Keywords

Summary



Keywords

1. Verseny – Összefonódások – A Bizottság által végzett vizsgálat – Az áttétel iránti kérelemről tíz napon belül történő határozathozatalra vonatkozó kötelezettség

(139/2004 tanácsi rendelet, 22. cikk, (3) bekezdés)

2. Verseny – Összefonódások – A Bizottság által végzett vizsgálat

(139/2004 tanácsi rendelet)

3. Verseny – Összefonódások – A Bizottság által végzett vizsgálat – A Bizottságnak a közösségi léptékű összefonódásokra korlátozódó hatásköre

(EK 10. cikk; 139/2004 tanácsi rendelet, 1. cikk, (1) bekezdés és 21. cikk)

4. Verseny – Összefonódások – A Bizottság által végzett vizsgálat – A Bizottságnak a bejelentési kötelezettség megsértését bejelentő panaszossal szemben fennálló kötelezettségei

(139/2004 tanácsi rendelet)

5. Verseny – Összefonódások – Közösségi léptékű összefonódás – Értékelési szempontok

(139/2004 tanácsi rendelet, 5. cikk)

6. Verseny – Összefonódások – Közösségi léptékű összefonódás – Értékelési szempontok

(1606/2002 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 4. cikk; 139/2004 tanácsi rendelet, 5. cikk; 707/2004 bizottsági rendelet)

7. Verseny – Összefonódások – Közösségi léptékű összefonódás – Értékelési szempontok

(139/2004 tanácsi rendelet; 98/C 66/04 bizottsági közlemény)

8. Verseny – Összefonódások – Közösségi léptékű összefonódás – Értékelési szempontok

(EK 95. cikk, (1) bekezdés; 1606/2002 európai parlamenti és tanácsi rendelet; 139/2004 tanácsi rendelet, 1. cikk és 5. cikk)

9. Verseny – Összefonódások – Közösségi léptékű összefonódás – Értékelési szempontok

(139/2004 tanácsi rendelet; 98/C 66/04 bizottsági közlemény, 26. és 27. pont)

10. Verseny – Összefonódások – Közösségi léptékű összefonódás – Értékelési szempontok

(139/2004 tanácsi rendelet; 98/C 66/04 bizottsági közlemény, 26. és 27. pont)

11. Verseny – Összefonódások – Közösségi léptékű összefonódás – Értékelési szempontok

(139/2004 tanácsi rendelet, 5. cikk, (1) bekezdés; 98/C 66/04 bizottsági közlemény, 9. és 13. pont)

Summary

1. A vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzéséről szóló 139/2004 rendelet 22. cikkének (3) bekezdése kötelezi a Bizottságot, hogy az áttétel iránti kérelemről tíz napon belül határozzon, és előírja, hogy amennyiben e határidőt elmulasztja, úgy kell tekinteni, hogy a Bizottság az áttételt hallgatólagosan elfogadta.

Valamely összefonódás közösségi léptékének meghatározása esetén a Bizottság nem köteles e léptékről az áttétel iránti kérelemre vonatkozó határozat meghozatalát megelőzően dönteni, mivel ha így tenne, nem tudná e kérdést a megkövetelt gondossággal megvizsgálni.

(vö. 64. pont)

2. A vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzéséről szóló 139/2004 rendelet nem ír elő az összefonódások közösségi léptékének megállapítására vonatkozó külön eljárást. Az a tény, hogy a Bizottság nem jelezte a panaszosnak, hogy milyen eljárást fog lefolytatni az összefonódás közösségi léptéke fennállásának vagy hiányának megvizsgálása során, csupán abban az esetben érintené az eljárást követően hozott határozat jogszerűségét, amennyiben ez a védelemhez való jog megsértésével járna.

(vö. 72–73. pont)

3. Abból, hogy a Bizottság kizárólagos hatáskörrel rendelkezik a közösségi léptékű összefonódások vizsgálatára, nem következik automatikusan, hogy a Bizottság kizárólagos hatáskörrel rendelkezne annak meghatározására, hogy az összefonódás közösségi léptékű‑e.

