AZ ELSŐFOKÚ BÍRÓSÁG ÍTÉLETE (első tanács)

2002. október 25.( )

„Verseny – 4064/89/EGK rendelet – Az összefonódást a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító határozat – Védelemhez való jog – Horizontális és vertikális hatások – Előrelátható konglomerátumhatások – Erőfölény másik piacra való kiterjesztése – Potenciális verseny – Általános erősítő hatás”

A T‑5/02. sz. ügyben,

a Tetra Laval BV (székhelye: Amszterdam [Hollandia], képviselik: A. Vandencasteele, D. Waelbroeck, A. Weitbrecht és S. Völcker ügyvédek)

felperesnek

az Európai Közösségek Bizottsága (képviselik: A. Whelan és P. Hellström, meghatalmazotti minőségben, kézbesítési cím: Luxembourg)

alperes ellen

az összefonódást a közös piaccal és az EGT‑megállapodással összeegyeztethetetlennek nyilvánító 2001. október 30‑i, C(2001) 3345 végleges bizottsági határozat (COMP/M.2416 Tetra Laval/Sidel ügy) megsemmisítése iránti kérelme tárgyában,

AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK ELSŐFOKÚ BÍRÓSÁGA (első tanács),

tagjai: B. Vesterdorf elnök, J. Pirrung és N. J. Forwood bírák,

hivatalvezető: D. Christensen tanácsos,

tekintettel az írásbeli szakaszra és a 2002. július 3‑i és 4‑i tárgyalásra,

meghozta a következő

Ítéletet

Jogi háttér

1 Az 1997. június 30‑i 1310/97/EK tanácsi rendelettel (HL L 180., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 164. o.) módosított, a vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzéséről szóló, 1989. december 21‑i 4064/89/EGK tanácsi rendelet (HL L 395., 1. o., helyesbítése: HL 1990. L 257., 13. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 31. o.; a továbbiakban: rendelet) 1. cikkének (2) bekezdése értelmében a „közösségi léptékű” összefonódások Bizottság általi ellenőrzésének rendszeréről rendelkezik.

2 A rendelet 2. cikke a következőket írja elő:

„(1) Azon összefonódásokat, amelyek e rendelet hatálya alá tartoznak, az alábbi rendelkezések szerint kell értékelni, hogy megállapítható legyen, összeegyeztethetők‑e a közös piaccal, vagy sem.

Az értékelés elkészítése során a Bizottságnak figyelembe kell vennie:

a) a közös piacon belül a hatékony verseny fenntartásának és fejlesztésének szükségességét, tekintettel többek között valamennyi érintett piac szerkezetére és a Közösségen belüli, illetve azon kívüli vállalkozások által támasztott hatékony vagy potenciális versenyre;

b) az érintett vállalkozások piaci helyzetét, valamint gazdasági és pénzügyi erejét, a szállítók és felhasználók számára nyitva álló választási lehetőségeket, hozzáférésüket a készletekhez és piacokhoz, a piacra lépés bármilyen jogi vagy más akadályát, az érintett árukkal és szolgáltatásokkal kapcsolatos kereslet‑kínálat alakulását, a közbenső és végső fogyasztók érdekeit, valamint a műszaki és gazdasági fejlődés fejleményeit, feltéve hogy ez a fogyasztók számára előnyös, és nem akadályozza a versenyt.

(2) Valamely összefonódást, amely nem hoz létre, vagy nem erősít meg olyan erőfölényt, amelynek következményeként a közös piacon vagy annak egy jelentős részén a hatékony verseny jelentősen korlátozódna, a közös piaccal összeegyeztethetőnek kell nyilvánítani.

(3) Valamely összefonódást, amely olyan erőfölényt hoz létre vagy erősít meg, amelynek következményeként a közös piacon vagy annak egy jelentős részén a hatékony verseny jelentősen korlátozódna, a közös piaccal összeegyeztethetetlennek kell nyilvánítani.

[...]”

3 A rendelet 4. cikke értelmében egy másik vállalkozás felett irányítást szerző fél vagy közös irányítást szerző felek kötelesek az összefonódást egy héten belül bejelenteni a Bizottságnál, amely a 6. cikk (1) bekezdése értelmében köteles a bejelentést „annak kézhezvétele után azonnal” megvizsgálni. A 10. cikk (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett 6. cikk (1) bekezdésének c) pontja úgy rendelkezik, hogy a Bizottságnak a bejelentett összefonódás tárgyában akkor kell egy hónapon, de legfeljebb hat héten belül eljárást indítania, amennyiben azt állapítja meg, hogy a bejelentett összefonódás a rendelet hatálya alá tartozik, és „komoly kétségeket támaszt a közös piaccal való összeegyeztethetőségével kapcsolatban”.

4 Arra az esetre, ha valamely bejelentéssel kapcsolatban eljárás indul, a Bizottság határozathozatali hatáskörét a rendelet 8. cikke határozza meg. A 8. cikk (3) bekezdése úgy rendelkezik, hogy „[h]a a Bizottság megállapítja, hogy valamely összefonódás megfelel a 2. cikk (3) bekezdésében meghatározott feltételeknek, határozatot hoz, amelyben az összefonódást a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánítja.” A 10. cikk (3) bekezdése értelmében e határozatokat „legkésőbb az eljárás megindításának napjától számított négy hónapon belül meg kell hozni”.

5 Jóllehet a rendelet 7. cikkének (1) bekezdése úgy rendelkezik, hogy az összefonódás nem léphet életbe sem a bejelentés előtt, sem a közös piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánítása előtt, olyan nyilvános ajánlatok, amelyekről a Bizottságot értesítették, a 7. cikk (3) bekezdése értelmében végrehajthatók, „feltéve hogy a felvásárló nem gyakorolja az értékpapírokhoz kapcsolódó szavazati jogokat, vagy csak azért gyakorolja azokat, hogy megőrizze e befektetések teljes értékét, és ezt a Bizottság által a (4) bekezdésnek megfelelően megadott felmentés alapján teszi”.

6 A felek és harmadik felek meghallgatásáról rendelkező 18. cikk a következőképpen rendelkezik:

„(1) Azt megelőzően, hogy bármilyen, a 7. cikk (4) bekezdésében, a 8. cikk (2) bekezdésének második albekezdésében, és (3)–(5) bekezdésében, valamint a 14. és 15. cikkben előírt határozatot hozna, a Bizottság a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációig az érintett személyek, vállalkozások és vállalkozások társulásai részére köteles az eljárás minden szakaszában biztosítani a véleménynyilvánítás lehetőségét az ellenük felhozott kifogásokkal kapcsolatban.

[...]

(3) A Bizottság határozatát kizárólag azon kifogásokra alapozza, amelyekkel kapcsolatban a felek meg tudták tenni észrevételeiket. Az eljárás során a védelemhez való jogot maradéktalanul tiszteletben kell tartani. Az ügy irataiba a vállalkozások üzleti titkaik védelméhez fűződő jogos érdekei figyelembevételével legalább a közvetlenül érintett feleknek betekintést kell biztosítani.

[...]”

7 A vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzéséről szóló 4064/89/EGK tanácsi rendeletben előírt bejelentésekről, határidőkről és meghallgatásokról szóló, 1998. március 1‑jei 447/98/EK bizottsági rendelet 13. cikkének (3) bekezdése (HL 1998. L 61., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 284. o.) kimondja:

„A kifogások bejelentő felekkel történő közlése után, a Bizottság kérelemre betekintést biztosít az ügy irataiba, hogy lehetővé tegye számukra a védelemhez való jogaik gyakorlását.

A Bizottság kérelemre azon más érintett felek részére, akiket értesített a kifogásokról, olyan mértékben biztosít betekintést az ügy irataiba, amilyen mértékben észrevételeik elkészítéséhez ez szükséges.”

8 A 447/98 rendelet „Bizalmas információk” címet viselő 17. cikke a következőképpen rendelkezik:

„(1) Az adatokat, beleértve a dokumentumokat is, nem szabad mások tudomására hozni vagy mások számára hozzáférhetővé tenni, amennyiben azok bármely személy vagy vállalkozás üzleti titkait tartalmazzák, ideértve a bejelentő feleket, az egyéb érintett feleket, illetve a harmadik feleket is, vagy olyan más bizalmas adatot tartalmaznak, amelynek nyilvánosságra hozatalát a Bizottság az eljárás lefolytatásához nem tartja szükségesnek, vagy amennyiben a hatóságok belső dokumentumairól van szó.

(2) Bármely félnek, aki e fejezet rendelkezései szerint írásban közli észrevételeit, minden bizalmasnak ítélt információt egyértelműen meg kell jelölnie, és a Bizottság által megállapított határidőn belül egy nem bizalmas változatot is biztosítania kell.”

A jogvita alapját képező tényállás

9 2001. március 27‑én a Tetra Laval csoporthoz tartozó Tetra Laval BV pénzügyi társaság kizárólagos tulajdonában lévő leányvállalata, a Tetra Laval SA francia magánjogi társaság (a továbbiakban: Tetra vagy felperes) nyilvános vételi ajánlatot tett a francia tőzsdén jegyzett Sidel SA (a továbbiakban: Sidel) összes forgalomban lévő részvényére. A Tetra Laval ugyanezen a napon az Azeótól (5,56%) és a Sidel igazgatóságától (4,19%) megszerezte a Sidel tőkéjének mintegy 9,75%‑át.

10 Az ajánlat – amely a francia jog értelmében nem volt feltételhez kötött –részvényenként 50 euró készpénzre vonatkozott. A Sidel igazgatósága egyhangúlag támogatta az ajánlat elfogadását, amit a Sidel legnagyobb részvényesei is jóváhagytak. Az értékpapír‑ és tőzsdefelügyelet 2001. április 11‑én hagyta jóvá a Tetra Laval SA és a Sidel együttes ajánlatát (joint offer document). A 2001. április 14‑én történt közzétételt követően az ajánlatot a 2001. április 17‑től május 22‑ig tartó időszakra vonatkozóan hivatalosan is megnyitották. Abban az szerepelt, hogy az ajánlattétel sikere esetén a Tetra SA részvényei a 2001. június 11‑ével kezdődő héten ismét jegyezhetőek lesznek, figyelemmel a rendelet 7. cikkének (3) bekezdésében foglalt korlátozásokra.

11 Az ajánlattétel következtében a Tetra megszerezte a Sidel forgalomban lévő részvényeinek mintegy 81,3%‑át. Az ajánlat lezárulása után a felperes megszerzett még bizonyos számú részvényt, és így jelenleg a részvények mintegy 95,20%‑át, illetve a Sidel szavazatai jogainak 95,93%‑át birtokolja.

12 A Tetrához tartozik a Tetra Pak vállalkozás, amely elsősorban a folyékony élelmiszerek kartoncsomagolásának ágazatában tevékenykedik, amely ágazatban a Tetra Pak világszinten a legfontosabb vállalkozás. A Tetra kisebb mértékben a műanyag csomagolóanyagok ágazatában is folytat tevékenységet, elsősorban „feldolgozói” minőségben (a tevékenység lényege üres csomagolások előállítása és szállítása a gyártóknak, akik ezeket megtöltik), különösen a nagysűrűségű polietilénből készült csomagolóanyagok (a továbbiakban: HDPE) területén.

13 A Sidel csomagológépeket és ‑rendszereket tervez és gyárt, elsősorban polietilén‑tereftalát (a továbbiakban: PET) palackok gyártásához alkalmazott, úgynevezett „Stretch Blow Moulding” berendezéseket („fröccsöntéses nyújtvafúvó”, a továbbiakban: SBM‑berendezések). A vállalkozás a világban vezető pozíciót foglal el az SBM‑berendezések gyártása és szállítása tekintetében, és jelen van a PET‑et a gázokra és fényre érzékeny termékek csomagolására alkalmassá tévő védőkezelés technológiájának területén is, valamint a PET‑ből és kisebb mértékben HDPE‑ből készült palackokat töltő berendezések ágazatában.

14 2001. május 18‑án a Bizottság bejelentést kapott azon gazdasági műveletekről, amelyek nyomán a Tetra megszerezte részesedését a Sidelben.

15 A felek egyetértenek abban, hogy a tranzakciók (a továbbiakban: összefonódás vagy bejelentett összefonódás) a rendelet 3. cikke (1) bekezdésének b) pontja szerinti összefonódást jelentenek, amely a rendelet 1. cikke (2) bekezdésének értelmében közösségi léptékű.

16 Mivel a Bizottság úgy vélte, hogy az összefonódás komoly kétségeket támaszt a közös piaccal és az Európai Gazdasági Térségről szóló szerződéssel (EGT) való összeegyeztethetőségével kapcsolatban, a rendelet 6. cikke (1) bekezdésének c) pontja értelmében 2001. július 5‑én az eljárás megindítása mellett döntött.

17 2001. szeptember 7‑én a Bizottság a rendelet 18. cikke értelmében kifogásközlést küldött a Tetra és a Sidel részére, amelyben kifejtette, hogy első megközelítésben miért jutott arra a következtetésre, hogy a bejelentett összefonódást meg kell tiltani. A felperes a kifogásközlésre 2001. szeptember 21‑én válaszolt.

18 2001. szeptember 24‑én a Bizottság újabb kifogásközlést küldött a Tetra és a Sidel részére, amelynek középpontjában különösen a Tetra HDPE‑ágazatban végzett tevékenységei álltak; a felperes a kifogásközlésre 2001. október 1‑jén válaszolt.

19 2001. szeptember 25‑én a felperes a rendelet 8. cikkének (2) bekezdése értelmében kötelezettségvállalásokat javasolt az első kifogásközlésben azonosított versenytorzulás helyreállítására.

20 2001. szeptember 26‑án a 447/98 rendelet 14., 15. és 16. cikke alapján meghallgatásra került sor a meghallgatási tisztviselő előtt.

21 2001. október 9‑én a felperes újabb, pontosan meghatározott kötelezettségvállalásokat (a továbbiakban: kötelezettségvállalások) javasolt a 2001. szeptember 25‑én javasoltak helyett.

