46

A Tanács annak érdekében, hogy a felperes nevének a szóban forgó jegyzékekbe való felvételét igazolja, rendelkezésre bocsátotta a WK 1755/2020 INIT dokumentumot, amely nyilvánosan hozzáférhető információkat tartalmaz, azaz olyan linkeket, újságcikkeket és képernyőképeket, amelyek forrásai a következők: – a 2018. szeptember 24‑én megtekintett „Aliqtisadi” internetes oldal, amelyen a felperes a szíriai–török kereskedelmi kamara igazgatójaként, a Sabra Maritime Agency tulajdonosaként és az idegenforgalmi ágazatban tevékenykedő befektetőként jelenik meg; a felperest továbbá úgy jellemzik, hogy Szíria 100 legfontosabb üzletembere közé tartozik, a szíriai tengeri hajózási kamara alapító elnöke, valamint a Phoenicia Tourism Company egyik alapító tagja, amelynek tőkéjében 85%‑ban részesedik; – a „Syriandays” internetes oldal, amely az „Abdelkader Sabra is the President of the Syrian Chamber of Shipping” (Abdelkader Sabra a szíriai tengeri hajózási kamara elnöke) című, 2015. február 10‑én közzétett cikkben arról ad számot, hogy a szíriai tengeri hajózási kamara igazgatóinak bizottsága megtartotta a harmadik választási ülés első értekezletét a szír közlekedési miniszter jelenlétében, és ez utóbbi utalt e kamarának az ország szolgálatában betöltött fontos szerepére; ezenkívül a cikk felsorolja azon személyek nevét, akik megnyerték a különböző álláshelyek kiosztására vonatkozó szavazást, és a felperes neve vonatkozásában az kerül említésre, hogy az elnöki beosztást kapta meg; végezetül megemlítésre kerül, hogy e kamarát a 2006. évi 20. sz. törvény hozta létre, és az a tengeri szállítási ágazatnak kiemelkedő támogatást nyújt; – a 2018. október 31‑én megtekintett „The Syria Report” internetes oldal, amely szerint a Phoenicia Tourism Companyt 2012. július 5‑én alapították Tartúszban (Szíria), a szállodai projektek fejlesztésének ágazatában, és amely ezenfelül közli, hogy a felperes e társaság részvényeinek 85%‑ával rendelkezik, a teljes tőke pedig 1 millió szír font (SYP) (hozzávetőleg 1313 euró); – a „The Syria Report” internetes oldal, amely a 2012. november 26‑án közzétett, „Ministry of Tourism Awards New Contract to Manage Arwad Hotel” (Az idegenforgalmi minisztérium új szerződést ítél oda az Arvád szigeti hotel irányítására vonatkozóan) című cikkben arról ír, hogy a szíriai idegenforgalmi minisztérium a Phoenicia Tourism Company részére szerződést ítélt oda egy olyan négycsillagos hotel fejlesztésére és irányítására vonatkozóan, amely Arvád szigetén (Szíria) található, és a szerződés 60 évre szól; a cikk szerint a hotel 150 férőhellyel fog rendelkezni, a fejlesztési költsége pedig körülbelül 700 millió SYP‑ra (hozzávetőleg 919009 euró) becsülhető; a cikk arról is beszámol, hogy a felperes, aki Tartúszban ismert befektető, számos ágazatban tevékenykedik, többek között a hajózási és kereskedelmi ágazatban; – a 2018. november 1‑jén megtekintett „The Syria Report” internetes oldal, amely szerint a felperes a Sabra Group vezérigazgatója, amely csoport magában foglalja a tartúszi kikötőben nyolc hajóval rendelkező Riamar Shipping hajózási ügynökséget; az is olvasható volt, hogy a Sabra Group olívaolajat exportál, és 250 főt alkalmaz; – a Reuters hírügynökség, amely a 2013. november 15‑én közzétett, „Exclusive – [Bashar Al‑]Assad allies profit from Syria’s lucrative food trade” (Exkluzív – Bashar Al‑Assad szövetségesei Szíria jövedelmező élelmiszer‑kereskedelmének a haszonélvezői) című cikkben arról ad számot, hogy fedőcégek és tengeri szállítási vállalkozások felhasználásával egy diszkrét kereskedelmi és logisztikai hálózat van kialakulóban, amelynek a célja nem csupán élelmiszerek beszerzése, hanem az is, hogy jelentős jövedelmet biztosítson Bashar Al‑Assad