*
HU
Hatá rozatokTá r a
*
ECLI:EU:C:2013 :39 1A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE (nagytanács)
2013 . január 29 . 
Az eljárás nyelve: román.„Büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködés — 2002 /584/IB ke rethatározat — 
Az európai elfogatóparancs és a t agállamok kö zötti átadási eljárások — Büntetőeljárás lefolytatása 
céljából kibocsátott európai elfogatóparancs — A vé grehajtás me gtagadásának indokai”
A C-396/11. sz. ügyben,
az EUMSZ 267. cikk a lapján benyújtott előzetes döntéshozatal irá nti kérelem t árgyában, amelyet a 
Curtea de Apel Constanța (Románia) a B írósághoz 2011 . július 27 -én érkezett, 2011 . május 18 -i 
határozatával terjesztett elő a
Ciprian Vasile Radu
ellen kibocsátott európai elfogatóparancs végrehajtásával kapcsolatos eljárásban,
A BÍRÓSÁG (nagytanács),
tagjai: V. Skouris elnök, K. Lenaerts elnökhelyettes, A. Tizzano, R. Silva de Lapuerta, L. Bay Larsen, 
A. Rosas, M. Berger és E. Jarašiūnas tanácselnökök, Juhász E., A. Ó Caoimh (előadó), J.-C. Bonichot, 
A. Prechal és C. G. Fernlund bírák,
főtanácsnok: E. Sharpston,
hivatalvezető: M. Aleksejev tanácsos,
tekintettel az írá sbeli szakaszra és a 2012 . július 10-i tárgyalásra,
figyelembe véve a kö vetkezők által előterjesztett észrevételeket:
– C. V. Radu képv iseletében C. Cojocaru és T. Chiuariu ügyvédek,
– a M inisterul Public Parchetul de pe l ângă Curtea de Apel Constanța képv iseletében E. C. Grecu 
főügyész,
– a román ko rmány képv iseletében R .-M. Giurescu, A. Voicu és R. Radu, me ghatalmazotti 
minőségben,
– a cseh ko rmány képv iseletében M . Smolek és J. Vláčil, me ghatalmazotti minőségben,
– a német kormány képv iseletében J. Kempe r és T. Henze, me ghatalmazotti minőségben,
– a litván ko rmány képv iseletében R. Mackevičienė és A. Svinkūnaitė, me ghatalmazotti minőségben,
2 ECLI:EU:C:2013 :392013 .01.29-I ÍTÉLET–C-396/11.SZ.ÜGY
RADU
– az osztrák ko rmány képv iseletében C. Pesendorfer, me ghatalmazotti minőségben,
– a lengyel kormány képv iseletében M . Szpunar, me ghatalmazotti minőségben,
– az Egyesült Királyság Kormánya képv iseletében C. Murrel, me ghatalmazotti minőségben,
– az Európai Bizottság képv iseletében L. Bouyon, W. Bogensberger és H. Krämer, me ghatalmazotti 
minőségben,
a főtanácsnok indítványának a 2012 . október 18-i tárgyaláson történt me ghallgatását követően,
meghozta a kö vetkező
Ítéletet
1 Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a 2009 . február 26 -i 2009 /299/IB tanácsi kerethatározattal (HL 
2009 . L 81., 24 . o.) m ódosított, a z európai e lfogatóparancsról és a t agállamok kö zötti átadási 
eljárásokról szóló, 2002 . június 13 -i 2002 /584/IB tanácsi kerethatározatnak (HL 2002 . L 190., 1. o.; 
magyar n yelvű kü lönkiadá s 19 . fejezet, 6. kötet, 34 . o.; a t ovábbiakban: 2002 /584 ke rethatározat) az 
Európai U nió Alapjogi Ch artájának (a továbbiakban: Ch arta) 6., 48 . és 52 . cikkéve l, illetve a z em beri 
jogok és az alapvető szabadságok vé delméről szóló, Rómában, 1950 . november 4-én ke lt egyezmény (a 
továbbiakban: EJEE) 5. és 6. cikkéve l összhangban való értelmezésére vonatkozik.
2 Ezt a ké relmet a R omániában lakóhellyel rendelkező C. V. Radu ellen a n émet hatóságok által 
kibocsátott n égy európai e lfogatóparancs Romániában való, rablás m iatti büntetőeljárás céljából 
történő végrehajtásával kapcsolatos eljárás keretében terjesztették elő.
Jogi h áttér
Az uniós jog
3 A 2002 /584 ke rethatározat (1), (5)–(8), (10), (12) és (13) preambulumbekezdése a kö vetkezőképpe n 
szól:
„(1)Az 1999 . október 15–16-i tampe rei Európai Tanács következtetései, és különösen azok 35 . pontja 
szerint a t agállamok kö zött az olyan személyekre vonatkozó alakszerű hivatalos kiada tási eljárást, 
akik jogerős elítélésüket kö vetően me nekülnek az igazságszolgáltatás elől, el ke ll törölni, a 
bűncselekmé ny elkövetésével gyanúsított személyeket érintő kiada tási eljárást pe dig fel ke ll 
gyorsítani.
[...]