22 A Bizottság a kötelezettségvállalásokkal kapcsolatban külön piackutatást végzett, amelynek során 51 kérdőívet küldött szét a szóban forgó gazdasági ágazat különböző szereplői (vásárlók, feldolgozók és versenytársak) részére; a kérdőíveket a Bizottság 2001. október 11‑én küldte ki, és a válaszadás határidejeként október 17‑ét jelölte meg. A Bizottsághoz 34 válasz érkezett (a továbbiakban: a piackutatásra adott válaszok), és mivel a Bizottság azokat teljes egészében bizalmasnak ítélte, két nem bizalmas összefoglalót készített: egyet a vásárlókról és a feldolgozókról, egy másikat pedig a versenytársakról. A Bizottság az összefoglalókat megküldte a felperes részére.

23 A Bizottság – kötelezettségvállalásokkal is foglalkozó – végleges határozatának tervezetét az összefonódásokkal foglalkozó tanácsadó bizottság 2001. október 19‑i ülésén megvitatta és jóváhagyta.

24 2001. október 30‑i határozatában (C(2001) 3345 végleges [COMP/M.2416 – Tetra Laval/Sidel ügy]; a továbbiakban: a megtámadott határozat) a Bizottság a rendelet 8. cikkének (3) bekezdése értelmében megállapította, hogy a bejelentett összefonódás összeegyeztethetetlen a közös piaccal és az EGT‑Megállapodás működésével.

25 A megtámadott határozatot 2001. november 6‑án közölték a Tetrával.

26 A megtámadott határozatban szereplő következtetések és a Tetrának a kötelezettségvállalásokról való 2001. november 19‑i értesítésével indult külön közigazgatási eljárás után 2002. január 30‑án a Bizottság elfogadott egy határozatot, amely a rendelet 8. cikkének (4) bekezdése alapján a hatékony verseny feltételeinek helyreállítására alkalmas intézkedéseket sorolja fel (COMP/M.2416 – Tetra Laval/Sidel ügy).

A megtámadott határozat

27 A megtámadott határozatban a Bizottság a bejelentett összefonódás közös piaccal való összeegyeztethetőségének elemzésekor először bemutatja a folyékony élelmiszerek csomagolásának iparágát és megvizsgálja az érintett termék‑ és földrajzi piacot, majd versenyjogi szempontból értékeli a bejelentett összefonódást. Ezen elemzést követően a Bizottság a verseny korábbi értékelésére tekintettel értékeli a kötelezettségvállalások mértékét.

A folyékony élelmiszerek csomagolásának ágazata

28 A Bizottság úgy véli, hogy „[a bejelentett összefonódás] versenyre gyakorolt hatása elsősorban a folyékony élelmiszerek csomagolásának ágazatában fog érvényesülni”, (a „folyékony élelmiszerek” kifejezés alatt értve lényegében a folyékony tejipari termékeket (a továbbiakban: FT), a gyümölcsleveket és nektárokat (a továbbiakban: gyümölcslevek), a szénsavmentes gyümölcsízesítésű italokat (a továbbiakban: GYI), valamint a kávé‑ és teaalapú italokat; e négy termék a továbbiakban együttesen: érzékeny termékek) és különösen érvényesülni fog a felek főtevékenységének ágazataira, nevezetesen a „műanyag, elsősorban a PET‑es és a kartonos csomagolásra” gyakorolt hatás ((12) preambulumbekezdés). A Bizottság rögzíti, hogy a PET átlátszó palackok gyártását teszi lehetővé. Az oxigénre és fényre érzékeny termékek esetében a PET‑et „védőkezelés” alkalmazásával kell megerősíteni. A PET‑es csomagolási folyamat három szakaszból áll: i. a műanyag előformák elkészítése, amelyek a PET‑palackok gyártásához használt előregyártott műanyagcsövek; ii. maguknak az üres palackoknak az előállítása az SBM‑berendezések használatával (lásd a fenti 13. pontot) és iii. a palackok megtöltése ((20) preambulumbekezdés). A határozat szerint a HDPE csomagolás külsejét tekintve meglehetősen „homályos”. A HDPE‑t a PET‑hez hasonló módon, azonban úgynevezett „extrusion blow moulding” gépek („extrúziós présfúvó”, a továbbiakban: EBM‑gépek) használatával állítják elő ((26) preambulumbekezdés). Eltérően a műanyag csomagolástól, a kartoncsomagolás esetében a kiszerelés, a töltés és a zárás a csomagolási folyamatba integrált műveletek ((28) preambulumbekezdés).

29 A Bizottság több megkülönböztetést tesz, különösen – az e területen hozott korábbi határozatai alapján – az aszeptikus és a nem aszeptikus csomagolás között, továbbá a csomagolás mint olyan és a csomagológépek, valamint a folyékony élelmiszerek gyártói által a vállalkozáson belül elvégzett csomagolás és a feldolgozók általi csomagolás között (lásd a fenti 12. pontot). A Bizottság szerint azonban e megkülönböztetést gyengíti az úgynevezett „hole‑through‑the‑wall” megállapodások („luk a falban”, a továbbiakban: HTW‑megállapodások) fennállása, amelyek értelmében a feldolgozó az italgyártó szomszédságában gyártja le a palackokat, és közvetlenül szállítja azokat a gyártóhoz töltésre.

Az érintett termékpiacok

30 Mivel „[a bejelentett összefonódás] versenyre gyakorolt hatása elsősorban a folyékony élelmiszerek csomagolásának ágazatában fog érvényesülni”, a Bizottság a felek főtevékenységének ágazataira, nevezetesen a „műanyag, elsősorban a PET‑es és a kartonos csomagolásra” összpontosította elemzését ((12) preambulumbekezdés). A Bizottság úgy véli, hogy „a végső felhasználás szerinti csoportosítás a folyékony élelmiszerek csomagolásához használt berendezések piacának vizsgálatakor ésszerűen alkalmazható elemzési módszer” ((44) preambulumbekezdés). Elismeri, hogy „a különböző anyagokat, például üveget és fémdobozt használó csomagolórendszerek a versenyjogi elemzés szempontjából önálló érintett termékpiacokat jelentenek, és ezért a PET‑es csomagolórendszerek külön termékpiacot alkotnak” ((53) preambulumbekezdés). A Bizottság kategorikusan visszautasítja azt a felvetést, amely szerint „a karton és a PET nem tartozik a közös termékek szegmensébe és közöttük nem lehetséges kölcsönhatás”, és ennek megfelelően úgy dönt, hogy megvizsgálja „a karton és a PET közötti kölcsönhatást és a PET jövőbeli növekedését a karton hagyományos végfelhasználási szegmenseiben” ((53) preambulumbekezdés).

31 A kartoncsomagolásról, mivel az nem átlátszó, a Bizottság úgy vélekedik, hogy az „alkalmas a fényre és oxigénre érzékeny anyagok csomagolásához, de a szénsavnak nem áll ellen”. Másrészt a PET‑es csomagolás „átlátszó, és ellenáll a szénsavnak, de hagyományosan kevésbé tartják megfelelőnek a fényre és oxigénre érzékeny anyagokhoz” ((55) preambulumbekezdés). A Bizottság hangsúlyozza, hogy „a PET minden, hagyományosan kartonba csomagolt ital (vagyis az érzékeny termékek) csomagolásához alkalmas”, és arra a következtetésre jut, hogy „a PET a kartoncsomagolású termékek teljes spektruma számára alternatív, potenciálisan konkurens anyagot jelenthet” ((57) preambulumbekezdés, kiemelés az eredeti szövegben). E termékek mindazonáltal megkülönböztethetők egymástól, mert „a termék különös jellemzői némileg eltérő csomagolási megoldást igényelnek (a gyümölcslevek savtartalma magas, míg az FT‑ké alacsony, a GYI‑k és a jeges tea pedig nem igényel a gyümölcslevekkel azonos mértékű védőkezelést az oxigénnel szemben)” ((58) preambulumbekezdés).

32 A PET érzékeny termékekkel kapcsolatos használatának várt növekedése tekintetében a Bizottság visszautasítja a Tetra azon állítását, amely szerint „a PET használata nagyon korlátozott, és az a jövőben nem fog jelentősen növekedni” ((59)–(148) preambulumbekezdés). E tekintetben megállapítja, hogy „[e]lsősorban az üvegcsomagolásról történő áttérés miatt a víz és a szénsavas üdítőitalok jelentik a leggyorsabban növekvő PET‑szegmenseket”, és hogy „a PET a fogyasztók és a gyártók körében is népszerű” ((55) preambulumbekezdés, 22. lábjegyzet). A Bizottság úgy véli, „hogy a friss tej, az ízesített tej, a jeges tea, a friss gyümölcslé, a tartós (forró töltésű) gyümölcslevek, a gyümölcsízű italok és az izotóniás italok PET‑be történő csomagolása és kereskedelmi értékesítése már ma is lehetséges”, és hogy a PET használata csak két szegmensben, „az aszeptikus gyümölcslevek és az aszeptikus fehér (UHT) tej” szegmensében okoz műszaki problémát ((61) preambulumbekezdés). A Canadean tanácsadó iroda által a Tetra nevében szolgáltatott adatokra utalva a Bizottság megjegyzi, hogy noha a PET használata jelenleg nem igazán jelentős az FT‑k és a gyümölcslevek esetében (2000‑ben mindkét szegmensben 0,5% volt), „a helyzet ettől [...] már ma is nagyban eltér a GYI‑k, valamint a kávé‑ és teaalapú italok tekintetében, amelyeknél nincs szükség ugyanazon védelmi tulajdonságokra, mint az FT‑k és a gyümölcslevek esetében”, mely utóbbi szegmensekben a PET „már jelentősebb részesedést szerzett” ((69) preambulumbekezdés) (2000‑ben 20%‑ot ért el a GYI‑k, és 25%‑ot a kávé‑ és teaalapú italok tekintetében).

33 A 2000 – 2005 közötti időszak tekintetében a Bizottság – a saját maga, valamint a Canadean piackutatása, továbbá a PCI, a Warrick és a Pictet által készített „független tanulmányok” alapján ((104) preambulumbekezdés) – arra a következtetésre jut, hogy „a GYI‑k, valamint a kávé‑ és teaalapú italok szegmensében már jelentős mértékű átfedés van a PET és a karton között”, és hogy „a PET e szegmensekben további részesedéseket fog szerezni a karton rovására”, olyannyira, hogy „[a] PET 2005‑re e szegmensek mindegyikében az óvatos becslések szerint is el fogja érni a 30%‑os részesedést, és 800 millió liter kávé‑ és teaalapú italt (beleértve az izotóniás italokat) és 1 milliárd liter GYI‑t fognak PET‑be csomagolni” ((144) preambulumbekezdés). Hozzáteszi, hogy „a védőkezelési technológia és az aszeptikus PET‑es töltések terén végbemenő fejlődés várhatóan mind a négy [érzékeny] termékszegmensben meg fogja erősíteni a PET helyzetét”, és hogy „az FT‑k és a gyümölcslevek szegmensében a PET részesedése az elkövetkező öt évben jelentősen növekedni fog” ((146) preambulumbekezdés). A Bizottság szerint „reális az a várakozás, hogy a PET 2005‑re legalább 10–15%‑os részesedést fog szerezni a friss tejek piacán és 25%‑ot az ízesített és egyéb tejtermék alapú italok piacán”, azonban „a PET UHT tejek esetében történő használata (amely az EGT‑n belüli teljes tejpiac mintegy 50%‑át teszi ki) bizonytalan” ((147) preambulumbekezdés). Hangsúlyozva a PET‑ben rejlő „jelentős potenciált, legalábbis ami az aszeptikus csomagolású tej olyan kisebb, minőségi szegmenseit illeti, mint az egyadagos csomagolások szegmense”, a Bizottság úgy véli, hogy „[a] PET részesedése 2005‑re a friss tejnek legalább 15%‑át, az egyéb tejtermék alapú italoknak 25%‑át, az UHT tejnek pedig mindössze 1%‑át fogja elérni, és ezzel évente megközelítőleg 3 milliárd litert fognak PET‑be csomagolni (ami az [FT‑k] teljes európai piacának mintegy 9%‑át jelenti” ((147) preambulumbekezdés). A gyümölcslevekkel kapcsolatban a Bizottság úgy véli, hogy „reális az a várakozás, amely szerint a PET részesedése 2005‑re a gyümölcslevek EGT‑n belüli teljes piacának legalább 20%‑át el fogja érni”, még akkor is, ha e növekedés oka főként „az üvegről PET‑re történő, jelentős mértékű áttérés” lesz ((148) preambulumbekezdés).

34 Az átfedéssel érintett termékek esetében a PET és a karton közötti versenyt vizsgálva a Bizottság arra a következtetésre jut, hogy „a kartonos csomagolási rendszerek és a PET‑es csomagolási rendszerek (és ennek megfelelően a kartonos csomagolóberendezések és a PET‑es csomagolóberendezések) különálló termékpiacokat jelentenek”. Úgy véli, hogy „bár [e rendszerek] közötti helyettesíthetőség [jelen pillanatban] nem [rendelkezik] a piac meghatározásához szükséges hatékonysággal és gyorsasággal (más szóval csak nehezen helyettesíthetők egymással), ez a helyzet a jövőben megváltozhat, mivel a PET védőkezelési technológiája javul, a PET és a karton költségei pedig egymáshoz közelítenek majd”. Ez a közelítés olyan mértékű is lehet, hogy előfordulhat, a két rendszer a jövőben „versenyjogi szempontból ugyanazon érintett termékpiachoz fog tartozni” ((163) preambulumbekezdés).

35 A Bizottság ezt követően „az egyes rendszerek speciális berendezéseinek” szegmenseit vizsgálja annak meghatározása érdekében, „hogy [vannak‑e] a terméknek olyan lényeges piacai, amelyek az [előbbiek] szerint különülnek el” ((164) preambulumbekezdés).

36 A PET‑es csomagolórendszereket illetően a Bizottság megállapította, hogy az SBM‑berendezések vonatkozásában, tekintetbe véve az érzékeny termékek sajátosságait és az árdiszkrimináció lehetőségét, „létez[n]ek lényeges, és az ügyfelek egyes külön csoportjai által a végfelhasználás alapján elkülönült piacok, különösen az »érzékeny« italok négy szegmensében [vagyis az FT‑k, a gyümölcslevek, a GYI‑k és a kávé‑ és teaalapú italok esetében]” ((188) preambulumbekezdés). A Bizottság úgy véli, hogy a különböző védőkezelés‑technológiák ugyanannak a termékpiacnak a részét alkotják, jóllehet előfordulhat, hogy némely közülük a jövőben különálló termékpiacra kerül ((198) és (199) preambulumbekezdés). A PET‑palackok aszeptikus és nem aszeptikus töltését végző berendezéseknek is két külön piaca létezik ((204) preambulumbekezdés), és a PET előformái is egy további külön termékpiacot alkotnak ((206) preambulumbekezdés).

