjegyről szóló 207/2009 rendelet 8. cikkének (5) bekezdése által biztosított, kiterjedt oltalom több feltétel együttes fennállását feltételezi. Először is a korábbi védjegynek és a bejelentett védjegynek azonosaknak vagy hasonlóaknak kell lenniük. Másodsorban a korábbi védjegynek jóhírnévnek kell örvendenie az Unió területén belül, amennyiben korábbi európai uniós védjegyről van szó, illetve az érintett tagállam területén, amennyiben korábbi nemzeti védjegyről van szó. Harmadsorban a bejelentett védjegy alapos ok nélkül történő használatának a korábbi védjegy megkülönböztető képessége vagy jóhírneve tisztességtelen kihasználásának, vagy a korábbi védjegy megkülönböztető képessége vagy jóhírneve sérelmének veszélyét kell eredményeznie. Mivel e feltételek kumulatív jellegűek, közülük már egynek a hiánya is meghiúsítja az említett rendelkezés alkalmazását.

A 207/2009 rendelet 8. cikke (5) bekezdésének harmadik alkalmazási feltételét illetően emlékeztetni kell arra, hogy a korábbi védjegy megkülönböztető képességének sérelme, mely fogalmat „a felhígulás veszélyének” is neveznek, rendszerint akkor állapítható meg, ha a lajstromozni kért védjegy használata azzal a hatással jár, hogy a korábbi védjegy többé nem alkalmas közvetlen asszociáció keltésére azon áruk tekintetében, amelyek tekintetében azt lajstromozták és alkalmazták.

(lásd :29. és 30. pont)
A Törvényszék (hatodik tanács) 2017. május 15‑i ítélete –

Morton’s of Chicago kontra EUIPO – Mortons the Restaurant (MORTON’S)

(T‑223/15. sz. ügy)

„Európai uniós védjegy – Törlési eljárás – MORTON’S európai uniós ábrás védjegy – MORTON’S, MORTONS, MORTON’S CLUB, MORTONS CLUB, MORTON’S THE RESTAURANT, MORTONS RESTAURANT és M MORTON’S korábbi nem lajstromozott nemzeti védjegyek – Viszonylagos kizáró ok – Törlés – A 207/2009/EK rendelet 8. cikkének (4) bekezdése és 53. cikke (1) bekezdésének c) pontja”

1. Európai uniós védjegy–A védjegyoltalomról való lemondás, a védjegyoltalom megszűnése és a védjegy törlése–Viszonylagos törlési okok–A 207/2009 rendelet 8. cikkének (4) bekezdése szerinti korábbi jog létezése–Feltételek (207/2009 tanácsi rendelet, 8. cikk, (4) bekezdés, és 53. cikk, (1) bekezdés, c) pont) (lásd: 12. pont)

2. Európai uniós védjegy–A védjegyoltalomról való lemondás, a védjegyoltalom megszűnése és a védjegy törlése–Viszonylagos törlési okok–A 207/2009 rendelet 8. cikkének (4) bekezdése szerinti korábbi jog létezése–A megjelölés gazdasági tevékenység körében történő használata–Időbeli kritérium (207/2009 tanácsi rendelet, 8. cikk, (4) bekezdés, és 53. cikk, (1) bekezdés, c) pont) (lásd: 26. és 27. pont)

3. Nemzeti jog–A nemzeti jogokra való hivatkozás–Az Egyesült Királyság joga–A jellegbitorlási keresetre (action for passing off) vonatkozó szabályrendszer (lásd: 38. pont)

4. Európai uniós védjegy–A védjegyoltalomról való lemondás, a védjegyoltalom megszűnése és a védjegy törlése–Viszonylagos törlési okok–A 207/2009 rendelet 8. cikkének (4) bekezdése szerinti korábbi jog létezése–MORTON'S ábrás védjegy–MORTON’S, MORTONS, MORTON’S CLUB, MORTONS CLUB, MORTON’S THE RESTAURANT, MORTONS RESTAURANT és M MORTON’S nem lajstromozott védjegyek (207/2009 tanácsi rendelet, 8. cikk, (4) bekezdés, és 53. cikk, (1) bekezdés, c) pont) (lásd: 56., 57., 65., 66., 69–72. és 78. pont)

5. Európai uniós védjegy–A védjegyoltalomról való lemondás, a védjegyoltalom megszűnése és a védjegy törlése–Viszonylagos törlési okok–A 207/2009 rendelet 8. cikkének (4) bekezdése szerinti korábbi jog létezése–A megjelölés helyi jelentősége (2007/2009 tanácsi rendelet, 8. cikk, (4) bekezdés, és 53. cikk, (1) bekezdés, c) pont) (lásd: 59–61. és 74. pont)

