Keywords

Summary



Keywords

1. Verseny – Kartellek – Tilalom – Jogsértések – Egységes jogsértésnek tekinthető megállapodások és összehangolt magatartások

(EK 81. cikk, (1) bekezdés)

2. Verseny – Kartellek – Bizonyítás

(EK 81. cikk, (1) bekezdés)

3. Verseny – Közigazgatási eljárás – Jogsértést megállapító bizottsági határozat – A jogsértésnek és a jogsértés időtartamának a Bizottságra háruló bizonyítása

(EK 81. cikk, (1) bekezdés)

4. Verseny – Kartellek – Vállalkozások közötti megállapodások – Bizonyítás

(EK 81. cikk, (1) bekezdés)

5. Verseny – Kartellek – Összehangolt magatartás – Fogalom – Azon kötelezettséggel összeegyeztethetetlen egyeztetés és együttműködés, hogy minden vállalkozásnak önállóan kell meghatároznia piaci magatartását

(EK 81. cikk, (1) bekezdés)

6. Verseny – Kartellek – Tilalom – Jogsértések – Egységes jogsértésnek tekinthető megállapodások és összehangolt magatartások – Fogalom

(EK 81. cikk, (1) bekezdés

7. Verseny – Bírságok – A Bizottság általi bírságkiszabás feltételei – Szándékosan vagy gondatlanságból elkövetett jogsértés – A Bizottság tájékoztatáskérésére való válasz megtagadása, illetve arra válaszolva pontatlan vagy félrevezető információk szolgáltatása

(1/2003 tanácsi rendelet, 23. cikk, (1) és (2) bekezdés)

8. Verseny – Közigazgatási eljárás – Kifogásközlés – Válaszadási kötelezettség – Hiány

(1/2003 tanácsi rendelet, 18. cikk, (1) bekezdés, és 23. cikk, (1) bekezdés, a) pont)

9. Verseny – Bírságok – Összeg – Meghatározás – Szempontok – Az érintett vállalkozás pénzügyi helyzete

(1/2003 tanácsi rendelet, 23. cikk, (2) bekezdés; 98/C 9/03 bizottsági közlemény, 5. pont, b) alpont)

10. Verseny – Bírságok – Összeg – Meghatározás – Szempontok – A bírság összegének csökkentése az eljárás alá vont vállalkozás együttműködése miatt – Feltételek

(1/2003 tanácsi rendelet, 23. cikk, (2) bekezdés; 96/C 207/04 bizottsági közlemény, D. cím)

Summary

1. Az EK 81. cikk megsértése nemcsak elszigetelt cselekmény eredménye lehet, hanem cselekmények sorozata, vagy akár folyamatos magatartás eredménye is. Amennyiben a különböző cselekmények – azonos, a közös piacon belüli versenyt torzító céljuk alapján – átfogó terv keretébe illeszkednek, a Bizottság az e cselekmények miatti felelősséget jogszerűen róhatja fel az összességében figyelembe vett jogsértésben való részvétel alapján. Továbbá valamely vállalkozást akkor is felelősnek lehet tekinteni az átfogó kartell miatt, ha bizonyított, hogy e kartellnek közvetlenül csak egy vagy több alkotóelemében vett részt, amennyiben tudta, vagy szükségszerűen tudnia kellett egyrészről, hogy azon összejátszás, amelyben részt vesz, átfogó terv részét képezi, másrészről pedig, hogy ezen átfogó terv a kartell alkotóelemeinek összességére kiterjed. Ugyanígy azon vállalkozás, amely egységes és összetett jogsértésben olyan saját magatartásával vett részt, amely a jogsértés egészének megvalósításához való hozzájárulásra irányult, az ugyanazon jogsértés keretében más vállalkozások által tanúsított magatartásokért is felelős lehet, az említett jogsértésben való részvételének teljes időszakát illetően. Ez az eset áll fenn, amikor bizonyítást nyer, hogy a kérdéses vállalkozás tudott a többi résztvevő jogsértő magatartásáról, vagy pedig azt ésszerűen előre láthatta, és kész volt ennek kockázatát elfogadni.