37 A kartonos csomagolórendszereket illetően azonban a Bizottság megjegyzi, hogy egyetértés van a tekintetben, „hogy négy elkülönült termékpiac létez[ett]: az aszeptikus kartonos csomagológépek, az aszeptikus kartonok, a nem aszeptikus kartonos csomagológépek és a nem aszeptikus kartonok” ((209) preambulumbekezdés).

Az érintett földrajzi piac

38 Az érintett földrajzi piac a határozat szerint az EGT, mert „[a PET‑es csomagolóberendezések] valamennyi eladója az EGT egész területén tevékenykedik, [és] berendezéseit határon átnyúló jelleggel tudja értékesíteni, illetve ténylegesen értékesíti is” ((210) és (211) preambulumbekezdés).

A bejelentett összefonódás versenyjogi értékelése

39 Az összefonódás versenyjogi értékelésére részletes elemzés keretében került sor ((213)–(408) preambulumbekezdés), amelynek lényege a következő:

„213 A Bizottság piackutatása és elemzése kimutatta, hogy az összefonódás megerősítheti a Tetra erőfölényét az aszeptikus kartonos csomagológépek és az aszeptikus kartonok piacán, és erőfölényt hozhat létre a PET‑es csomagolóberendezések, különösen pedig a (kis‑ és nagyteljesítményű) SBM‑berendezések piacán az »érzékeny« termékek, az FT‑k, a gyümölcslevek, a GYI‑k, valamint a kávé‑ és teaalapú italok végfelhasználói szegmenseiben.

214 Az összefonódással létrejövő új egység két, közvetlenül szomszédos piacon várható jövőbeli erőfölénye, valamint egy harmadik piacon (az EBM‑gépek és a HDPE töltőberendezések piacán) elfoglalt szintén jelentős pozíciója valószínűleg mindkét piacon megerősíti a helyzetét, korlátozza a piacra lépést, csökkenti a meglévő versenytársak jelentőségét, és az »érzékeny« termékek aszeptikus és nem aszeptikus csomagolása EGT‑n belüli egész piacának monopolisztikus szerkezetéhez vezet.”

40 Megállapításainak alátámasztása érdekében a Bizottság először is megjegyzi, hogy a kartonos csomagolás piaca tekintetében nagyon kevés változás történt a „Tetra Pak II”‑ügyekben hozott ítéletek (a T‑83/91. sz., Tetra Pak kontra Bizottság ügyben 1994. október 6‑án hozott ítélet [EBHT 1994., II‑755. o.] és az azt másodfokon jóváhagyó, C‑333/94. P. sz., Tetra Pak kontra Bizottság ügyben 1996. november 14‑én hozott ítélet [EBHT 1996., I‑5951. o.]) meghozatala óta. Ezért úgy véli, hogy 2000‑ben az EGT‑ben a Tetra erőfölényben volt az aszeptikus csomagológépek és kartonok piacán, mivel 80%‑os piaci részesedéssel rendelkezett ((219) és (223) preambulumbekezdés), továbbá „vezető” helyzetben volt a nem aszeptikus csomagológépek és kartonok piacán, mivel [50–60%]‑os piaci részesedéssel rendelkezett( ) ((229) és (231) preambulumbekezdés). Másodszor, jóllehet a Bizottság elismeri, hogy a Sidel az SBM‑berendezések piacán nincs erőfölényben, arra a következtetésre jut, hogy „vezető” helyzetben van, mivel a Sidel „az egyetlen cég, amely az SBM‑berendezések teljes skáláját tudja kínálni (a legalacsonyabb teljesítményűtől a legmagasabb teljesítményű gépekig), és mindig vezető rotációs technológiát alkalmaz” ((248) preambulumbekezdés). Miután kimondja, hogy „[a] töltési műveletek présfúvással kombinált, hatékony lebonyolításának jelentősége a tiszta vagy ultratiszta csomagolási folyamatok biztosítása érdekében különösen nyilvánvaló az olyan »érzékeny« termékek esetében, mint a tej és a gyümölcslé” ((249) preambulumbekezdés), a Bizottság megjegyzi, hogy a Sidel aszeptikus és nem aszeptikus töltőgépeket is gyárt ((250) preambulumbekezdés), és hogy a cég által használt, új „kombinált” technológia lehetővé teszi a fúvás, a töltés és a lezárás egyetlen gépben történő egyesítését ((254) preambulumbekezdés). A Bizottság arra a következtetésre jut, hogy a Sidel „vezető helyzetben van az [...] SBM[‑berendezések piacán]” és „erős pozícióval” rendelkezik az egyéb PET‑es csomagolóberendezések, különösen az „aszeptikus töltőberendezések, másodlagos berendezések és az ezekhez társuló szolgáltatások területén” ((259) preambulumbekezdés).

41 A PET piacán létrejövő erőfölénnyel, valamint a Tetra kartonpiacokon meglévő helyzetének megerősítésével kapcsolatban a megtámadott határozat elsőként az összefonódás horizontális és vertikális hatásaival foglalkozik; másodszor az erőfölény kartonpiacokról a PET piacára való kiterjesztésének (úgynevezett „leveraging”) hatását vizsgálja; harmadszor a PET‑piac által támasztott versenyhelyzet megszűnésének a kartonpiacokra gyakorolt hatásait; végül pedig a kartonok és a PET piacára gyakorolt általános hatásokat.

42 Először is a horizontális hatások tekintetében a Bizottság úgy véli, hogy mivel a Tetra és a Sidel is három különböző termékpiacon – „a (kisteljesítményű) SBM‑berendezések, a védőkezelési technológiák és az aszeptikus PET‑es töltőgépek piacán” – tevékenykedik ((263) preambulumbekezdés), az összefonódás e három piacon erősítené az új egység helyzetét. Habár a Bizottság elismeri, hogy ez a helyzet nem jelent erőfölényt, úgy véli, hogy az elérné „az erőfölény szintjét, mivel az összefonódással létrejövő egység kiterjesztené az aszeptikus kartonos csomagolóberendezések és az aszeptikus kartonok piacán fennálló erőfölényét” ((263) preambulumbekezdés).

43 Másodszor, a Bizottság megállapítja, hogy azok a „jelentős vertikális hatások”, amelyek „az új egység három csomagolórendszer területén (kartonok, PET és HDPE) végbemenő vertikális integrációjából” származnának, „a független feldolgozók vertikális kizárását eredményezhet[nék]” ((291) preambulumbekezdés). Az összefonódás eredményeképpen kialakuló piaci szerkezet a következőképpen zárná ki a független feldolgozókat ((292) preambulumbekezdés):

„i. az összefonódással létrejövő egység lenne a folyékony élelmiszerek csomagolásával foglalkozó egyetlen vertikálisan integrált vállalkozás a kartonos (kartonos csomagológépek és kartontekercsek), a HDPE (EBM‑gépek és HDPE‑palackok) és a PET‑es csomagolás (SBM‑berendezések, védőkezelési technológia, aszeptikus töltőgépek, előformák és palackok) területén; ii. az összefonódással létrejövő egység szállítóként és a feldolgozók versenytársaként érvényesülő kettős helyzete valószínűleg hálózati konfliktushoz vezetne a piacon. Ha kihasználja az SBM‑berendezéseket azon feldolgozók részére értékesítő szállítóként érvényesülő erős piaci helyzetét, amelyek bizonyos mértékben függnek a Sideltől, előfordulhat, hogy az összefonódással létrejövő egység növelni tudja a feldolgozók költségeit, és a feldolgozókat mint az előformák és üzemkész berendezések szállítóit a piac szélére tudja szorítani. A Tetra/Sidel az SBM‑berendezések és előformák összetett csomagjait kínálhatja, például a Tetra kartonpiacon folytatott sikeres üzleti stratégiájának alkalmazásával, amelynek keretében alacsony áron kínálja az SBM‑berendezéseket, és úgy éri el a költségek megtérülését, hogy az ügyfelet a szabvány szerinti és a védőkezelt előformák szállítására vonatkozó, hosszú távú szerződéssel leköti. Az is előfordulhat, hogy az összefonódással létrejövő egység feldolgozók igénybevétele nélkül tud üzemkész berendezéseket kínálni ügyfelei részére.”

44 Ezt követően a Bizottság a Tetra kartonpiacokon érvényesülő vertikális integrációjának terjedelmét vizsgálja, mely piacokon követett „üzleti modellje szerint gépek és kartonok integrált megoldásait (tekercsek vagy lemezek) kínálja ügyfelei részére” ((296) preambulumbekezdés), egyrészt a HDPE piacán, ahol a Graham Engineering Corporationnel folytatott együttműködése révén EBM‑gépeken állít elő HDPE palackokat, és azokat feldolgozóként, HTW‑megállapodásokon keresztül értékesíti a fogyasztók részére, másrészt pedig a PET piacán is. A PET piaca kapcsán a Bizottság megjegyzi, hogy a Tetra „10%‑os részesedésével a világ harmadik legnagyobb független előforma‑szállítója”, hogy a társaság „korlátozott számú kész PET‑palack előállítását tervezi, amelyeket szabadalmaztatott, »Glaskin« elnevezésű technológiájával védőkezel”, és hogy a cég 1999 óta „»Novembal« nevű leányvállalatán keresztül tevékenykedik az italok tárolására használt műanyagpalackok zárására szolgáló eszközök piacán”, és „2000‑ben [10–20%]‑os piaci részesedéssel rendelkezett az EGT‑n belül” ((298) preambulumbekezdés). Ez az integráció különbözteti meg őt a Sideltől, amely „vertikálisan nem integrált vállalat” ((293) preambulumbekezdés). Mindazonáltal az összefonódással létrejövő egység „valószínűleg hálózati konfliktushoz vezet a piacon, mivel az új egység a feldolgozók szállítója és versenytársa is lenne egyúttal” ((301) preambulumbekezdés), és „képes lehet feldolgozóinak visszaszorítására azáltal, hogy az SBM‑berendezések és az előformák összetett csomagjai mellett üzemkész berendezéseket is kínál az ügyfeleknek” ((312) preambulumbekezdés). Az is előfordulhat, hogy az új egység képes lehet „visszaszorítani a feldolgozókat e tevékenységi területeken azáltal, hogy megtagadja az SBM‑berendezések szállítását, vagy megemeli azok költségét, és a saját integrált megoldását részesíti előnyben” ((318) preambulumbekezdés). A Tetra előformák piacáról való kilépésre vonatkozó döntésével kapcsolatban a Bizottság „nem következtet arra, hogy e vertikális aggályok önmagukban erőfölény kialakulásához vezetnének a PET vagy az előformák piacán” ((324) preambulumbekezdés).

45 A Bizottság ezt követően ((325)–(389) preambulumbekezdés) részletesen kifejti azon aggályainak indokait, amelyek szerint az új egység az erőfölénynek a PET‑es csomagolóberendezések piacára történő kiterjesztése révén kihasználná a kartonpiacokon fennálló erőfölényét annak érdekében, hogy „a PET piacán az »érzékeny« végtermékek tekintetében erőfölénybe kerüljön” ((328) preambulumbekezdés). Álláspontja szerint ahhoz, hogy az összefonódás összeegyeztethetetlen legyen a közös piaccal, elegendő, hogy a Tetra/Sidel rendelkezzen e lehetőséggel. A Bizottság aggályai tehát nem a Sidel SBM‑berendezések piacán elfoglalt jelenlegi helyzetéből erednek, hanem a „Tetrakartonpiacon élvezett erőfölényéből” ((328) preambulumbekezdés, kiemelés az eredeti szövegben). Utalva többek között a kartonos és a PET‑es csomagolóberendezések piaca közötti szoros kapcsolatra, a Bizottság úgy véli, hogy az összefonódás „olyan piaci szerkezetet eredményezne, amely az új egység által a kartonos, illetve a PET‑es csomagolóberendezések piacán egyidejűleg elfoglalt erőfölényből, illetve vezető helyzetből eredően rendkívül kedvezne a versenyellenes hatások megjelenésének” ((330) preambulumbekezdés).

46 A Bizottság elemzése „négy részre épül” ((331) preambulumbekezdés). Először is, a kartonos és a PET‑es csomagolóberendezések piaca „közvetlenül szomszédos termékpiacokhoz tartozik, ahol a vásárlók halmazai metszik egymást”. Másodszor, tekintettel a PET jövőbeni növekedésére az érzékeny termékek új szegmenseiben, az összefonódás lehetővé tenné, hogy az új egység a Tetra kartonpiacokon jelenleg fennálló erőfölényének kiterjesztése révén erőfölénybe kerüljön a PET piacán. Harmadszor, az összefonódás erősítené a Tetra kartonpiacokon meglévő erőfölényét. Negyedszer, a két erőfölény együttesen megszilárdítaná az új egység helyzetét az „érzékeny” termékek csomagolásának ágazatában – különösen az aszeptikus csomagoláséban –, megerősítve ezáltal a két erőfölényt.

47 Elemzése alátámasztása érdekében a Bizottság kifejti, hogy a bejelentett összefonódás stratégiai jelentőségű a Tetra számára, hogy a Tetra képes az erőfölény kiterjesztésére (és ösztönözve is lenne rá), hogy a versenytársak több szinten sem tudnának versenyezni az új egységgel, és végül hogy a Tetra árdiszkriminációt tudna alkalmazni.