Ezzel kapcsolatosan a vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzéséről szóló 139/2004 rendelet értelmében elsősorban az érintett vállalkozásoknak kell előzetesen értékelniük az összefonódás léptékét, és következésképpen meghatározniuk, hogy mely hatóságoknak kell bejelenteni az összefonódási tervet. Továbbá, amennyiben az összefonódást nem a Bizottságnak, hanem egy vagy több tagállam hatóságainak jelentik be, az utóbbiak feladata, hogy többek között az EK 10. cikkből és a hivatkozott rendeletnek – a Bizottságnak a közösségi léptékű összefonódások pénzügyi beszámolóinak megvizsgálására vonatkozó kizárólagos hatáskörét, valamint az ezzel összefüggő, a tagállamok nemzeti versenyjogának ezen összefonódásokkal kapcsolatos alkalmazásának tiltását előíró – 21. cikkéből eredő jóhiszemű együttműködési kötelezettségüknek eleget tegyenek, valamint hogy ellenőrizzék, hogy a nekik bejelentett összefonódás nem közösségi léptékű‑e, ám eközben a Bizottságnak bármikor lehetősége van arra, hogy úgy döntsön, hogy az összefonódás a tagállamok hatóságainak álláspontjával ellentétben közösségi léptékű, és ezért annak elbírálása saját kizárólagos hatáskörébe tartozik.

(vö. 98‑99. pont)

4. A vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzéséről szóló 139/2004 rendelet nem tartalmaz olyan különös rendelkezést, amely kifejezetten azt a kötelezettséget írná elő a Bizottságnak, hogy hivatalból bizonyosodjon meg arról, hogy minden olyan összefonódás, amelyet nem neki jelentettek be, valóban nem közösségi léptékű. Ugyanakkor, amennyiben valamely vállalkozás panaszt nyújt be a Bizottsághoz, mivel úgy véli, hogy a Bizottságnak be nem jelentett valamely összefonódás közösségi léptékű, az utóbbi köteles ellenőrzési hatósági hatásköréről állást foglalni. Ennek keretében elvileg a panaszosnak kell bizonyítania panasza megalapozottságát, miközben a Bizottság feladata, hogy a gondos ügyintézés érdekében gondos és pártatlan vizsgálatot folytasson le a hozzá benyújtott panaszról, és indokolással ellátott választ adjon a panaszos által felhozott érvekre annak megállapítása érdekében, hogy az összefonódás a Bizottság kizárólagos hatáskörébe tartozik‑e.

(vö. 100. pont)

5. Valamely összefonódás közösségi léptékének meghatározása során a Bizottság nem köteles minden esetben hivatalból megbizonyosodni arról, hogy a neki benyújtott auditált pénzügyi beszámolók a valóságot hűen tükrözik‑e, továbbá nem köteles az összes elképzelhető kiigazítást megvizsgálni. Csupán akkor kell e kiigazításokat megvizsgálnia, amikor különös problémákra hívják fel a figyelmét.

(vö. 115. pont)

6. Valamely összefonódás közösségi léptékének meghatározása során a vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzéséről szóló 139/2004 rendelet gyakorlati okokból szükségszerűen az előző üzleti év forgalmára hivatkozik. Ennek az az oka, hogy auditált pénzügyi beszámoló általában csupán az előző teljes üzleti évre vonatkozóan létezhet, mivel az ezt követő időszakokra készített pénzügyi beszámolók nem rendelkeznek azokkal a biztosítékokkal, amelyeket az auditált pénzügyi beszámolók nyújtanak.

