T‑76/04. R. sz. ügy

Bactria Industriehygiene-Service Verwaltungs GmbH & Co. KG

kontra

az Európai Közösségek Bizottsága

„Ideiglenes intézkedés iránti kérelem – 2032/2003/EK rendelet – Biocid termékek – A kérelem elfogadhatósága”

Az Elsőfokú Bíróság elnökének végzése, 2004. július 2..

A végzés összefoglalása

1. Ideiglenes intézkedés iránti kérelem – A végrehajtás felfüggesztése – Ideiglenes intézkedések – Az elrendelés feltételei – Sürgősség – „Fumus boni juris” – A felperesnek a kért intézkedés elrendeléséhez fűződő érdeke

(EK 242. és EK 243. cikk; az Elsőfokú Bíróság eljárási szabályzata, 104. cikk, 2. §)

2. Ideiglenes intézkedés iránti kérelem – Elfogadhatósági feltételek – Az alapkereset elfogadhatósága – Relevancia hiánya – Korlátok

(EK 242. és EK 243. cikk; az Elsőfokú Bíróság eljárási szabályzata, 104. cikk, 2. §)

3. Ideiglenes intézkedés iránti kérelem – Elfogadhatósági feltételek – Keresetlevél – Alaki követelmények – A kérelem tárgyának pontos megjelölése

(Az Elsőfokú Bíróság eljárási szabályzata, 44. cikk, 1. §, d) pont és 104. cikk, 3. §)

1. Az Elsőfokú Bíróság eljárási szabályzata 104. cikkének 2. §‑a előírja, hogy az ideiglenes intézkedés iránti kérelemnek meg kell határoznia a jogvita tárgyát, a sürgősségre okot adó körülményeket, valamint azokat a ténybeli és jogi alapokat, amelyek valószínűsítik a kért ideiglenes intézkedés szükségességét (fumus boni juris). A felperes félnek emellett bizonyítania kell, hogy a kért intézkedés elrendeléséhez érdeke fűződik.

(vö. 22., 52. pont)

2. Az érdemi kérdésre vonatkozó kereset elfogadhatóságának kérdését főszabály szerint nem kell az ideiglenes intézkedés iránti eljárásban megvizsgálni, mivel az előre befolyásolhatná az alapügyben meghozandó határozatot. Ezzel szemben, ha az alapügyben benyújtott kereset – amelyhez az ideiglenes intézkedés iránti kérelem kapcsolódik – nyilvánvaló elfogadhatatlansága merül fel, szükségessé válhat olyan tényezők bizonyítása, amelyek alapján valószínűsíthető az alapkereset elfogadhatósága.

(vö. 23. pont)

3. Az ideiglenes intézkedés iránti kérelem tárgyának pontosabb meghatározása hiányában nem felel meg az Elsőfokú Bíróság eljárási szabályzata 44. cikke 1. §-a d) pontjában – amelyre a 104. cikke 3. §-a visszautal – előírt feltételeknek, ezért elfogadhatatlan.

(vö. 50. pont)

AZ ELSŐFOKÚ BÍRÓSÁG ELNÖKÉNEK VÉGZÉSE

2004. július 2.( )

„Ideiglenes intézkedés iránti kérelem – 2032/2003/EK rendelet – Biocid termékek – A kérelem elfogadhatósága”

A T‑76/04. R. sz. ügyben,

a Bactria Industriehygiene-Service Verwaltungs GmbH &Co. KG ( képviselik: C. Mereu és K. Van Maldegem ügyvédek)

felperesnek

az Európai Közösségek Bizottsága ( képviseli: X. Lewis és F. Simonetti, meghatalmazotti minőségben, kézbesítési cím: Luxembourg)

alperes ellen

a biocid termékek forgalomba hozataláról szóló 98/8/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 16. cikkének (2) bekezdésében említett 10 éves munkaprogram második szakaszáról, valamint az 1896/2000/EK rendelet módosításáról szóló, 2003. november 4‑i 2032/2003/EK bizottsági rendelet (HL L 307., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 41. kötet, 92. o.) 5. cikke (1) és (2) bekezdése valamint II. és V. melléklete végrehajtásának felfüggesztésére irányuló kérelme tárgyában,

AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK ELSŐFOKÚ BÍRÓSÁGÁNAK ELNÖKE

meghozta a következő

Végzést

Jogi keret

1 1998. február 16‑án az Európai Parlament és a Tanács elfogadta a biocid termékek forgalomba hozataláról szóló 98/8/EK irányelvet (HL L 123., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 23. kötet, 3. o). Az irányelv célja a használatra javasolt biocid termékek engedélyezéséről és forgalomba hozataláról szóló közösségi rendszer megteremtése volt.

2 A 98/8 irányelv 16. cikke (2) bekezdése alapján elindították azt a munkaprogramot, amelynek célja a biocid felhasználás céljából 2000. május 14‑én már forgalomban lévő összes hatóanyag (a továbbiakban: létező hatóanyag) felülvizsgálata volt. Az ilyen hatóanyagokat tartalmazó biocid termékek engedélyezésének és forgalomba hozatalának feltétele, hogy az irányelv I., I.A., illetve I.B. mellékletében fel legyenek sorolva.

3 A fenti munkaprogram első szakaszát a 98/8 rendelet 16. cikk (2) bekezdésében említett program első szakaszáról szóló 2000. szeptember 7‑i 1896/2000/EK bizottsági rendelet (HL L 228., 6. o. magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 30. kötet, 266. o.). indította el. Ahogy a rendelet második preambulumbekezdése jelzi, „a felülvizsgálati program első szakaszának célja, hogy lehetővé tegye a Bizottság számára a biocid termékek létező hatóanyagainak azonosítását, és kiválassza azokat, amelyeket számításba kell venni a(z) (98/8) irányelv I., IA. vagy IB. mellékletébe történő felvétel szempontjából”.