48 Az erőfölény kiterjesztésére való képesség és ösztönzöttség tekintetében a Bizottság arra a következtetésre jut, hogy „az összefonódás által előidézett piaci szerkezet különösen segítené az erőfölény kiterjesztését” ((359) preambulumbekezdés):

„a) A vásárlóknak lenne olyan közös halmaza, akik az »érzékeny« folyadékok csomagolásához a kartonos és a PET‑es csomagolórendszerek iránt is keresletet támasztanának.

b) A Tetra különösen erős erőfölényben van az aszeptikus kartoncsomagolás piacán, mivel a piac több mint [80–90%]‑ával és tőle függő vásárlói körrel rendelkezik.

c) A Tetra/Sidel erős vezető helyzetből indulna a PET‑es csomagolórendszerek piacán, valamint különösen az SBM‑berendezések piacán, amelyen [60–70%]‑os részesedéssel rendelkezne.

d) A Tetra/Sidel képes lenne arra, hogy célzottan keressen meg bizonyos ügyfeleket vagy az ügyfélcsoportokat, mivel a piac szerkezete lehetővé teszi az árdiszkriminációt.

e) A Tetra/Sidelt erős gazdasági ösztönző erő csábítaná arra, hogy az erőfölény kiterjesztését gyakorolja. Mivel a karton és a PET egymás technikai helyettesítői, a PET‑re átálló vevő a vállalkozás kartonpiaci oldalán elveszített vásárló, akár mert az illető részben a kartonról állt át más termékre, akár mert a termelés egy részét az egyéb csomagolóanyagokról nem állította át a kartonra. Ez további ösztönzést eredményez arra vonatkozóan, hogy a vevőt a vállalkozás PET‑piaci oldalán fogják meg a veszteség kiegyenlítése érdekében. Ezért a kartonpiacon fennálló jelenlegi helyzetének kiterjesztésével a Tetra/Sidel nemcsak a PET oldalán meglévő piaci részesedését erősítené, hanem a karton oldalán felmerülő esetleges veszteségét is kivédené vagy ellensúlyozná.

f) A Tetra/Sidel versenytársai mind a kartonos, mind a PET‑es csomagolópiacon sokkal kisebbek lennének, mivel a kartonos csomagológépek vagy az SBM‑berendezések piacán a legnagyobb versenytárs legfeljebb [10–20%]‑os részesedéssel rendelkezne.”

49 Az erőfölény kiterjesztése a Tetra aszeptikus kartonok piacán fennálló jelenlegi erőfölényén alapulna ((364) preambulumbekezdés):

„[E helyzetet] többféleképpen kihasználva, a Tetra/Sidelnek […] lehetősége lenne összekapcsolni a kartonos csomagolóberendezések és a kartonba csomagolható élelmiszerek értékesítését a PET‑es csomagolóberendezések értékesítésével, és esetleg az előformákéval is (különösen a védőkezelt előformákéval). A Tetra/Sidelnek módjában állna nyomást gyakorolni vagy ösztönző intézkedésekhez folyamodni (mint a felfaló árképzés, az árháború vagy a hűségen alapuló engedmények) avégett, hogy a kartonok piacán szerzett ügyfelei tőle vegyenek PET‑berendezéseket és esetleg előformákat, és ne versenytársaitól vagy a feldolgozóktól.”

50 A Bizottság azt is kimondja, hogy „[s]zámos olyan ügyfelet, akiknek a termelési szükségleteik részbeni kielégítéséhez továbbra is kartoncsomagolásra lesz szükségük, kényszeríteni vagy ösztönözni lehet arra, hogy kartonos és PET‑es csomagolóberendezéseiket is ugyanazon szállítótól szerezzék be”, valamint hogy „[a] Tetrával a kartoncsomagolási szükségleteik kielégítése érdekében hosszú távú szerződéssel rendelkező ügyfelek különösen kiszolgáltatottak lesznek az ilyen nyomással szemben” ((365) preambulumbekezdés).

51 Az erőfölény kiterjesztése következtében a Tetra/Sidel versenytársai a következő okok miatt szorulhatnak ki az érzékeny termékekhez használt SBM‑berendezések piacáról ((369) preambulumbekezdés):

„a) nincs jelentősége annak, hogy a versenytársak továbbra is tudnak‑e értékesíteni azon termékek (mint például a víz vagy a szénsavas üdítőitalok) szegmenseiben, amelyek esetében nincs árukapcsolás. Ennek oka az árdiszkrimináció alkalmazására és az egyes ügyfélcsoportok célzott megkeresésére való képesség, ami az érintett piacok végfelhasználás szerinti szegmentációjához vezet; b) az »érzékeny« termékszegmensekben olyan összetett folyadékok találhatók, amelyek nagyon speciális PET‑sorokat igényelnek, beleértve a védőkezelési technológiákat és az aszeptikus töltőgépeket vagy az aszeptikus kombinált SBM‑berendezéseket [amelyek egyetlen gépben egyesítik a fúvást, a töltést és a lezárást]. A versenytársak nem lennének elegendő mértékben ösztönözve a beruházásra és a versenyre a PET‑es berendezések e korszerűbb technológiai ágazataiban. [...] [és] ily módon kiszorulnának a PET úgynevezett »második generációs« piacairól”.

52 Továbbá kiszorulhatnak „az SBM‑berendezések piacának fennmaradó részéből is” ((370) preambulumbekezdés).

53 A Bizottság szerint ez az eredmény még valószínűbb, tekintettel az új egység versenytársainak gyenge helyzetére és az új egység ügyfelei vásárlóerejének hiányára. A Bizottság a versenytársak helyzetével kapcsolatban megjegyzi, hogy annak „kritikus” pontja az, hogy még ha a nagyteljesítményű SBM‑berendezések piacán a Sidel három versenytársa igazodni is tud a Sidel kínálatához, az továbbra is igaz marad, hogy ezek a vállalkozások „nem fognak rendelkezni az új egység kartoncsomagolás terén meglévő erőfölényével” ((372) preambulumbekezdés). A Bizottság a következőket állapítja meg:

„A SIG csoportnak, amely a három versenytárs közül egyedül fog mind a karton, mind a PET piacán egyaránt tevékenykedni, legfeljebb [10–20%]‑os piaci részesedése lesz a kartonos csomagológépek és az SBM‑berendezések piacán. A SIG nem rendelkezik az új egység PET‑es berendezéseinek teljes skálájával, miként jelenleg nem rendelkezik egy további lényeges tényezővel, az új PET‑es termékszegmensek területén történő jövőbeli részesedésszerzéshez szükséges védőkezelési technológiával sem. Nincs a csomagolóberendezéseknek olyan más szállítója, amelyik kartonos és PET‑es csomagolóberendezéseket is fog tudni kínálni.”

54 A Bizottság arra a következtetésre jutott, „hogy a Tetra, a kartoncsomagolás területén erőfölényben lévő vállalkozás és a Sidel, a PET‑es csomagolóberendezések területén erőfölényben lévő vállalkozás egyesülésével a bejelentett összefonódás olyan piaci szerkezetet teremtene, amelynek révén az egyesülésből létrejövő egység olyan ösztönzőkhöz és eszközökhöz jutna, amelyek alkalmasak lennének arra, hogy a PET‑es csomagolóberendezések, különösen az »érzékeny« termékek szegmensében alkalmazott (kis‑ és nagyteljesítményű) SBM‑berendezések terén elért vezető helyzetét erőfölénnyé alakítsák át”, ami „az SBM‑berendezések piacának egészén a versennyel ellentétes hatásokat keltene” ((389) preambulumbekezdés).

55 A kartonpiacokra gyakorolt állítólagos hatásokkal kapcsolatban a Bizottság úgy véli, hogy az összefonódás „olyan piaci szerkezetet teremtene, amely a Tetra számára lehetővé tenné a kartoncsomagolás terén meglévő erőfölényének megerősítését egy jelentős versenytárs eltávolítása révén”, ami „komoly negatív következményekkel járhatna a kartoncsomagolási ágazatban” ((390) és (391) preambulumbekezdés). A Bizottság utal arra, hogy különösen elővigyázatosnak kell lenni, ha olyan nagyfokú erőfölény megerősítésével kerülünk szembe, mint a jelen ügyben.

56 A Bizottság szerint az összefonódás hiányában a PET‑es csomagolás terén tevékenykedő társaságok, különösen a Sidel és a feldolgozók, a PET használatának fokozására irányuló üzleti stratégiát folytatnának a karton hátrányára. A Bizottság szerint azért irreleváns a Tetra azon érve, amely szerint a Sidel csak az SBM‑berendezések árát tudja befolyásolni, ami a csomagolás teljes költségének nagyon kis részét jelenti, mert a Tetra viszont – és ez a fontos – képes mind a kartonos csomagológépek, mind a kartonok árát befolyásolni.

57 Az összefonódás hiányában „a PET‑berendezések piacain tevékenységet folytató vállalkozások valószínűleg szoros versenyhelyzetet [teremtettek volna], hogy megszerezhessék a kartonpiac egyes részeit” ((398) preambulumbekezdés). Valószínűleg „a Tetra is hevesen védelmezné a helyzetét oly módon, hogy ennek érdekében – innováció, hatékonyabb kartontechnológiák, új kartonformák és lezárók bevezetése, valamint bizonyos esetekben a kartonárak csökkentése útján –igyekezne kartoncsomagolási technológiáit fejleszteni”, mint a múltban tette, amikor „olyan új, még inkább felhasználó‑barát kartoncsomagolásokat állított elő, mint a csavarható kupakkal zárható »gable top« kartoncsomagolás” ((398) preambulumbekezdés). Az összefonódás nemcsak annak szükségességét szüntetné meg, hogy a Tetra ilyen szoros versenyhelyzetet teremtsen, hanem azt is lehetővé tenné számára, hogy „jelentős mértékben ellenőrizze a kartonról PET‑re való áttérést” ((399) preambulumbekezdés). Így „azon ügyfelek vonatkozásában, illetve bizonyos ügyfelek termelésének azon része vonatkozásában, akik, illetve amelyek – a fogyasztói preferenciák, az átállási költségek és a hosszú távú szerződések miatt – nem tudnak egészen vagy részben átállni a PET‑re, vagy akik, illetve amelyek esetében ez valószínűtlen, a kartoncsomagolásainak árait [a Tetra] a jelenlegi, magas szinten” tudná tartani, míg a PET‑re áttérni kívánó ügyfelek vonatkozásában továbbra is „olyan helyzetben van, hogy képes befolyásolni ügyfelei választását a csomagológépek tekintetében, például az átállás időzítésével, valamint az ügyfelek igényeire szabott ajánlataival, ezáltal növelve részesedését a PET‑berendezések piacán” ((399) preambulumbekezdés). Így a Tetra ellensúlyozni tudná „legnagyobb versenytársa, a SIG csoport legnagyobb előnyét, amely a világon az egyetlen másik olyan társaság, amely kartonos és PET‑es csomagolóberendezéseket egyaránt gyárt és értékesít” ((400) preambulumbekezdés).

58 A Bizottság úgy véli továbbá, hogy „[a]z, hogy az új egység két, egymáshoz szorosan kapcsolódó, szomszédos piacon (a kartonos és a PET‑es csomagolóberendezések piacán) is erőfölényben [van] és egy harmadik piacon (a HDPE piacán) is jelentős pozíciót foglal el, lehetővé tenné, hogy az új egység különösen erős helyzetben legyen a vonatkozó végtermékek (FT‑k, gyümölcslevek, GYI‑k, kávé‑ és teaalapú italok) csomagolásának ágazataiban” ((404) preambulumbekezdés). Ez a Tetra már meglévő, „erős” helyzetét is erősítené ((407) preambulumbekezdés) az „érzékeny” termékek csomagolásának ágazatában, és növelné a Tetra/Sidel versenytársai piacra lépésének akadályait, ami az új egység számára lehetővé tenné „a versenytársak visszaszorítását és [...] a kartonos és a PET‑es csomagolóberendezések, különösen az »érzékeny« termékekhez alkalmazott SBM‑berendezések piacán fennálló erőfölénye megerősítését” ((408) preambulumbekezdés).

A kötelezettségvállalások

59 A megtámadott határozat mellékletében összefoglalt kötelezettségvállalások a Bizottság összefoglalása szerint a következők: „i. a Tetra SBM‑berendezések területén folytatott kereskedelmi tevékenységének átruházása; ii. a Tetra PET‑előformák területén folytatott kereskedelmi tevékenységének átruházása; iii. a Sidel elkülönítése a Tetra Paktól és már alkalmazott, versenymagatartást érintő helyreállító intézkedések az EK 82. cikk alapján; és iv. a Sidel SBM‑berendezések területén végzett, az »érzékeny« termékekkel foglalkozó ügyfeleknek és a feldolgozóknak történő eladást érintő kereskedelmi tevékenységére vonatkozó engedély kibocsátása” ((410) preambulumbekezdés). A Bizottság úgy vélte, hogy ezek „nem elégségesek ahhoz, hogy kiküszöböljék a PET‑es és a kartonos csomagolóberendezések piacán tapasztalt, a versenyt érintő problémákat” ((424) preambulumbekezdés). A Tetra SBM‑berendezések és PET‑előformák területén folytatott kereskedelmi tevékenysége átruházásának csak „minimális hatása [lenne] […] az új egység helyzetére”, míg az engedély, különösen a Sidelnek az SBM‑berendezések területén az „érzékeny” termékekkel kapcsolatban végzett kereskedelmi tevékenységére vonatkozóan, túl azon, hogy nem lenne elégséges a problémák kiküszöbölésére, nem tűnik „megvalósítható megoldásnak” ((424) preambulumbekezdés). Az említett engedély „a piacra ténylegesen olyan komplex mechanizmusokat vezetett [volna] be, amelyek a piac mesterséges szabályozását okozta [volna]” ((424) preambulumbekezdés). Végül a két, piaci magatartásra (nevezetesen a Sidel TetraPaktól való elkülönítésére és az EK 82. cikk betartására) vonatkozó kötelezettségvállalás „nem [volt] elégséges ahhoz, hogy megoldja az összefonódás által a piaci struktúrában okozott problémákat” ((424) preambulumbekezdés).

60 Tekintve, hogy a javasolt kötelezettségvállalások „összességükben sem lettek volna elégségesek az összefonódás okozta problémák megoldására”, a Bizottság úgy vélte, hogy e kötelezettségvállalások „ezért nem képez[het]ték engedélyező határozat alapját” ((451) preambulumbekezdés).

61 Ennek megfelelően a megtámadott határozat 1. cikke kimondja:

„A Tetra Laval BV által a Bizottságnak [...]2000. május 18‑án bejelentett összefonódás, amely lehetővé teszi számára a Sidel SA vállalkozás kizárólagos ellenőrzését, összeegyeztethetetlen a közös piaccal és az EGT megállapodás működésével.”

Az eljárás

62 Az Elsőfokú Bíróság Hivatalához 2002. január 15‑én benyújtott keresetlevelével a felperes keresetet indított a megtámadott határozat ellen.