szűk köre tagjainak; e cikk szerint a Tripoliban (Libanon) és Szíriában bejegyzett Yass Marine e vállalkozások közé tartozik; a cikk azt írja, hogy a Windward nevű, tengeri adatokat elemző társaság tengeri forgalmának adatai szerint a Yass Marine száraz ömlesztett árut szállító hajókból álló flottája az utóbbi hónapokban Ukrajna, Oroszország és Libanon kikötőiből is szállított Szíriába; ezenfelül a cikk szerint a felperes, aki a hajózási ágazatban tevékenykedő legfontosabb szíriai üzletemberek egyike, részt vesz az ezen országokkal folytatott tengeri kereskedelemben; végezetül a cikk arról számol be, hogy ellenzéki internetes oldalak, valamint ügyek összefoglalói azt mutatják, hogy a felperes részvényese a Cham Holdingnak, amely „szankcionált” társaság, és Rami Makhloufhoz kapcsolódik; – a Le Monde újság, amely a 2014. május 30‑án közzétett, „Ces oligarques syriens qui tiennent à bout de bras le régime [de Bashar Al‑]Assad” (Szíriai oligarchák, akik fenntartják Bashar Al‑Assad rezsimét)” című cikkben arról számol be, hogy Rami Makhlouf három másik személlyel – köztük a felperessel – élelmiszerek, többek között búza, rizs, cukor és tea importjába fektetett be, amelyek az olajjal ellentétben nem tartoznak az európai embargó hatálya alá; – a „World Crunch” internetes oldal, amely a 2014. június 3‑án közzétett, „The Shady Syrian Oligarchs Who Keep The Regime afloat” (A rezsimet életben tartó kétes Szíriai oligarchák) című cikkében a felperesre vonatkozóan ugyanazokat az információkat ismétli meg, mint amelyeket a fenti franciabekezdésben említett Le Monde újság megírt; – az „Eqtsad” internetes oldal, amely a 2019. január 27‑én közzétett, „Adnokader Sabra, partner of Rami Makhlouf, who is still raising the Turkish flag in the office” (Abdelkader Sabra, Rami Makhlouf szövetségese, aki az irodájában még mindig felvonja a török zászlót) című cikkben azt írja le a felperessel kapcsolatban, hogy Bashar Al‑Assad politikájából hasznot húzott, és az utóbbi 2002‑től egy „jelentős társadalmi osztálynak” engedélyezte, hogy Szíriában befektessen; a cikk szerint a felperes 2002‑ben létrehozta az Abdul Kader Sabra hajózási ügynökséget (a továbbiakban: AKSSA), amely végül 350 hajót meghaladó flottával rendelkezik; a cikk arról is ír, hogy a felperes a szíriai tengeri hajózási kamara 2006‑ban történt létrehozása óta e kamara elnöke, és a szír–török kereskedelmi kamara igazgatója, valamint a szír–orosz kereskedelmi kamara alelnöke; a cikk a felperest továbbá Rami Makhlouf egyik fontos szövetségeseként jellemzi; a cikk szerint a felperesnek a tengeri hajózási ágazatban folytatott tevékenysége lehetővé tette a számára, hogy kereskedelmi kapcsolatokat létesítsen több országgal, különösen Olaszországgal, Görögországgal, Törökországgal és Ciprussal; e tekintetben a cikk szerint a felperest kinevezték a szír‑török kereskedelmi kamara igazgatójává, és ezen igazgató fontos szerepet játszik a Törökországgal fennálló kereskedelmi és politikai kapcsolatok kialakításában; a cikk arról is beszámol, hogy a felperes a lehető legjobban fektetett be az „Assad rendszerbe”, mivel több ágazatban jelentős szereplővé vált; ezenkívül a cikk szerint a felperes 2005‑től kezdődően kiterjesztette a tevékenységét, és Rami Makhlouffal együtt ingatlanba és az élelmiszer‑kereskedelembe fektetett be; a cikk arról is ír, hogy a felperes olívaolaj‑termelő üzemet alapított, és az olívaolajat nagy mennyiségben exportálta, valamint egy másik üzemet is alapított üvegből, műanyagból és fémből készült konténerek gyártása céljából; a cikk szerint a 2011‑es forradalmat, valamint a Cham Holdinggal és az e társaságban részes üzletemberekkel szembeni „szankciók” elfogadását követően a felperes gyorsan kilépett e