4 Az 1896/2000 rendelet 3. cikke (1) bekezdésének értelmében minden, biocid termékben történő felhasználási céllal forgalomba hozott létező hatóanyag gyártójának az I. mellékletben említett hatóanyagra vonatkozó információnak a Bizottsághoz történő benyújtásával „azonosítania” kell az adott hatóanyagot. Ezenfelül, egy biocid termék bármely készítője, tehát gyártója vagy a Közösségben működő képviselője meghatározhat létező hatóanyagot.

5 Az 1896/2000 rendelet 4. cikke alapján a gyártók, készítők és azok a társulások, amelyek egy vagy több terméktípus vonatkozásában kérelmezni kívánják valamely létező hatóanyag felvételét a 98/8 irányelv I. vagy IA. mellékletébe, bejelentik ezt a hatóanyagot a Bizottságnak. A létező hatóanyagok bejelentésének határideje 2002. március 28‑án lejárt. A 1896/2000 rendelet 4. cikke (1) bekezdésében előírt meghosszabbított határidőről szóló, 2002. szeptember 25‑i 1687/2002/EK bizottsági rendelet (HL L 258., 15. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 37. kötet, 73. o.) értelmében ezt a határidőt bizonyos aktív hatóanyagok esetében 2003. január 31‑ig meghosszabbították.

6 Az 1896/2000 rendelet 6. cikke (1) bekezdés b) pontja értelmében az előző pontban említett bejelentést követően, a 98/8 irányelv 28. cikkében megállapított eljárással összhangban rendeletet kellett elfogadni, amely egyebek mellett tartalmazza azon aktív hatóanyagok teljes körű jegyzékét, amelyekre nézve a Bizottság legalább egy bejelentést elfogadott.

7 A 98/8 irányelv 16. cikke (2) bekezdésében említett tízéves munkaprogram második szakaszáról szóló, valamint az 1896/2000 rendelet módosításáról szóló 2003. november 4‑i 2032/2003/EK bizottsági rendelet (HL L 307., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 41. kötet, 92. o.) bevezeti a „résztvevő” fogalmát, amelyet a 2. cikk az alábbiak szerint határoz meg:

„[…] olyan gyártó, formázó vagy szervezet, amely a Bizottság által az 1896/2000/EK rendelet 4. cikkének (2) bekezdésével összhangban elfogadott bejelentést nyújtott be…[…]”.

8 A 2032/2003 rendelet 3. cikke az első szakasz folyamán „azonosított és bejelentett létező hatóanyagokról” rendelkezik. Második bekezdésében az alábbiak szerint rendelkezik:

„A II. melléklet tartalmazza azoknak a létező hatóanyagoknak a teljes körű jegyzékét, amelyek tekintetében:

a) a Bizottság legalább egy bejelentést elfogadott az 1896/2000/EK rendelet 4. cikkének (2) bekezdésével összhangban;

[…]

Ez a jegyzék a rajta szereplő valamennyi olyan bejelentett létező hatóanyagra vonatkozóan megadja a terméktípus(oka)t, amely tekintetében a bejelentést elfogadták [...]”

9 A 2032/2003 rendelet 5. cikke, mely a bejelentett létező hatóanyagok felülvizsgálatára vonatkozó rendelkezéseket tartalmazza, az alábbiak szerint rendelkezik:

„Valamely, a II. mellékletben felsorolt hatóanyag felülvizsgálatát, a meghatározott terméktípus(ok) vonatkozásában, az erre a célra az adott hatóanyagra és terméktípusra vonatkozó teljes dosszié alapján a kijelölt referens tagállam végzi el, feltéve hogy:

a) a dosszié megfelel a IV. mellékletben meghatározott követelményeknek;

b) a teljes dossziét az e rendelet 5. mellékletében az érintett terméktípusra vonatkozóan meghatározott időtartamon belül benyújtják, a 98/8/EK irányelv 11. cikke (1) bekezdésének b) pontjában említett és az e rendelet IV. mellékletében meghatározott összefoglaló dossziéval együtt.

E rendelet 8. cikkének sérelme nélkül, a II. mellékletben felsorolt valamely hatóanyagot kizárólag azzal a terméktípussal, illetve azokkal a terméktípusokkal kapcsolatban vizsgálják felül, amelyre/amelyekre vonatkozóan a bejelentést elfogadták.

2. A II. mellékletben felsorolt hatóanyagoknak a 8. és 14. terméktípus vonatkozásában történő felülvizsgálatára kijelölt referens tagállamokat az V. melléklet A. része határozza meg.

A II. mellékletben felsorolt hatóanyagoknak a 16., 18., 19. és 21. terméktípus vonatkozásában történő felülvizsgálatára kijelölt referens tagállamokat az V. melléklet B. része határozza meg.

Azt a tagállamot, amely az 1896/2000/EK rendelet 5. cikkének (3) bekezdése szerint jelezte érdekeltségét egy létező hatóanyaggal kapcsolatban, nem jelölhetik ki referens tagállamként az adott hatónyag vonatkozásában.

3. E rendelet 8. cikkének sérelme nélkül, az a kérelmező, aki nem résztvevő, és a 98/8/EK irányelv 11. cikkével összhangban kérelmezni kívánja egy olyan létező hatóanyag felvételét az említett irányelv I., IA. vagy IB. mellékletébe, amelyet bejelentettek, vagy amellyel kapcsolatban valamely tagállam jelezte érdekeltségét, az e rendelet V. mellékletében meghatározott valamely terméktípusra vonatkozóan, benyújtja a teljes dossziét az említett mellékletben meghatározott időtartamon belül az adott hatóanyag/terméktípus kombinációira vonatkozóan.

