C 15/22

A Törvényszék (harmadik tanács) T-281/21. sz., Nowhere kontra EUIPO ügyben 2022. március 16-án hozott ítélete ellen az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) által 2022. május 23-án benyújtott fellebbezés

(C-337/22. P. sz. ügy)

(2023/C 15/24)

Az eljárás nyelve: angol

Felek

Fellebbező: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (képviselők: D. Hanf, D. Gája, V. Ruzek, E. Markaki meghatalmazottak)

A másik fél az eljárásban: Nowhere Co. Ltd

A fellebbező kérelmei

A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

— helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-281/21. sz. ítéletét;

— utasítsa el teljes egészében az elsőfokú eljárás felperesének a második fellebbezési tanács R 2474/2017-2. sz. ügyben hozott határozata elleni keresetét;

— az elsőfokú eljárás felperesét kötelezze az EUIPO részéről a jelen eljárásban és a Törvényszék előtti eljárásban felmerült költségek viselésére.

Jogalapok és fontosabb érvek

Fellebbezésének alátámasztására az EUIPO egyetlen jogalapra hivatkozik, azaz arra, hogy a Törvényszék a megtámadott ítéletben megsértette a 207/2009 rendelet (1) 8. cikkének (4) bekezdését, amennyiben úgy találta, hogy a fellebbezési tanácsnak figyelembe kellett volna vennie a felszólalás alapjául szolgáló korábbi lajstromozatlan egyesült királyságbeli védjegyet, annak ellenére hogy a megtámadott határozat elfogadásának időpontjában az Egyesült Királyság már nem volt az Európai Unió tagállama, és a kilépésről rendelkező megállapodásban (2) meghatározott átmeneti időszak már véget ért. Ez az uniós jog egységessége, koherenciája vagy fejlődése szempontjából jelentős kérdést vet fel.

A Törvényszék tévesen állapította meg, hogy a felszólalás értékelésének szempontjából kizárólag a vitatott európai uniós védjegy bejelentésének időpontja bír jelentőséggel,

i. összekeverve egyfelől a jelen ügyre az időbeli hatály alapján alkalmazandó jog meghatározásának kérdését, és másfelől annak érdemi kérdését, hogy a korábbi jognak fenn kell állnia az EUIPO által a felszólalás tekintetében hozott végleges határozat meghozatalának időpontjában;

ii. a saját, téves, és a jelen ügyre semmi esetre sem alkalmazható ítélkezési gyakorlatára támaszkodva;

iii. téves jogi következtetést vonva le azon tényből, hogy a kilépésről rendelkező megállapodás nem tartalmaz semmilyen rendelkezést az európai uniós védjegybejelentésekkel szemben az átmeneti időszak lejárta előtt benyújtott felszólalásokat illetően;

iv. figyelmen kívül hagyva a Bíróság ítélkezési gyakorlatát a jogsértési és az adminisztratív/lajstromozási eljárás közötti különbségeket illetően, és így tévesen azt állapította meg, hogy: a. a vitatott európai uniós védjegybejelentés és a korábbi egyesült királyságbeli jogok között összeütközés állt fenn a vitatott európai uniós védjegy lajstromozása iránti kérelem benyújtásának napja és az átmeneti időszak vége közötti időszakban, valamint hogy b. az elsőfokú eljárás felperesének az átmeneti időszak végét követően is jogos érdeke fűződött felszólalásának sikeréhez.

v. figyelmen kívül hagyta a jogalkotó akaratát, valamint a szellemi tulajdonjogok területiségének elvét, amikor úgy találta, hogy a vitatott európai uniós védjegybejelentés esetleges nemzeti védjeggyé alakítása azonos oltalmi hatállyal bírna, mint a vitatott európai uniós védjegybejelentés a lajstormozást követően, nem lenne hatással a. az elsőfokú eljárás felperesének a felszólalása sikeréhez fűződő jogos érdekére, illetve b. a korábbi egyesült királyságbeli jogok és a vitatott európai uniós védjegybejelentés közötti összeütközés fennállására,

vi. nem vette kellő súllyal figyelembe a 207/2009 rendelet 8. cikke (4) bekezdésének megszövegezését, azaz nyelvtanát és szintaxisát, illetve a 2868/95 rendelet (3) 19. szabálya (2) bekezdése d) pontjának és 20. szabálya (1) bekezdésének összefüggéseit a korábbi jogok fennállásának igazolását illetően, a 207/2009 rendelet 42. cikke rendelkezéseinek összefüggéseit a használat igazolására alapított védekezést illetően, és különösen a 207/2009 rendelet 8. cikke (4) bekezdésének célkitűzéseit és a felszólalási eljárás alapvető célját, amely a korábbi jogok jogosultjai e jogok alapvető funkciójának megőrzésére vonatkozó érdekeinek védelme a későbbi, lajstromozott európai uniós védjegyekkel való összeütközés esetén.

(1) A közösségi védjegyről szóló, 2009. február 26-i 207/2009/EK tanácsi rendelet (HL 2009. L 78., 1. o.).

(2) A Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságának az Európai Unióból és az Európai Atomenergia-közösségből történő kilépéséről szóló megállapodás (HL 2019. C 384. I., 1. o.).

(3) A közösségi védjegyről szóló 40/94/EK tanácsi rendelet végrehajtásáról szóló, 1995. december 13-i 2868/95/EK bizottsági rendelet (HL 1995. L 303., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás fejezet 17. fejezet, 1. kötet, 189. o.).