Egy 2005‑ben létrejött összefonódás tekintetében a hivatkozott rendelet 5. cikke értelmében az előző üzleti év pénzügyi beszámolója a 2004. évre vonatkozó beszámoló. Azon vállalkozás, amely köteles auditálandó éves pénzügyi beszámolót készíteni, csupán egyetlen hivatalos beszámolóval rendelkezik, vagyis azzal, amelyet az alkalmazandó jogszabály szerint készítettek el és vizsgáltak be. A nemzetközi számviteli standardok alkalmazásáról szóló 1606/2002 rendelet 4. cikke értelmében az IFRS standardok csupán a 2005. üzleti évtől alkalmazandóak és kötelezőek. A 2004. üzleti év pénzügyi beszámolójának az IFRS elvekkel való „összeegyeztetését” csak az 1606/2002 rendelettel összhangban egyes nemzetközi számviteli standardok elfogadásáról szóló 1725/2003 rendeletet módosító 707/2004 rendelet írja elő, hogy a régi és az új standardok közötti átmenetet megkönnyítse, amely a részvényeseknek, továbbá a befektetőknek nyújt a 2005. üzleti év pénzügyi beszámolójához – amely az első új standardok alapján készített pénzügyi beszámoló – összehasonlítási alapot. Ezen túlmenően a 2004‑es „összehasonlító” pénzügyi beszámoló, amelyet kizárólag összehasonlítás céljára készítettek, nem rendelkezik azokkal a biztosítékokkal, amelyeket az ÁSZ alapján készített és auditált hivatalos pénzügyi beszámoló nyújt. Ebből következően az a tény, hogy az új IFRS számviteli szabályozás volt hatályos a 2005‑ös nyilvános vételi ajánlattétel időpontjában, irreleváns.

(vö. 128–129. pont)

7. Még ha az összefonódások ellenőrzésére vonatkozó közösségi rendszer lehetővé is teszi, hogy a vállalkozás működésében az előző üzleti év lezárását követően felmerült eseményeket – mint például a vállalkozások aktuális üzleti év során történt eladásait, illetve vásárlásait – is figyelembe vehessük, ez a lehetőség – amint ez a vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzéséről szóló 4064/89 rendelet alapján a forgalom kiszámításáról szóló bizottsági közleményből következik – elvben azt célozza, hogy a vállalkozás gazdasági helyzetében bekövetkezett változásokat figyelembe lehessen venni, és nem azt, hogy valamely változatlan gazdasági tény számviteli értékelését teljes mértékben felülvizsgáljuk. Az összefonódás-ellenőrzési közösségi rendelet alkalmazásának minden esetben az érintett vállalkozások számvitelének Bizottság általi teljes újravizsgálásától történő függővé tétele a közösségi jogalkotó által kitűzött jogbiztonság és gyorsaság követelményeivel lenne ellentétes.

(vö. 132. pont)

8. A vállalkozások gazdasági erejének felmérésére vonatkozó célkitűzése nem kötelezi a Bizottságot arra, a vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzéséről szóló 139/2004 rendelet 1. és 5. cikkének egyedi esetben való alkalmazásakor a közösségi jog által előírt különböző számviteli megközelítések jellemzőit általánosságban értékelje, különösen akkor, ha létezik a kizárólagosan alkalmazandó számviteli standard alapján készült auditált pénzügyi beszámoló, és az érintett időszakban mind a nemzeti jog, mind a közösségi szabályozás értelmében kifejezetten ez a standard volt csak elfogadható.

Másrészt az a tény, hogy a közösségi jogalkotó úgy vélte, hogy a nemzetközi számviteli standardok alkalmazásáról szóló 1606/2002 rendelet által elfogadott nemzetközi számviteli standardok arra valók, hogy valamely vállalkozás pénzügyi helyzetéről hű képet adjanak, az a vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzéséről szóló 139/2004 rendelet 5. cikkének alkalmazásában nem jelenti automatikusan e pénzügyi standardoknak a tagállamok törvényei alapján 2005. január 1‑jéig alkalmazandó számviteli standardokkal szembeni technikai fölényét. Az EK 95. cikk (1) bekezdése alapján elfogadott 1606/2002 rendelet olyan harmonizációs intézkedést képez, amely nem tartalmaz semmiféle, a különféle nemzeti standardok értékelésére vonatkozó bírálatot.