4. A VI. melléklet tartalmazza az illetékes hatóságok felsorolását a 2003. július 1‑jei állapot szerint.”

10 A 6. cikk, amely a teljes dosszié elkészítésére vonatkozó szabályokat állapítja meg, az alábbiak szerint rendelkezik:

„1. A teljes dosszié elkészítése során minden ésszerű erőfeszítést meg kell tenni többek között a gerinces állatokon történő kísérletek megismételt elvégzésének elkerülése, valamint – adott esetben – a közös teljes dosszié összeállítása érdekében.

2. A teljes dosszié összeállításának megkezdése előtt a résztvevő:

a) tájékoztatja a referens tagállamot a gerinces állatokon már elvégzett valamennyi kísérletről;

b) kapcsolatba lép a referens tagállammal abból a célból, hogy tanácsot kérjen bizonyos tanulmányok elkészítése alóli mentességre vonatkozó igazolások elfogadhatóságával kapcsolatban;

c) tájékoztatja a referens tagállamot a teljes dosszié elkészítése céljából gerinces állatokon történő további kísérletek elvégzésére irányuló szándékáról;

d) amikor a referens tagállam tájékoztatja arról, hogy egy másik résztvevő ugyanolyan kísérletek elvégzésére irányuló terveket nyújtott be, minden ésszerű erőfeszítést megtesz annak érdekében, hogy együttműködjön ezzel a résztvevővel a kísérletek közös elvégzésében.

Az első albekezdés b) pontjával összhangban a referens tagállamok által adott tanács nem határozza meg előre a 9. cikk (1) bekezdése szerinti teljességi ellenőrzés kimenetelét.

3. A referens tagállam közreadhat az e rendelet II. mellékletében felsorolt valamely hatóanyag tekintetében gerinces állatokon végzett bármely kísérletre vonatkozó információt, kivéve ha ez az információ bizalmasnak minősül a 98/8/EK irányelv 19. cikke értelmében. Ez az információ tartalmazhatja az érintett hatóanyag nevét, a kísérlet végeredményét és az adatok jogosultjával való kapcsolatfelvételre szolgáló címet.

4. Amennyiben a referens tagállam tud arról, hogy több résztvevő is szándékozik felülvizsgálni egy bizonyos hatóanyagot, erről értesíti ezeket a résztvevőket.

5. Azok a résztvevők, akik ugyanazt a hatóanyagot ugyanazon terméktípus(ok) vonatkozásában szándékoznak felülvizsgálni, minden ésszerű erőfeszítést megtesznek annak érdekében, hogy közösen adják be a teljes dossziét a közösségi versenyszabályok teljes mértékű betartása mellett.

Amennyiben, a fenti körülmények között, nem nyújtanak be közös dossziét, minden egyes önálló dossziéban részletezni kell az együttműködés biztosítása érdekében tett erőfeszítéseket és a részvétel elmaradásának okait.

[…]”

11 A 7. cikk, amely „a teljes dosszié benyújtása” címet viseli, az alábbiak szerint rendelkezik:

„A résztvevő a teljes dosszié legalább egy nyomtatott, valamint egy elektronikus példányát benyújtja a referens tagállamnak.

Továbbá a résztvevő benyújtja […] az összefoglaló dosszié egy nyomtatott példányát.”

12 A 8. cikk állapítja meg a résztvevők társulására, helyettesítésére és visszalépésére vonatkozó szabályokat. Az alábbiak szerint rendelkezik:

„Amennyiben kölcsönös megállapodás alapján egy gyártó, formázó vagy szervezet társul valamely résztvevőhöz, vagy helyettesít valamely résztvevőt a teljes dosszié benyújtásában, a megállapodást megkötő felek erről közösen értesítik a Bizottságot és a referens tagállamot, illetve csatolják az esetleges vonatkozó jóváhagyó nyilatkozatot.

A Bizottság ennek megfelelően értesíti a többi olyan résztvevőt, aki ugyanazt a hatóanyagok ugyanazon terméktípus(ok) vonatkozásában szándékozik felülvizsgálni.

[…]

3. A Bizottság értesíti a tagállamokat, ha olyan helyzet áll elő, ahol egy bizonyos létező hatóanyag/terméktípus kombináció vonatkozásában valamennyi résztvevő visszalépett. Ezt az információt elektronikus úton is nyilvánosságra kell hozni.

4. A létező hatóanyag/terméktípus vonatkozásában a résztvevő szerepét átvenni kívánó gyártó, formázó, szervezet vagy más személy a (3) bekezdésben említett információ nyilvánosságra hozatalától számított három hónapon belül tájékoztatja erről a Bizottságot.

Az első albekezdésben említett időtartamon belül valamely tagállam ugyancsak jelezheti a Bizottságnak a létező hatóanyag/terméktípus kombinációinak a 98/8/EK irányelv I., IA. vagy IB. mellékletébe történő felvételéhez fűződő érdekeltségét, amennyiben vannak olyan felhasználások, amelyeket a tagállam elengedhetetlennek tart, különösen az emberi vagy állati egészség, illetve a környezet védelme szempontjából. Az ilyen érdekeltséget jelző tagállamot résztvevőnek kell tekinteni.

Az első és második albekezdésben megnevezett esetekben az V. mellékletben meghatározott vonatkozó időtartamot, amennyiben indokolt, meg lehet hosszabbítani, és másik referens tagállamot lehet kijelölni.

