2

A megtámadott ítélet 8–29. pontjában az Elsőfokú Bíróság a következőképpen ismertette a jogvita alapját képező tényállást: „8 A Lenzing AG [a továbbiakban: Lenzing] egy cellulózrostot (viszkóz, modál és lyocell) gyártó és forgalmazó osztrák társaság. 9 A Sniace, SA (a továbbiakban: Sniace) egy cellulózt, papírt, viszkózrostot, szintetikus rostokat és nátrium-szulfátot gyártó spanyol társaság. […] 10 1993 márciusában a spanyol bíróságok a már évek óta gazdasági és pénzügyi nehézségekkel küzdő Sniacét fizetésképtelennek nyilvánították. 1996 októberében a Sniace magánhitelezői olyan egyezséget kötöttek, amely szerint követeléseik 40%-át a Sniace részvényeivé alakították át, és ennek folytán a fizetésképtelenség megszűnt. A Sniace állami hitelezői tartózkodási jogukkal élve nem vettek részt az egyezség megkötésében. 11 1993. november 5-én és 1995. október 31-én a Sniace és a Fogasa [spanyol bérgarancia alap] megállapodást kötöttek azoknak az összegeknek a Fogasa részére történő visszafizetéséről, amelyeket ez utóbbi a Sniace munkavállalóinak fizetett ki munkabérhátralék és juttatások címén. Az első megállapodás szerint 897652789 spanyol pesetát (ESP), valamint 465055911 ESP 10%-os törvényi kamatlábbal kiszámított kamatot kellett félévi részletekben nyolc év alatt megfizetni (a továbbiakban: az 1993. november 5-i megállapodás). A második megállapodás szerint 229424860 ESP-t, valamint 110035018 ESP 9%-os törvényi kamatlábbal kiszámított kamatot kellett félévi részletekben nyolc év alatt megfizetni (a továbbiakban: az 1995. október 31-i megállapodás). A Fogasa követeléseinek biztosítására a Sniace 1995. augusztus 10-én a Fogasa javára két ingatlanán jelzálogjogot jegyeztetett be. 1998 júniusában a Sniace a két megállapodás keretei között 186963594 ESP-t fizetett vissza. 12 1996. március 8-án a Tesorería General de la Seguridad Social (általános társadalombiztosítási kincstár, a továbbiakban: társadalombiztosítási pénztár) és a Sniace megállapodást kötöttek, amelynek tárgya a Sniace 1991 februárjától 1995 februárjáig terjedő időszakban keletkezett 2903381848 ESP-t kitevő társadalombiztosítási járuléktartozása megfizetésének átütemezése volt (a továbbiakban: az 1996. március 8-i megállapodás). A megállapodás szerint ezt az összeget, valamint a 9%-os törvényi kamatlábbal kiszámított kamatot 96 havi részletben 2004 márciusáig kellett volna megfizetni. A megállapodást egy 1996. május 7-én kötött megállapodás módosította, amelyik egyéves fizetési halasztást adott, 84 havi részletet és 9%-os törvényi kamatláb alkalmazását írta elő (a továbbiakban: az 1996. május 7-i megállapodás). Miután a Sniace nem tartotta be ezeket a megállapodásokat, a Sniace és a társadalombiztosítási pénztár között 1997. szeptember 30-án megkötött új megállapodás lépett a helyükbe (a továbbiakban: az 1997. szeptember 30-i megállapodás). Ezt tíz év alatt kellett végrehajtani, és 3510387323 ESP megfizetését írta elő az 1991 februárja és 1997 februárja közötti időszakban esedékes társadalombiztosítási járulékhátralék, valamint 615056349 ESP késedelmi pótlék fejében. Az első két év alatt csak az évi 7,5%-os kamatlábbal számolt kamatot kellett fizetni, a következő évek során pedig a főtartozást és a kamatot. 1998 áprilisában a Sniace 216118863 ESP-t fizetett meg az 1997. szeptember 30-i megállapodás keretében. 13 A [Lenzing] 1996. július 4-én panaszt terjesztett elő a Bizottságnál a '80-as évek végétől kezdve a Sniacének állítólag éveken keresztül nyújtott sorozatos állami támogatások tárgyában. 