(5) Az Uniónak abból a ki tűzött céljából, hogy a s zabadság, a b iztonság és a j og érvényesülésének 
térségévé v áljon, kö vetkezik a t agállamok kö zötti kiada tás eltörlése és annak az igazságügyi 
hatóságok kö zötti átadási rendszerrel való felváltása. Emellett az elítéltek vagy gyanúsítottak 
– büntetőítélet vé grehajtása vagy büntetőeljárás lefolytatása céljából történő – átadásának új, 
egyszerűsített r endszerének b evezetése l ehetővé t eszi a j elenlegi kiada tási e ljárások 
bonyolultságának é s a j elenlegi kiada tási eljárásokban r ejlő ké slekedés ko ckázatának a 
megszüntetését is. A t agállamok kö zött m indeddig irá nyadó h agyományos együttműködési 
kapcsolatokat a s zabadság, a b iztonság és a j og érvényesülésének térségében a b üntetőügyekben 
hozott b írósági határozatok szabad m ozgásán n yugvó rendszernek ke ll felváltania m ind az 
ítélethozatal előtti, mind az azt kö vető szakaszban.
ECLI:EU:C:2013 :39 32013 .01.29-I ÍTÉLET–C-396/11.SZ.ÜGY
RADU
(6) Az e ke rethatározatban előírt európai elfogatóparancs az első kon krét me gvalósulása a b üntetőjog 
területén a kö lcsönös elismerés elvének, amelyre az Európai Tanács az igazságügyi együttműködés 
»sarokköveként« utalt.
(7) Mivel az 1957 . december 13 -i európai kiada tási egyezményre ép ülő többoldalú kiada tási rendszer 
felváltását a t agállamok egyoldalúan eljárva nem képe sek ki elégítően me gvalósítani, és e c él 
– nagyságát és hatásait tekintve – a z unió szintjén jobban me gvalósítható, a T anács az 
[EU-Szerződés] 2. cikkében és az [EK] 5. cikkében foglalt szubszidiari tás elvéve l összhangban 
intézkedéseket fogadhat el. […]
(8) Az európai elfogatóparancs végrehajtásaként hozott határozatokat me gfelelően ellenőrizni kell, ami 
azt jelenti, hogy annak a t agállamnak az igazságügyi hatósága határoz az átadásról, amelyben a 
keresett személyt elfogták.
[...]
(10) Az európai e lfogatóparancs szabályozása a t agállamok kö zötti nagyfokú b izalomra ép ül. 
Végrehajtása csak abban az esetben függeszthető fel, ha a t agállamok egyike súlyosan és tartósan 
megsérti az [EU-Szerződés] 6. cikkének (1) bekezdésében rögzített alapelveket, és ezt a T anács az 
[EU-Szerződés] 7. cikkének (1) bekezdése szerint, a 7 . cikkének (2) bekezdésében rögzített 
következményekkel me gállapítja.
[...]
(12) E ke rethatározat tiszteletben tartja az alapvető jogokat és összhangban van az [EU-Szerződés] 
6. cikkében elismert és a [ Chartában], kü lönösen annak V I. fejezetében ki fejezésre juttatott 
alapelvekkel. E ke rethatározat egyetlen rendelkezése sem é rtelmezhető úgy, mint amely tiltja 
olyan személy átadásának me gtagadását, aki e llen európai e lfogatóparancsot bocsátottak ki , 
amennyiben objektív okok alapján feltehető, hogy az elfogatóparancs kibocsátására a zért került 
sor, hogy az ad ott s zemélyt neme, faji vagy vallási hovatartozása, etnikai s zármazása, 
állampolgársága, anyanyelve, politikai me ggyőződése vagy szexuális irá nyultsága alapján vonják 
büntetőeljárás alá vagy me gbüntessék, illetve feltehető, hogy helyzetét bármely fenti körülmény 
hátrányosan befolyásolhatja.
Ez a ke rethatározat nem képe zi akadá lyát annak, hogy a t agállamok a s zabályszerű bírósági eljárásra, az 
egyesülési szabadságra, a s ajtószabadságra és az egyéb mé diára ki terjedő szólásszabadságra vonatkozó 
alkotmányos szabályaikat alkalmazzák.
(13) Senkit nem l ehet kitoloncolni, kiutasítani vagy kiad ni olyan államba, ahol komoly ve szélye van 
annak, hogy őt halálbüntetésnek, kí nzásnak vagy egyéb em bertelen vagy me galázó bánásmódnak, 
illetve ilyen büntetésnek vetik alá.”
4 E ke rethatározat 1. cikke a z európai e lfogatóparancs fogalmát és a vé grehajtás kö telezettségét a 
következőképpe n határozza me g:
„(1)Az európai elfogatóparancs egy tagállamban kibocsátott igazságügyi hatósági határozat, amely azt a 
célt szolgálja, hogy egy másik tagállam a b üntetőeljárás lefolytatása, szabadságvesztés-büntetés, illetve 
szabadságelvonással járó intézkedés végrehajtása végett a ke resett személyt elfogja és átadja.
(2) A t agállamok m inden e urópai e lfogatóparancsot a kö lcsönös elismerés elve a lapján é s e 
kerethatározat rendelkezéseinek me gfelelően hajtanak végre.
(3) E ke rethatározat nem é rinti az [EU-Szerződés] 6. cikkében biztosított alapvető jogok és alapvető 
jogelvek tiszteletben tartásának a kö telezettségét.”
4 ECLI:EU:C:2013 :392013 .01.29-I ÍTÉLET–C-396/11.SZ.ÜGY
RADU
5 A szóban forgó ke rethatározatnak „Az európai elfogatóparancs végrehajtása kö telező me gtagadásának 
okai” címet viselő 3. cikke é rtelmében:
„A vé grehajtó tagállam igazságügyi hatósága (a továbbiakban: »végrehajtó igazságügyi hatóság«) az 
alábbi esetekben tagadja me g az európai elfogatóparancs végrehajtását:
[...]
(2) ha a vé grehajtó igazságügyi hatóság rendelkezésére álló információkból az derül ki, hogy a ke resett 
személyt valamely tagállam ugyanazon c selekmé nyért már jogerősen elítélte, feltéve h ogy elítélése 
esetén a b üntetést már vé grehajtották, vé grehajtása folyamatban van, vagy az ítélkező tagállam 
joga szerint az már nem h ajtható végre;
[...]”