5. Amennyiben a Bizottság nem kap választ a (4) bekezdésnek megfelelően, döntés születik arról, hogy a létező hatóanyagot ne vegyék fel a 98/8/EK irányelv I., IA. vagy IB. mellékletébe az érintett terméktípus(ok)ra vonatkozó felülvizsgálati program keretében.”

A tényállás és az eljárás

13 A felperes a perecetsav hatóanyagot, valamint az azt tartalmazó biocid termékeket gyártja és forgalmazza.

14 A perecetsav vonatkozásában az 1896/2000 rendelettel összhangban egy „Cefic Peracetic Acid Registration (PAR) Group” elnevezésű, tizenkét vállalatot, köztük a felperest tömörítő társaság nyújtott be bejelentést a Bizottsághoz.

15 A 2032/2003 rendelet II. és V. mellékleteiből kitűnően a perecetsav a 01. (humán higiéniai biocid termékek), a 02. (az egészségügy és a közegészségügy terén alkalmazott fertőtlenítőszerek, valamint egyéb biocid termékek), a 03. (állathigiéniai biocid termékek), a 04. (élelmiszerekkel és takarmányokkal érintkező felületek fertőtlenítésére szolgáló szerek), a 05. (ivóvíz fertőtlenítésére szolgáló szerek) és a 06. (szállítótartályok belső védelmét szolgáló szerek) terméktípusok vonatkozásában az V. melléklet C részében sorolták fel. A fent megjelölt mellékletekből következően a fenti terméktípusokra vonatkozó teljes dossziéknak legkorábban 2007. február 1‑jén és legkésőbb 2007. július 31‑én meg kell érkezniük a referens tagállam illetékes hatóságához.

16 A perecetsav a 11. (folyadékhűtő- és –feldolgozó-rendszerek védőanyaga), és a 12. (penészedést gátló szerek) terméktípusok vonatkozásában szerepel még a 2032/2003 rendelet V. mellékletének D részében. Az e terméktípusokra vonatkozó teljes dossziéknak legkorábban 2008. május 1‑jén és legkésőbb 2008. október 31‑én meg kell érkezniük a referens tagállam illetékes hatóságához.

17 Az Elsőfokú Bíróság hivatalához 2004. február 17‑én benyújtott keresetlevelével a felperes a 2032/2003 rendelet 3. cikke, 4. cikke (2) bekezdése, 5. cikke (3) bekezdése, 10. cikke (2) bekezdésének 2. albekezdése, 11. cikke (3) bekezdése, 13. cikke, 14. cikke (2) bekezdése, valamint II. mellékletének megsemmisítése iránti eljárást kezdeményezett az EK 230. cikke negyedik albekezdése alapján.

18 Az Elsőfokú Bíróság hivatalához 2004. március 12‑én benyújtott önálló beadványában a felperes egyrészről kérte a 2032/2003 rendelet 5. cikke (1) és (2) bekezdése, valamint II. és V. melléklete végrehajtásának felfüggesztését, másrészről „bármely, [az ideiglenes intézkedés iránti kérelemben eljáró bíró] által megfelelőnek tartott ideiglenes intézkedés” elrendelését.

19 A Bizottság 2004. március 29‑én benyújtotta írásbeli észrevételeit az ideiglenes intézkedés iránti kérelemmel kapcsolatosan.

20 Az ideiglenes intézkedés iránti kérelemben eljáró bíró előtti tárgyalást 2004. május 14‑én tartották meg.

Indokolás

21 Az EK 242. és EK 243. cikke, valamint az EK 225. cikk (1) bekezdése együttes alkalmazása alapján az Elsőfokú Bíróság, ha a körülmények alapján azt szükségesnek tartja, elrendelheti a megtámadott jogi aktus végrehajtásának felfüggesztését, illetve bármilyen szükséges ideiglenes intézkedést elrendelhet.

22 Az Elsőfokú Bíróság eljárási szabályzatának 104. cikk 2. §‑a értelmében egy ideiglenes intézkedés iránti kérelemnek meg kell határoznia a sürgősségre okot adó körülményeket, valamint azokat a ténybeli és jogi alapokat, amelyek valószínűsítik a kért ideiglenes intézkedés szükségességét (fumus boni juris) indokolttá teszik. Ezek a feltételek kumulatívak, amennyiben a végrehajtás felfüggesztése iránti kérelmet el kell utasítani, ha a feltételek közül akár egy is hiányzik (a Bíróság elnökének a C‑268/96. P (R). sz., SCK és FNK kontra Bizottság ügyben 1996. október 14‑én hozott végzése [EBHT 1996., I‑4971. o.] 30. pontja).

Az alapkereset elfogadhatóságáról

23 Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a kereset elfogadhatóságának kérdését főszabály szerint nem kell az ideiglenes intézkedés iránti kérelem iránti eljárásban megvizsgálni, mivel az előre befolyásolhatná az alapügyben meghozandó határozatot. Ezzel szemben, ha az alapügyben benyújtott kereset – amelyhez az ideiglenes intézkedés iránti kérelem kapcsolódik – nyilvánvaló elfogadhatatlansága merül fel, szükségessé válhat olyan tényezők bizonyítása, amelyek alapján valószínűsíthető az alapkereset elfogadhatósága. (a Bíróság elnökének a 376/87. R. sz., Distrivet kontra Tanács ügyben 1988. január 27‑én hozott végzésének [EBHT 1988., 209. o.], 21. pontja, valamint az Elsőfokú Bíróság elnökének a T‑392/02. R. sz., Solvay Pharmaceuticals kontra Tanács ügyben 2003. április 11‑én hozott végzésének [EBHT 2003., II‑1825. o.,] 53. pontja).