társaságból, és azt nyilatkozta, hogy ártatlan; a cikk folytatása szerint a felperes 2012‑től fokozatosan Libanonba költözött, és az ügyeit ezen országból intézte, ami a rezsimet az ingó és ingatlan javainak a lefoglalására késztette, azzal vádolva a felperest, hogy Szíriába árukat csempészett; a cikk szerint ezt számos megfigyelő úgy értékelte, hogy ezzel próbálták a felperest különösen a „szankcióktól” megvédeni, azzal a feltétellel, hogy a felperes a szíriai rezsim számára egy másik helyről bizonyos szolgálatokat teljesít; a cikk arra is kitér, hogy a 2018‑as év elejéig a felperesről nem szivárgott ki semmilyen hír, és 2018‑ban más szíriai üzletemberekkel együtt megszerezte a libanoni állampolgárságot; végezetül e tekintetben a cikk kifejti, hogy egyrészt a libanoni média hadjáratot kezdeményezett a felperes ellen, azzal vádolva a libanoni államot, hogy üzletemberekkel összejátszik annak érdekében, hogy a velük szembeni korlátozó intézkedéseket kijátszhassák, és másrészt a felperes a libanoni állampolgárságot a Hezbollahhal végzett munkája miatt szerezte meg, amely többek között pénzmosásban és a párt részére teljesített kereskedelmi beszerzésekben állt, amely tevékenységekhez a felperes a hajóflottáját vette igénybe; – a „The Syria Report” internetes oldal, amely a 2018. június 5‑én közzétett, „Dozens of Syrian Investors to be Granted Lebanese Citizenship” (Több tucat szíriai befektető libanoni állampolgárságban részesül) című cikkében arról tudósít, hogy a felperes Tartúsz olyan befolyásos befektetője, aki a hajózási ágazatban tevékenykedik, továbbá arról, hogy számos szíriai befektetőnek problémát jelent, hogy Libanonban bankszámlát nyisson vagy tartson fenn, és a libanoni személyi igazolvány megszerzése segít e probléma kiküszöbölésében, így ezen indok alapján ezen igazolvány kérelmezhető; – az „Al Arabiya News” internetes oldal, amely a 2018. június 8‑án közzétett, „Lebanese nationality to Syria involved in smuggling…Know it!” (Libanoni állampolgárság a csempészetben részes Szíriának…Érdemes tudni!) arra a vitára utal, amelyet az kavart, hogy számos ország – köztük Szíria – jelentős számú állampolgára libanoni állampolgárságban részesült; a felperes e cikk szerint a libanoni állampolgárságban részesülő személyek között szerepel; a felperessel kapcsolatban a cikk azt írja, hogy „kétes” pénzügyi kapcsolatai vannak a Bashar Al‑Assad rezsimmel és különösen Rami Makhlouffal; e tekintetben a cikk az utóbbi és a felperes közötti partnerséget érintően azokat az információkat idézi, amelyek a Le Monde által közzétett 2014. május 30‑i, fent említett cikkben szerepelnek; a cikk leírja, hogy a felperes „irodai ember”, Szíriában Törökország tiszteletbeli nagykövete volt, 2012‑ben a szír‐török kereskedelmi kamara igazgatói tisztségét töltötte be, a szír‐orosz kereskedelmi kamarának pedig a létrehozása óta az elnöke; a cikk továbbá közli, hogy a felperes a szír tengeri hajózási kamara elnöke, és a Cham Holding részvényese, de a társaságnak az Unió és az Amerikai Egyesült Államok korlátozó intézkedéseit érintő jegyzékekbe való felvétele arra késztette, hogy a médiától távol tartsa magát, és úgy tüntesse fel magát, mintha e társaságban már nem lenne részesedése; a cikk hozzáteszi, hogy az AKSSA, amely olyan hajózási társaság, amely hajók kezelője és tulajdonosa, Olaszországban és Görögországban két fiókteleppel rendelkezik, és emellett az olívaolajat exportáló OVO (Olive Virgin Oil Company) tulajdonosa; a cikk megemlíti továbbá a régió egyik legnagyobb üzemét, amely üvegből, fémből és műanyagból készült konténereket gyárt; a cikk szerint a felperes az Abdelkader Sabra Group elnöke, amelynek székhelye Tartúsz part menti tartományában található; végezetül a cikk