HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 139/28

2011. március 18-án benyújtott kereset — Modelo Continente Hipermercados kontra Bizottság

(T-174/11. sz. ügy)

2011/C 139/53

Az eljárás nyelve: spanyol

Felek

Felperes: Modelo Continente Hipermercados (Alcorcón, Spanyolország) (képviselők: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, M. Munoz de Juan és R. Calvo Salinero ügyvédek)

Alperes: az Európai Bizottság

Kérelmek

A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

— állapítsa meg, hogy a jelen keresetben foglalt megsemmisítési jogalapok elfogadhatóak és megalapozottak, és következésképpen semmisítse meg az 1. cikk (1) bekezdését annyiban, amennyiben megállapítja, hogy a társasági törvény egységes szerkezetbe foglalt szövege (TRLIS) 12. cikkének (5) bekezdése állami támogatásnak minősülő elemeket tartalmaz;

— másodlagosan semmisítse meg az 1. cikk (1) bekezdését annyiban, amennyiben megállapítja, hogy a TRLIS 12. cikkének (5) bekezdése állami támogatásnak minősülő elemeket tartalmaz, amennyiben olyan részesedésszerzésre alkalmazandó, amely irányításszerzéssel jár;

— harmadlagosan semmisítse meg a határozatot azon okból, hogy lényeges eljárási hibát tartalmaz;

— a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

Jogalapok és fontosabb érvek

A jelen kereset a külföldi vállalkozásban való részesedésszerzés esetén Spanyolország által az üzleti és cégértékre alkalmazott adózási amortizációról C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) szóló 2009. október 28-i bizottsági határozat (HL 2011. L 7., 48. o.) ellen irányul.

Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

1. Az első, az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének azzal történt megsértésére alapított jogalap, hogy a Bizottság úgy ítélte meg, hogy a vizsgált intézkedés állami támogatást foglal magában. — A Bizottság nem bizonyította, hogy a határozat tárgyát képező adózási intézkedés „bizonyos vállalkozások[at] vagy bizonyos áruk termelésé[t]” előnyben részesítené. A Bizottság csupán annak kijelentésére szorítkozik, hogy ezen intézkedés szelektív, mivel csupán a külföldi vállalkozásokban szerzett részesedésekre alkalmazandó, a belföldi vállalkozásokban való részesedésszerzésre nem. A felperes arra hivatkozik, hogy ez az érvelés téves és körkörös. Azon körülménytől, hogy a vizsgált intézkedés — mint bármely más adózási rendelkezés — bizonyos objektív követelmények teljesítésétől függ, még nem válik jogilag vagy ténylegesen szelektív intézkedéssé. A Bizottság érvelése azzal járna, hogy prima facie az összes adózási szabályt szelektívnek kellene tekinteni. — Másodlagosan az, hogy a TRLIS 12. cikkének (5) bekezdésében meghatározott — amely egyáltalán nem jelent szelektív előnyt — prima facie különböző kezelés arra szolgál, hogy egyenlő adóügyi elbánást biztosítsanak minden részvényszerzési ügyletnek, legyen az belföldi vagy külföldi; mivel amennyiben a határon átnyúló egyesülések végrehajtásának lehetetlensége miatt a goodwill amortizációja csak belföldön hajtható végre, és amelynek lehetővé tételére ténylegesen léteznek adórendelkezések. E tekintetben a TRLIS 12. cikkének (5) bekezdése nem tesz mást, mint kiterjeszti e lehetőséget a külföldi társaságok részvényeinek megvásárlására, amely olyan ügylet, amely gyakorlatban a legközelebb áll a belföldi összefonódásokhoz, és ennélfogva a spanyol adórendszer szerkezetének és általános logikájának szerves részét képezi. — Harmadlagosan a bizottsági határozat aránytalan, mivel e határozat olyan ügyekre való alkalmazása, amelyekben külföldi vállalkozások feletti irányításszerzésről van szó, legalább ugyanolyannak kell lennie, mint a belföldi összefonódásokra vonatkozó ügyekre való alkalmazás, amelyet a spanyol adórendszer szerkezetének és általános logikájának kell igazolnia.

2. A második, eljárási szabálytalanságra vonatkozó jogalap, amely arra hivatkozik, hogy a Bizottság nem tartotta tiszteletben a létező támogatásokra alkalmazandó eljárást — A megtámadott határozat elutasítja az arra a tényre vonatkozó érveket, hogy az intézkedés ugyanolyan szerepet játszik, mivel nem fogadja el, hogy az EU-n belüli határokon átnyúló összefonódások gyakorlatilag lehetetlenek. A Bizottság álláspontja szerint az ezen a területen ezt követően elfogadott EU-irányelvek — amelyek mind a szóban forgó intézkedés hatályba lépését követően születtek — megszüntették az összes esetlegesen fennálló akadályt. A felperes ezzel kapcsolatosan arra hivatkozik, hogy amennyiben a Bizottság érveit elfogadja a Törvényszék és feltéve, hogy az EU-irányelvek megszüntették a határokon átnyúló összefonódások akadályait — amely eset nem áll fenn —, akkor is létező támogatásról lenne szó. A létező támogatások felülvizsgálatára vonatkozó eljárás pedig lényegese eltér a jelen ügyben lefolytatott eljárástól, ennélfogva a Bizottság lényeges eljárási szabályokat sértett.