6 Ugyanezen ke rethatározatnak „Az európai elfogatóparancs végrehajtása me gtagadásának mé rlegelhető 
okai” címet viselő 4. cikke é rtelmében:
„A vé grehajtó igazságügyi hatóság az alábbi esetekben tagadhatja me g az európai elfogatóparancs 
végrehajtását:
[...]
(2) ha az európai elfogatóparancsban érintett személy ellen a vé grehajtó tagállamban ugyanazon 
cselekmé ny miatt, amelyen az európai elfogatóparancs alapul, büntetőeljárás van folyamatban;
[...]
(5) ha a vé grehajtó igazságügyi hatóság rendelkezésére álló információkból az derül ki, hogy a ke resett 
személyt egy harmadik állam ugyanazon c selekmé ny miatt jogerősen elítélte, feltéve h ogy elítélése 
esetén a b üntetést már vé grehajtották, vé grehajtása folyamatban van, vagy az ítélkező állam joga 
szerint az már nem h ajtható végre;
[...]”
7 A 2002 /584 ke rethatározatnak a „Határozatok, amelyeket olyan tárgyaláson h oztak, amelyeken az 
érintett személy nem v olt személyesen jelen” címet viselő 4a. cikke l ehetővé t eszi a vé grehajtó 
igazságügyi hatóság számára, hogy bizonyos feltételek me llett me gtagadja a b üntetésvégrehajtás 
céljából kibocsátott európai elfogatóparancs vé grehajtását, amennyiben az érdekelt nem j elent me g 
személyesen azon a t árgyaláson, amely a h atározat me ghozatalához vezetett.
8 E ke rethatározat 5. cikke a ki bocsátó tagállam á ltal egyedi e setekben n yújtandó garanciákkal 
foglalkozik.
9 A szóban forgó ke rethatározat 8. cikke a z európai elfogatóparancs tartalmával és formájával foglalkozik. 
E rendelkezés (1) bekezdésének d)–f) pontja értelmében me gkövetelt információk a kö vetkezőek:
„d)a bűncselekmé ny jellege és jogi minősítése, különösen figyelemme l a 2 . cikkre;
e) a bűncselekmé ny elkövetése kö rülményeinek ismertetése, ezen belül az id őpont, a h ely és a 
keresett személy bűncselekmé nyben való részvételének módja;
f) jogerős ítélet esetén a ki szabott büntetés, illetve a b űncselekmé nyre a ki bocsátó tagállam joga 
szerint előírt büntetési tétel”.
ECLI:EU:C:2013 :39 52013 .01.29-I ÍTÉLET–C-396/11.SZ.ÜGY
RADU
10 Ugyanezen ke rethatározatnak „A ke resett személy jogai” című 11 . cikkének (1) bekezdése kimondja:
„Ha egy ke resett személyt elfognak, a z illetékes vé grehajtó igazságügyi hatóság nemzeti jogával 
összhangban tájékoztatja ezt a s zemélyt az európai elfogatóparancsról és annak tartalmáról, valamint 
arról is, hogy beleegyezhet a ki bocsátó igazságügyi hatóságnak történő átadásába.”
11 A 2002 /584 ke rethatározatnak a „Beleegyezés az átadásba” címet viselő 13 . cikkének (1) és 
(2) bekezdése így rendelkezik:
„(1)Ha az elfogott személy előadja, hogy az átadásába beleegyezik, e b eleegyezéséről, és ha szükséges, a 
27. cikk ( 2) bekezdésében em lített s pecialitás szabálya alkalmazásának jogáról való ki fejezett 
lemondásról a vé grehajtó igazságügyi hatóság előtt, a vé grehajtó tagállam b első jogával összhangban 
kell nyilatkoznia.
(2) Minden tagállam me gteszi a s zükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy a b eleegyezés és 
adott esetben az (1) bekezdésben em lített lemondás olyan feltételek kö zött történjen, amelyekből 
kitűnik, h ogy az érintett személy ön kéntesen és a kö vetkezmények teljes tudatában tette me g 
nyilatkozatát. E c élból a ke resett személynek jogában áll védőt igénybe venni.”
12 E ke rethatározatnak „A ke resett személy kihallgatása” című 14 . cikke ki mondja, hogy ha az elfogott 
személy nem e gyezik bele a 13 . cikk szerinti átadásába, joga van ahhoz, hogy a vé grehajtó igazságügyi 
hatóság a vé grehajtó tagállam nemzeti joga szerint kihallgassa.
13 A szóban forgó ke rethatározatnak a „Határozat az átadásról” című 15 . cikkének (2) és (3) bekezdése 
meghatározza:
„(2)Ha a vé grehajtó igazságügyi hatóság úgy ítéli me g, hogy a ki bocsátó tagállam á ltal kö zölt 
információk nem e légségesek ahhoz, hogy az átadás ké rdésében határozzon, kéri, hogy a s zükséges 
kiegészítő információkat, kü lönösen a 3 –5. cikkre, valamint a 8 . cikkre tekintettel, soron kí vül 
bocsássák a r endelkezésére, és a 17 . cikkben előírt határidők betartását szem e lőtt tartva határidőt 
szabhat ezek ké zhezvételére.
(3) A ki bocsátó igazságügyi hatóság bármilyen további hasznos információt bármikor me gküldhet a 
végrehajtó igazságügyi hatóságnak.”
