ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 65/7

A Törvényszék (hatodik tanács) T-176/10. sz., Seven SpA kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben 2011. október 6-án hozott ítélete ellen a Seven for all mankind LLC által 2011. december 20-án benyújtott fellebbezés

(C-655/11. P. sz. ügy)

2012/C 65/14

Az eljárás nyelve: angol

Felek

Fellebbező: Seven for all mankind LLC (képviselő: A. Gautier-Sauvagnac ügyvéd)

A másik fél az eljárásban: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

A fellebbező kérelmei

A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

— helyezze hatályon kívül az Európai Unió Törvényszékének (a T-176/10. sz. ügyben) 2011. október 6-án hozott, 2011. október 7-én kézbesített ítéletét;

— hagyja helyben az OHIM második fellebbezési tanácsának (az R 1514/2008-2. sz. ügyben) 2010. január 28-án hozott, 2010. február 15-én kézbesített határozatát;

— a Seven SpA-t kötelezze a saját költségein felül a Seven for all mankind jelen eljárásban és az OHIM előtt eljárásban felmerült költségeinek viselésére.

Jogalapok és fontosabb érvek

A fellebbező arra hivatkozik, hogy a megtámadott ítéletet az alábbi okok miatt kell hatályon kívül helyezni:

— először is, a Törvényszék a SEVEN szó megkülönböztető képességének elemzésénél eljárási szabályt sértett, amely kihatással volt a fellebbező érdekeire;
HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 65/6

Az Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Egyesült Királyság) által 2011. december 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Her Majesty’s Commissioners of Revenue and Customs kontra Paul Newey az Ocean Finance cégnév alatt

(C-653/11. sz. ügy)

2012/C 65/13

Az eljárás nyelve: angol

A kérdést előterjesztő bíróság

Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

Az alapeljárás felei

Fellebbező: Her Majesty’s Commissioners of Revenue and Customs

Ellenérdekű fél: Paul Newey az Ocean Finance cégnév alatt

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

1. A jelen üggyel azonos körülmények esetében milyen súllyal kell a nemzeti bíróságnak figyelembe vennie a szerződéseket annak a kérdésnek az eldöntésénél, hogy a HÉA szempontjából melyik személy nyújtotta a szolgáltatásokat? Különösen, meghatározó-e a szerződési jogállás a HÉA-szerinti szolgáltatásnyújtó helyzetének megállapításakor?

2. A jelen üggyel azonos körülmények esetében, amennyiben a szerződéses jogállás nem meghatározó, mely körülmények esetében térjen el a nemzeti bíróság a szerződéses jogállástól?

3. A jelen üggyel azonos körülmények között adott esetben milyen mértékben lényeges az, hogy: a) A szerződés szerint a szolgáltatás nyújtását végző személy egy másik személy teljes irányítása alatt áll-e? b) Az üzleti tudással, kereskedelmi kapcsolattal és tapasztalattal más személy rendelkezik-e, mint aki a szerződést köti? c) A szolgáltatás meghatározó elemeinek mindegyikét vagy azok többségét másik személy végzi-e, mint aki a szerződést köti? d) A szolgáltatásból eredő pénzügyi veszteséggel és jóhírnév sérelmével járó kereskedelmi kockázatot más személy viseli-e, mint aki a szerződést köti? e) A szerződés szerint szolgáltatást nyújtó személy a szolgáltatáshoz szükséges meghatározó eszközöket alvállalkozásba adja-e annak a személynek, aki az első személyt irányítja, és ezekből az alvállalkozói szerződésekből hiányoznak-e egyes kereskedelmi jellemzők?

4. A jelen üggyel azonos körülmények esetében el kell-e tekintenie a nemzeti bíróságnak a szerződés elemzésétől?

5. A negyedik kérdésre adandó nemleges válasz esetén a jelen ügyben felmerülővel azonos ügyletek eredménye adóügyi szempontból olyan adóelőnyt jelent-e, amelynek biztosítása ellentétes a hatodik irányelv (1) céljával a Bíróság C-255/02. sz., Halifax plc és társai kontra Commissioners of Customs & Excise ügyben 2006. február 21-én hozott ítéletének 74–86. pontja értelmében?

