Keywords

Summary



Keywords

1. Környezet – A vadon élő madarak védelme – 79/409 irányelv – Jogalkotás nélküli átültetés – Korlátok

(79/409 tanácsi irányelv)

2. Környezet – A vadon élő madarak védelme – 79/409 irányelv – Hatály

(79/409 tanácsi irányelv, 1. cikk és 11. cikk)

3. Környezet – A vadon élő madarak védelme – 79/409 irányelv – A tagállamok általi végrehajtás

(79/409 tanácsi irányelv, 9. cikk, (1) bekezdés, a) pont és (2) bekezdés)

4. Környezet – A vadon élő madarak védelme – 79/409 irányelv – A vadászat megtiltásának kötelezettsége egyes időszakokban, amikor a madarak különösen veszélyeztetettek

(79/409 tanácsi irányelv, 7. cikk, (4) bekezdés)

5. Környezet – A vadon élő madarak védelme – 79/409 irányelv – A vadászati idény kezdő‑ és zárónapja

(79/409 tanácsi irányelv, 9. cikk, (1) bekezdés, c) pont)

6. Környezet – A vadon élő madarak védelme – 79/409 irányelv – A tagállamok általi végrehajtás

(79/409 tanácsi irányelv, 8. cikk és IV. melléklet)

Summary

1. A közösségi normák belső jogba való átültetése nem feltétlenül azok változatlan formai és tartalmi átvételét teszi szükségessé egy kifejezett különös rendelkezésben, annak eleget lehet tenni egy általános jogi környezet megteremtésével is, ha az ténylegesen biztosítja az irányelv kellően egyértelmű és pontos, teljes körű alkalmazását.

A vadon élő madarak védelméről szóló 79/409 irányelv esetében azonban különösen nagy jelentősége van az átültetés pontosságának, mivel a közös örökség kezelése saját területük vonatkozásában az egyes tagállamokra van bízva.

(vö. 89., 92. pont)

2. A vadon élő madarak védelméről szóló 79/409 irányelv 11. cikke, amely mindössze azt a különös kötelezettséget írja elő a tagállamok számára, hogy biztosítsák, a tagállamok európai területein természetesen elő nem forduló vadon élő madárfajok bármiféle betelepítése ne károsítsa a helyi növény‑ és állatvilágot, nem tekinthető olyan jogalapnak, amelynek alapján eltérést lehet engedélyezni a tagállamokat az irányelv 1. cikke alapján terhelő védelmi kötelezettségektől, amelyek a tagállamok európai területén természetesen előforduló minden vadon élő madárfajra vonatkoznak, tehát minden tagállamot illetően mind a náluk őshonos, mind a más tagállamokban megtalálható fajokra. A vadon élő madarak teljes körű és hatékony, azok tartózkodási vagy vonulási helyétől függetlenül az egész Közösségre kiterjedő védelme ugyanis olyan jelentőséggel bír, hogy annak fényében minden olyan nemzeti szabályozás összeegyeztethetetlen az irányelvvel, amely a vadon élő madarak védelmét a hazai állatvilág alapul vételével alakítja ki.

(vö. 101–103. pont)

3. Igaz ugyan, hogy a szőlőkultúrák károsodásának megelőzése érdekében a vadon élő madarak védelméről szóló 79/409 irányelv 9. cikke (1) bekezdése a) pontjának harmadik franciabekezdése értelmében főszabály szerint lehet eltérő intézkedéseket hozni, ez utóbbi rendelkezés azonban nem biztosít jogalapot arra, hogy egy fajt, még ha korlátozott időre is, teljes mértékben kivonjanak az említett védelmi rendszer hatálya alól. Ha ugyanis egy fajt, akár korlátozott időre is, teljes mértékben kivonnak az irányelv által előírt védelmi rendszer hatálya alól, az a faj létét veszélyeztetheti. Ezért a tagállamok csak az irányelv 9. cikkének (2) bekezdésében foglalt követelmények betartásával engedélyezhetnek eltérést a vadon élő madarak védelmének rendszerétől.