14 Ugyanezen ke rethatározatnak „A s zemély ki hallgatása a h atározat me ghozatala előtt” cím a latti 
19. cikkének (1) és (2) bekezdése kimondja:
„(1)A ke resett személyt igazságügyi hatóság hallgatja ki e gy, a me gkereső bíróság tagállamának joga 
szerint kijelölt másik személy segítségével.
(2) A ke resett személyt a vé grehajtó tagállam jogának, valamint a ki bocsátó és a vé grehajtó igazságügyi 
hatóság kö zötti közös me gállapodásban me ghatározott feltételeknek me gfelelően hallgatják ki.”
A román jog
15 A büntetőügyekben folytatott nemzetközi igazságügyi együttműködésről szóló 302 /2004 . számú törvény 
(Legea nr. 302/2004 p rivind cooperarea judiciară internațională în materie pe nală, Monitorul Oficial al 
României, a 2011 . május 31-i I. rész, 377 . szám; a továbbiakban: 302 /2004 . sz. törvény) tartalmazza „Az
6 ECLI:EU:C:2013 :392013 .01.29-I ÍTÉLET–C-396/11.SZ.ÜGY
RADU
 Európai U nió tagállamaival a [ kerethatározat] alkalmazását érintően folytatott e gyüttműködésre 
vonatkozó rendelkezések” címet viselő III . címet, amelynek „Az európai elfogatóparancs végrehajtása a 
román hatóságok által” címet viselő III . fejezete a kö vetkező rendelkezést foglalja magába:
„98. cikk –
A vé grehajtás me gtagadásának okai
(2) A román vé grehajtó igazságügyi hatóság a kö vetkező esetekben tagadhatja me g az európai 
elfogatóparancs végrehajtását:
[...]
b) ha az európai elfogatóparancsban érintett személy ellen Romániában ugyanazon c selekmé ny miatt, 
amelyen az európai elfogatóparancs alapul, büntetőeljárás van folyamatban.”
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett ké rdések
16 2009 . május 25 -én és június 3-án a n émet igazságügyi hatóságok ké relemme l fordultak a C urtea de 
Apel Constanțához (konstancai fellebbviteli bíróság, Románia) mint végrehajtó igazságügyi hatósághoz 
a (németországi) münsteri ügyészség által 2007 . március 14-én, a coburgi ügyészség által 2007 . március 
16-án, a b ielefeldi ügyészség által 2007 . augusztus 8-án, a ve rdeni ügyészség által 2008 . február 26 -án a 
román büntető törvénykönyv 211 . cikke é rtelmében ve tt ra blás bűncselekmé nyének minősülő tényállás 
miatti büntetőeljárás lefolytatása céljából kiad ott n égy európai e lfogatóparancs ke retében ke resett 
személy, C. V. Radu átadása irá nt.
17 A 2009 . június 5-i határozatában a C urtea d e A pel C onstanța elrendelte a s zóban forgó 
elfogatóparancsok kö zül háromnak, mé gpedig a m ünsteri, a c oburgi és a ve rdeni ügyészségek által 
kiadottaknak a vé grehajtását. Ezzel szemben a ké rdéseket előterjesztő bíróság a 302 /2004 . sz. törvény 
98. cikke ( 2) bekezdésének b) pontja alapján me gtagadta a b ielefeldi ü gyészség által 2007 . augusztus 
8-án kiad ott európai elfogatóparancs vé grehajtását azzal az indokkal, hogy C. V. Raduval szemben 
büntetőeljárás van folyamatban a T ribunalul Bacău (bákói fellebbviteli bíróság) előtt u gyanazon 
cselekmé ny miatt, m int amelyen az elfogatóparancs alapult. C. V. Radu átadását tehát az ez ügyben a 
román bíróságok előtt folytatott eljárás befejeztéig elhalasztotta, miközben harminc napra fenntartotta 
a C. V. Raduval szemben elrendelt előzetes letartóztatást.
18 Az Înalta Curte de Casație şi Justiție a R omâniei (romániai legfelsőbb semm ítőszék) a 2009 . június 18-i 
ítéletével me gsemm isítette e h atározatot, és az ügyet visszautalta a C urtea de Apel Constanța elé. 
Egyébiránt elrendelte C. V. Radu szabadlábra h elyezését, de a s zabad m ozgását ko rlátozó me gelőző 
intézkedéseket írt elő, így me gtiltotta számára a l akóhelye szerinti település, Bákó v áros előzetes 
bírósági engedély nélkül történő elhagyását, és több kö telezettséget állapított me g vele szemben.
19 A C urtea de Apel de Constanța előtti 2011 . február 22 -i tárgyaláson C. V. Radu tiltakozott a ve le 
szemben kiad ott európai elfogatóparancsok vé grehajtása ellen. Ebben a v onatkozásban először is azzal 
érvelt, hogy a 2002 /584 ke rethatározat elfogadása idején sem a z EJEE, sem pe dig a Ch arta által előírt 
alapvető jogok n em v oltak ki fejezetten a z U nió a lapító szerződéseinek részei. M árpedig az 
EUSZ 6. cikk é rtelmében m ind a Ch arta, mind az EJEE r endelkezései az elsődleges uniós jog részévé 
váltak, kö vetkezésképpe n a 2002 /584 ke rethatározatot ezentúl a Ch artával és az EJEE-vel összhangban 
kell értelmezni és alkalmazni. C. V. Radu továbbá hangsúlyozta, hogy ezt a ke rethatározatot a 
tagállamok nem ö sszehangolt módon h ajtották vé gre. Különösen a s zóban forgó ke rethatározatot 
átültető német szabályozást a B undesverfassungsgericht (szövetségi alkotmánybíróság, Németország) a 
2005 . július 18 -i ítéletében alkotmányellenesnek nyilvánította, és semm isnek m ondta ki e gy újabb 
törvény elfogadásáig. Márpedig egy európai elfogatóparancs vé grehajtása a kö lcsönösség feltételén
ECLI:EU:C:2013 :39 72013 .01.29-I ÍTÉLET–C-396/11.SZ.ÜGY
RADU
 nyugszik. Vé gül C. V. Radu azzal érvelt, hogy az elfogatóparancs vé grehajtása irá nt me gkeresett 
tagállam kö teles me gvizsgálni, hogy az elfogatóparancsot kiad ó tagállamban tiszteletben tartják-e a 
Charta és az EJEE á ltal előírt jogokat és biztosítékokat. Amennyiben nem, akkor ez alapot ad arra , 
hogy e h atóságok me gtagadják a s zóban forgó európai elfogatóparancs végrehajtását mé g akkor is, ha a 
végrehajtás me gtagadásának ezen indokáról a 2002 /584 ke rethatározat kifejezetten nem r endelkezik.