Tárgy

Az EUIPO első fellebbezési tanácsának a Mortons The Restaurant és a Morton’s of Chicago közötti törlési eljárással kapcsolatban 2015. február 12‑én hozott határozata (R 46/2014‑1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

Rendelkező rész

1) A Törvényszék a keresetet elutasítja.
A Törvényszék (negyedik tanács) 2017. október 11‑i ítélete –

Osho Lotus Commune kontra EUIPO – Osho International Foundation (OSHO)

(T‑670/15. sz. ügy)

„Európai uniós védjegy – Megsemmisítési eljárás – OSHO európai uniós szóvédjegy – Feltétlen kizáró ok – A leíró jelleg hiánya – Megkülönböztető képesség – A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének B9 és c) pontja (jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja)” – A közrendbe ütközés hiánya – A 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének f) pontja (jelenleg a 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének f) pontja)”

1. Európai uniós védjegy–Az európai uniós védjegy meghatározása és megszerzése–Feltétlen kizáró okok–Kizárólag olyan jelekből vagy adatokból álló védjegyek, amelyek valamely áru vagy szolgáltatás jellemzőinek leírására szolgálhatnak–Fogalom (207/2009 tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, c) pont) (lásd: 25–27. pont)

2. Európai uniós védjegy–Az európai uniós védjegy meghatározása és megszerzése–Feltétlen kizáró okok–Kizárólag olyan jelekből vagy adatokból álló védjegyek, amelyek valamely áru vagy szolgáltatás jellemzőinek leírására szolgálhatnak–OSHO szóvédjegy (207/2009 tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, c) pont) (lásd: 34–44. és 51–91. pont)

3. Európai uniós védjegy–Az európai uniós védjegy meghatározása és megszerzése–Feltétlen kizáró okok–A 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontjában foglalt okok alkalmazási köre közötti átfedés (207/2009 tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, b) és c) pont) (lásd: 95. pont)

4. Európai uniós védjegy–Az európai uniós védjegy meghatározása és megszerzése–Feltétlen kizáró okok–A közrendbe vagy a közerkölcsbe ütköző védjegyek–A megjelölés érintett vásárlóközönség általi észlelése alapján történő vizsgálat (207/2009 tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, f) pont) (lásd: 102–105. pont)

5. Európai uniós védjegy–Az európai uniós védjegy meghatározása és megszerzése–Feltétlen kizáró okok–A közrendbe vagy a közerkölcsbe ütköző védjegyek–OSHO szóvédjegy (207/2009 tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés, f) pont) (lásd: 106–116. pont)

Tárgy

Az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának az Osho Lotus Commune és az Osho International Foundation közötti törlési eljárással kapcsolatban 2015. szeptember 22‑én hozott határozata (R 1997/2014‑4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

Rendelkező rész

1) A Törvényszék a keresetet elutasítja.

2) A Osho Lotus Commune eV saját költségein felül viseli az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) részéről felmerült költségeket is.
2)

Az Európai Bizottság a saját költségein kívül köteles viselni a Dôvera zdravotná poist’ovňa, a.s és az Union zdravotná poist’ovňa a.s. részéről felmerült költségeket is.
T‑249/15. sz. ügy

JT

kontra

az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

„Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – A QUILAPAYÚN európai uniós ábrás védjegy bejelentése – Viszonylagos kizáró ok – Közismert védjegy – A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (2) bekezdésének c) pontja (jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (2) bekezdésének c) pontja) – Védjegyjogosult”

Összefoglaló – A Törvényszék ítélete (negyedik tanács), 2017. december 11.