(vö. 113–115. pont)

4. A vadon élő madarak védelméről szóló 79/409 irányelv 7. cikkének (4) bekezdése által a vadászati tevékenységek ellen kialakított védelmi rendszer tágan, az érintett fajok biológiai sajátosságaira történő utalással került meghatározásra, mivel a fészekrakási időszakon kívül a szaporodási, és az utódnevelési időszak különböző szakaszait is érinti. Csak az ilyen szemlélet felel meg ugyanis az említett 7. cikk (4) bekezdése által követett célkitűzésnek, amely teljes körű védelmi rendszer biztosítására irányul azokban az időszakokban, amelyek folyamán a vadon élő madarak fennmaradása különösen veszélyeztetett. Ugyanis a madarak szaporodásával összefüggő időszakok alatt történő bármilyen beavatkozás káros hatással lehet rájuk, még akkor is, ha állományuknak csak egy részét érinti. Ugyanez vonatkozik a párzási időszakra is, amelynek során az érintett fajok különösen kiszolgáltatottak és sebezhetők. Ez utóbbi szakasz következésképpen beletartozik abba az időszakba, amelynek során főszabály szerint minden vadászati cselekmény tilos.

(vö. 192–195. pont)

5. A vadon élő madarak védelméről szóló 79/409 irányelv 9. cikke (1) bekezdésének c) pontja lehetővé teszi a tagállamoknak, hogy eltérjenek a vadászati idény megkezdésének és befejezésének azon időpontjaitól, amelyek az irányelv 7. cikkének (4) bekezdésében megjelölt célkitűzésekből adódnak. E tekintetben a vadon élő madarak kedvtelésből történő vadászata az irányelv 7. cikkének (4) bekezdésében megjelölt tiltott időszakokban, amennyiben teljesülnek annak az irányelv 9. cikke (2) bekezdésében előírt feltételek, minősülhet a 9. cikk (1) bekezdésének c) pontja értelmében vett „ésszerűen megindokolható hasznosításnak”. A megkövetelt feltételek minden egyes eltérés esetében történő teljesülésének bizonyítása azonban az arról határozatot hozó hatóságot terheli.

Egyébiránt a tagállamok az utóbbi rendelkezés átültetésére irányuló intézkedések elfogadása során kötelesek biztosítani, hogy az abban szabályozott eltérés alkalmazásának minden esetében, és minden védett faj vonatkozásában az engedélyezett vadászati kilövések ne haladják meg azt a precíz tudományos adatok alapján megállapítandó felső értéket, amely megfelel az e rendelkezés által az említett kilövések korlátozására meghatározott kis mennyiségnek. Különösen az irányelvnek a közösségi joggal összhangban álló átültetése annak lehetővé tételét is magában foglalja, hogy az adott faj esetében eltérés folytán lehetséges kilövés engedélyezésével megbízott hatóságok olyan mutatókra támaszkodhassanak, amelyek kellő pontossággal meghatározzák a mennyiség tekintetében betartandó felső értéket. Ebből az következik, hogy az érintett tagállam illetékes hatóságainak feladata megfelelő jogi pontossággal és elismert tudományos adatok alapján annak biztosítása, hogy a mennyiség tekintetében betartandó felső érték túllépésére semmilyen körülmények között ne kerüljön sor, és így az említett fajok védelme teljes mértékben biztosított legyen.

(vö. 196–199., 201., 225. pont)

6. Az, hogy valamely tagállamban nem alkalmaznak bizonyos, a vadon élő madarak védelméről szóló 79/409 irányelv által tiltott vadászati eszközöket vagy ölési módszereket, nem mentesíti az érintett tagállamot azon kötelezettség alól, hogy meghozza mindazon törvényi, rendeleti és közigazgatási intézkedéseket, amelyek az irányelv rendelkezéseinek megfelelő átültetéséhez szükségesek. A jogbiztonság elve ugyanis megköveteli, hogy az irányelv által felállított tilalmak kötelező erejű jogi rendelkezésekben fejeződjenek ki.

(vö. 280–281. pont)