6. Az ötödik kérdésre adandó igenlő válasz esetén hogyan kellene a jelen ügyben felmerülőkkel azonos ügyleteket átminősíteni?

(1) A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról — közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 1977/388/EGK hatodik tanácsi irányelv (HL L 145., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 23. o.)
HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 65/8

Az Upper Tribunal (Egyesült Királyság) által 2011. december 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Anita Chieza kontra Secretary of State for Work and Pensions

(C-680/11. sz. ügy)

2012/C 65/15

Az eljárás nyelve: angol

A kérdést előterjesztő bíróság

Upper Tribunal

Az alapeljárás felei

Felperes: Anita Chieza

Alperes: Secretary of State for Work and Pensions

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

A nemi alapon történő eltérő bánásmód a munkaképtelenségi ellátási rendszerek tekintetében szükséges és objektív módon kapcsolódik-e az eltérő nyugdíjkorhatárhoz, és így megfelel-e a 79/7 irányelv (1) 7. cikke (1) bekezdése a) pontjában foglalt kivételnek, olyan körülmények esetén, ha az igénylő:

a) nő;

b) a nyugdíjkorhatár (nőknél 60 év) elérése előtt megbetegszik;

c) a munkáltató által fizetendő táppénzben (a továbbiakban: SSP) részesül a munkáltatójától 28 héten keresztül, amely alatt betölti a nyugdíjkorhatárt

d) a nyugdíjkorhatár elérése után rövidtávú munkaképtelenségi ellátást igényel;

e) megfelel a munkaképtelenségi ellátásra jogosító járulékfizetési feltételeknek;

f) megtagadják tőle a rövidtávú munkaképtelenségi ellátást, mivel a jog szerint a „munkaképtelenségi időszaka” a nyugdíjkorhatár elérése után kezdődött (mivel a szabályozás előírja, hogy az SSP-re jogosító időszak nem tekinthető munkaképtelenségi időszaknak),

ha azonban egy férfi igénylő, aki röviddel a 60. életévének elérése előtt megbetegszik, 28 héten keresztül SSP-t kap a munkáltatójától, és 60 évesen rövidtávú munkaképtelenségi ellátást igényel, főszabály szerint jogosult lesz a rövidtávú munkaképtelenségi ellátásra, mivel a munkaképtelenségi időszaka a nyugdíjkorhatár elérése előtt, noha a 60 éves kor elérése után kezdődik?

(1) A férfiak és a nők közötti egyenlő bánásmód elvének a szociális biztonság területén történő fokozatos megvalósításáról szóló, 1978. december 19-i 79/7/EGK tanácsi irányelv (HL L 6., 24. o.; magyar nyelvű különkiadás: 5. fejezet, 1. kötet, 215. o.).
HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 65/6

A Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Egyesült Királyság) által 2011. december 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — MA, BT, DA kontra Secretary of State for the Home Department

(C-648/11. sz. ügy)

2012/C 65/12

Az eljárás nyelve: angol

A kérdést előterjesztő bíróság

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Az alapeljárás felei

Felperesek: MA, BT, DA

Alperes: Secretary of State for the Home Department

Érdekelt fél: Aire Center

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 65/3

A First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Egyesült Királyság) által 2011. november 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Grattan plc kontra The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

(C-606/11. sz. ügy)

2012/C 65/05

Az eljárás nyelve: angol

A kérdést előterjesztő bíróság

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Az alapeljárás felei

Felperes: Grattan plc

Alperes: The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

Amennyiben a Bíróság arra a következtetésre jut, hogy a C-591/10. sz., Littlewoods Retail Limited kontra The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs ügyben előterjesztett 1. kérdésre nemleges válasz adandó:

1. Megköveteli-e a tényleges érvényesülés és az egyenértékűség uniós jogi elve, hogy az uniós jogot sértő HÉA-túlfizetés rendezése egy összegben történjen, amely mind a túlfizetés tőkeösszegének visszatérítését, mind a túlfizetés használati értékét és/vagy a kamatot fedezi?

