A polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló 44/2001 tanácsi rendelet 5. cikke 1. pontja b) alpontjának második francia bekezdését akként kell értelmezni, hogy nem minősül az e rendelkezés értelmében vett szolgáltatásnyújtásra irányuló szerződésnek az a szerződés, amelynek értelmében valamely szellemi tulajdonjog jogosultja díjazás ellenében a vele szerződő félnek átengedi az e joghoz kapcsolódó felhasználási jogokat.

A szolgáltatások fogalma magában foglalja legalábbis azt, hogy a szolgáltatásnyújtó fél meghatározott tevékenységet végez díjazás ellenében. Márpedig az olyan szerződés, amelynek értelmében valamely szellemi tulajdonjog jogosultja díjazás ellenében a vele szerződő félnek átengedi az e joghoz kapcsolódó felhasználási jogokat, nem foglal magában ilyen tevékenységet, mivel a felhasználási jogok átengedésével a jogosult nem teljesít semmilyen szolgáltatást, hanem csak azt a kötelezettséget vállalja, hogy a vele szerződő félnek megengedi e felhasználási jogok szabad gyakorlását.

Ezt az elemzést nem vonhatják kétségbe az EK 50. cikk értelmében vett „szolgáltatások” fogalmának értelmezésére alapított érvek, illetve e fogalomnak a hozzáadottérték-adó tárgyában elfogadott irányelvekben kialakított meghatározása, vagy akár annak állítólagos szükségessége, hogy az 5. cikk 1. pontja b) alpontjának hatályát tágan kell megállapítani az 5. cikk 1. pontjának a) alpontjához képest. Először is a 44/2001 rendelet szerkezetének vagy rendszerének egyetlen eleméből sem vezethető le az a követelmény, hogy az említett rendelet 5. cikke 1. pontja b) alpontjának második francia bekezdésében említett „szolgáltatásnyújtás” fogalmát a Bíróság által az EK 50. cikk szerinti szolgáltatásnyújtás szabadsága tárgyában kialakított megoldásokból kiindulva kellene értelmezni. Másodszor – ellentétben e fogalomnak a hozzáadottérték-adó tárgyában elfogadott irányelvekben kialakított meghatározásával, amely a természeténél fogva szükségképpen tág, negatív meghatározás – a 44/2001 rendelet 5. cikkének 1. pontja keretében, ha a szerződés nem ingó dolgok értékesítésére irányul, a joghatóságot nem kizárólag azon szabályok határozzák meg, amelyek a szolgáltatásnyújtásra irányuló szerződésekre vonatkoznak. E rendelet 5. cikke 1. pontjának a) alpontja ugyanis ugyanezen rendelet 5. cikke 1. pontjának c) alpontja értelmében azokra a szerződésekre is alkalmazandó, amelyek sem ingó dolgok értékesítésére, sem pedig szolgáltatásnyújtásra irányuló szerződéseknek nem minősülnek. Harmadszor a 44/2001 rendelet 5. cikke 1. pontjának rendszeréből következően a közösségi jogalkotó eltérő joghatósági szabályokat fogadott el egyrészt az ingó dolgok értékesítésére irányuló szerződések és a szolgáltatásnyújtásra irányuló szerződések, másrészt pedig minden más, az említett rendelet különös rendelkezéseinek tárgyát nem képező szerződéstípus vonatkozásában. Márpedig a 44/2001 rendelet 5. cikke 1. pontja b) alpontja második francia bekezdése hatályának kiterjesztése e tekintetben a közösségi jogalkotó szándékának megkerüléséhez vezetne, és hátrányosan érintené az említett 5. cikk 1. pontja a) és c) alpontjának hatékony érvényesülését.

(vö. 29–34., 39–44. pont és a rendelkező rész 1. pontja)