20 E kö rülmények kö zött a C urtea de A pel Constanța az eljárás felfüggesztéséről határozott, é s a 
következő ké rdéseket terjesztette a B íróság elé előzetes döntéshozatalra:
„1)Az [EJEE-nek] a [ Charta] 48 . és 52 . cikkéve l összefüggésben é rtelmezett 5 . cikkének 
(1) bekezdésében és 6. cikkében foglalt rendelkezések az [EJEE] 5. cikkének (3) és (4) bekezdésére, 
valamint 6. cikkének (2) és (3) bekezdésére is figyelemme l az alapító szerződésekben foglalt 
elsődleges [uniós] jog részének tekintendők-e?
2) Az európai elfogatóparancsot végrehajtó tagállam illetékes igazságügyi hatóságának szabadságtól 
való me gfosztással és ké nyszerátadással járó eljárása azon s zemély beleegyezése nélkül, akivel 
szemben az európai elfogatóparancs kibocsátásra ke rült (a letartóztatással és átadással érintett 
személy), a l etartóztatással és átadással érintett s zemély uniós jog által vé dett s zemélyes 
szabadságának az elfogatóparancsot végrehajtó tagállam általi korlátozásának minősül-e az [EJEE] 
5. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett EUSZ 6. cikk, v alamint a [ Charta] 48. és 
52. cikkéve l összefüggésben é rtelmezett 6 . cikke a lapján a z [EJEE] 5. cikkének (3) és 
(4) bekezdésére, valamint 6. cikkének (2) és (3) bekezdésére is figyelemme l?
3) Az [EJEE] 5. cikkének (1) bekezdése, valamint a [ Charta] 48 . és 52 . cikkéve l összefüggésben 
értelmezett 6 . cikke á ltal vé dett jogoknak és biztosítékoknak az európai e lfogatóparancsot 
végrehajtó tagállam általi korlátozásának – az [EJEE] 5. cikkének (3) és (4) bekezdésére, valamint 
6. cikkének (2) és (3) bekezdésére is figyelemme l – teljesítenie ke ll-e a d emokratikus 
társadalomban való szükségesség, illetve a kon krétan elérni kívánt céllal való ará nyosság feltételét?
4) Az európai elfogatóparancsot végrehajtó tagállam illetékes igazságügyi hatósága elutasíthatja-e az 
átadás irá nti me gkeresést az alapító szerződések és az egyéb [uniós] jogi no rmák által előírt 
kötelezettségek me gsértése nélkül azon a z alapon, hogy nem t eljesült az [EJEE] 5. cikkének 
(1) bekezdése, valamint a [ Charta] 48 . és 52 . cikkéve l összefüggésben értelmezett 6. cikke á ltal 
előírt összes, kumulatív feltétel az [EJEE] 5. cikkének (3) és (4) bekezdésére, valamint 6. cikkének 
(2) és (3) bekezdésére is figyelemme l?
5) Az európai elfogatóparancsot végrehajtó tagállam illetékes igazságügyi hatósága elutasíthatja-e az 
átadás irá nti me gkeresést az alapító szerződések és az egyéb [uniós] jogi no rmák által előírt 
kötelezettségek me gsértése nélkül azon a z alapon, hogy az európai elfogatóparancsot kibocsátó 
tagállam n em v agy nem t eljes egészében, illetve h ibásan (a kö lcsönösség feltételének figyelmen 
kívül hagyásával) ültette át [a 2002 /584 ke rethatározatot]?
6) Az EUSZ 6. cikk által is hivatkozott [EJEE] 5. cikkének (3) és (4) bekezdésére, valamint 6. cikkének 
(2) és (3) bekezdésére is figyelemme l az [EJEE] 5. cikkének (1) bekezdésében, valamint a [ Charta] 
48. és 52 . cikkéve l összefüggésben értelmezett 6. cikkében foglalt rendelkezésekkel ellentétes-e 
Romániának, az Európai U nió tagállamának nemzeti joga, kü lönösen a 302 /2004 . sz. törvény 
III. címében foglaltak, v alamint [a 2002 /584 ke rethatározatot] helyesen ü ltették-e á t e 
normákkal?”