24 Jelen ügyben az ideiglenes intézkedés tárgyában eljáró bíró úgy ítéli meg, hogy meg kell bizonyosodni arról, hogy a felperes által benyújtott megsemmisítés iránti kereset nyilvánvalóan elfogadhatatlan‑e.

25 A Bizottság értékelése szerint az alapügyben benyújtott kereset elfogadhatatlan. A Bizottság álláspontja szerint a felperes azonos módon viszonyul a 2032/2003 rendelethez, valamint az 1896/2000 rendelethez. A közösségi bíró a felperesnek ez utóbbi rendelet elleni keresetét elfogadhatatlannak nyilvánította (az Elsőfokú Bíróságnak a T‑339/00 sz., Bactria kontra Bizottság ügyben 2002. április 29‑én hozott végzése [EBHT II‑2287. o.], amelyet a Bíróság a C‑258/02 P. sz., Bactria kontra Bizottság ügyben 2003. december 12‑én, fellebbezési eljárás keretében hozott végzése [EBHT 0000., 0. o.] helybenhagyott). A Bizottság szerint a 2032/2003 rendelet főszabály szerint a gazdasági szereplők határozatlan számú körére alkalmazható, és nem korlátozható a rendelet elfogadása napi állapot szerint a „résztvevők” zárt csoportjára. A Bizottság megállapítja, hogy a 2032/2003 rendelet 8. cikke (1) bekezdése értelmében egy gyártó, formázó vagy szervezet, amely még nem résztvevő, társulhat valamely résztvevőhöz a teljes dosszié benyújtásában. Ugyanígy, a 2032/2003 rendelet 8. cikke (4) bekezdése alapján egy gyártó, formázó vagy szervezet átveheti a résztvevő szerepét a rendelkezésben megszabott feltételek szerint. Végezetül, a 2032/2003 rendelet 5. cikk (3) bekezdése lehetővé teszi azt, hogy egy kérelmező, aki nem résztvevő, kérelmezhesse egy létező hatóanyag felvételét a 98/8 irányelv I., IA. vagy IB. mellékletébe. Erre a kérelmezőre is vonatkoznak a 2032/2003 rendelet egyes rendelkezései, mint az 5. cikk (3) bekezdésével összhangban az V. mellékletben meghatározott időtartamok.

26 A felperes érvelése szerint megsemmisítés iránti keresete elfogadható.

27 Ezzel kapcsolatosan meg kell jegyezni, hogy az EK 230. cikk negyedik albekezdése feljogosítja a természetes személyeket arra, hogy minden olyan határozatot megtámadhassanak, amely, bár rendeletként, őket közvetlenül és személyükben érinti. E rendelkezés célja, hogy elkerülhető legyen az, hogy a közösségi intézmények csupán azzal, hogy a rendeleti szabályozási formát választják, kizárhassák a természetes személyek jogorvoslati lehetőségét egy olyan határozat ellen, amely őket közvetlenül és személyükben érinti, és egyben egyértelművé tegye, hogy a szabályozási forma megválasztása a szabályozás jellegén nem változtat (lásd a Bíróság 789/79. és 790/79. sz., Calpak és Societa Emiliana Lavorazione Frutta kontra Bizottság ügyben 1980. június 17‑én hozott ítéletének [EBHT 1980., 1949. o.], 7. pontját, valamint az Elsőfokú Bíróság T‑298/94 sz., Roquette Freres kontra Tanács ügyben 1996. november 7‑én hozott ítéletének [EBHT 1994., II‑1531. o.], 35. pontját, a T‑13/99 sz., Pfizer Animal Health kontra Tanács ügyben 2002. szeptember 11‑én hozott ítéletének [EBHT 1999., II‑3305. o.] 81. pontját, valamint a T‑70/99 sz., Alpharma kontra Tanács ügyben hozott ítéletének [EBHT 1999., II‑3495. o.] 73. pontját.

28 A fent említett Bactria kontra Bizottság ügyben 2002. április 29‑én hozott végzésében (amelyet a fent hivatkozott Bactria kontra Bizottság ügyben 2003. december 12‑én, fellebbezési eljárás keretében hozott végzés helybenhagyott) az Elsőfokú Bíróság a felperesnek az 1896/2000 rendelet ellen irányuló keresetét elfogadhatlannak nyilvánította arra való hivatkozással, hogy megfogalmazása alapján az említett rendelet a létező hatónyagok és az azokat tartalmazó biocid termékek azonosításában és bejelentésében érdekelt gazdasági szereplők nem meghatározott számú csoportjára alkalmazható.

29 A 2032/2003 rendelet többek között a teljes dosszié elkészítésére és benyújtására vonatkozó 6. és 7. cikkében azokra a gyártókra, formázókra, illetve szervezetekre ró kötelezettséget, amelyek 2002. március 28‑a, illetve adott esetben 2003. január 31‑e előtt benyújtott bejelentését a Bizottság az 1896/2000 rendelet 4. cikk (2) bekezdésével összhangban elfogadta.

30 Ezért a fent említett Bactria kontra Bizottság ügyben 2002. április 29‑én hozott végzéssel ellentétben a jelen esetben a 2032/2003 rendelet a gazdasági szereplők meghatározott számú csoportjára vonatkozik, mégpedig a rendelet 2. cikke szerinti „résztvevőkre”. Ezenkívül, ahogy a felperes meg is jegyezte az ideiglenes intézkedés iránti kérelmében, a 2032/2003 rendelet lehetővé teszi a résztvevők azonosítását, ugyanis a rendelet II. mellékletéhez fűzött egyik lábjegyzet úgy fogalmaz, hogy „a résztvevők címeit a http://ecb.jrc.it/biocides honlap tartalmazza”.