megemlíti, hogy az AKSSA ingatlanjait és ingóságait a szíriai pénzügyminisztérium 932. sz. határozata alapján 2012‑ben lefoglalták az importra vonatkozó jogszabályoknak a 2012. évi 208. sz. ügy tárgyát képező, csempészetet megvalósító megsértése miatt; a cikk azt írja továbbá, hogy a felperes úgy döntött, hogy békés úton rendezi az ügyet, így a lefoglalást bírság megfizetését követően megszüntették; – az „Asharq Al‑Awsat” internetes oldal, amely a 2018. június 8‑án közzétett, „Exclusive – 4 »Suspicious« Names behind freezing of Lebanon’s Naturalization decree” (Exkluzív – négy „gyanús” név a libanoni honosításról szóló rendelet felfüggesztése mögött) című cikkben részleteket közöl arról, hogy a libanoni hatóságok közzétették 400 olyan személy nevét, akik egy vitát kavaró kormányrendelet alapján megszerezték a libanoni állampolgárságot, és ezenfelül a felperest a szír tengeri hajózási kamara elnökeként említi. – az „Enab Baladi” internetes oldal, amely a „The establishment of companies and naturalization… Lebanon ride [Bashar Al‑]Assad to circumvent sanctions” (Cégalapítás ás honosítás … Libanon segíti Bahar Al‑Assadot a szankciók kijátszásában) című cikkben arról ír, hogy azon személyek nevei között, akik a libanoni honosításról szóló rendeletben szerepelnek, a felperes neve is szerepel, és a felperest Szíria 100 legfontosabb üzletemberének egyikeként említik; a cikk szerint a felperes a Sabra Maritime Agency tulajdonosa, a szír–török kereskedelmi kamara igazgatója, és a szír tengeri hajózási kamara „első” elnöke; a cikk említi a Rami Makhlouf tulajdonában álló Cham Holdingot is, amelyből a felperes kilépett azt követően, hogy az Amerikai Egyesült Államok „szankciókat” szabott ki e társasággal szemben; végezetül a cikk hozzáfűzi, hogy egy elemző szerint a szíriai üzletemberek ki kívánják kerülni a velük szemben kiszabott „szankciókat”; e tekintetben a libanoni állampolgárság megszerzése a cikk szerint lehetővé teszi a számukra, hogy a libanoni bankokban számlát nyissanak és betéteket helyezzenek el; – az „Al Janoubia” internetes oldal, amely a 2018. június 8‑án közzétett, „Abdelkader Sabra became Lebanese” (Abdelkader Sabra libanoni lett) című cikkben kifejti, hogy a felperes neve nemrég híressé vált a Libanonban közzétett, honosításról szóló rendelet miatt, és a felperes közel áll Bashar Al‑Assad elnökhöz, valamint fontos részvényese a Rami Makhlouf tulajdonában álló Cham Holdingnak; – a Middle East Institute for Research and Strategic Studies (MEIRSS) internetes oldala, amely a 2018. június 20‑án közzétett, „Lebanese Nationalization Decree: Sanction Evasion & Shady Business?” (Libanoni honosításról szóló rendelet: a szankciók kikerülése és gyanús ügy?) című cikkben megemlíti azt az elnöki rendeletet, amely 407 különböző országból származó külföldinek libanoni állampolgárságot adott; a cikk utal továbbá arra a vitára, amelyet e rendelet a politikában és a médiában kiváltott, és kifejti, hogy több Bashar Al‑Assad elnökhöz közel álló szíriai üzletember megkapta a libanoni állampolgárságot, a honosítottak közül pedig több személy pénzügyi és politikai kapcsolatban áll a szíriai rezsimmel, e személyeket pedig az Unió és az Amerikai Egyesült Államok folyamatosan figyelemmel kíséri, és velük szemben korlátozó intézkedéseket alkalmaz, valamint egyébiránt a felperes, aki megkapta a libanoni állampolgárságot, a Cham Holding igazgatótanácsának a tagja, amely társasággal szemben az Unió és az Amerikai Egyesült Államok korlátozó intézkedéseket alkalmaz; végezetül a cikk közli, hogy a felperes hozzájárult egy Yass Marine Group nevű libanoni társaság létrehozásához, és e társaság érintett volt egy Szíriában élelmiszer‑biztonsággal kapcsolatban kitört botrányban.