2. Olyan körülmények között, ha a belső jogban léteznek más jogorvoslatok, sérti-e a tényleges érvényesülés és az egyenértékűség elvét, ha a jogorvoslat, illetve jogorvoslatok nem szerepelnek azon törvényi rendelkezések között, amelyek a főkövetelésre vonatkozó visszaigénylések benyújtását és az ezek tárgyában hozott közigazgatási határozatok megtámadását szabályozzák?
HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 89/11

Az Oberster Gerichtshof (Ausztria) által 2011. december 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Bundeswettbewerbsbehörde kontra Schenker & Co AG és társai

(C-681/11. sz. ügy)

2012/C 89/17

Az eljárás nyelve: német

A kérdést előterjesztő bíróság

Oberster Gerichtshof

Az alapeljárás felei

Felperesek: Bundeswettbewerbsbehörde, Bundeskartellanwalt

Alperesek: Schenker und Co AG, ABX Logistics (Ausztria) GmbH, Logwin Invest Austria GmbH, Logwin Road + Rail Austria GmbH, Alpentrans Spedition und Transport GmbH, Kapeller Internationale Spedition GmbH, Johann Strauss GmbH, Wildenhofer Spedition und Transport GmbH, DHL Express (Ausztria) GmbH, G. Englmayer Spedition GmbH, Internationale Spedition Schneckenreither Gesellschaft mbH, Leopold Schöffl GmbH & Co KG, Express-Interfracht Internationale Spedition GmbH, Rail Cargo, A. Ferstl Speditionsgesellschaft mbH, Spedition, Lagerei und Beförderung von Gütern mit Kraftfahrzeugen, Alois Herbst GmbH & Co KG, Johann Huber Spedition und Transportgesellschaft mbH, Keimelmayr Speditions- u. Transport GmbH, „Spedpack”-Speditions- und Verpackungsgessellschaft mbH, Thomas Spedition GmbH, Koch Spedition GmbH, Maximilian Schludermann, a Kubicargo Speditions GmbH vagyonának felszámolóbiztosa, Kühne + Nagel GmbH, Lagermax Internationale Spedition Gesellschaft mbH, Morawa Transport GmbH, Johann Ogris Internationale Transport- und Speditions GmbH, Traussnig Spedition GmbH, Treu SpeditionsgesmbH, Spedition Anton Wagner GmbH, Gebrüder Weiss GmbH, Marehard u. Wuger Internat. Speditions- u. Logistik GmbH

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

1. Sújtható-e pénzbírsággal valamely vállalkozás az EUMSZ 101. cikk megsértése miatt, ha a vállalkozás tévedett magatartása jogszerűségében és ez a tévedés nem felróható?

Az első kérdésre adandó nemleges válasz esetén:

1a) Nem felróható-e valamely magatartás jogszerűségében való tévedés akkor, ha a vállalkozás versenyjogi tapasztalattal rendelkező jogi tanácsadó tanácsa alapján járt el, és a tanács tévessége nem volt nyilvánvaló, továbbá ez a vállalkozástól elvárható felülvizsgálat során sem volt felismerhető?

1b) Nem felróható-e valamely magatartás jogszerűségében való tévedés akkor, ha a vállalkozás bízott azon nemzeti versenyhatóság határozatának helyességében, amely egyedül a nemzeti versenyjog alapján vizsgálta és minősítette megengedhetőnek a megítélendő magatartást?
HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 184/2

A First-Tier Tribunal (Tax Chamber) (Egyesült Királyság) által 2012. február 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Felixstowe Dock and Railway Company Ltd, Savers Health and Beauty Ltd, Walton Container Terminal Ltd, AS Watson card Services (UK) Ltd, Hutchison Whampoa (Europe) Ltd, Kruidvat UK Ltd, Superdrug Stores plc kontra The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

(C-80/12. sz. ügy)

2012/C 184/02

Az eljárás nyelve: angol

A kérdést előterjesztő bíróság

First-Tier Tribunal (Tax Chamber)