8 ECLI:EU:C:2013 :392013 .01.29-I ÍTÉLET–C-396/11.SZ.ÜGY
RADU
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett ké rdésekről
Az elfogadhatóságról
21 A román ko rmány és az osztrák ko rmány, valamint a B izottság azzal érvel, hogy a j elen előzetes 
döntéshozatal irá nti kérelem e lfogadhatatlan azon a z alapon, hogy az előzetes döntéshozatalra u taló 
határozat nem j elöli me g annak okát, hogy az előterjesztett ké rdésekben hivatkozott uniós jog és a 
Charta rendelkezéseinek értelmezése a j ogvita eldöntése szemp ontjából miért szükséges. Ezek a 
kérdések tehát általános jellegűek, és arra irá nyulnak, hogy az uniós jogról egy elméleti értelmezést 
kapjanak. Különösen ezen érdekelt felek – akikhez ebben a ké rdésben a n émet kormány csatlakozik – 
úgy vélik, hogy az előzetes döntéshozatalra utaló határozat nem t eszi lehetővé annak felismerését, hogy 
az alapjogvitában eljáró bíróságot mi ké sztette arra , hogy az érdekelt alapvető jogainak valamely 
sérelme a lapján a v itatott európai elfogatóparancs végrehajtásának me gtagadását vegye fontolóra, ebből 
eredően azt sem, hogy a v itatott európai elfogatóparancs végrehajtása milyen mé rtékben ve szélyeztetné 
a jogait.
22 Emlékeztetni ke ll arra , hogy az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a n emzeti bíróság által saját 
felelősségére me ghatározott jogszabályi és ténybeli háttér alapján – amelynek helytállóságát a B íróság 
nem v izsgálhatja – az uniós jog értelmezésére vonatkozóan előterjesztett ké rdések releváns voltát 
vélelmezni kell. Valamely nemzeti bíróság által előterjesztett ké relem e lbírálását a B íróság csak abban 
az esetben tagadhatja me g, amennyiben nyilvánvaló, hogy az uniós jog ké rt értelmezése nem f ügg 
össze az alapeljárás tényállásával vagy tárgyával, illetve h a a s zóban forgó probléma hipotetikus jellegű, 
vagy ha a B íróság nem r endelkezik azon t énybeli és jogi elemek ismeretével, amelyek szükségesek 
ahhoz, hogy a n eki feltett ké rdésekre hasznos választ ad jon ( a C-188/10. és C-189/10. sz., M elki és 
Abdeli egyesített ü gyekben 2010 . június 22 -én hozott ítélet [EBHT 2010 ., I-5667 . o.] 27 . pontja, 
valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
23 Jelen esetben a ké rdéseket előterjesztő bíróság az első négy, illetve a h atodik kérdésével lényegében arra 
vár v álaszt, h ogy jogában áll-e me gvizsgálnia a zt, h ogy egy európai e lfogatóparancs ki bocsátása 
összeegyeztethető az alapvető jogokkal annak érdekében, hogy ad ott esetben annak vé grehajtását 
megtagadja, jóllehet a vé grehajtás me gtagadásának ezen indokáról sem a 2002 /584 ke rethatározat, sem 
az ezt a n emzeti jogba átültető jogszabály nem r endelkezik. A z ötödik ké rdésével is annak 
meghatározására t örekszik, hogy egy ilyen me gtagadásra sor kerülhet-e akkor, ha a ki bocsátó tagállam 
a kerethatározatot nem ü ltette át a n emzeti jogába.
24 Először is me g kell állapítani, hogy ezen ötödik ké rdés hipotetikus. Maga az európai elfogató parancsok 
kibocsátása is elegendő ugyanis annak bizonyításához, hogy – amint azt a n émet kormány a t árgyaláson 
meg is erősítette – a N émetországi Szövetségi Köztársaság a 2002 /584 ke rethatározatot ezen 
elfogatóparancsok kibocsátása idején már valóban átültette. Ez a ké rdés tehát elfogadhatatlan.
25 A többi ké rdést illetően me g ke ll állapítani, hogy azok többek kö zött a 2002 /584 ke rethatározat, 
valamint a Ch arta bizonyos rendelkezéseinek a C. V. Radu ellen a n émet hatóságok által kibocsátott 
európai elfogatóparancsok büntetőeljárás lefolytatása céljából történő vé grehajtásával kapcsolatos valós 
jogvitában való értelmezésére vonatkoznak.
26 Ezenkívül C. V. Radu alapvető jogainak állítólagos sérelmét illetően igaz az, h ogy az alapügyben 
lefolytatott büntetőeljárásban C. V. Radu az átadása ellen azzal érvel, hogy a 2002 /584 ke rethatározat 
rendelkezései me gfosztják a r omán vé grehajtó hatóságokat annak vizsgálatának lehetőségétől, hogy a 
tisztességes eljáráshoz, az ártatlanság vé lelméhez és a s zabadsághoz való, a Ch artából és az EJEE-ből 
következő jogait tiszteletben tartották-e, míg a v itatott európai elfogatóparancsokat anélkül bocsátották 
ki, hogy me gidézték volna, vagy biztosították volna számára a zt, h ogy vé dőt ve gyen igénybe vagy 
előadja az álláspontját. C. V. Radu a j elen eljárásban lényegében me gismételte ezen állításait a B íróság 
előtti tárgyalás során.
ECLI:EU:C:2013 :39 92013 .01.29-I ÍTÉLET–C-396/11.SZ.ÜGY
RADU
27 Ezen feltételekre tekintettel me g ke ll állapítani, hogy az első négy, valamint a h atodik ké rdés 
elfogadható.
Az ügy érdeméről
28 Amint az a j elen ítélet 16 . pontjából kitűnik, az előzetes döntéshozatal irá nti kérelem a z európai 
elfogatóparancs b üntetőeljárás lefolytatása c éljából, és n em pe dig s zabadságvesztés-büntetés 
végrehajtása céljából történő végrehajtására v onatkozik.