(vö. 144–145. pont)

9. A vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzéséről szóló 4064/89 rendelet alapján a forgalom kiszámításáról szóló bizottsági közlemény 26. pontjából következően az érintett vállalkozások forgalmát hiteles, objektív és könnyen azonosítható számadatok alapján kell kiszámítani. Ugyan a közlemény 26. pontja meghatározza, hogy a Bizottság „rendszerint auditált vagy más lezárt pénzügyi beszámolókat vesz alapul […]”, és „kivételes körülményektől eltekintve semmi esetre sem támaszkodik a vállalkozások vezetése által készített vagy egyéb ideiglenes beszámolókra”, ez mégsem jelenti azt, hogy a közlemény az auditált pénzügyi beszámolókat a „más lezárt pénzügyi beszámolókkal” egyenrangúnak tekintené. A közlemény 26. pontját nem lehet úgy értelmezni, hogy az több választási lehetőséget nyújt, amelyek közül szabadon lehet választani, hanem úgy értelmezendő, hogy olyan különleges helyzeteket is szabályoz, amelyekben nem áll rendelkezésre az előző évi auditált pénzügyi beszámoló. A közlemény 27. pontja egyébiránt csupán a legutóbbi auditált pénzügyi beszámolókra, és nem a „más lezárt pénzügyi beszámolókra” hivatkozik.

(vö. 146. pont)

10. A vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzéséről szóló 4064/89 rendelet alapján a forgalom kiszámításáról szóló bizottsági közlemény 26. és 27. pontjában foglalt kivételes körülmények – amelyek lehetővé teszik a Bizottság számára, hogy a vállalkozások vezetése által készített vagy egyéb ideiglenes beszámolókra támaszkodjon –, csupán annak szükségére hivatkoznak – a Közösség és valamelyik közösségen kívüli ország számviteli előírásai közötti különbségek kivételével –, amikor az érintett vállalkozások valóságos gazdasági helyzetét érintő jelentős és állandó változásokat figyelembe kell venni (pénzügyi beszámolók fordulónapját követően megvalósult beszerzések, illetve értékesítések, üzembezárás).

(vö. 179. pont)

11. Amint azt a vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzéséről szóló 4064/89 rendelet alapján a forgalom kiszámításáról szóló bizottsági közlemény 9. pontja is megjegyzi, a hivatkozott rendelet 5. cikkében meghatározott forgalom fogalma kifejezetten „a rendes tevékenységi körbe tartozó termékek értékesítéséből és szolgáltatások nyújtásából származó összegre” utal.

Kivételes esetekre tekintettel a közlemény meghatározta annak lehetőségét, hogy bizonyos körülmények fennállásakor a forgalmat más módon is meg lehessen állapítani, mint a termékeladásokra és szolgáltatásnyújtásokra való hivatkozással. A közlemény 13. pontja ezzel kapcsolatban azt mondja ki, hogy a közvetítőként eljáró szolgáltató vállalkozás bevétele egyedül a kapott jutalékok összegéből tevődik össze. A közlemény e pontja a közvetítők különleges csoportjára vonatkozik, amely kizárólag a szolgáltatási tevékenységeket érinti, és amelynek bevétele egyedül a kapott jutalékok összegéből tevődik össze. Ennélfogva azon általános szabály alóli kivételről van szó, miszerint a kérdéses forgalmat az eladások teljes összege alapján kell meghatározni. Következésképpen az ilyen közvetítő fogalmát megszorítóan kell értelmezni.

Ebből következően az elosztók tevékenysége, amely nevezetesen a szállítóiktól való elektromos áram, illetve gáz vásárlásából, és annak a fogyasztó részére történő elosztásából, illetve eladásából áll, nem minősül olyan szolgáltatásnyújtásnak, amely csupán a terméknek a termelők és egyéb gazdasági szereplők javára történő szolgáltatására korlátozódik. Az ilyen elosztó vállalkozás tehát a közlemény 13. pontja értelmében jogi szempontból nem tekinthető egyszerű közvetítőnek, és elvileg nem képezhet az ebben a pontban szabályozott kivételt, mivel az elosztásból származó bevételei a 139/2004 rendelet 5. cikkének (1) bekezdése értelmében megfelelnek a rendes tevékenységének.

(vö. 203., 208., 210–211., 216. pont)