Az alapeljárás felei

Felperesek: Felixstowe Dock and Railway Company Ltd, Savers Health and Beauty Ltd, Walton Container Terminal Ldt, AS Watson card Services (UK) Ldt, Hutchison Whampoa (Europe) Ltd, Kruidvat UK Ldt, Superdrug Stores plc

Alperes: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

1. Olyan körülmények között, amikor: 1. egy tagállam — mint például az Egyesült Királyság — jogszabályai lehetővé teszik egy társaság (átvevő társaság) számára egy konzorcium tulajdonában lévő társaság (konzorciumhoz tartozó társaság) veszteségének elszámolása tekintetében biztosított cégcsoport-kedvezmény iránti kérelem előterjesztését azzal a feltétellel, hogy egy további társaság az átvevő társasággal azonos cégcsoportba tartozik, valamint a konzorciumnak is tagja (kapocstársaság), valamint 2. a cégcsoport — nem az átvevő, a konzorciumhoz tartozó vagy a kapocstársaság — anyavállalata sem az Egyesült Királyságban, sem más tagállamban nem rendelkezik illetőséggel, ellentétes-e EUMSZ 49. és 54. cikkel az a rendelkezés, amely szerint a kapocstársaságnak az Egyesült Királyságban kell illetőséggel rendelkezni, vagy egy állandó telephely útján az Egyesült Királyságban kell kereskedelmi tevékenységet végezni?
HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 227/6

A Törvényszék (első tanács) T-291/04. sz., Enviro Tech Europe Ltd, Enviro Tech International, Inc. kontra Európai Bizottság ügyben 2011. december 16-án hozott ítélete ellen az Enviro Tech Europe Ltd által 2012. március 5-én benyújtott fellebbezés

(C-118/12 P. sz. ügy)

2012/C 227/10

Az eljárás nyelve: angol

Felek

Fellebbező: Enviro Tech Europe Ltd (képviselők: C. Mereu és K. Van Maldegem ügyvédek)

A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság, Enviro Tech International, Inc.

A fellebbező kérelmei

— A Bíróság helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-291/04. sz. ügyben hozott ítéletét a fellebbező kártérítési kérelme tekintetében;

— a Bíróság mondja ki, hogy a fellebbezési eljárás ellenérdekű fele felelős a fellebbező által elszenvedett károkért; vagy

— másodlagosan utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé a fellebbező kártérítési kérelmének az elbírálása céljából; és

— a Bíróság a fellebbezési eljárás ellenérdekű felét kötelezze ezen eljárások (beleértve a Törvényszék előtti eljárást) költségeinek a viselésére.

Jogalapok és fontosabb érvek

A fellebbező azzal érvel, hogy a Törvényszék megsértette az uniós jogot azáltal, hogy a fellebbező kártérítési kérelmét elutasította azzal az indokkal, hogy elmulasztotta bizonyítani a Bizottság jogellenes magatartásának a fennállását. Különösen, a fellebbező azt állítja, hogy a Törvényszék tévesen értelmezte a Bíróság C-425/08. sz. ügyben hozott ítéletét, és ennek következtében tévesen alkalmazta a jogot azáltal, hogy nem vizsgálta a fellebbező első jogalapjának harmadik, az „előírásszerű kezelés[sel] és rendeltetésszerű használat[tal]” kapcsolatos jogellenességre vonatkozó részét, és hogy arra a következtetésre jutott, hogy a kártérítés iránti kérelmet el kell utasítani.

Ezen indokokkal a fellebbező azt állítja, hogy a Törvényszék T-291/04. sz. ügyben hozott ítéletét a fellebbező kártérítési kérelme tekintetében hatályon kívül kell helyezni, és meg kell állapítani, hogy a fellebbezés ellenérdekű fele felelős a fellebbező által elszenvedett károkért.
HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 174/18

A Tribunal de première instance de Bruxelles (Belgium) által 2012. március 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Isera & Scaldis Sugar SA, Philippe Bedoret and Co SPRL, Jean Rigot, Mathieu Vrancken kontra Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB)

(C-154/12. sz. ügy)