29 A Bíróságnak szolgáltatott, a j elen ítélet 26 . pontjában felsorolt tényezők alapján úgy tűnik, hogy az 
alapjogvitában a ke resett s zemély, C. V. Radu azzal érvel az átadása ellen, hogy az európai 
elfogatóparancsokat anélkül bocsátották ki , hogy ezen elfogatóparancsok ki bocsátása előtt ő t a 
kibocsátó igazságügyi hatóságok ki hallgatták volna, me gsértve e zzel a Ch arta 47 . és 48 . cikkét, 
valamint az EJEE 6 . cikkét.
30 A ké rdéseket előterjesztő bíróság ezekben a ké rdésekben ké tségtelenül utal mind a Ch arta 6. cikkére, 
mind az EJEE 5 . cikkére. Az előzetes döntéshozatalra utaló határozat azonban semm iféle magyarázatot 
nem s zolgáltat ebben a v onatkozásban. Legfeljebb a d öntéshozatalra u taló határozathoz me llékelt 
iratokból derül ki, hogy a ké rdéseket előterjesztő bíróság előtt C. V. Radu azzal érvelt, hogy ennek a 
bíróságnak me g ke ll tagadnia az európai elfogatóparancsok vé grehajtását, amelyek „őt a s zabadságától 
megfosztanák”, mivel azokat a vé delemhez való jogainak me gsértésével bocsátották ki. C. V. Radunak a 
Charta 6. cikkének és az EJEE 5 . cikkének a ki bocsátó tagállambeli állítólagos me gsértésére vonatkozó 
ezen érvelése tehát összemosódik a vé delemhez való jogainak ezen tagállambeli me gsértésével 
kapcsolatos érvelésével.
31 Úgy ke ll tehát tekinteni, hogy az első négy, illetve a h atodik ké rdésével – amelyeket együttesen ke ll 
megvizsgálni – a ké rdéseket előterjesztő bíróság lényegében arra v ár v álaszt, h ogy a 2002 /584 
kerethatározatot a Ch arta 47 . és 48 . cikkéve l, illetve a z EJEE 6 . cikkéve l összhangban úgy ke ll-e 
értelmezni, hogy a vé grehajtó igazságügyi hatóságok me gtagadhatják a b üntetőeljárás lefolytatása 
céljából ki bocsátott e urópai e lfogatóparancs vé grehajtását azzal az indokkal, hogy a ki bocsátó 
igazságügyi hatóságok ezen elfogatóparancs kibocsátása előtt nem h allgatták ki a ke resett személyt.
32 Ebben a t ekintetben először is me g kell állapítani, hogy az EJEE 6 . cikke á ltal biztosított és a ké rdéseket 
előterjesztő bíróság által a ké rdéseiben hivatkozott ki hallgatáshoz való jogot jelenleg a Ch arta 47 . és 
48. cikke r ögzíti. Ennélfogva a Ch arta ezen rendelkezéseire indokolt hivatkozni (lásd ebben az 
értelemben a C -199/11. sz., O tis és társai ügyben 2012 . november 6-án hozott ítélet 46. és 47. pontját, 
valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot).
33 Ezenkívül em lékeztetni ke ll arra , hogy a 2002 /584 ke rethatározatnak, a mint az többek kö zött az 
1. cikke ( 1) és (2) bekezdéséből, valamint az (5) és (7) preambulumbekezdéséből kitűnik, az a c élja, 
hogy a t agállamok kö zötti többoldalú kiada tási rendszert az igazságügyi hatóságok kö zötti, az elítéltek 
vagy gyanúsítottak büntetőítélet vé grehajtása vagy büntetőeljárás lefolytatása céljából történő, a 
kölcsönös elismerés elvén nyugvó átadásának rendszerével váltsa fel (lásd a C -42/11. sz. Lopes Da 
Silva Jo rge ügyben 2012 . szeptember 5-én hozott ítélet 28 . pontját és az ott hivatkozott ítélkezési 
gyakorlatot).
34 A 2002 /584 ke rethatározat célja ily m ódon a z elítéltek vagy a b űncselekmé ny elkövetésével 
gyanúsítottak á tadásának ú j, egyszerűsített é s h atékonyabb r endszerének b evezetése ú tján a z 
igazságügyi együttműködés me gkönn yítése és me ggyorsítása annak érdekében, hogy elősegítse az Unió 
azon c élkitűzésének elérését, hogy a s zabadság, a b iztonság és a j og érvényesülésének azon n agyfokú 
bizalomra ép ülő térségévé v áljon, amelynek a t agállamok kö zött fenn ke ll állnia (lásd ebben az 
értelemben a C -192/12. PPU . sz. W est-ügyben 2012 . június 28 -án hozott ítélet 53. pontját és az ott 
hivatkozott ítélkezési gyakorlatot).
10 ECLI:EU:C:2013 :392013 .01.29-I ÍTÉLET–C-396/11.SZ.ÜGY
RADU
35 A 2002 /584 ke rethatározat 1. cikkének (2) bekezdése értelmében a t agállamok főszabály szerint 
kötelesek végrehajtani az európai elfogatóparancsot.
36 Amint ugyanis azt a B íróság m ár ki mondta, a 2002 /584 ke rethatározat rendelkezései értelmében a 
tagállamok az európai elfogatóparancs vé grehajtását kizárólag a ke rethatározat 3. cikkében felsorolt 
kötelező me gtagadási okok, valamint a 4 . és 4a. cikkében felsorolt mé rlegelhető me gtagadási okok 
esetében tagadhatják me g (lásd ebben az értelemben a C-388/08. PPU . sz., L eymann é s Pustovarov 
ügyben 2008 . december 1-jén h ozott ítélet [EBHT 2008 ., I- 8983 . o.] 51 . pontját, valamint a 
C-261/09. sz. M antello-ügyben 2010 . no vember 16 -án h ozott ítélet [EBHT 2010 ., I- 11477 . o.] 