63 Egy ugyanezen a napon benyújtott másik dokumentummal a felperes az eljárási szabályzat 76a. cikke alapján gyorsított eljárás iránti kérelmet is előterjesztett. Az e kérelemmel kapcsolatban 2002. február 5‑én benyújtott észrevételeiben a Bizottság egyetértett a gyorsított eljárás lefolytatásával.

64 2002. február 6‑án az Elsőfokú Bíróság első tanácsa, amelynek az ügyet kiosztották, engedélyezte az ügy gyorsított eljárásban történő elbírálását.

65 A Bizottság 2002. március 12‑én nyújtotta be ellenkérelmét.

66 Az Elsőfokú Bíróság Hivatalához 2002. március 19‑én benyújtott keresetlevelével a felperes keresetet indított (mely kereset T‑80/02. sz. ügyként került iktatásra) a 2002. január 30‑i határozat megsemmisítése (lásd a fenti 26. pontot) és a jelen ügy T‑80/02. sz. üggyel való egyesítése iránt. Egy ugyanezen a napon benyújtott másik dokumentummal a Tetra a T‑80/02. sz. ügyben is gyorsított eljárást kért, mely kérelmét a Bizottság támogatta az e kérelemmel kapcsolatban 2002. április 3‑án benyújtott észrevételeiben. Utóbbi ügyet szintén az Elsőfokú Bíróság első tanácsának osztották ki.

67 2002. március 19‑én az eljárási szabályzat 64. cikke 3. §‑ának e) pontjában előírt pervezető intézkedések keretében felhívták a feleket, hogy 2002. április 4‑én vegyenek részt egy informális találkozón az előadó bíróval.

68 A felperes az informális találkozón beleegyezett abba, hogy a jelen ügy és a T‑80/02. sz. ügy egyesítése iránti kérelmét visszavontnak tekintsék, amennyiben a két ügyben tartandó tárgyalás egymás után megtartható, és az ítéleteket a gyorsított eljárás keretében ugyanazon a napon hozzák meg. A találkozón a felek arra kaptak engedélyt, hogy legkésőbb egy héttel a két ügyben tartandó tárgyalások előtt szóbeli észrevételeket tegyenek.

69 2002. április 18‑án az Elsőfokú Bíróság első tanácsa engedélyezte a T‑80/02. sz. ügy gyorsított eljárásban történő elbírálását, és a két ügyben 2002. június 26‑ára és 27‑ére tűzött ki tárgyalást.

70 Az előadó bíró jelentése alapján az Elsőfokú Bíróság első tanácsa 2002. június 10‑i ülésén megnyitotta a szóbeli szakaszt, és pervezető intézkedések keretében felhívta a feleket, hogy lehetőleg a tárgyalás előtt, a szóbeli észrevételeik megtételére nyitva álló határidőn belül, vagy – ha ez nem lehetséges – a tárgyaláson válaszoljanak a 2002. június 11‑i levélben közölt írásbeli kérdésekre (a továbbiakban: írásbeli kérdések). A Bizottságot egy irat benyújtására is felhívták.

71 2002. június 19‑én a felek az Elsőfokú Bíróság Hivatalánál előterjesztették szóbeli észrevételeiket. A felperes észrevételei az akta egyes irataiban szereplő meghatározott információk bizalmas kezelésére irányuló kérelmet tartalmaztak. A Bizottság észrevételeiben nem vitatja ezen iratok bizalmas jellegét. A felek ugyanezen a napon az írásbeli kérdésekre is válaszoltak, a Bizottság pedig benyújtotta a kért iratot.

72 Az Elsőfokú Bíróság első tanácsa egyik bírájának akadályoztatása miatt az Elsőfokú Bíróság elnöke 2002. június 24‑én az eljárási szabályzat 32. cikkének 3. §‑a alapján J. Pirrung bírót jelölte ki az ítélethozatalhoz szükséges határozatképesség elérése érdekében, a két tárgyalást pedig 2002. július 3‑ára és 4‑ére halasztotta el.

73 2002. június 24‑i beadványával a felperes kiterjesztette az aktában szereplő meghatározott információk bizalmas kezelésére vonatkozó kérelmét.

74 Egy ugyanezen a napon kelt másik beadvánnyal a felperes egy, a Bizottságnak másolatban már rendelkezésére álló dokumentumnak az ügy irataihoz való csatolását kérte. A szóban forgó dokumentum a Sidel 2001‑es pénzügyi évre vonatkozó „rapport de gestion du Conseil d'administration” elnevezésű beszámolója (a továbbiakban: a Sidel éves beszámolója) volt. Az Elsőfokú Bíróság első tanácsa 2002. június 26‑i végzésével helyt adott a kérelemnek.

75 Az előadó bíró kiegészítő jelentésének meghallgatása után az Elsőfokú Bíróság első tanácsa a 2002. június 27‑i ülésén számos irat – különösen a Canadean‑, a PCI‑, a Warrick‑ és a Pictet‑jelentés – benyújtására, valamint két további írásbeli kérdés megválaszolására hívta fel a Bizottságot (a továbbiakban: a további írásbeli kérdések).

76 2002. július 1‑jén a Bizottság benyújtotta a további írásbeli kérdésekre adott válaszait és a kért dokumentumokat. E dokumentumokat – a piackutatásra adott, a Bizottság által bizalmasnak ítélt válaszok kivételével – az ügy irataihoz csatolták.

77 Az Elsőfokú Bíróság a 2002. július 3‑i és 4‑i tárgyalásokon meghallgatta a felek szóbeli előadásait és az Elsőfokú Bíróság kérdéseire adott válaszaikat.

78 A tárgyaláson az Elsőfokú Bíróság engedélyezte, hogy a felperes a piackutatásra adott egyes válaszok nem bizalmas változatába betekintsen. Az Elsőfokú Bíróság vizsgálata során öt válaszról azt állapította meg, hogy azok vagy nem adnak választ a feltett kérdésekre (négy dokumentum), vagy egyértelmű, hogy teljes mértékben bizalmas jellegűek (egy dokumentum), így azokat nem adta ki a felperesnek. Az ügy irataihoz a válaszoknak az Elsőfokú Bíróság által az eljárási szabályzat 67. cikkének 3. §‑a alapján összeállított, nem bizalmas változatát csatolták, amelyről a felperes egy másolatot kapott. A felperes kérelmére az Elsőfokú Bíróság egyhetes határidőt engedélyezett a felperesnek a piackutatásra adott válaszok e változatával kapcsolatos, esetleges írásbeli észrevételeinek benyújtására. 2002. július 8‑i levelével a felperes lemondott e jogáról, viszont fenntartotta az e dokumentumokkal kapcsolatos érdemi kérelmét.

A felek kérelmei

79 Mivel az informális találkozón meghatározott, a kereseti kérelem megváltoztatására vonatkozó feltételek teljesültek, a felperes azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:

– semmisítse meg a megtámadott határozatot;

– kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.

80 A Bizottság azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:

– utasítsa el a keresetet mint megalapozatlant;

– kötelezze a felperest a költségek viselésére.

A jogkérdésről

81 A felperes a keresete alátámasztására lényegében öt jogalapot hoz fel. A 2002. április 4‑i informális találkozón a felperes hangsúlyozta, hogy – mint azt az írásbeli beadványaiban is kifejtette – a megtámadott határozatot annyiban vitatja, amennyiben az megtiltja a kötelezettségvállalások által módosított összefonódást (a továbbiakban: módosított összefonódás). A felperes azt kérte, hogy az Elsőfokú Bíróság azt a helyzetet állítsa vizsgálatának középpontjába, amely az általa felajánlott kötelezettségvállalások eredményeképpen előállna.

82 Első jogalapjában, amely eljárási jellegű, a felperes azzal érvel, hogy a Bizottság a megtámadott határozat elfogadása előtt nem tartotta tiszteletben a felperes iratbetekintési jogát. Lényegében azt állítja, hogy a módosított összefonódás engedélyezésének megtagadásakor a Bizottság tévesen alkalmazta a rendelet 2. cikkének (3) bekezdését. E kérelem alátámasztásául a felperes azt állítja, hogy a módosított összefonódásnak i. nincsenek érzékelhető horizontális vagy vertikális versenyellenes hatásai, és ii. nincs érzékelhető versenyellenes konglomerátum hatása sem. Azzal érvel továbbá, hogy iii. a Bizottság nem megfelelően értékelte a felperes kötelezettségvállalásait, és hogy iv. a Bizottság nem indokolta megfelelően a megtámadott határozatot.

I – Az iratbetekintési jog megsértésére alapított jogalapról

A – A felek érvei

83 A felperes azt állítja, hogy a Bizottság nem biztosította számára az iratbetekintés lehetőségét, mivel a Bizottság több olyan dokumentumra is nagy terjedelemben hivatkozik akkor, amikor a megtámadott határozatban a Tetra számára hátrányos megállapításokat tesz, amelyeket soha nem közölt a felperessel. Ezek közé tartozik először is egy külső gazdasági szakértő, Ivaldi professzor 2001. szeptember 10‑i jelentése (a továbbiakban: Ivaldi‑jelentés), amely a Sidel korábbi értékesítési különbözeteinek ökonometriai elemzését tartalmazta (a továbbiakban: ökonometriai elemzés) és amelyről a felperes mindössze egy egyoldalas összefoglalót kapott, másodszor pedig a piackutatásra adott válaszok, amelyekről a felperes két összefoglalót kapott. Dacára a Tetra 2001. október 19‑i azon kérelmének, amely a nem megfelelő összefoglalók helyett az e válaszokba való teljes körű betekintésre irányult, a meghallgatási tisztviselő 2001. október 25‑én jóváhagyta az e dokumentumokba való betekintés Bizottság általi elutasítását. A felperes fenntartja, hogy az elutasítás ellentétes mind az EK‑Szerződés [81.] és [82.] cikke, az ESZAK‑Szerződés 65. és 66. cikke és a 4064/89/EGK tanácsi rendelet szerinti esetekben az iratokhoz való hozzáférés iránti kérelmek feldolgozásának belső eljárási szabályzatáról szóló bizottsági közleménnyel (HL 1997. C 23., 3. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 136. o.; a továbbiakban iratbetekintési közlemény), mind az ítélkezési gyakorlattal (a 107/82. sz., AEG kontra Bizottság ügyben 1983. október 25‑én hozott ítélet [EBHT 1983., 3151. o.] 23. és azt követő pontjai, valamint a T‑30/91. sz., Solvay kontra Bizottság ügyben 1995. június 29‑én hozott ítélet [EBHT 1995., II‑1775. o.] 58. és azt követő pontjai).

84 A felperes hangsúlyozza továbbá, hogy a Bizottság – tekintettel az általa a megtámadott határozatban (különösen annak 346. és azt követő pontjaiban) az ökonometriai elemzésnek tulajdonított jelentőségre – a határozatát bizonyosan az Ivaldi‑jelentés felperessel közölt összefoglalóján kívüli, további dokumentumokra is alapozta.

85 A Bizottság azt állítja, hogy a felperes hozzáférhetett az akta azon elemeihez, amelyekre a Bizottság a megtámadott határozatban hivatkozik, illetve amelyekre e határozatot alapította. A 447/98 rendelet 13. cikkének (3) bekezdésére, valamint a T‑221/95. sz., Endemol kontra Bizottság ügyben 1999. április 28‑án hozott ítélet (EBHT 1999., II‑1299. o.) 65. pontjára utalva a Bizottság azt állítja, hogy az iratbetekintés csak annyiban igazolt, amennyiben az érintett vállalkozás számára lehetővé teszi, hogy a Bizottság kifogásaival szemben – tekintettel azon dokumentumokra, amelyekre a Bizottság e kifogásokat alapozta –, azok megalapozottságával kapcsolatban észrevételeket tegyen. A jelen ügyben a Tetrának lehetősége volt ilyen észrevételek megtételére.

86 Először is, az Ivaldi‑jelentéssel kapcsolatban a Bizottság azt állítja, hogy a felperes a közigazgatási eljárás során nem sérelmezte az ökonometriai elemzéssel kapcsolatos iratbetekintés hiányát, ezért most sem hivatkozhat a védelemhez való jogának megsértésére. A jelentésben található elemzés összefoglalójának rövidsége azzal magyarázható, hogy az a Tetra által korábban benyújtott elemzésre adott válasz, illetve ezen elemzés helyesbítése volt. A Tetra előterjeszthette volna a jelentéssel kapcsolatos észrevételeit (és ezt szakértői a Bizottság előtti, 2001. szeptember 26‑i meghallgatás alkalmával meg is tették). Továbbá a jelentés pusztán a Bizottság által végzett piackutatás kiegészítését képezte. Így, még ha helytállóak is lennének a felperes – egyébként nem helytálló – állításai, ez nem vezethetne a megtámadott határozat megsemmisítéséhez, mert a jelentés nem befolyásolta annak tartalmát.

87 Másodszor, ami a piackutatásra adott válaszokat illeti, a Bizottság azt állítja, hogy ezek szintén másodlagos jelentőségűek voltak, mivel a Bizottság főként a kötelezettségvállalások nem megfelelő voltával kapcsolatos saját elemzésére hivatkozott. A Bizottság bizalmassági okokból köteles megtagadni az e válaszokba történő betekintést (a C‑310/93 P. sz., BPB Industries és British Gypsum kontra Bizottság ügyben 1995. április 6‑án hozott ítélet [EBHT 1995., I‑865. o.] 26. pontja), és jóllehet a 447/98 rendelet 17. cikkének (2) bekezdése előírja, hogy az észrevételeit benyújtó fél válaszának egy nem bizalmas változatát is biztosítsa, a Bizottság – mint azt az Endemol kontra Bizottság ügyben hozott ítélet is megerősítette – jogosult tárgyilagos, nem bizalmas összefoglalókat készíteni és a felperes iratbetekintését ezen összefoglalókra korlátozni.

88 A Bizottság ráadásul a válaszokat a 2001. október 18‑i találkozón meg is vitatta a felperessel, amely találkozó során az összefoglalókat is átadták a felperesnek. Ez az iratbetekintés, valamint az összefoglalók tárgyilagosságának a meghallgatási tisztviselő általi vizsgálata és megerősítése a Bizottság szerint együttesen biztosította a felperes védelemhez való jogának teljes körű tiszteletben tartását. Mindenesetre, mivel a piackutatás eredményei pusztán megerősítették a Bizottság eredeti elemzését, nincs ok arra a következtetésre jutni, hogy a megtámadott határozat tartalma a kért iratbetekintés engedélyezése esetén eltérő lett volna. A védelemhez való jog állítólagos megsértése ezért a Bizottság szerint nem igazolhatja a megtámadott határozat megsemmisítését.