31 Írásbeli észrevételeiben a Bizottság utal a 2032/2003 rendelet 8. cikkének (1) és (4) bekezdésére, valamint 5. cikkének (3) bekezdésére annak bizonyításaként, hogy a rendelet a gazdasági szereplők „nyitott” körének szól.

32 A 8. cikk (1) bekezdése lehetővé teszi egy gyártó vagy szervezet számára, amely még nem résztvevő, hogy társuljon valamely résztvevőhöz, vagy helyettesítse azt a teljes dosszié benyújtásában a felek közötti „kölcsönös megállapodás” alapján.

33 A 2032/2003 rendelet 8. cikkének (4) bekezdése értelmében gyártó, formázó vagy szervezet átveheti a résztvevő szerepét, amennyiben bizonyos létező hatóanyag/terméktípus kombináció vonatkozásában valamennyi résztvevő visszalépett.

34 Igaz tehát a Bizottság álláspontja, amennyiben a 2032/2003 rendelet 8. cikke (1) és (4) bekezdése értelmében a résztvevők száma és személye főszabály szerint változhat.

35 Mindemellett, ahogy azt a felperes a tárgyaláson kifejtette, ugyanígy következik ezekből a rendelkezésekből az is, hogy a résztvevők számának és személyének esetleges változása kizárólag ez utóbbiak döntésének függvénye, amennyiben előzetesen vagy bele kell egyezniük abba, hogy új vállalkozások helyettesítsék őket, vagy társuljanak hozzájuk, vagy határozniuk kell arról, hogy a felülvizsgálati programból teljesen visszalépjenek. Mindezek alapján nem zárható ki az, hogy a 2032/2003 rendelet hatálya alá tartozó gazdasági szereplők száma és személye megfelelően azonosíthatónak tekinthető a rendelet elfogadásakor ahhoz, hogy a felperes a szóban forgó rendelet által személyében érintett fél jogállására jogosult legyen.

36 A 2032/2003 rendelet 5. cikkének (3) bekezdése értelmében az a gazdasági szereplő, aki nem résztvevő, kérelmezheti a már bejelentett létező hatóanyag felvételét a 98/8 irányelv I., IA., illetve IB. mellékletébe, mely esetben a rendelet V. mellékletében meghatározott időtartamon belül a teljes dossziét be kell nyújtania. Ugyanakkor semmi nem utal arra, hogy ilyen esetben a gazdasági szereplő megszerzi a 2032/2003 rendelet szerinti „résztvevő” jogállását, sem arra, hogy a résztvevőkkel azonos kötelezettségek terhelik. Igaz ugyan, hogy az ilyen kérelmezőre a teljes dosszié benyújtásával kapcsolatosan ugyanazok az időtartamok vonatkoznak, a 2032/2003 rendelet azonban bizonyos, például a teljes dosszié elkészítésével kapcsolatos kötelezettségeket csak a résztvevők számára ír elő (l. a 2032/2003 rendelet 6. cikke). A Bizottság feltehetően osztja ezt a nézetet, amikor írásbeli észrevételeiben rámutat arra, hogy a kérelmezőre vonatkoznak „a rendelet legalább egyes rendelkezései, például az 5. cikk (3) bekezdésével összhangban az V. mellékletben meghatározott időtartam”.

37 Mindezeken kívül a felperes egy sor érvet felhoz annak bizonyítására, hogy a 2032/2003 rendelet őt személyében érinti, és ezeket az érveket a Bizottság nem vitatja. A felperes különösen rámutat arra, hogy részt vett a 2032/2003 rendelet elfogadásában, amennyiben a perecetsavra vonatkozó bejelentési dossziéjában szereplő adatainak elkészítése és bemutatása az 1896/2000 rendelet szerinti felülvizsgálati program elindításának fontos előfeltétele volt. Ezek a lépések tették aztán lehetővé a Bizottság számára a 2032/2003 rendelet szerinti felülvizsgálati programban szereplő hatóanyagok és terméktípusok azonosítását, amelyek a rendelet II. mellékletében kerültek felsorolásra. A felperes továbbá a bejelentésében, valamint a teljes dossziéjában közölt adatok különleges védelmét is élvezi az általa bejelentett hatóanyag/terméktípus minden kombinációja vonatkozásában a 98/8 irányelv 12. cikke értelmében, amelyet a tagállamoknak tiszteletben kell tartaniuk (a fent említett Alpharma kontra Tanács ítélet). A felperes arra is rámutat, hogy a 98/8 irányelv, az 1896/2000 rendelet, valamint a 2032/2003 rendelet az ő számára egyes eljárási garanciákat is biztosít, amelyek őt az alapeljárás céljából egyénítik (a fent hivatkozott Alpharma kontra Tanács ítélet). Ezeken túlmenően a felperes minden más gazdasági szereplőtől megkülönböztethető, amennyiben olyan előzetesen fennálló és kizárólagos szellemi tulajdonjogok jogosultja, amelyeket a 2032/2003 rendelet sértett (a Bíróság C‑309/89 sz., Codorniu kontra Tanács ügyben 1994. május 18‑án hozott ítélete [EBHT 1994., I‑1853. o.]). Végezetül, a felperes álláspontja szerint a Bizottságnak valamennyi „résztvevő” érdekét figyelembe kellett volna vennie, tekintettel arra, hogy egyrészt azok személye és jogi helyzete előtte ismert volt, másrészt arra, hogy a 2032/2003 rendelet meghozatalát kizárólag az elfogadott bejelentések tették indokolttá (az Elsőfokú Bíróság T‑480/93 és T‑483/93 sz., Antillean Rice Mills és társai kontra Bizottság ügyben 1995. szeptember 14‑én hozott ítélete [EBHT 1995., II‑2305. o.].

