8

A megtámadott végzés 6–17. pontja a következőképpen ismerteti a jogvita alapját képező tényállást: „6 A 2004. június 12-én és 13-án megtartott európai parlamenti választásokon […] Beniamino Donnici a dél-olaszországi választókerületben a »Società Civile – Di Pietro Occhetto« közös listáján indult képviselőjelöltként. Ez a lista két képviselői helyet ért el, az egyiket ebben a választókerületben, a másikat pedig az északnyugat-olaszországi választókerületben. Antonio Di Pietro, aki mindkét választókerületben első helyen végzett, a dél-olaszországi választókerületet választotta. 7 Achille Occhetto a két választókerületben kapott szavazatokra tekintettel a választási listákon második helyen végzett, és ezzel a dél-olaszországi választókerületben [B. Donnicit], az északnyugat-olaszországi választókerületben pedig Giulietto Chiesát előzte meg. Mivel Antonio Di Pietro a dél-olaszországi választókerület képviselői helyét választotta, Achille Occhettót az északnyugat-olaszországi választókerületben megválasztott képviselőnek kellett volna nyilvánítani. Mindazonáltal a 2004. július 6-án közjegyző előtt aláírt és az Ufficio elettorale nazionale per il Parlamento europeo presso la Corte di cassazione-hoz (az olasz semmítőszék mellett működő országos európai parlamenti választási bizottság, a továbbiakban: olasz választási bizottság) 2004. július 7-én eljuttatott nyilatkozatában Achille Occhetto – aki annak idején az olasz szenátusi megbízatással rendelkezett – »visszavonhatatlanul« lemondott arról, hogy a két választókerület valamelyikében európai parlamenti képviselői mandátumot szerezzen. 8 E lemondást követően az olasz választási bizottság 2004. november 12-én értesítette az Európai Parlamentet az európai parlamenti választások hivatalos eredményéről, amely a megválasztott jelöltek és a lehetséges helyettesük neveit tartalmazta. Az olasz választási bizottság Giulietto Chiesát nyilvánította az északnyugat-olaszországi választókerületben, Antonio Di Pietrót pedig a dél-olaszországi választókerületben megválasztott európai parlamenti képviselőnek, így [B. Donnici] az utóbbi választókerületben meg nem választott jelöltek közül első helyre lépett. 9 A 2006. április 9-én és 10-én Olaszországban tartott törvényhozási választások során Antonio Di Pietrót az olasz parlament képviselőjévé választották, és 2006. április 28-i hatállyal a nemzeti parlamenti megbízatás mellett döntött. Mivel e megbízatás az 1976. évi okmány 7. cikke (2) bekezdésének értelmében összeegyeztethetetlen volt az európai parlamenti képviselői megbízatással, az Európai Parlament 2006. április 27-én másnapi hatállyal megállapította a képviselői hely megüresedését, és erről értesítette az Olasz Köztársaságot. 10 Achille Occhetto az olasz választási bizottsághoz intézett 2006. április 27-i nyilatkozatával visszavonta 2004. július 7-i lemondását, kifejezve »azon szándékát, hogy a [dél-olaszországi] választókerület első helyen álló meg nem választott jelöltjeként [Antonio Di] Pietro helyébe kíván lépni, és így az ezzel ellentétes bármely előzőleg tett akaratnyilatkozatát érvénytelennek, hatálytalannak és mindenképpen visszavontnak kell tekinteni […], és mindenesetre a megválasztott képviselők személyének kihirdetése időpontjában kifejezett szándékát kell figyelembe venni«. 11 E nyilatkozatot követően az olasz választási bizottság 2006. május 8-án Achille Occhettót nyilvánította megválasztott európai parlamenti tagnak. 12 A Tribunale amministrativo regionale del Lazio (Lazio regionális közigazgatási bírósága, Olaszország) 2006. július 21-i ítéletében [B. Donnicinek] a választási bizottság által kihirdetett eredmény megsemmisítése iránt benyújtott keresetét – mint alaptalant – elutasította. A Tribunale amministrativo regionale del Lazio lényegében úgy ítélte meg, hogy az Achille Occhetto által 2004. július 7-én tett, a megválasztott európai parlamenti tagságról lemondó nyilatkozata nem minősül a választások utáni rangsorban elfoglalt helyről való lemondásnak. Határozatát annak hangsúlyozásával indokolta, hogy a népakarat tiszteletben tartása megköveteli, hogy a választási eredményeket rendelkezéstől függetlennek és módosíthatatlannak tekintsék, és e lemondás nincs befolyással az összeférhetetlenség, a képviselő hivatalától való megfosztása, a választójog elvesztése, illetve a jogosultaknak a megbízatásra való megnevezéséről vagy a mandátumról való lemondása esetén esetlegesen meghozandó, helyettesítésről szóló határozatokra, és következésképpen az a jelölt, aki kinevezéséről lemondott, amint a helyettesítés feltételei fennállnak, jogosult lemondására vonatkozó döntését visszavonni annak érdekében, hogy képviselői helyét helyettesítés útján elfoglalhassa. 