B – Az Elsőfokú Bíróság álláspontja

1. Előzetes észrevételek

89 Először is meg kell jegyezni, hogy versenyügyekben az iratbetekintésnek különösen az a célja, hogy lehetővé tegye a kifogásközlés címzettje számára, hogy megismerje a Bizottság aktájában szereplő bizonyítékokat azért, hogy e bizonyítékok alapján megfelelően ki tudja fejteni a véleményét azokról a következtetésekről, amelyekre a Bizottság a kifogásközlésében jutott (a 85/76. sz., Hoffmann‑La Roche kontra Bizottság ügyben 1979. február 13‑án hozott ítélet [EBHT 1979., 461. o.] 9. és 11. pontja, a fent hivatkozott BPB Industries és British Gypsum kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 21. pontja és a C‑51/92 P. sz., Hercules Chemicals kontra Bizottság ügyben 1999. július 8‑án hozott ítélet [EBHT 1999., I‑4235. o.] 75. pontja). A Bizottság aktáiba való betekintés jogára vonatkozó általános közösségi jogi elvek célja, hogy biztosítsák a védelemhez való jog hatékony érvényesülését, és a vállalkozásokra vonatkozó versenyjogi szabályok megsértését megállapító, bírságot vagy kényszerítő bírságot kiszabó határozat esetén a közösségi jog ezen általános elveinek megsértése – az eljárás során, a határozat meghozatala előtt – főszabály szerint a határozat megsemmisítését eredményezheti, ha az érintett vállalkozás védelemhez való jogát megsértették (a fent hivatkozott Hercules Chemicals kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 76. és 77. pontja).

90 Emlékeztetni kell arra is, hogy a védelemhez való jog megsértése megtörténtének megállapításához elegendő annak bizonyítása, hogy a szóban forgó dokumentumok titokban tartása a felperes hátrányára befolyásolhatta az eljárás menetét és a határozat tartalmát (a T‑36/91. sz., ICI kontra Bizottság ügyben 1995. június 29‑én hozott ítélet [EBHT 1995., II‑1847o.] 78. pontja; a T‑305/94.–T‑307/94., T‑313/94–T‑316/94., T‑318/94., T‑325/94., T‑328/94., T‑329/94. és T‑335/94. sz., Limburgse Vinyl Maatschappij és társai kontra Bizottság egyesített ügyekben 1999. április 20‑án hozott ítélet [EBHT 1999., II‑931. o.] 1021. pontja és a fent hivatkozott Endemol kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 87. pontja).

91 Az Elsőfokú Bíróság már megerősítette, hogy ezek az elvek alkalmazandók a rendelet szerinti eljárásokra, jóllehet előfordulhat, hogy azok alkalmazását ésszerű mértékben a rendelet általános rendszerét jellemző gyorsasági követelményhez kell igazítani (a fent hivatkozott Endemol kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 68. pontja).

92 Ennek megfelelően a jelen ügyben annak vizsgálata szükséges, hogy a felperes védelemhez való jogát befolyásolták‑e azok a feltételek, amelyek között betekinthetett a Bizottság aktáiban szereplő bizonyos dokumentumokba.

2. A jogalap első, az Ivaldi‑jelentéssel kapcsolatos részéről

93 Először is, ha meg is állna a Bizottságnak a védelemhez való jog megsértésével kapcsolatos kifogás elkésettségére vonatkozó érvelése, az a jelen ügy konkrét körülményei között nem tartható fenn. A felperes azon állítását, amely szerint Ivaldi professzor nyilvánvalóan nagyon korlátozott szerepet játszott a meghallgatási tisztviselő előtti meghallgatáson, nem vitatta a Bizottság; és a Bizottság a Tetra által e meghallgatáson bemutatott, közgazdászok által készített jelentésre sem reagált. E körülmények között ésszerű arra következtetni, hogy a megtámadott határozat meghozatala előtt a felperes nem volt tisztában azzal, hogy a Bizottság milyen jelentőséget fog tulajdonítani az Ivaldi‑jelentésben foglalt ökonometriai elemzésnek.

94 Másodszor meg kell azonban jegyezni, hogy a felperes elégséges mértékben megismerhette az Ivaldi‑jelentést, és e tényt komolyan nem is vitatta. Az Elsőfokú Bíróság elfogadja a Bizottság azon indokolását, amely szerint a jelentés azért rövid, mert az a felperes által benyújtott elemzésre ad választ. Következésképpen csak a megtámadott határozatban szereplő ökonometriai elemzéssel kapcsolatos, a Tetra számára nem hozzáférhető egyéb dokumentumok létezése vezethetne annak megállapításához, hogy a Bizottság nem biztosított megfelelő mértékű iratbetekintést.

95 E tekintetben az ítélkezési gyakorlatból következik, hogy vélelmezni kell az olyan dokumentum nemlétezését, amellyel kapcsolatban iratbetekintést kértek, és amellyel kapcsolatban az érintett intézmény a dokumentum nemlétezésére utaló választ adott. Olyan megdönthető vélelemről van azonban szó, amelynek ellenkezőjét a felperes bármely releváns és ellentmondásmentes bizonyítékkal bizonyíthatja (lásd ebben az értelemben a T‑123/99. sz., JT's Corporation kontra Bizottság ügyben 2000. október 12‑én hozott ítélet [EBHT 2000., II‑3269. o.] 58. pontját és a T‑311/00. sz., British American Tobacco (Investments) kontra Bizottság ügyben 2002. június 25‑én hozott ítélet [EBHT 2002., II‑2781. o.] 35. pontját). A jelen ügyben azonban azt kell megállapítani, hogy a felperes nem döntötte meg ezt a vélelmet.

96 Állításának alátámasztása érdekében a felperes lényegében a megtámadott határozatban szereplő ökonometriai elemzés részleteire hivatkozik. Az aktából – és különösen a felek által az egymással ellentétes ökonometriai elemzések helyességére vonatkozóan előadott írásbeli észrevételek mellékleteiből – azonban kitűnik, hogy a Bizottság elemzése nagymértékben a felperes által szolgáltatott információkon alapul. Azon kevés egyéb tényező, amelyeket a Bizottság az elemzésében használt változók meghatározásakor figyelembe vett, Ivaldi professzornak a jelentésébe foglalt, a Tetra elemzésében használt változókkal kapcsolatos bizonyos bírálatain alapul. Ezt támasztja alá az Ivaldi‑jelentés egyes számban használt, „Note to the File/Internal” („Feljegyzés az aktához/Belső”) címe is.

97 E következtetést nem befolyásolja a felperes iratbetekintési közleményen alapuló érve. Lényegében egyértelmű, hogy az Ivaldi professzor által adott tanács formáját öltő segédanyag nem olyan „tanulmány”, amelynek megismerését az iratbetekintési közlemény I.B. pontjának negyedik albekezdése értelmében biztosítani kellene. Egyébiránt a jelentésben foglalt elemzés megfelelő mivolta az iratbetekintéshez való jog megsértésére való hivatkozással nem támadható. Következésképpen a Bizottság nem sértette meg az iratbetekintési közleményben saját magára rótt kötelezettségeket azáltal, hogy a felperes által benyújtott ökonometriai elemzések tanulmányozásához Ivaldi professzor segítségét kérte.

3. A jogalap második, a piackutatásra adott válaszokkal kapcsolatos részéről

98 Ami a jogalapnak a piackutatásra adott válaszokkal kapcsolatos második részét illeti, az ítélkezési gyakorlat azt is egyértelművé teszi, hogy a Bizottság információkéréseire harmadik felek által adott válaszok esetében a Bizottságnak figyelemmel kell lennie annak kockázatára, hogy egy erőfölényes vállalkozás megtorló intézkedéseket alkalmazhat a Bizottság által folytatott vizsgálatban együttműködő versenytársaival, szállítóival vagy vevőivel szemben (a fent hivatkozott BPB Industries és British Gypsum kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 26. pontja és az Endemol kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 66. pontja). E kockázatra figyelemmel a bizottsági vizsgálat során olyan iratokat benyújtó harmadik felek, amelyekről úgy vélik, hogy a benyújtásuk megtorlással járhat, okkal várhatják el, hogy a bizalmas kezelésre vonatkozó kérésüket figyelembe veszik.

99 Amikor egyes harmadik felek a személyazonosságuk titokban tartását kérték, szükséges lehet, hogy a Bizottság azon egyéb harmadik felek személyazonosságát is bizalmasan kezelje, akik érintettek az eljárásban, viszont a Bizottság kérdőíveinek megválaszolása előtt nem terjesztettek elő adataik bizalmas kezelésére irányuló kérelmet (a fent hivatkozott Endemol kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 70. pontja).

100 Nem lehet tehát kizárni azt, hogy e bizalmassági követelmény is igazolhatja az összes szóban forgó válasz nem bizalmas összefoglalójának elkészítését (lásd ebben az értelemben a fent hivatkozott Endemol kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 71. és 72. pontját).

101 Más szóval, önmagában az, hogy a 447/98 rendelet 17. cikkének (2) bekezdése minden egyes, adatainak bizalmas kezelését kérő harmadik félre annak kötelezettségét rója, hogy egyértelműen megjelölje válasza bizalmasnak tekintendő részeit, – a 447/98 rendelet 17. cikkének (1) bekezdésére és az EK 287. cikk célkitűzésére tekintettel – nem mentesíti a Bizottságot annak hivatalból való vizsgálata alól, hogy fennáll‑e annak kockázata, hogy az eljárásba bevont harmadik felek némelyikének üzleti titkai vagy akár egyéb bizalmas információk is nyilvánosságra kerülnek, ha korlátlan betekintést enged azon egyéb harmadik felek válaszaiba, akik maguk nem kérték az adatok bizalmas kezelését.

102 Azonban valamely bejelentő fél (vagyis a rendelet 18. cikkének (1) bekezdése szerinti „érintett személy”) által előterjesztett iratbetekintési kérelem esetén a Bizottság feladata, legalábbis a tanácsadó bizottsággal e bekezdés alapján folytatott konzultációig, hogy igazolja e betekintési jog bármely korlátozását, mivel az iratbetekintési jog alóli valamennyi kivételt szűken kell értelmezni, különösen ha a Bizottság meg kívánja tiltani a szóban forgó, bejelentett összefonódást.

103 A Tetra számára a Bizottság nem magukba a válaszokba vagy azok nem bizalmas változatába engedett betekintést, hanem csak a piackutatásra adott összes válaszról készített, két nem bizalmas összefoglalóba (lásd a fenti 22. pontot). A Bizottság megjegyzi, hogy a piackutatás számos megválaszolójától kapott adatainak bizalmas kezelésére irányuló kérelmet, mégpedig bizonyos esetekben azért, mert az érintettek azt állították, hogy félnek a megtorlástól. Azonban az Elsőfokú Bíróság által az eljárási szabályzat 67. cikkének 3. §‑a szerint elvégzett vizsgálatot követően nyilvánvalóvá vált, hogy a Bizottság – legalábbis a faxon megküldött kérdőívek fedőlapján – nem tájékoztatta a kérdőívek 51 címzettjét a 447/98 rendelet 17. cikkének (2) bekezdése szerinti kötelezettségükről, amelynek értelmében minden bizalmasnak ítélt információt egyértelműen meg kell jelölniük. E mulasztás ellenére a beérkezett 34 – és az ebből használható 30 – válasz közül hat kifejezetten kérte az adatok bizalmas kezelését. A válaszadók egyike a Bizottságnak adott válaszának a 447/98 rendelet 17. cikkének (2) bekezdése szerinti, nem bizalmas változatát is megküldte.

104 Erre tekintettel szükséges annak vizsgálata, hogy a Bizottság igazoltan tagadta‑e meg a felperestől a piackutatásra adott válaszokba és e válaszok nem bizalmas változatába való betekintést, és igazoltan korlátozta‑e az iratbetekintés lehetőségét az összes válaszról készített, két nem bizalmas összefoglalóra.

105 A rendelet általános rendszerét jellemző gyorsasági követelmény önmagában nem igazolhat az itt vizsgálthoz hasonló elutasítást. Ha a Bizottság nem is rendelkezett elegendő idővel ahhoz, hogy a piackutatás megválaszolóitól a válaszaik 447/98 rendelet 17. cikkének (2) bekezdése szerinti, nem bizalmas változatát is bekérje, azt mindenképpen meg kellett indokolnia a felperes felé, hogy a válaszokba vagy azok nem bizalmas változatába való betekintés megtagadását hogyan igazolja az azon válaszadók által kifejezett, megtorlástól vagy egyéb negatív vagy nemkívánatos következményektől való félelem jellege és terjedelme, akik válaszaik nem bizalmas változata megküldése nélkül, egyszerűen az adatok bizalmas kezelését kérték. Jóllehet az összefonódással kapcsolatos eljárás második szakaszában irányadó rövid határidők gyakorlati okokból – különösen nagyszámú bizalmas adatkezelés iránti kérelem beérkezése esetén – alapot adhatnak a nem bizalmas összefoglalók elkészítésére, a Bizottság mindazonáltal köteles elfogadható okokkal indokolni az érintett személy által felajánlott kötelezettségvállalásokra vonatkozó piackutatásra adott válaszokba való betekintés általános megtagadását. E kötelezettség még erősebben érvényesül a bizalmas adatkezelés iránti – legalábbis formális – kérelem nélkül benyújtott válaszok tekintetében.

106 A felperes 2001. október 19‑i kérelmére a meghallgatási tisztviselő által 2001. október 25‑én adott válaszból kitűnik, hogy a Bizottság iratbetekintéssel kapcsolatos álláspontja a jelen ügyben a Bizottság általános álláspontját tükrözi. A Bizottság úgy vélte, hogy a piackutatásra adott válaszok összefoglalóinak biztosítása, amelyek pontosságát és részletességét a meghallgatási tisztviselő is megerősítette, megfelelő iratbetekintést jelent, így a Tetra védelemhez való joga nem sérül.

107 Először is, különös tekintettel arra, hogy egyes válaszadók – válaszaik bizalmas kezelésének elmaradása esetére – kifejezetten jelezték a felperes általi lehetséges megtorlástól való félelmüket, meg kell állapítani, hogy valamennyi választ bizalmasan kellett kezelni.