38 A Bizottság nem vitatja, hogy a felperest a 2032/2003 rendelet közvetlenül érintheti, tekintettel arra, hogy a rendelet közvetlenül vonatkozik olyan hatóanyagra, amelyet a felperes gyárt, és amely vonatkozásában a rendelet bizonyos alakiságok betartását kívánja meg.

39 A fentiekből következik, hogy nem zárható ki az, hogy a 2032/2003 rendelet a felperest közvetlenül és személyében érinti, és ezért megsemmisítés iránti keresete az EK 230. cikk negyedik albekezdése alapján elfogadható.

Az ideiglenes intézkedés iránti kérelem elfogadhatóságáról

40 A Bizottság álláspontja szerint az ideiglenes intézkedés iránti kérelem elfogadhatatlan, tekintettel arra, hogy az alapeljárás keretében megtámadott, valamint a végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem alapjául szolgáló rendelkezések nem azonosak. Ez a különbség az eljárási szabályzat 104. cikk 1. §‑ában meghatározott lényeges eljárási követelmény megszegésének minősül. A Bizottság álláspontja szerint az a tény, hogy a közösségi bíró egyes esetekben kivételt tett a megsemmisítés iránti kereset és a végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem tárgyát képező intézkedés azonosságát elrendelő szabály alkalmazása alól, nem változtat azon a tényen, hogy a megsemmisítés iránti kérelem tárgyát nem képező intézkedés felfüggesztésének kivételesnek kell maradnia.

41 A tárgyaláson a felperes azt állította, hogy az ideiglenes intézkedés iránti kérelme elfogadható.

42 Meg kell jegyezni, hogy az eljárási szabályzat 104. cikk 1. §‑ának első albekezdése értelmében egy, az EK 242. cikke alapján benyújtott, egy intézmény által hozott jogi aktus felfüggesztése iránti kérelem csak akkor elfogadható, ha a felperes az említett intézkedést az Elsőfokú Bíróság előtt megtámadta.

43 Az eljárási szabályzat 104. cikk 1. §‑ának második albekezdése alapján az EK 243. cikkében meghatározott ideiglenes intézkedések egyikének elrendelése iránti kérelem akkor elfogadható, ha elégségesen közeli kapcsolat van a kért ideiglenes intézkedés, valamint az alapeljárás tárgya között. Ugyanakkor a 104. cikk 1. §‑ának első albekezdésében megfogalmazott szabály alkalmazandó az olyan ideiglenes intézkedés iránti kérelmek esetében, amikor a kérelem lényegében a végrehajtás felfüggesztésére irányuló keresettel azonos eredményt kíván elérni, amennyiben nincsenek kivételes körülmények (lásd ebben a vonatkozásban az Elsőfokú Bíróság elnökének a T‑395/94. sz., Atlantic Container Line és társai kontra Bizottság ügyben 1995. november 22‑én hozott végzésének [EBHT 1995., II‑2893. o.,]) 39. pontját.

44 Ezzel összefüggésben le kell szögezni, hogy az ideiglenes intézkedés iránti kérelem célja az alapítélet teljes érvényesülésének biztosítása, azaz a közösségi bíró által biztosított jogi védelem hiányosságainak kizárása (lásd ebben a vonatkozásban a Bíróság elnökének a C‑399/95 R. sz., Németország kontra Bizottság ügyben 1996. május 3‑án hozott végzésének [EBHT 1996., I‑2441. o.] 46. pontját, a C‑393/96 P(R). sz., Anonissen kontra Tanács és Bizottság ügyben 1997. január 29‑én hozott végzésének [EBHT 1997., I‑441. o.], 36. pontját, a C‑65/99 P(R) sz., Willeme kontra Bizottság ügyben 1999. március 25‑én hozott végzésének [EBHT 1999., I‑1857. o.] 62. pontját, valamint az Elsőfokú Bíróság elnökének a T‑306/01. sz., Aden és társai kontra Tanács és Bizottság ügyben 2002. május 7‑én hozott végzésének [EBHT 2002., II‑2387. o.] 45. pontját).

45 Meg kell állapítani, hogy jelen esetben az alapeljárás célja a 2032/2003 rendelet 3. cikkének, 4. cikke (2) bekezdésének, 5. cikke (3) bekezdésének, 10. cikke (2) bekezdése második albekezdésének, 11. cikke (3) bekezdésének, 13. cikkének, 14. cikke (2) bekezdésének, valamint II. mellékletének megsemmisítése.

46 Másrészről az ideiglenes intézkedés iránti kérelem bevezető, valamint a Bíróság döntését kérelmező részéből az következik, hogy a felperes a 2032/2003 rendelet 5. cikk (1) és (2) bekezdésének, valamint II. és V. mellékletének végrehajtásának felfüggesztését kéri. Ugyanakkor az ideiglenes intézkedés iránti kérelem 62. pontjában a „fenti indokok alapján a kérelmező azt kéri az Elsőfokú Bíróságtól, hogy azonnali hatállyal függessze fel az 1–6. terméktípusban felhasznált perecetsavra vonatkozó teljes dosszié beadási határidejét előíró 2032/2003 rendelet 5. cikke (2) és (3) bekezdésének, valamint II. és V. mellékletének végrehajtását”. Azonban a felperesnek a kérelemben kifejtett és a tárgyaláson elhangzott magyarázatából és jogi érveléséből egyértelműen következik, hogy az ezen a helyen a 2032/2003 rendelet 5. cikk (2) és (3) bekezdésére tett hivatkozás elírásnak tekinthető és azt a fent említett rendelet 5. cikk (1) és (2) bekezdésére történő hivatkozásként kell érteni.