13 [B. Donnici] az Európai Parlament előtt is megtámadta Achille Occhetto Antonio Di Pietro helyébe történt európai parlamenti képviselői kinevezését. Ezt a panaszt az Európai Parlament Jogi Bizottsága 2006. június 21-i ülésén megvizsgálta. Miután e bizottság megállapította, hogy e panasz – mivel az olasz választójogi törvényen alapult – az 1976. évi okmány 12. cikkének értelmében nem elfogadható, a Jogi Bizottság egyhangúlag azt javasolta az Európai Parlamentnek, hogy Achille Occhetto mandátumát 2006. május 8-i hatállyal igazolja. Az Európai Parlament 2006. július 3-án igazolta Achille Occhetto mandátumát. 14 A Consiglio di Stato (Államtanács[, Olaszország]) 2006. december 6-i jogerős ítéletével helyt adott [B. Donnici] fent hivatkozott, a Tribunale amministrativo regionale del Lazio által hozott ítélet elleni fellebbezésének, megváltoztatta az ítéletet, és megsemmisítette Achille Occhettónak az európai parlamenti képviselőségre vonatkozóan tett nyilatkozatát, amelynek alapján az olasz választási bizottság 2006. május 8-án eljárt. A Consiglio di Stato először is úgy ítélte meg, hogy a megválasztásról való lemondás, valamint a rangsorban elfoglalt helyről való lemondás közötti megkülönböztetés logikátlan, mivel a megválasztás a rangsorban elfoglalt hely következménye, és a megválasztásról való lemondás azt jelenti, hogy az érintett nem szerepel többé e rangsorban, és viseli az ebből eredő minden következményt. Másodszor, a Consiglio di Stato úgy vélte, hogy ellentmondásos azt állítani, hogy a megválasztásról való lemondás a helyettesítés szempontjából nem jár következményekkel, és hogy az európai parlamenti képviselői megbízatásról lemondó jelölt jogosult lemondását visszavonni, amint sor kerülne a helyettesítésére. Végül, harmadszor a Consiglio di Stato úgy ítélte meg, hogy a megválasztásról való lemondás visszavonhatatlan nyilatkozatnak minősül attól fogva, hogy az erre hatáskörrel rendelkező szerv vagy bizottság – amely a lemondás címzettje – azt tudomásul veszi, és amelynek következményeképp a választási bizottság által megállapított eredeti rangsor módosításra kerül. 15 2007. március 29-én az olasz választási bizottság tudomásul vette a Consiglio di Stato fent hivatkozott ítéletét, és kihirdette [B. Donnicinek] a dél-olaszországi választókerület európai parlamenti képviselőjeként történt megválasztását, visszavonva ezzel Achille Occhetto mandátumát. 16 Miután ennek kihirdetéséről értesítették az Európai Parlamentet, ez utóbbi a 2007. április 23-i plenáris ülés jegyzőkönyvében a következőképpen vette tudomásul a fenti tényt: »Az illetékes olasz hatóságok bejelentették, hogy a[z Achille Occhetto] megválasztásáról szóló közlemény semmis, és az emiatt megüresedett mandátumot [B. Donnici] kapta meg. Az Európai Parlament tudomásul veszi mindkét határozatot 2007. 03. 29-i hatállyal. […] Az [Európai Parlament eljárási szabályzata] 3. cikkének (2) bekezdése szerint a képviselői mandátum vizsgálatának befejezéséig, illetve amíg mandátuma esetleges vitatásának tárgyában nincs határozat, […] [B. Donnici] […] elfoglalhatja a helyét az Európai Parlamentben és annak szerveiben, és minden ehhez kapcsolódó jog megilleti [őt], azzal a feltétellel, hogy előzetesen nyilatkozatot [tesz], amely szerint nem [folytat] az Európai Parlament képviselőjének tisztségével összeférhetetlen tevékenységet.« 17 Időközben Achille Occhetto 2007. április 5-i levelében – amelyet 2007. április 14-i feljegyzésével egészített ki – kifogást nyújtott be, és arra kérte az Európai Parlamentet, hogy az ő mandátumát erősítse meg, és ne igazolja [B. Donnici] mandátumát. Az Európai Parlament a Jogi Bizottság 2007. május 22-i A6-0198/2007 jelentésének alapján meghozott [vitatott határozatában] [B. Donnici] európai parlamenti képviselői megbízatását – amelyről az illetékes nemzeti hatóságok értesítették – érvénytelennek nyilvánította, Achille Occhetto mandátumát pedig megerősítette. A Parlament megbízta az elnökét, hogy e határozatot juttassa el az illetékes nemzeti hatóságnak, [B. Donnicinek], valamint Achille Occhettónak.”