2012/C 174/27

Az eljárás nyelve: francia

A kérdést előterjesztő bíróság

Tribunal de première instance de Bruxelles

Az alapeljárás felei

Felperesek: Isera & Scaldis Sugar SA, Philippe Bedoret and Co SPRL, Jean Rigot, Mathieu Vrancken

Alperes: Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB)

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

Érvénytelen-e a cukorágazat piacának közös szervezéséről szóló, 2006. február 20-i 318/2006/EK tanácsi rendelet (1) 16. cikke, jelenleg a mezőgazdasági piacok közös szervezésének létrehozásáról, valamint egyes mezőgazdasági termékekre vonatkozó egyedi rendelkezésekről szóló, 2007. október 22-i 1234/2007/EK tanácsi rendelet (2) 51. cikke, mivel a „cukor- és cukorrépa”-ágazatra a kvóta-cukor tonnájaként 12 eurós díjat vet ki:

— amennyiben e rendelkezés bevezetésére a jogalkotó a korábbi EK-Szerződés 37. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdését, jelenleg az EUM-Szerződés 43. cikkének (2) bekezdését használta jogalapként;

— amennyiben a jogalkotó, amikor úgy indokolta e díjat, hogy az a „közös cukorpiac-szervezés” költségeit hivatott finanszírozni, bár az valójában közvetlen támogatásokat finanszíroz és/vagy a 2006-os cukorpiaci reform költségvetési semlegességét kívánja fenntartani, nem ad olyan világos és egyértelmű indokolást a díj bevezetésére, ahogy azt az EUM-Szerződés 296. cikke (korábban az EK–Szerződés 253. cikke) megkívánná;

— amennyiben egyedül a „cukor- és cukorrépa”-ágazatot sújtották ilyen, az Európai Unió általános költségvetésébe befolyó díjjal, a díjat hátrányosan megkülönböztető jellegűnek kell tekinteni, mind azon termelők között, akik fenntartották a cukorrépa-termelést, és azok között, akik azt beszüntették, mind a cukor- és cukorrépa-ágazat és bármely más mezőgazdasági vagy nem mezőgazdasági ágazat között;

— amennyiben a díjat úgy kell tekinteni, hogy az sérti az arányosság elvét, mivel se nem megfelelő, se nem szükséges a „közös cukorpiac-szervezés” költségeinek finanszírozásához, és nem arányos a „közös cukorpiac-szervezés” tényleges, illetve jövőbeli várható költségeivel sem?

(1) HL L 58., 1. o.

(2) HL L 299., 1. o.
2.

a) Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén azon kérdés megválaszolása során, hogy az EK 57. cikk (1) bekezdése (jelenleg az EUMSZ 64. cikk (1) bekezdése) szempontjából emelkedésről van-e szó, a jelen esetben, amelyben a Hollandiában székhellyel rendelkező leányvállalat által a Holland Antillákon székhellyel rendelkező holdingvállalatának kifizetett, részesedésből származó osztalékot terhelő forrásadó 2002. január 1-jével 1993-hoz képest 7,5 %-ról, illetve 5 %-ról 8,3 %-ra emelkedett, kizárólag a holland forrásadó emelkedését kell-e alapul venni, vagy azt is figyelembe kell-e venni, hogy a Holland Antillák hatóságai — a holland forrásadó emelkedésével összefüggésben — a Hollandiában székhellyel rendelkező leányvállalatok által kifizetett, részesedésből származó osztalékokat 2002. január 1-je óta mentesítik az adó alól, miközben ezen osztalékokat korábban beleszámították a 2,4–3 %-os, illetve 5 %-os adókulccsal adóztatott nyereségbe? b) Amennyiben a részesedések tekintetében bevezetett — a fenti 2) a) kérdésben említett — adómentesség révén a Holland Antillákon elvégzett adócsökkentést is alapul kell venni, figyelembe kell-e venni ezenfelül a Holland Antillák azon végrehajtási szabályait — a jelen esetben a Holland Antillák közigazgatási gyakorlatát —, amelyek eredményeként a Hollandiában székhellyel rendelkező leányvállalatok által kifizetett osztalékok után ténylegesen fizetendő adó 2002. január 1-je előtt — és már 1993-ban is — 8,3 %-nál alkalmasint lényegesen alacsonyabb volt?
2.

a) Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén azon kérdés megválaszolása során, hogy az EK 57. cikk (1) bekezdése (jelenleg az EUMSZ 64. cikk (1) bekezdése) szempontjából emelkedésről van-e szó, a jelen esetben, amelyben a Hollandiában székhellyel rendelkező leányvállalat által a Holland Antillákon székhellyel rendelkező holdingvállalatának kifizetett, részesedésből származó osztalékot terhelő forrásadó 2002. január 1-jével 1993-hoz képest 7,5 %, illetve 5 %-ról 8,3 %-ra emelkedett, kizárólag a holland forrásadó emelkedését kell-e alapul venni, vagy azt is figyelembe kell-e venni, hogy a Holland Antillák hatóságai — a holland forrásadó emelkedésével összefüggésben — a Hollandiában székhellyel rendelkező leányvállalatok által kifizetett, részesedésből származó osztalékokat 2002. január 1-je óta mentesítik az adó alól, miközben ezen osztalékokat korábban beleszámították a 2,4–3 %-os, illetve 5 %-os adókulccsal adóztatott nyereségbe? b) Amennyiben a részesedések tekintetében bevezetett — a fenti 2) a) kérdésben említett — adómentesség révén a Holland Antillákon elvégzett adócsökkentést is alapul kell venni, figyelembe kell-e venni ezenfelül a Holland Antillák azon végrehajtási szabályait — a jelen esetben a Holland Antillák közigazgatási gyakorlatát —, amelyek eredményeként a Hollandiában székhellyel rendelkező leányvállalatok által kifizetett osztalékok után ténylegesen fizetendő adó 2002. január 1-je előtt — és már 1993-ban is — 8,3 %-nál alkalmasint lényegesen alacsonyabb volt?
2.

A harmadik és a negyedik jogalap arra vonatkozik, hogy a Törvényszék jogi szempontból tévedett, amikor azt állapította meg, hogy a curacaói vámhatóságok az EUR.1 szállítási bizonyítványok kiállításakor nem tudták, illetve nem is kellett tudniuk, hogy az érintett árukat figyelmen kívül kell hagyni a preferenciális elbánás szempontjából. A Törvényszék megfontolásai során nem veszi figyelembe azt a tényt, hogy a Departement van Economische Zaken az EUR.1 szállítási bizonyítványok kiállítása tekintetében Curacaón csak egy helyszíni ellenőrzést végzett az exportőrnél. Ezenkívül a Törvényszék téved, amikor nem ismeri el, hogy a curacaói vámhatóságok az EUR.1 szállítási bizonyítványok kiállítása során az érintett cukor eredetét a feldolgozással összefüggésben, a választott rendszer felülvizsgálata érdekében ellenőrizték. A Törvényszék továbbá nem veszi figyelembe, hogy az EUR.1 szállítási bizonyítványokat a vámhatóságok az A formátumú származási bizonyítványok (a továbbiakban: A formátumú bizonyítványok) alapján állították ki, noha ezek alapján nem lehet az EUR.1 szállítási bizonyítványokat kiállítani. Ugyanezen vámhatóságok fogadták be az A formátumú bizonyítványokat is, amikor a nyersanyagok megérkeztek Curacaóra. Nem lehet a fellebbező terhére róni, hogy a curacaói vámhatóságok nyilvántartásában bekövetkezett tűz miatt éppen ezek az A formátumú bizonyítványok semmisültek meg. Mivel a nyilvántartás megsemmisült, már nem állapítható meg, hogy mely iratokat tartalmazta a vámhatósági akta. Nem helytálló a Törvényszék végkövetkeztetése, amely szerint az ügyintéző ezeket az iratokat átadta az alperesi küldöttség tagjainak, amikor a hivatalban jártak. A fentiek alapján pusztán ebből nem lehet arra következtetni, hogy az A formátumú bizonyítványok nem voltak ott.