37. pontját). Ezenkívül a vé grehajtó igazságügyi hatóság az európai e lfogatóparancs vé grehajtását 
kizárólag a s zóban forgó ke rethatározat 5. cikkében me ghatározott feltételektől teheti függővé.
37 Kétségtelen, hogy a 2002 /584 ke rethatározat 4a. cikke é rtelmében az érintett személy távollétében a 
büntetőjogi felelősség me gállapításához ve zető eljárásban a vé delemhez való jog me gsértése bizonyos 
feltételek me llett a s zabadságvesztés-büntetés végrehajtása céljából kibocsátott európai elfogatóparancs 
végrehajtása me gtagadásának alapjául szolgálhat.
38 Ezzel szemben az, hogy az európai elfogatóparancsot büntetőeljárás lefolytatása céljából bocsátották ki, 
anélkül hogy a ke resett személyt a ki bocsátó igazságügyi hatóságok kihallgatták volna, nem s zerepel egy 
ilyen elfogatóparancs vé grehajtása me gtagadásának a 2002 /584 ke rethatározat rendelkezései által 
meghatározott okai kö zött.
39 A C. V. Radu által állítottakkal ellentétben a Ch arta 47. és 48. cikkének tiszteletben tartása nem kö veteli 
meg annak lehetőségét, hogy valamely tagállami igazságügyi hatóság a b üntetőeljárás lefolytatása 
céljából kibocsátott európai elfogatóparancs végrehajtását azon a z alapon t agadja me g, hogy a ke resett 
személyt az elfogatóparancs kibocsátása előtt a ki bocsátó igazságügyi hatóságok nem h allgatták ki.
40 Meg ke ll állapítani, hogy a ki bocsátó igazságügyi hatóságok arra v aló kö telezése, hogy a ke resett 
személyt egy ilyen európai elfogatóparancs kibocsátása előtt ki hallgassák, m agának az átadásnak a 
2002 /584 ke rethatározat által me ghatározott rendszerét, és ebből eredően a s zabadság, a b iztonság és a 
jog érvényesülése térségének me gvalósítását elkerülhetetlenül veszélybe sodorná, hiszen – különösen az 
érintett s zemély me nekülésének elkerülése érdekében – e gy ilyen elfogatóparancsnak b izonyos 
meglepetésszerűséget kell tanúsítania.
41 Mindenesetre az európai jogalkotó biztosította a vé grehajtó tagállamban történő kihallgatáshoz való jog 
tiszteletben t artását o ly m ódon, h ogy a z n e ve szélyeztesse a z e urópai e lfogatóparancs 
mechanizmusának hatékonyságát.
42 Így a 2002 /584 ke rethatározat 8. és 15 . cikkéből kitűnik, hogy a vé grehajtó igazságügyi hatóságnak, 
mielőtt a ke resett személy büntetőeljárás lefolytatása céljából történő átadásáról határozna, bizonyos 
mértékben felül kell vizsgálnia az európai elfogatóparancsot. Ezenkívül ezen ke rethatározat 13 . cikke 
kimondja, hogy a ke resett személynek jogában áll vé dőt igénybe ve nni, amikor az átadásába 
beleegyezik, és ad ott esetben lemond a s pecialitás szabályának alkalmazásáról. Egyébiránt a 2002 /584 
kerethatározat 14 . és 19 . cikke é rtelmében a ke resett személynek, amennyiben nem e gyezik bele az 
átadásába és vele szemben a b üntetőeljárás lefolytatása céljából kibocsátott európai elfogatóparancs van 
érvényben, joga van ahhoz, hogy a vé grehajtó igazságügyi hatóság a ki bocsátó igazságügyi hatósággal 
kötött kö zös me gállapodásban me ghatározott feltételeknek me gfelelően kihallgassa.
43 A fentiekre tekintettel az első négy, illetve a h atodik ké rdésre azt a v álaszt ke ll ad ni, hogy a 2002 /584 
kerethatározatot úgy ke ll értelmezni, hogy a vé grehajtó igazságügyi hatóságok nem t agadhatják me g a 
büntetőeljárás lefolytatása céljából kibocsátott európai elfogatóparancs végrehajtását azzal az indokkal, 
hogy ezen elfogatóparancs kibocsátása előtt a ke resett személyt a ki bocsátó tagállamban nem h allgatták 
ki.
ECLI:EU:C:2013 :39 112013 .01.29-I ÍTÉLET–C-396/11.SZ.ÜGY
RADU
A költségekről
44 Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vev ő felek számára a ké rdést előterjesztő bíróság előtt 
folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képe zi, ez a b íróság dönt a kö ltségekről. Az észrevételeknek a 
Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült kö ltségek, az em lített felek kö ltségeinek kivételével, 
nem t éríthetők me g.
A fenti indokok alapján a B íróság (nagytanács) a kö vetkezőképpe n határozott:
A 2 0 0 9 . február 2 6 -i 2 0 0 9 / 2 9 9 / IB t anácsi ke rethatározattal m ódosított, a z e urópai 
elfogatóparancsról és a t agállamok k özötti átadási eljárásokról szóló, 2 0 0 2 . június 1 3 -i 
2 0 0 2 / 5 8 4 / IB t anácsi ke rethatározatot ú gy ke ll é rtelmezni, hogy a v égrehajtó iga zságügyi 
hatóságok n em t agadhatják m eg a b üntetőeljárás lefolytatása céljából kibocsátott e urópai 
elfogatóparancs végrehajtását az zal az indokkal, hogy ezen elfogatóparancs kibocsátása előtt a 
keresett s zemélyt a k ibocsátó tagállamban nem h allgatták ki.
Aláírások