1996. november 26-i és december 9-i levelében további információkat bocsátott a Bizottság rendelkezésére. A spanyol hatóságok 1997. február 17-i levelükben tettek észrevételeket. […] 16 1997. november 7-i levelében a Bizottság értesítette a spanyol kormányt, hogy az EK-Szerződés 93. cikkének (2) bekezdése (jelenleg az EK 88. cikk (2) bekezdése) szerinti eljárást indít a [Lenzing] által bejelentett egyes állítólagos állami támogatások, köztük az 1993. november 5-i és az 1995. október 31-i megállapodások, valamint »a társadalombiztosítási járulékok behajtásának 1991 óta történt elmulasztása« tekintetében, és felhívta, hogy tegye meg észrevételeit. E levél közzétételével az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában1998. február 14-én (HL C 49., 2. o.) tájékoztatta az eljárás megindításáról a többi tagállamot és az érdekelt feleket, és felhívta őket, hogy tegyék meg esetleges észrevételeiket. A spanyol kormány 1997. december 19-i levelében tette meg észrevételeit. Az érdekelt harmadik felek, köztük 1998. március 27-i levelével a [Lenzing], szintén észrevételeket tettek, amelyekről a spanyol kormány 1998. június 24-i levelében nyilvánított véleményt. Spanyolország 1998. április 16-i levelében válaszolt a Bizottság 1997. február 23-i levelében feltett kérdéseire. 17 1998. október 28-án a Bizottság meghozta az [1998. október 28-i] határozatot. 18 A határozat rendelkező része a következő: »Első cikk A Spanyolország által a [Sniace] számára nyújtott következő állami támogatás összeegyeztethetetlen a közös piaccal: a) a Sniace és a [társadalombiztosítási pénztár] között megkötött, 2903381848 ESP összegű főtartozás megfizetésének átütemezésére vonatkozó, az 1996. május 7-i megállapodás által módosított, 1996. március 8-i megállapodás, ahogyan azt a 3510387323 ESP összegű főtartozás megfizetésének átütemezésére vonatkozó, 1997. szeptember 30-i megállapodás ismét módosította, amennyiben a kamatláb alacsonyabb volt a piaci kamatlábnál, valamint b) a Sniace és a [Fogasa] között megkötött, a kamatokat is magukba foglaló 1362708700 ESP, illetve 339459878 ESP összegekről szóló, 1993. november 5-i és 1995. október 31-i megállapodások, amennyiben a kamatláb alacsonyabb volt a piaci kamatlábnál. Az [EK 88. cikk (2) bekezdése] alapján indított eljárásban vizsgált egyéb pontok, azaz a 7/93 törvény alapján megadott egy milliárd [ESP] hitelbiztosíték, a szennyvíztisztító üzem építését finanszírozó mechanizmus, valamint az adósságok részleges elengedése Torrelavega városi képviselő-testülete által nem minősülnek állami támogatásnak, így az eljárás megszüntethető […] Az 1987 és 1995 közötti időszakban fizetendő környezetvédelmi hozzájárulás behajtásának elmulasztása tekintetében a Bizottság megfelelő időn belül külön határozatot fog hozni. Második cikk (1) A Spanyol Királyság minden szükséges intézkedést megtesz annak érdekében, hogy az 1. cikkben meghatározott állami támogatást visszatéríttesse a támogatás kedvezményezettjével, akinek azt már jogellenesen a rendelkezésére bocsátotta. […]« 19 A Bíróság Hivatalához 1998. december 24-én érkezett keresetében a Spanyol Királyság kérte az 1998. október 28-i határozat megsemmisítését (C-479/98. sz. ügy). Ebben az ügyben a Bíróság elnöke 1999. február 23-i határozatával felfüggesztette az eljárást, hogy bevárja a Bíróság ítéletét a C-342/96. sz., Spanyolország kontra Bizottság ügyben, amelyben hasonló kérdésekről volt szó. […] 21 1999. április 29-én a Bíróság meghozta ítéletét a C-342/96. sz. ügyben (EBHT 1999., I-2459. o.; a továbbiakban: Tubacex-ítélet). Először is megállapította, hogy a Fogasa nem fizetésképtelen vagy nehézségekkel küzdő vállalkozásoknak nyújtott hitelekhez járult hozzá, hanem az általa nyújtott, majd a vállalkozásokkal visszatéríttetett pénzzel kielégített a munkavállalók által előterjesztett minden jogos igényt. Hozzátette, hogy a Fogasa köthetett a tartozások megfizetésének halasztását vagy a részletfizetést lehetővé tevő visszafizetési megállapodásokat, és hogy a társadalombiztosítási pénztár is adhatott halasztást vagy részletfizetési kedvezményt a