Európai uniós védjegy – Az európai uniós védjegy meghatározása és megszerzése – Viszonylagos kizáró okok – Az egyik tagállamban közismert, lajstromozatlan korábbi védjegy jogosultja általi felszólalás – A korábbi védjeggyel való összetéveszthetőség – QUILAPAYÚN ábrás védjegy (207/2009 tanácsi rendelet, 8. cikk, (2) bekezdés) Európai uniós védjegy – Az európai uniós védjegy meghatározása és megszerzése – Viszonylagos kizáró okok – Az egyik tagállamban közismert, lajstromozatlan korábbi védjegy jogosultja általi felszólalás – Feltételek – A megjelöléshez fűződő jogok felszólaló általi megszerzésének bizonyítása (207/2009 tanácsi rendelet, 8. cikk, (2) bekezdés c) pont; 2868/95 bizottsági rendelet, 1. cikk, 19. szabály, (2) bekezdés) Európai uniós védjegy – Az európai uniós védjegy meghatározása és megszerzése – Viszonylagos kizáró okok – Az egyik tagállamban közismert, lajstromozatlan korábbi védjegy jogosultja általi felszólalás – Feltételek – A kizárólagos jogosultság bizonyítása – Hiány (207/2009 tanácsi rendelet, 8. cikk, (2) bekezdés c) pont és 41. cikk; 2868/95 bizottsági rendelet, 1. cikk, 15. szabály, (1) bekezdés, 19. szabály, (2) bekezdés és 20. szabály, (1) bekezdés) Európai uniós védjegy – Jogorvoslati eljárás – Az uniós bírósághoz benyújtott kereset – A Törvényszéknek a megtámadott határozat megváltoztatására vonatkozó jogosultsága – Korlátok (207/2009 tanácsi rendelet, 65. cikk, (3) bekezdés)
Figyelembe véve az uniós közbeszerzésekre vonatkozó jogvitáknak a sajátosságát, a valamely, az ajánlatkérőként eljáró intézmény által állítólagosan a közbeszerzési eljárás keretében elkövetett szabálytalanság következtében elutasított ajánlattevő által elszenvedett kár megtérítése iránti keresetnek nem ugyanaz a tárgya, sem pedig a jog‑ és gazdasági hatásai, mint a szóban forgó ajánlattevő ajánlatát elutasító határozat megsemmisítésére irányuló keresetnek, és következésképpen az nem járhat azzal a következménnyel, hogy megszünteti az említett határozat hatásait.

Ugyanis, amíg a megsemmisítés iránti kereset arra irányul, hogy szankcionálja valamely jogilag kötelező erejű aktus jogellenességét, a kártérítési kereset tárgya a valamely uniós intézménynek vagy szervnek betudható aktusból vagy jogellenes magatartásból eredő sérelem orvoslása iránti kérelem. Márpedig az ajánlattevő megsemmisítés iránti keresetének a tárgya csak az ajánlatát elutasító és a szerződést egy másik ajánlattevőnek odaítélő határozat lenne, és – amennyiben az uniós bíróság annak helyt ad – az csak az említett határozat megsemmisítését eredményezheti. Ezzel szemben kártérítési keresetével az ajánlattevő nem e határozat megsemmisítését, hanem az annak elfogadásából állítólagosan keletkezett kárának a megtérítését kívánja elérni. Az ajánlattevő a kártérítési keresettel tehát nem a megsemmisítés iránti keresettel elérni kívánt eredményhez hasonló vagy akár azzal azonos eredményt céloz meg.

Másrészt a megsemmisítés iránti keresetnek és a kártérítési keresetnek nem ugyanazok a joghatásai. A megsemmisítés iránti kereset keretében valamely aktus jogellenessége megállapításának, következésképpen az említett aktust megsemmisítő ítélet rendelkező részének ex tunc hatálya van, míg az uniós bíróság azon megállapításának, hogy valamely aktus az Unió felelősségének a megállapítását igazoló jogsértésnek minősül, ex nunc hatálya van, és főszabály szerint nem törli visszaható hatállyal az említett aktus jogalapját. Különösen, az uniós közbeszerzésekre vonatkozó jogviták keretében azok a körülmények, amelyeket az EUMSZ 264. és EUMSZ 266. cikk alapján a megsemmisítést kimondó ítélet végrehajtása céljából figyelembe kell venni, nem csupán a megsemmisített rendelkezéshez és az említett ítélet hatályához, hanem más olyan körülményekhez is kapcsolódnak, mint a szerződés aláírásának az időpontja szerződés esetleges teljesítése vagy az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló 1605/2002 rendelet 103. cikkének a végrehajtása. Ugyanis nem zárható ki, hogy a közbeszerzési szerződés odaítéléséről szóló határozatot megsemmisítő ítéletet követően az intézménynek meg kell szüntetnie a szóban forgó szerződést, és új közbeszerzési eljárást kell lebonyolítania. Ezzel szemben az Unió felelősségét megállapító ítélet szükségszerűen a felperes részére történő kártérítés‑fizetéssel jár, ha ez utóbbi ilyen, és nem természetbeni kártérítést kért.