47 Mindebből az következik, hogy a 2032/2003 rendelet II. melléklete az egyetlen olyan rendelkezés, amelyet egyszerre támadnak az alapeljárásban, és kérik végrehajtásának felfüggesztését.

48 Az eljárási szabályzat 104. cikk (1) §‑ának első albekezdésével összhangban, a 2032/2003 rendelet 5. cikk (1) és (2) bekezdése, valamint V. melléklete végrehajtásának felfüggesztésére irányuló kérelmet elfogadhatatlannak kell nyilvánítani.

49 Ugyanakkor ideiglenes intézkedés iránti kérelmében a felperes az EK 243. cikkére történő utalással „bármely más, [az ideiglenes intézkedés iránti kérelem ügyében eljáró bíró által] a(z) [alap]eljárás tárgyát képező vita lezárásáig a felperes felek jogállásának megtartásához megfelelőnek ítélt ideiglenes intézkedés elrendelését” is kéri.

50 A felperes azonban semmilyen magyarázatot nem ad kérelme e homályos és pontatlan részének megvilágítása céljából. Tárgyának pontosabb meghatározása hiányában egy ilyen kérelem nem felel meg az eljárási szabályzat 104. cikk 3. §‑a által is hivatkozott 44. cikk 1. §‑a d) pontja feltételeinek, ezért elfogadhatatlan (lásd ez ügyben az Elsőfokú Bíróság T‑228/95 R. sz., Lehrfreund kontra Tanács és Bizottság ügyben 1996. február 12‑én hozott végzésének [EBHT 1996., II‑111. o.] 58. pontját).

51 Ilyen körülmények között, a jelen vizsgálódást le kell szűkíteni arra a kérdésre, hogy indokolt‑e elrendelni a 2032/2003 rendelet II. melléklete végrehajtásának felfüggesztését.

52 Ki kell emelni, hogy az ideiglenes intézkedés elrendeléséhez a felperes félnek bizonyítania kell, hogy a kért intézkedés elrendeléséhez érdeke fűződik (lásd ebben a vonatkozásban a Bíróság első tanácsa elnökének a C‑107/89 R. sz., Caturla-Poch kontra Parlament ügyben 1989. május 19‑én hozott végzését [EBHT 1989., 1357. o.], valamint az Elsőfokú Bíróság elnökének a T‑164/96 R. sz., Moccia Irme kontra Bizottság ügyben 1996. december 17‑én hozott végzésének [EBHT 1997., II‑2261. o.,] 26. pontját). Ideiglenes intézkedés iránti kérelmet akkor is el kell utasítani, ha a felperes helyzetére semmilyen hatást nem gyakorol, tehát a felperes számára nincs gyakorlati haszna (lásd ebben a vonatkozásban a Bíróság második tanácsa elnökének a C‑206/89 R. sz., S kontra Bizottság ügyben 1989. július 31‑én hozott végzésének [EBHT 1989, 2841. o.] 14. pontját, a Bíróság elnökének a C‑89/97 P(R). sz., Moccia Irme kontra Bizottság ügyben 1997. április 30‑án hozott végzésének [EBHT 1997., I‑2327.] 45. pontját, valamint az Elsőfokú Bíróság elnökének a T‑369/03 sz., Arizona Chemical és társai kontra Bizottság ügyben 2004. január 16‑án hozott végzését [EBHT 0000., 0. o.]).

53 Jelen esetben a 2032/2003 rendelet 3. cikk (2) bekezdéséből egyértelmű, hogy a II. melléklet, amelynek címe „a felülvizsgálati programba felvett létező hatóanyagok és termékcsoportok”, azokat a létező hatóanyagokat és terméktípusokat sorolja fel, amelyek vonatkozásában a Bizottság az 1896/2000 rendelet 4. cikk (2) bekezdésével összhangban legalább egy bejelentést elfogadott, vagy amely irányában a fenti rendelet 5. cikk (3) bekezdése alapján egy tagállam jelezte érdekeltségét.

54 Ami a perecetsav hatóanyagot illeti, a II. melléklet meghatározza „EC” számát, „CAS” számát és megállapítja, hogy azt az 1., 2., 3., 4., 5., 6., 11. és 12. terméktípus vonatkozásában bejelentették.

55 A II. melléklet tehát egyszerű ténymegállapítás, amely önmagában semmilyen kötelezettséget nem ró a felperesre. Azt is meg kell állapítani, hogy a tárgyaláson a felperes semmilyen magyarázatot nem adott annak bizonyítására, hogy a II. melléklet végrehajtásának felfüggesztése változtatna helyzetén. Semmi nem utal továbbá arra, hogy a szóban forgó melléklet végrehajtásának felfüggesztése a felperes számára bármilyen haszonnal járna..

56 Tekintettel arra, hogy a felperes nem bizonyította a 2032/2003 rendelet II. melléklete ideiglenes intézkedés iránti eljárás során elérni kívánt felfüggesztéséhez fűződő érdekét, a szóban forgó melléklet végrehajtásának felfüggesztésére irányuló kérelmet el kell utasítani.

57 Fentiekből következik, hogy a jelen ideiglenes intézkedés iránti kérelmet el kell utasítani annak vizsgálata nélkül, hogy a felfüggesztés, illetve a kért ideiglenes intézkedés további feltételei teljesülnek‑e.

A fenti indokok alapján,

AZ ELSŐFOKÚ BÍRÓSÁG ELNÖKE

a következőképpen határozott:

1) Az Elsőfokú Bíróság az ideiglenes intézkedés iránti kérelmet elutasítja.

2) Az Elsőfokú Bíróság a költségekről jelenleg nem határoz.

Luxembourg, 2004. július 2.

H. Jung B. Vesterdorf