Következésképpen az az állami magatartás, amely nem olyan jellegű, hogy a releváns döntéseket befolyásolja, nem jelenthet a 384/96 dömpingellenes alaprendelet 2. cikke (7) bekezdése c) pontjának első francia bekezdése értelmében vett „jelentős beavatkozást”.

A 384/96 dömpingellenes alaprendelet 2. cikke (7) bekezdése c) pontja első francia bekezdésének szövegéből egyértelműen következik, hogy a jelentős állami beavatkozás meglétét vagy hiányát arra tekintettel kell értékelni, hogy milyen módon hozzák meg „a vállalkozás döntéseit az árak, a költségek és a ráfordítások tekintetében”. Az az érintett exportáló gyártót kötelezi ugyanis annak bizonyítására, hogy döntéseit egyrészt „a piaci jelzések alapján”, másrészt „jelentős állami beavatkozás nélkül” hozzák meg. Továbbá az „e tekintetben” kifejezés használata megerősíti a kapcsolatot a releváns döntések és az állami beavatkozás között.

A 384/96 dömpingellenes alaprendelet 2. cikke (7) bekezdése c) pontja első francia bekezdésének értelmezése és alkalmazása körében figyelembe kell venni, hogy az ugyanezen rendelet 2. cikke (7) bekezdésének b) pontjában említett országok az ott végbement reformfolyamat ellenére nem tekinthetők piacgazdaságot alkalmazó országnak. E harmadik országok gazdasági, jogi és politikai helyzetének a közösségi jogalkotó általi értékeléséről van szó, amelyet az említett rendelet 2. cikkének (7) bekezdése kifejezetten elismer, és amely igazolja az ezen országokból származó behozatalokkal szembeni különleges bánásmódot a rendes érték meghatározása tekintetében. Következésképpen vélelmezni kell, hogy ezen országokban a vállalkozások működését meghatározó körülmények ellenkező bizonyíték hiányában nem összehasonlíthatók a piacgazdasággal rendelkező országokban érvényesülő körülményekkel.

Így az a körülmény, hogy valamely, nem piacgazdaságú országban székhellyel rendelkező társaság az állam irányítása alatt áll, kétségeket ébreszthet azzal kapcsolatban, hogy ez utóbbi nem lépi-e túl a piac szabályait tiszteletben tartó rendes részvényesi szerepét, és hogy a társaság vezetése kellőképpen független-e az államtól ahhoz, hogy önálló, és az árak költségek, és ráfordítások tekintetében a keresletet és kínálatot tükröző piaci jelzésekre reflektáló döntéseket hozhasson.

Továbbá a 384/96 dömpingellenes alaprendelet 2. cikke (7) bekezdése c) pontjának első francia bekezdése szerint, amelynek értelmében a vállalkozások döntéseit „meghozzák”, a közösségi jogalkotó kifejezetten megkövetelte, hogy az érintett vállalkozás döntéshozatali folyamata az állam részéről történő minden jelentős beavatkozástól mentes legyen.

Márpedig az önálló és üzleti megfontolásokkal indokolt döntések hozatala főszabály szerint a magánszektor sajátos jellemzője. Következésképpen jogszerű, hogy a közösségi intézmények az e területen meglévő széles mérlegelési jogkörükkel élve – azonban a közösségi bíróság felülvizsgálatának hatálya alatt, amely biztosítani köteles, hogy valamennyi lényeges ismertetett körülményt figyelembe vettek, és a megkívánt gondossággal megvizsgáltak – az érintett exportőr által benyújtott bizonyítékok vizsgálata során figyelembe vegyék azt a körülményt, hogy az érintett vállalkozás az állam irányítása alatt áll.

Az állami irányítás azonban önmagában nem összeegyeztethetetlen azzal, hogy az érintett vállalkozás piacgazdasági feltételek alapján hozza meg üzleti döntéseit, és különösen nem jelenti azt, hogy az árakkal, költségekkel és ráfordításokkal kapcsolatos döntéseit ilyen feltételek között működő vállalkozástól idegen megfontolások vezérlik.

Márpedig az állami irányításnak a 384/96 dömpingellenes alaprendelet 2. cikke (7) bekezdése c) pontjának első francia bekezdése értelmében vett „jelentős állami beavatkozással” való azonosítása az állam által irányított társaságoknak a piacgazdasági feltételek alapján működő vállalkozás jogállás megadásából elvi alapon való kizárásához vezetne, függetlenül attól a konkrét ténybeli, jogi és gazdasági háttértől, amelyben az ilyen társaságok működnek, és még pontosabban attól, hogy elegendő bizonyítékot nyújtottak-e be annak megállapítása céljából, hogy az állam nem lépte túl a piacgazdaságú országban jellemző rendes részvényesi szerepet, hogy a vállalkozás döntéseit önállóan és közhatalmi megfontolásoktól függetlenül hozták meg, és hogy ezáltal e döntéseket a piacgazdasági feltételek alapján működő vállalkozásra jellemző, tisztán üzleti megfontolások vezérelték. Ez a megközelítés összeegyeztethetetlen a 2. cikk (7) bekezdésének b) és c) pontja által bevezetett rendszerrel.

Következésképpen, bár a vállalkozás feletti állami irányítás esetlegesen figyelembe vehető információ, önmagában nem elegendő az e rendelkezés értelmében vett „jelentős állami beavatkozás” létezésének bizonyítására, és nem teszi lehetővé az érintett exportőr által a 384/96 dömpingellenes alaprendelet 2. cikke (7) bekezdése c) pontjának első francia bekezdése céljából benyújtott bizonyítékok irrelevánsnak minősítését.

(vö. 89–92., 97–101., 106. pont)