(lásd: 35–38. pont)
Még ha a támogatások nyújtására vonatkozó uniós szabályozás nem is kötelezi a tagállamokat arra, hogy különös felügyeleti intézkedéseket és ellenőrzési módozatokat vezessenek be, a vidékfejlesztési támogatási intézkedésekre vonatkozó ellenőrzési eljárások, valamint a kölcsönös megfeleltetés végrehajtása tekintetében az 1698/2005 rendelet végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló 65/2011 rendelet 14. cikkének (2) bekezdése értelmében a tagállamok feladata, hogy helyszíni ellenőrzéseket végezzenek, amelyek a kedvezményezettnek a látogatás alkalmával ellenőrizhető valamennyi kötelezettségvállalására és kötelezettségére kiterjednek, ideértve a nemzeti jogból eredő kötelezettségeket is.

Ekképpen a valamely tagállam által elfogadott és a Bizottság által jóváhagyott vidékfejlesztési program tekintetében – amely program a hátrányos természeti adottságokkal rendelkező területeken gazdálkodó termelőknek természeti hátrányok után járó kompenzációs támogatásokra való jogosultság megállapítása érdekében állománysűrűségi kritériumot ír elő, amely számosállategységben kerül kifejezésre, és az alullegeltetés, valamint a túllegeltetés jelenségeinek elkerülése érdekében a takarmánytermő területeken az élőállat‑sűrűség behatárolására irányul – a nemzeti hatóságok a helyszíni ellenőrzések során kötelesek a tenyészeten az ellenőrző látogatáskor jelen lévő állatok megszámlálásával az állománysűrűség kritériumának meghatározására, annak érdekében, hogy ellenőrizzék, hogy ezt a kritériumot pontosan betartották‑e, és ily módon megerősítsék a közigazgatási ellenőrzésekből származó adatokat.

(lásd: 52., 53. pont)
A Törvényszék (első tanács) 2018. június 20‑i ítélete – KV kontra Bizottság

(T‑104/15. sz. ügy)

„Az egész életen át tartó tanulás cselekvési program (2007–2013) keretében kötött támogatási megállapodások – A »Green Business is Smart Business« és a »LadybizIT: Woman entrepreneurship on the verge of ICT« projekt – Nem támogatható költségek – Megsemmisítés iránti kereset – A Bizottság hatáskörének hiánya”

1. Megsemmisítés iránti kereset – Jogalapok – A megtámadott jogi aktust kibocsátó intézmény hatáskörének hiánya – Imperatív jogalap (EUMSZ 263. cikk) (lásd: 38. pont)

2. Az Európai Unió ügynökségei – Oktatási, Audiovizuális és Kulturális Végrehajtó Ügynökség (EACEA) – Jogorvoslati eljárás – Az egész életen át tartó tanulás cselekvési program keretében kötött támogatási megállapodásokra tekintettel bizonyos munkaerőköltségeket nem támogathatónak nyilvánító határozat – Az említett határozat jogszerűségének Bizottság általi vizsgálatára vonatkozó lehetőség – Hiány – A Bizottság hatáskörének hiánya (58/2003 tanácsi rendelet, 22. cikk) (lásd: 46–50. pont)

3. Bírósági eljárás – A Törvényszék előtt választottbírósági kikötés alapján történő keresetindítás – Alperesi minőség – Az egész életen át tartó tanulás cselekvési program keretében kötött támogatási megállapodások – Az Oktatási, Audiovizuális és Kulturális Végrehajtó Ügynökséggel (EACEA) kötött megállapodások – A Bizottság ellen benyújtott kereset – Elfogadhatatlanság (EUMSZ 272. cikk; 58/2003 tanácsi rendelet) (lásd: 51. és 52. pont)

Tárgy

Az EUMSZ 263. cikkre alapított, a Bizottság 2014. december 16‑i C(2014) 9706 final végrehajtási határozatának megsemmisítése iránti kérelem, amelyben a Bizottság mint megalapozatlant elutasította a felperes által az EACEA 2014. szeptember 23‑i határozata ellen benyújtott keresetet, amely határozatban az EACEA a „Green Business is smart business” és a „LadybizIT: Woman entrepreneurship on the verge of ICT” európai projekt végrehajtására a felperes és az EACEA között 2010. szeptember 30‑án és 2011. szeptember 9‑én kötött támogatási megállapodásokra tekintettel bizonyos munkaerőköltségeket nem támogathatónak nyilvánított.

Rendelkező rész

1) A Törvényszék megsemmisíti a Bizottság 2014. december 16‑i C(2014) 9706 final végrehajtási határozatát.

2) A Törvényszék a keresetet az ezt meghaladó részében mint elfogadhatatlant elutasítja.

3) Az Európai Bizottság maga viseli saját költségeit, valamint a KV részéről felmerült költségeket.