(vö. 55–56. pont)

2. Ami az EK 81. cikk (1) bekezdésének megsértésével kapcsolatos bizonyításfelvételt illeti, a Bizottságnak pontos és egybehangzó bizonyítékokat kell előterjesztenie azon szilárd meggyőződés alátámasztására, hogy az állítólagos jogsértést elkövették. Az uniós bíróságban felmerülő bárminemű kételynek annak a vállalkozásnak a javát kell szolgálnia, amely a jogsértést megállapító határozat címzettje. A bíróság tehát nem állapíthatja meg, hogy a Bizottság jogilag megkövetelt módon bizonyította a kérdéses jogsértés fennállását, amennyiben – különösen a bírságot kiszabó határozat megsemmisítése iránti kereset keretében – a bíróságnak még bármiféle kételye van e kérdéssel kapcsolatosan. Nem szükséges azonban a Bizottság által előterjesztett minden egyes bizonyítéknak eleget tennie e feltételeknek a jogsértés összes elemét tekintve. Elegendő, ha az intézmény által felhozott bizonyítékok a maguk teljességében értékelve megfelelnek e követelménynek.

Továbbá azok a tevékenységek, amelyekre a versenyellenes megállapodások irányulnak, általában titkosan folynak le, a találkozókat titkosan tartják, és az erre vonatkozó dokumentáció a legminimálisabbra szorítkozik. Ebből következik, hogy még ha a Bizottság fel is fedez olyan iratokat – mint például a találkozókról készült beszámolók –, amelyek kifejezetten tanúsítják a piaci szereplők közötti jogellenes kapcsolatfelvételt, e dokumentumok általában csak töredékesek és szórványosak, így gyakran következtetésekkel kell bizonyos részleteket rekonstruálni. Ezért az esetek nagy részében a versenyellenes magatartás vagy megállapodás létezését bizonyos egybeesésekből és ténykörülményekből kell kikövetkeztetni, amelyek együtt figyelembe véve, más összefüggő magyarázat hiányában a versenyszabályok megsértésének bizonyítékául szolgálhatnak.

(vö. 57–59. pont)

3. A jogsértés időtartama az EK 81. cikk (1) bekezdése szerinti jogsértés fogalmának alkotóeleme, és az ezzel kapcsolatos bizonyítási teher a Bizottságra hárul.

(vö. 60. pont)

4. Az engedékenységi politika keretében tett nyilatkozatok jelentős szerepet játszanak. Ezen, a vállalkozások nevében tett nyilatkozatok nem elhanyagolható bizonyító erővel rendelkeznek, mivel jelentős jogi és gazdasági kockázattal járnak. Azonban egyetlen kartellben való részvétellel vádolt vállalkozás nyilatkozata, amelynek pontosságát több más, hasonlóan vádolt vállalkozás vitatja, nem tekinthető az utóbbiak által elkövetett jogsértés megfelelő bizonyítékának, ha más bizonyíték azt nem támasztja alá.

(vö. 69. pont)

5. Az információcserének nem kell szükségképpen kölcsönösnek lennie ahhoz, hogy sértse az önálló piaci magatartás elvét. Az érzékeny információk hozzáférhetővé tétele megszünteti a versenytárs jövőbeli magatartásával kapcsolatos bizonytalanságot, és így közvetlenül vagy közvetetten befolyásolja az információk címzettjének stratégiáját.

(vö. 71. pont)

6. Ami az abban álló magatartásokat illeti, hogy a versenytárs gyártók között több éven keresztül rendszeresen két‑ és többoldalú kapcsolatokat kezdeményeztek arra irányuló jogellenes magatartások kialakítása céljából, hogy a rézszerelvények piacának működését különösen az árak szintjét illetően mesterségesen szervezzék meg, azon tény, hogy e magatartások egyes jellemzői, illetve intenzitása a Bizottság által lefolytatott vizsgálatokat követően változott, a kartell folytatását illetően nem releváns, mivel a versenyellenes magatartások célja, azaz a szerelvények áraira vonatkozó összehangolt magatartás nem változott. E tekintetben elképzelhető, hogy a Bizottság vizsgálatait követően a kartell kevésbé szervezett formát öltsön, és tevékenységének intenzitása változékonyabb legyen. Azon tény alapján azonban, hogy a kartell tevékenységének intenzitása időszakonként változhat, nem állapítható meg a kartell megszűnése.

