17

E körülmények között a Juzgado de Primera Instancia no 4 de Castelló de la Plana (Castelló de la Plana‑i 4. sz. elsőfokú bíróság) felfüggesztette az eljárást, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjesztette a Bíróság elé: „1) a) Az uniós jognak az alkalmazási körében fennálló elsőbbségével összhangban, különösen a fogyasztási hitel és a fogyasztókkal kötött szerződések szabályozásának keretében: az uniós joggal való összeegyeztethetőséget a spanyol Tribunal Supremo mint legfelsőbb bíróság azon ítélkezési gyakorlata tekintetében, amely mint nemzeti rendelkezést úgy értelmezi és alkalmazza [az uzsoráról szóló törvényt], hogy ez az ítélkezési gyakorlat nem csak a megkötött szerződés érvénytelenségére terjed ki, hanem a »revolving« jellegű fogyasztói hitelszerződés »elsődleges tárgyára«, valamint a nyújtott szolgáltatás »ár/érték« arányának megfelelőségére is, a nemzeti bíróságnak hivatalból kell‑e értékelnie, vagy épp ellenkezőleg, amint azt a spanyol Tribunal Supremo állítja, az uniós joggal és az uniós irányelvekkel való összeegyeztethetőség értékelésének kötelezettsége a felperes kérelmétől függ, illetve annak van alárendelve (a kérelemhez kötöttség elve); ily módon, ha az »egyetlen vagy elsődleges« kereseti kérelem a fogyasztói hitel »uzsorás jellege miatti« semmisségének megállapítására irányul valamely nemzeti rendelkezésen alapuló kereseti kérelemként, akkor az úgy értendő, hogy »nem játszik szerepet« az uniós jog elsőbbsége és harmonizációs hatálya, bár a spanyol Tribunal Supremónak az említett uzsoratörvény értelmezésére és alkalmazására vonatkozó ítélkezési gyakorlata a fogyasztói hitel elsődleges tárgyára és ár/érték arányának megfelelőségére is kiterjed, ami ezen, a nemzeti bíróság által megoldandó ügy tárgya? b) Tekintettel az elsőbbség elvére és az uniós jognak a fogyasztói hitel és a fogyasztókkal kötött hitelmegállapodások szabályozása tekintetében fennálló harmonizáló hatályára, továbbá tekintettel arra a tényre, hogy a Tribunal Supremo (legfelsőbb bíróság) számos ítéletében ismételten megállapította, hogy a [93/13] irányelv 4. cikkének (2) bekezdésében foglalt harmonizált szabály által előírt »kizárás« teljes mértékben átültetésre került a spanyol jogba, és hogy a nemzeti bíróság ezért nem végezhet árfelülvizsgálatot, továbbá tekintettel arra a tényre, hogy a spanyol jog egyetlen rendelkezése, még [az uzsoráról szóló törvény] sem teszi lehetővé az árak ilyen bírósági felülvizsgálatát, illetve általában véve nem terjed ki arra, és tekintettel arra a tényre, hogy a fogyasztói hitel árát meghatározó záradék esetleges átláthatatlanságát ráadásul semmilyen módon nem értékelték: ellentétes-e a [93/13] irányelv 4. cikkének (2) bekezdésével, hogy a nemzeti bíróság [az uzsoráról szóló törvényt] úgy alkalmazza, hogy annak hatályát a szerződés semmisségének megállapítására vonatkozó természetes hatályán túlmenően kiterjeszti, és »ex novo« hatáskör alapján a szerződés fő tárgyával szemben olyan »bírósági felülvizsgálatot« gyakoroljon, amely alkalmas arra, hogy általánosságban meghatározza a fogyasztói hitel árát (a kamatláb vagy a [névleges kamatláb] alapján) vagy a hitel költségét (a [THM] alapján)? c) Végül, a fentiek alapján és tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződés által létrehozott szabályozási és harmonizációs keretre, különösen a belső piac működésével kapcsolatos uniós hatáskörben: ellentétes‑e az EUMSZ 120. cikkel – a nyitott piacgazdasággal és a szerződési szabadság elvével összefüggésben –, hogy a nemzeti bíróság a fogyasztói hitelek árának vagy költségeinek általános meghatározása érdekében felülvizsgálatot gyakoroljon anélkül, hogy ezt a felülvizsgálatot a nemzeti jog valamely rendelkezése kifejezetten szabályozná? 2) Tekintettel az uniós jog elsőbbségének elvére az Unió hatáskörébe tartozó harmonizáció területén, különösen a fogyasztói hitelre és a fogyasztókkal kötött hitelmegállapodásokra vonatkozó irányelvekkel összefüggésben, és tekintettel arra, hogy a jogbiztonság elve a fogyasztói hitelek belső piacának megfelelő működéséhez és hatékonyságához elengedhetetlen feltétel: ellentétes‑e a jogbiztonság ezen elvével a fogyasztói hitelszerződésekben szereplő [THM‑nek] az uzsora elleni küzdelem érdekében a fogyasztókkal szemben általánosan előírható olyan korlátozása, mint amilyet a Tribunal Supremo (legfelsőbb bíróság) nem objektív és pontos kritériumok, hanem pusztán egy referenciához való közelítés alapján állapított meg, úgy, hogy minden egyes nemzeti bíróság szabadon határozhatja meg ezt a korlátot a gyakorlatban, hogy az előtte folyamatban lévő jogvitákban döntsön?”