108 Mivel az Elsőfokú Bíróság maga meg tudta állapítani, hogy a piackutatásra adott válaszok közül legalább 30 válasz – a bizalmas információk kitörlésével készített – nem bizalmas változatába be lehetett tekinteni, meg kell vizsgálni, hogy a csupán az összefoglalókba engedett betekintés a jelen ügyben ténylegesen sértette‑e a felperes védelemhez való jogát.

109 A Bizottság azon állítását, amely szerint a megtámadott határozatban csak azért utalt a piackutatásra adott válaszokra, hogy a kötelezettségvállalásokkal kapcsolatban alátámasszon egy olyan következtetést, amelyet korábban már egyéb, ettől független indokok alapján levont, bizonyos mértékben alátámasztja a megtámadott határozat szövegezése (lásd a (424) és (425) preambulumbekezdést). Mindazonáltal igaz, hogy a kötelezettségvállalásokkal kapcsolatban a felperesre vonatkozóan tett, legalább egy hátrányos megállapításról azt írja a határozat, hogy azt „megerősítette a piacvizsgálat” ((428) preambulumbekezdés).

110 Megjegyzendő, hogy a Tetra – egy 2001. október 18‑i feljegyzésben és egy 2001. október 19‑én a meghallgatási tisztviselőhöz benyújtott hivatalos panaszban – az általa megismert piackutatási kérdőívekben előforduló számos hibát és pontatlanságot kifogásolt, különös tekintettel a Tetra által a Sidel SBM‑berendezéseivel kapcsolatban felajánlott kötelezettségvállalás leírására. 2001. október 25‑i válaszában a meghallgatási tisztviselő kifejtette, hogy a Bizottság piackutatása tárgyilagos módon zajlott le, és hogy a kérdőívek nem voltak félrevezetőek. Azt is megállapította, hogy mivel a kötelezettségvállalások nem bizalmas változatát mellékelték a kérdőívekhez, a Bizottság jogosan feltételezte azt, hogy a kérdőívek címzettjei ezt a dokumentumot elolvasták.

111 Először is ki kell emelni, hogy a panasz és a feljegyzés is a kereset mellékletét, illetve lábjegyzetében történő hivatkozás tárgyát képezi. Következésképpen az Elsőfokú Bíróság nem fogadhatja el a Bizottság által a tárgyaláson előadott azon kifogást, amely szerint a felperes szóbeli előadásában szereplő, a vevőknek kiküldött kérdőív ötödik kérdésének állítólagos pontatlanságával kapcsolatos érvek újak, ezért elfogadhatatlanok.

112 Az Elsőfokú Bíróság azonban nem fogadhatja el a felperes azon érvét sem, amely szerint a kérdőívek, azáltal, hogy arra kérik a címzetteket, hogy fejtsék ki véleményüket a tekintetben, hogy a kötelezettségvállalások „jelentősen hátrányosan érint[ené]k‑e” a felperes helyzetét a kartoncsomagolás terén, és „ténylegesen megszüntet[nék]‑e” az összefonódással létrejövő egység erős pozícióját az érzékeny folyékony élelmiszerek csomagolásának piacán, félrevezethették a címzetteket a rendelet 2. cikkének (3) bekezdése szerinti feltételek tekintetében. E tekintetben elegendő arra emlékeztetni, hogy még ha egyes válaszadók a rendelet 2. cikkének (3) bekezdésében előírt feltételektől eltérő feltételekre történő utalással fogalmazták is meg válaszaikat, a felperesnek nem volt szüksége az e kérdésekre adott válaszok megismerésére ahhoz, hogy a közigazgatási eljárás során emlékeztetni tudja a Bizottságot e feltételek jelentőségére.

113 Ezt megerősíti, hogy a Tetra ténylegesen a kezdetektől fogva hozzáfért a vevők és a feldolgozók számára kiküldött kérdőívekhez, mint azt a 2001. október 18‑i feljegyzésében elismerte. Jóllehet a Bizottság köteles volt a Tetra számára betekintést engedni a versenytársak számára kiküldött kérdőívbe is, a felperes a tárgyaláson elismerte, hogy később ahhoz más módon hozzáfért. Mindenesetre, mint azt a Tetra a tárgyaláson szintén elismerte, érvei nem igazán kapcsolódnak ez utóbbi kérdőívhez. Egyértelmű tehát, hogy a felperes – a kérdőívekhez való hozzáférése alapján és a válaszokról a Bizottság által szolgáltatott összefoglalóknak köszönhetően – a meghallgatási tisztviselőhöz intézett panaszában rámutathatott arra, hogy a Bizottságnak kizárólag a rendelet 2. cikkének (3) bekezdése szerinti feltételeket kellene alkalmaznia.

114 Ami a Tetra engedéllyel kapcsolatos kötelezettségvállalásának a vevők és feldolgozók részére kiküldött kérdőívekben szereplő leírásának állítólagos félrevezető jellegét illeti, annak egyszerű olvasatából kitűnik, hogy az a szokásos gondossággal eljáró címzettet nem vezethette félre. Jóllehet a feltett kérdések valóban tartalmaztak bizonyos részleteket azon engedéllyel kapcsolatban, amely – legfeljebb potenciálisan – félrevezethette azt a címzettet, aki nem fordított kellő gondosságot e részleteknek a – mellékelt kötelezettségvállalások nem bizalmas változatának fényében történő – vizsgálatára, a Bizottság joggal feltételezte azt, hogy e vizsgálat ténylegesen megtörtént. A felperes nem bizonyította, hogy amennyiben egy címzett nem találta volna egyértelműnek e részleteket, az engedéllyel kapcsolatos kötelezettségvállalás egyszerű megvizsgálása nem tisztázta volna e kötelezettségvállalás pontos terjedelmét.

115 Mindenesetre a vevők és feldolgozók piackutatásra adott válaszainak nem bizalmas változatából nem tűnik ki az, hogy e személyeket a válaszaik kialakításakor félrevezették vagy megtévesztették volna. Tekintettel a válaszok nem bizalmas változataira, a válaszoknak a Bizottság által a Tetra részére átadott összefoglalói sem jelzik olyan információk vagy részletek kimaradását, amelyek hasznosak lehettek volna a felperes számára annak bizonyításához, hogy a kérdőívek címzettjeit ily módon félrevezették vagy megtévesztették volna. E következtetést támasztja alá az, hogy a Tetra a jelen eljárásban nem nyújtott be további írásbeli észrevételt a válaszok e változatával kapcsolatban (lásd ebben az értelemben a fent hivatkozott Hercules Chemicals kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 80. pontját).

116 Végül, a piackutatásra adott válaszok összefoglalóiban semmi nem utal arra, hogy ezen összefoglalók ne tükröznék hűen azt az egy választ, amelynek tisztán bizalmas jellegét a kérdés megvizsgálását követően az Elsőfokú Bíróság is elismerte (lásd a fenti 78. pontot).

117 Következésképpen a Bizottság azon döntése, hogy a Tetra számára csak a piackutatásra adott válaszok nem bizalmas összefoglalóiba engedett betekintést, nem sértette a Tetra védelemhez való jogát.

4. Következtetés

118 Az előbbiekből következően az iratbetekintési jog állítólagos megsértésére vonatkozó jogalapot el kell utasítani.

II – A rendelet 2. cikkének állítólagos megsértésére vonatkozó jogalapokról

A – Előzetes észrevételek

119 Először is emlékeztetni kell arra, hogy a rendelet alapvető szabályai – különösen a 2. cikke – bizonyos mérlegelési jogkört biztosítanak a Bizottságnak, mindenekelőtt a gazdasági jellegű értékelések vonatkozásában. Következésképpen e jogkör gyakorlásának felülvizsgálatakor, amely jogkör nélkülözhetetlen az összefonódásra vonatkozó szabályok meghatározásakor, a közösségi bíróságnak figyelembe kell vennie azon mérlegelési lehetőséget, amely az összefonódásokra vonatkozó szabályozás részét képező gazdasági jellegű szabályok alapjául szolgál (a Bíróság C‑68/94. és C‑30/95. sz., Franciaország és társai kontra Bizottság [„Kali & Salz”] egyesített ügyekben 1998. március 31‑én hozott ítéletének [EBHT 1998., I‑1375. o.] 223. és 224. pontja, az Elsőfokú Bíróság T‑102/96. sz., Gencor kontra Bizottság ügyben 1999. március 25‑én hozott ítéletének [EBHT 1999., II‑753. o.] 164. és 165. pontja, valamint a T‑342/99. sz., Airtours kontra Bizottság ügyben 2002. június 6‑án hozott ítéletének [EBHT 2002., II‑2585. o.] 64. pontja).

120 Továbbá emlékeztetni kell arra, hogy a rendelet 2. cikke (3) bekezdésének értelmében a közös piaccal összeegyeztethetetlennek kell nyilvánítani az olyan összefonódást, amely olyan erőfölényt hoz létre vagy erősít meg, amelynek következményeként a közös piacon vagy annak egy jelentős részén a hatékony verseny jelentősen korlátozódna. Ezzel szemben a Bizottságnak a közös piaccal összeegyeztethetőnek kell nyilvánítani minden, a rendelet hatálya alá tartozó, bejelentett összefonódást, amennyiben az említett rendelkezésben meghatározott két feltétel nem teljesül (az Elsőfokú Bíróság T‑2/93. sz., Air France kontra Bizottság ügyben 1994. május 19‑én hozott ítéletének [EBHT 1994., II‑323. o.] 79. pontja; valamint lásd még ilyen értelemben a fent hivatkozott Gencor kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 170. pontját, valamint a fent hivatkozott Airtours kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 58. és 82. pontját). Erőfölény létrehozásának vagy megerősítésének hiányában tehát az összefonódást engedélyezni kell anélkül, hogy vizsgálni kellene a hatékony versenyre gyakorolt hatását (a fent hivatkozott Air France kontra Bizottság ítélet 79. pontja).

121 A felperes második, harmadik és negyedik jogalapja megalapozottságának kérdését e megfontolásokra tekintettel kell megvizsgálni.

B – A módosított összefonódás horizontális és vertikális versenyellenes hatásainak hiányára alapozott jogalapról

1. Előzetes észrevételek

122 A felperes azzal érvel, hogy a kötelezettségvállalások megszüntetnék a bejelentett összefonódás megtámadott határozatban azonosított összes potenciális negatív „horizontális” és „vertikális” hatását. Mégis, amennyiben a Bizottság bizonyos e hatásokon alapuló kifogásokat tesz az összefonódásra vonatkozóan ((263)–(324) preambulumbekezdés), a Tetra fenntartja, hogy a kifogások e kötelezettségvállalásokra tekintettel megalapozatlanná váltak.

123 A Bizottság szerint a felperes tévesen állítja azt, hogy a megtámadott határozat a horizontális vagy vertikális hatásokkal kapcsolatos kifogásokat tartalmaz. A határozat nem utal arra, hogy önmagában az összefonódás erőfölény létrejöttéhez vagy megerősödéséhez vezető horizontális vagy vertikális hatásokkal járna. A Bizottság azonban fenntartja, hogy a módosított összefonódás is olyan jelentős horizontális és vertikális hatásokkal járna, amelyeket nem lehet figyelmen kívül hagyni. Azt állítja, hogy a megtámadott határozat a konglomerátumhatások értékelésekor helyesen vette figyelembe a módosított összefonódás kötelezettségvállalások után fennmaradó horizontális és vertikális hatásait.

124 Az Elsőfokú Bíróság megállapítja, hogy bár a Bizottság a megtámadott határozatot nem ezekre a horizontális és vertikális hatásokra alapozta, mégis tekintetbe vette ezeket következtetéseinek alátámasztására, amelyek szerint a módosított összefonódást meg kell tiltani. Így a Bizottság a megtámadott határozatban azt állítja, hogy az „erőfölény létrejötte és megerősödése” a PET‑es csomagolóberendezések piacán, különösen a nagy és kisteljesítményű SBM‑berendezések piacán, valamint a kartonos csomagolórendszerek piacán „számos tényező (köztük a horizontális és vertikális hatások) révén valósulna meg” ((262) preambulumbekezdés). A Bizottság megállapításai, különösen a képviselője által a tárgyaláson előadott indokolás, továbbá azt jelzik, hogy különösen a PET‑es berendezések piacával kapcsolatos aggályai e hatásokon alapulnak. Ennek megfelelően szükséges vizsgálni az e hatások miatti erőfölény említett piacokon történő létrejöttével kapcsolatban a felperes által emelt különálló jogalapot.

2. A horizontális hatásokról

a) A felek érvei

125 A felperes először is azt állítja, hogy jóllehet a megtámadott határozat megállapítása szerint három piac (nevezetesen az alacsonyteljesítményű SBM‑berendezések, az aszeptikus PET‑es töltőgépek és a védőkezelési technológiák) között átfedés van, ezek mindegyike önálló piacnak tekintendő, és a Bizottság e piacok egyikén sem állapítja meg erőfölény létrejöttét vagy megerősödését. A Bizottság által a horizontális hatásokkal kapcsolatban azonosított fő probléma az alacsonyteljesítményű SBM‑berendezések piacát érinti, azonban a Tetra azon döntése, hogy átruházza a Dynaplastot, vagyis az SBM‑berendezések területén folytatott saját kereskedelmi tevékenységét, megszüntetné ezt a problémát. A felperes hangsúlyozza továbbá, hogy a Sidel SBM‑berendezéseire vonatkozó engedély kibocsátásával kapcsolatos kötelezettségvállalása még jelentéktelenebbé tenné a Sidel alacsonyteljesítményű SBM‑berendezések piacán fennálló helyzetét.