társadalombiztosítási járuléktartozásra. A Bíróság ezt követően kifejtette, hogy az állam nem állami befektetőként járt el, akinek a magatartását a tőkéjét a többé-kevésbé rövid távon történő megtérülés reményében elhelyező magánbefektetőéhez kellene hasonlítani, hanem állami hitelezőként, »aki egy magánhitelezőhöz hasonlóan szeretné visszaszerezni a neki járó összegeket, és aki ezért olyan megállapodásokat köt az adóssal, amelyek alapján a felhalmozódott adósságok megfizetésére halasztást és részletfizetési kedvezményt ad, hogy megkönnyítse a visszafizetésüket« (46. pont). Leszögezte, hogy az ügyben szereplő megállapodásokat olyan körülmény alapján kötötték meg, amely már azelőtt fennállt, hogy a Tubacex köteles lett volna visszafizetni a Fogasa által megelőlegezett munkabéreket, és megfizetni a társadalombiztosítási járuléktartozásait, így a megállapodások alapján a Tubacexnek nem keletkeztek új tartozásai a közhatalmi szervek felé (47. pont). Végül a Bíróság megállapította, hogy »az ilyen hitelekre általában irányadó kamatlábak azok a kamatlábak, amelyek célja a kötelezetti késedelem miatt a hitelező által elszenvedett hátrány ellensúlyozása, azaz a késedelmi kamatlábak«, és hogy »abban az esetben, ha az állami hitelezővel szemben fennálló tartozásra alkalmazott késedelmi kamatláb eltérne a magánhitelezővel szemben fennálló tartozásra szokásosan alkalmazott kamatlábtól, akkor az utóbbit kellene alkalmazni, ha ez magasabb volna, mint az előbbi« (48. pont). Ezekre tekintettel a Bíróság megsemmisítette a 97/21 határozatot, »amennyiben az az EK 87. cikkel összeegyeztethetetlennek nyilvánítja a Spanyol Királyság által a Tubacex javára elfogadott intézkedéseket, amennyiben a Tubacexnek a Fogasa és a társadalombiztosítási pénztár felé fennálló tartozásaira alkalmazott 9%-os kamatláb alacsonyabb, mint a piacon alkalmazott kamatláb«. […] 23 A Tubacex-ítélet következtében a Bizottság felülvizsgálta az 1998. október 28-i határozatot. 2000. február 16-i levelével közölte a spanyol kormánnyal, hogy megindítja az EK 88. cikk (2) bekezdése szerinti eljárást »az [1998. október 28-i] határozat 1. cikkében részletezett, a közös piaccal összeegyeztethetetlennek ítélt támogatási elemek« tekintetében, és felhívta, hogy tegye meg az észrevételeit. […] 24 2000. szeptember 20-án a Bizottság meghozta a [vitatott] határozatot. […] 26 [E határozatban] a Bizottság […] arra a következtetésre jutott, hogy »a Fogasa és a Sniace között megkötött visszafizetési megállapodások, valamint a Sniace és a társadalombiztosítás között megkötött átütemezési megállapodások nem minősültek állami támogatásnak« ((31) preambulumbekezdés), és hogy ebből következőleg »az [1998. október 28-i] határozatot módosítani kell« ((32) preambulumbekezdés). 27 A [vitatott] határozat rendelkező része a következő: »Első cikk Az [1998. október 28-i] határozat a következőképpen módosul: (1) Az 1. cikk (1) bekezdése helyébe a következő bekezdés lép: ’A Spanyolország által a [Sniace] javára alkalmazott következő intézkedések nem minősülnek állami támogatásnak: a) a 2903381848 [ESP] (azaz 17449676,34 euró) összegű főtartozás megfizetésének átütemezéséről szóló, a Sniace és a [társadalombiztosítási pénztár] között megkötött, az 1996. május 7-i megállapodás által módosított, 1996. március 8-i megállapodás, ahogyan azt a 3510387323 [ESP] (azaz21097852,72 euró) összegű főtartozás megfizetésének átütemezéséről szóló, 1997. szeptember 30-i megállapodás ismét módosította, valamint b) a Sniace és a [Fogasa] között megkötött, az 1362708700 [ESP] (azaz 8190044,23 euró), illetve 339459878 [ESP] (azaz 2040194,96 euró) összegekről szóló, 1993. november 5-i és 1995. október 31-i megállapodások.’ (2) A 2. cikk hatályát veszti. […]« […] 29. 2000. december 4-én a Bíróság elnöke elrendelte a C-479/98. sz. ügy törlését.”