(vö. 73., 76. pont)

7. Azon tény, hogy az 1/2003 rendelet lehetővé teszi, hogy a Bizottság a vállalkozás forgalmának legfeljebb 1%‑át kitevő összegű bírságot szabjon ki önálló jogsértés miatt, ha a vállalkozás a tájékoztatáskérésre megtagadja a választ, illetve pontatlan vagy félrevezető információkkal szolgál, nem zárja ki, hogy azt súlyosító körülményként figyelembe lehessen venni. Hozzá kell tenni azonban, hogy e két minősítés közül az egyik alkalmazása kizárja, hogy ugyanazon magatartást illetően a másikat egyidejűleg figyelembe lehessen venni.

(vö. 109. pont)

8. Még ha a vállalkozások szabadon is dönthetnek arról, hogy az 1/2003 rendelet 18. cikkének (1) bekezdése alapján nekik címzett tájékoztatáskérésekre válaszolnak‑e, vagy sem, az említett rendelet 23. cikke (1) bekezdésének a) pontjából kitűnik, hogy amennyiben a vállalkozások a válaszadás mellett döntenek, kötelesek pontos információkkal szolgálni.

E tekintetben meg kell állapítani, hogy az 1/2003 rendelet rendszerére figyelemmel a pontos információk nyújtására vonatkozó kötelezettség a kifogásközlésre adott válasz esetében is alkalmazandó. Kétségtelen, hogy nem létezik kifogásközlésre való válaszadási kötelezettség. Továbbá a védelemhez való jog gyakorlása magában foglalja a Bizottság által alapul vett dokumentumok bizonyító erejének vitatását is. Ha azonban a vállalkozás más információkkal, mint például tanúvallomással szolgál annak bizonyítása érdekében, hogy a Bizottság által a kifogásközlésben hivatkozott bizonyítékok hamisak, ezen információknak pontosaknak kell lenniük.

(vö. 111. pont)

9. A Bizottság a versenyszabályok megsértése miatt a vállalkozásra kiszabott bírság összegének meghatározása során nem köteles figyelembe venni annak veszteséges pénzügyi helyzetét, mivel az ilyen kötelezettség elismerése indokolatlan versenyelőnyhöz juttatná a piaci feltételekhez legkevésbé alkalmazkodó vállalkozásokat.

Ezen elvet egyáltalán nem kérdőjelezi meg a 17. rendelet 15. cikkének (2) bekezdése és az ESZAK‑Szerződés 65. cikkének (5) bekezdése alapján kiszabott bírság megállapításának módszeréről szóló iránymutatás 5. pontjának b) alpontja. A fizetőképesség ugyanis csak sajátos társadalmi környezetben játszik szerepet, amely azt jelenti, hogy bírság megfizetésének milyen következményei lehetnek, különösen a munkanélküliség emelkedésére vagy a termelési láncban az érintett vállalkozáshoz képest feljebb vagy lejjebb álló szektorban a gazdasági helyzet romlására tekintettel.

(vö. 120–121. pont)

10. A bírság összegének a közigazgatási eljárás során való együttműködés alapján történő csökkentése csak akkor igazolt, ha az érintett vállalkozás magatartása lehetővé tette a Bizottság számára a jogsértés fennállásának könnyebb megállapítását, és adott esetben annak megszüntetését. A bírság összegének az 1996. évi engedékenységi közlemény alapján való csökkentése csak akkor lehet igazolt, ha e tekintetben megállapítható, hogy az átadott információk és általánosabban az érintett vállalkozás magatartása a vállalkozás valódi együttműködését bizonyítja.

(vö. 123. pont)