126 A Bizottság elismeri, hogy a módosított összefonódás horizontális hatásai önmagukban, vagyis az összefonódás többi hatásától függetlenül nem vezetnének erőfölény létrejöttéhez vagy megerősödéséhez, viszont fenntartja, hogy azok jelentősen erősítenék az új egység helyzetét a PET piacán, és azokat a kötelezettségvállalások nem szüntetnék meg. Sőt, a kötelezettségvállalások nem oldanák meg a Tetra kartonpiaci erőfölénye megerősödésének problémáját sem, amely a Bizottság szerint a Sidel mint az érzékeny termékek csomagolórendszereinek világpiacán meglévő potenciális versenytárs eltávolításából eredne. A Bizottság hangsúlyozza, hogy a Dynaplast átruházása csak a Tetra és a Sidel kisteljesítményű SBM‑berendezések piacán folytatott tevékenységei közötti horizontális átfedést szüntetné meg, viszont a kötelezettségvállalások nem érintenék a Sidel vezető pozícióját a nagyteljesítményű SBM‑berendezések piacán. A Bizottság – mind ellenkérelmében, mind az írásbeli kérdésekre adott válaszaiban – hangsúlyozza azt is, hogy az összefonódás erősítené az új egység PET‑es berendezések (az aszeptikus PET‑es töltőberendezések, a védőkezelési technológia és a PET‑es palackzáró‑rendszerek) piacán fennálló világszintű pozícióját.

b) Az Elsőfokú Bíróság álláspontja

127 A megtámadott határozat három olyan horizontális hatást azonosít, amelyek versenyjogi szempontból problematikusak és amelyek – miként azt a tárgyaláson a Bizottság is elismerte – csak a PET piacát érintik. E hatások az ügyletnek a kisteljesítményű SBM‑berendezések, az aszeptikus PET‑es töltőberendezések, valamint a védőkezelési technológia piacára gyakorolt állítólagos negatív hatásai. Ezért annak vizsgálata szükséges, hogy a kötelezettségvállalások ellenére fennmaradnak‑e olyan negatív horizontális hatások, amelyek alátámaszthatják a Bizottság azon érvét, miszerint az új egység arra használhatná fel a kartonpiacokon meglévő erőfölényét, hogy azt kiterjessze a PET piacára.

128 A kisteljesítményű SBM‑berendezések tekintetében a felperesnek a Dynaplast átruházására vonatkozó kötelezettségvállalása azt jelenti, hogy az összefonódás semmilyen módon nem növelné a Sidel jelenlegi piaci részesedését. Ez kizárja azt, hogy a Sidel helyzete erősödjék e piacon, és a fortiori azt is, hogy az ügylet az SBM‑berendezések piacának e részén „jelentősen” korlátozza a versenyt. A megtámadott határozat ((427) preambulumbekezdés) azt is elismeri, hogy a kötelezettségvállalások meg fogják szüntetni a bejelentett összefonódásban részt vevő felek között e gépek piaca tekintetében fennálló horizontális átfedést. Jóllehet a piackutatásra adott válaszokból szerzett azon információk, amelyekre a Bizottság ellenkérelmében e tekintetben utal, rendelkeznek némi bizonyító erővel, a Bizottság nem hivatkozhat egyrészről arra, hogy a Dynaplast a Sidel kisteljesítményű SBM‑berendezések piacán elfoglalt helyzetéhez csaknem [20–30%]‑os piaci részesedéssel járul hozzá ((266) preambulumbekezdés), ha másrészt arra hivatkozik az Elsőfokú Bíróság előtt, hogy egyes válaszok e gépek fontosságának vagy jövedelmezőségének hiányára utalnak. Az a puszta tény, hogy a Tetra – mint azt az írásbeli kérdésekre adott válaszaiban és a tárgyaláson is megerősítette – később nem tudott a Dynaplastra vevőt találni, szintén nem támaszthatja alá a Bizottság által levont következtetést, mivel az csak megerősíti a kisteljesítményű SBM‑berendezések tekintetében a Tetra összefonódás előtti kevéssé nyereséges és – jelentős piaci részesedése ellenére – viszonylag gyenge piaci helyzetét.

129 Ezért meg kell állapítani, hogy a módosított összefonódás nem eredményezne az abban részt vevő felek tevékenységei közötti horizontális átfedést a kisteljesítményű SBM‑berendezések piacán. E következtetés helyességét – legalábbis a megtámadott határozat érvényességének alátámasztásául – nem vonhatja kétségbe a „TetraFast” nevű, a Tetra által a kisteljesítményű SBM‑berendezésekre kifejlesztett állítólagos új technológiára történő, Bizottság általi utalás, amelyet a Bizottság először az írásbeli kérdésekre adott válaszaiban említett.

130 Az aszeptikus PET‑es töltőgépek piaca tekintetében a Bizottságnak ki kellett volna zárnia a versenyre gyakorolt, jelentős negatív horizontális hatásokat. Először is, a módosított összefonódás csak viszonylag mérsékelten növelte volna az új egység piaci részesedését (amely 2000‑ben [0–10%] volt az EGT‑n belül telepített ilyen gépek körében), ha e részesedést a Sidel jelenlegi pozíciójához viszonyítva számítják ki, amelynek mértéke ezen a piacon [10–20%] ((288) preambulumbekezdés). Másodszor, e piacon már jelentős versenytársakkal kell számolni, beleértve azon újonnan érkezőket is, akik az értékesítésekből már jelentős (nevezetesen [40–50%]‑os) részesedést szereztek ezen a piacon, mint azt a megtámadott határozat is elismerte ((251) preambulumbekezdés). Végül, a Bizottság által a megtámadott határozatban ((82) preambulumbekezdés, 32. lábjegyzet és (202) preambulumbekezdés) hivatkozott, a HDPE és a PET palackok aszeptikus töltésére egyaránt képes LFA‑20 berendezések kereskedelmi potenciáljára – mind a Bizottság írásbeli válaszaiban, mind a tárgyaláson – helyezett hangsúly nem támaszthatja alá a Bizottság érvelését. E gépeket a Tetra – legalábbis saját állítása szerint, mely állítást a Bizottság a tárgyaláson e tekintetben nem vitatott – még teszteli, a gépek fejlesztésében szintén részt vevő három versenytársával együtt.

131 A védőkezelési technológiák piaca tekintetében a Bizottság elismeri, hogy a bejelentett összefonódás hatásai jelentősen javítanák az összefonódással létrejövő egység piaci helyzetét, azonban „nem olyan mértékben, hogy erőfölény jöjjön létre” ((282) preambulumbekezdés). A Bizottság aligha juthatott volna más megállapításra, mivel a Tetra és a Sidel e területen végzett tevékenységei együttesen csak [10–20%]‑os piaci részesedést biztosítanának az új egység számára, továbbá figyelmen kívül hagyta a Tetra által a Sealica technológiára vonatkozó engedélyről való lemondás – legalábbis potenciális – hatásait, amit a Bizottság az írásbeli kérdésekre adott válaszaiban megerősített. E piaci részesedésre vonatkozó becslést egyébként a felperes határozottan vitatja az írásbeli kérdésekre adott válaszaiban. Meggyőzően érvel azzal, hogy mivel kialakulóban lévő technológiákról van szó, a jelenleg meglévő termékekre történő utalás alapján kiszámított piaci részesedések nem túl megbízhatóak. A tárgyaláson a Tetra utalt továbbá a plazma védőkezelés (mint amilyen a Sidel sörökre alkalmazott, Actis nevű technológiája) fejlesztésének – a Sidel éves beszámolója által is megerősített – problémáira. Azt is hangsúlyozta, hogy az új védőkezelési technológiák – különösen egyes érzékeny termékek (mint az FT‑k) esetén – nem PET‑et használnak, hanem új műanyag gyanta kifejlesztését teszik szükségessé. A fentiekre tekintettel meg kell állapítani, hogy a Bizottság nem bizonyította a védőkezelési technológiák piacán folyó versenyre gyakorolt, jelentős negatív horizontális hatások létezését.

132 Következésképpen, tekintetbe véve e kötelezettségvállalásokat, az összefonódásnak azok a kedvezőtlen horizontális hatásai, amelyekre a Bizottság a megtámadott határozatban hivatkozott, csekélyek vagy éppen szinte nem létezőek az érintett PET‑es csomagolóberendezések különböző piacain. E körülmények között az Elsőfokú Bíróság megállapítja, hogy a Bizottság nyilvánvaló mérlegelési hibát követett el, amennyiben a módosított összefonódás horizontális hatásait azon következtetéseinek indokolására alkalmazta, amely szerint az „erőfölény kiterjesztése” által az új egység erőfölénybe került [volna] a PET említett piacain.

3. A vertikális hatásokról

a) A felek érvei

133 A felperes előadása szerint a Bizottság legfőbb aggálya az új egység kartonos, PET‑es és HDPE csomagolórendszerek piacán tervezett állítólagos vertikális integrációján alapul. Mivel a Tetra/Sidel jelentős pozícióval rendelkezne az SBM‑berendezések piacán, a Bizottság szerint a feldolgozók Sideltől való részbeni függése hálózati konfliktushoz vezetne. Ez a konfliktus lehetővé tenné az új egység számára a feldolgozók oly módon történő visszaszorítását, hogy a vevőinek SBM‑berendezések, előformák és üzemkész berendezések gyűjtőcsomagját, más szóval integrált PET‑es megoldásokat kínál, ily módon kizárva a feldolgozókat e tevékenységek köréből. A Bizottság azonban elismerte, hogy e félelmek csak akkor válnának valóra, ha a Sidel erőfölénybe kerülne az SBM‑berendezések piacán. Elismerte azt is, hogy a Tetra előformák piacáról való kivonulást elhatározó gazdasági döntése megszüntetné a feldolgozók által felvetett valamennyi aggályt, és hogy a várt vertikális problémák önmagukban nem hoznának létre erőfölényt az új egység számára a PET‑es berendezések vagy az előformák piacán. A felperes ebből arra következtet, hogy a módosított összefonódás nem jár vertikális versenyellenes hatásokkal a PET‑es csomagolás piacán, nem erősíti a Tetra kartonpiacokon meglévő vertikális integrációját, és – mint azt a Bizottság is elismerte – nem hoz létre erőfölényt a fogantyúval ellátott, aszeptikus HDPE palackokat előállító EBM‑gépek piacán.

134 A Bizottság fenntartja, hogy az új egység vertikális integrációja a feldolgozók piacról történő kiszorulását eredményezhetné. Jóllehet a vertikális integráció nem eredményezne erőfölényt az egység számára az előformák és a PET‑es berendezések piacán, az integráció által kínált, a feldolgozók visszaszorítására irányuló lehetőség fontos tényező az összefonódás konglomerátumhatásainak értékelése szempontjából. A kötelezettségvállalások nem szüntetik meg e hatások mindegyikét, mert az új egység előformák kínálása nélkül is tud integrált PET‑es megoldásokat kínálni, például HTW‑megállapodásokon keresztül. Sem a Tetra előformák piacáról történő, javasolt kivonulása, sem a Sidel technológiájára vonatkozó engedély megadása nem szüntetné meg a feldolgozók új egységtől való függését. Ez utóbbi kötelezettségvállalások akár az új egység erős helyzetének fenntartását is szolgálhatják az SBM‑berendezések feldolgozók részére történő értékesítései terén, mert nem lenne többé olyan hálózati konfliktus, amely arra bátoríthatná a feldolgozókat, hogy a Sidel versenytársaitól vásároljanak SBM‑berendezéseket.

b) Az Elsőfokú Bíróság álláspontja

135 Először is meg kell állapítani, hogy – mint azt a Bizottság a tárgyaláson több alkalommal is kiemelte – a Bizottság módosított összefonódással kapcsolatos aggályai főként a Tetrára vonatkoznak. A Tetra – a Sideltől eltérően – az aszeptikus kartonok piacain erős vertikális integrációval bíró társaság, következésképpen arról ismert, hogy integrált csomagolórendszereket kínál vevői részére. A Bizottság nézete szerint a felperes új egységben történő részvétele lényegesen csökkentené a PET‑es csomagolóberendezések piacán folyó versenyt.

136 Mindenekelőtt meg kell állapítani, hogy a Tetra előformák területén fennálló érdekeltségének értékesítése teljes mértékben megszüntetné a Bizottság által a feldolgozókkal kapcsolatban felvetett kezdeti aggályokat.

137 Ami a Bizottságnak a kötelezettségvállalások teljesülése utáni helyzettel kapcsolatos azon aggályát illeti, miszerint a feldolgozók nagyobb valószínűséggel fognak a Sideltől vásárolni, miután a Tetra átruházta az előformák területén fennálló érdekeltségét, ez pedig az új egység helyzetét erősíti, e tekintetben a Bizottság a piackutatásra adott válaszokra tett utaláson kívül a megtámadott határozatban nem szolgált bizonyítékkal ((428) preambulumbekezdés). Jóllehet nem zárható ki, hogy egyes feldolgozók nagyobb valószínűséggel fognak az új egységtől SBM‑berendezéseket vásárolni akkor, ha az már nem lesz aktív az előformák piacán, az ebből fakadó biztosíték távolról sem egyenértékű a kifogásközlésben ((232)–(236) és (249) preambulumbekezdés) hivatkozott „hálózati konfliktusokkal”. Mivel jelenleg erős a verseny az előformák piacán, az egyes feldolgozók számára nyújtott ilyen biztosíték legfeljebb kismértékben csökkentené annak lehetőségét, hogy a Sidel versenytársai e feldolgozók számára SBM‑berendezéseket tudjanak eladni.

138 Jóllehet igaz az, hogy a módosított összefonódás lehetővé tenné, hogy a Sidel – a Tetra műanyagpalackzáró‑rendszerek piacán való jelenléte révén – szinte teljesen integrált PET‑es sorokat kínáljon, a Sidel új egységen keresztüli, e piacra való belépésének, valamint a Sidel – mint a piacon tevékenykedő többi szereplő potenciális vásárlója – ezzel együtt járó eltűnésének vertikális hatásai nyilvánvalóan minimálisak lennének, tekintettel a Tetra e piacon elfoglalt, viszonylag gyenge helyzetére. Ráadásul az új egység integrált PET‑es sorok értékesítésével kapcsolatos, világméretű kapacitását – a Sidel jelenlegi kapacitásához képest – nem erősítené a módosított összefonódás, mert a Tetra átruházná a PET‑es előformákkal kapcsolatos tevékenységeit. A Sidel éves beszámolójából kitűnik, hogy e sorok értékesítése – a Bizottság ellenkérelmében hivatkozott, 1999 és 2000 közötti, állítólag 30%‑os, „exponenciális növekedés” ellenére – a Sidel 2001. évi SBM‑berendezés értékesítéseinek mindössze körülbelül 20%‑át tette ki.

139 Ami az EBM‑gépek piacára gyakorolt állítólagos hatásokat illeti, a megtámadott határozat kifejezetten elismeri, hogy – tekintettel a Tetrának a kiegészítő kifogásközlésre 2001. október 1‑jén adott válaszára –, „a többi pia