Ezenkívül addig áll a Bizottságnak jogában ilyen általános vélelem alkalmazása, amíg az adott eljárás nem tekinthető befejezettnek, vagy azért, mert még nem vezetett határozat elfogadásához, vagy pedig azért, mert e határozattal szemben megsemmisítés iránti keresetet nyújtottak be, és az még folyamatban van abban az időpontban, amikor a Bizottsághoz megérkezik a vonatkozó ügyiratok részét képező dokumentumokhoz való hozzáférés iránti kérelem, és azt elbírálja. Egyébiránt azon lehetőség, hogy általános vélelmet alkalmazzanak egy olyan hozzáférés iránti kérelem elbírálására, amelynek tárgyát eleve dokumentumok egy csoportja képezi, azt jelenti, hogy a szóban forgó dokumentumok mentesülnek bármiféle, a teljes vagy akár részleges hozzáférhetővé tételre vonatkozó kötelezettség alól.

Ezért a versenyszabályok alkalmazására vonatkozó eljárás ügyiratainak részét képező dokumentumok csoportjára vonatkozó kérelem esetén a Bizottságnak joga van azt vélelmezni, anélkül hogy e dokumentumok mindegyikét egyedi és konkrét módon vizsgálná, hogy e dokumentumok hozzáférhetővé tétele – főszabály szerint – sérti az ellenőrzési vagy vizsgálati tevékenységek céljainak védelmét, valamint az ezen eljárásokban részt vevő vállalkozások kereskedelmi érdekeinek védelmét, amelyek e tekintetben szorosan összefüggenek. Egy ilyen vélelem felállítása nem korlátozódik az olyan esetekre, amikor a kérelem a versenyszabályok alkalmazására vonatkozó eljárás ügyiratainak részét képező dokumentumok egészéhez való hozzáférés biztosítására irányul, sem azokra az esetekre, amikor a kérelem az ügyiratokon belül dokumentumok átfogó és különbségtétel nélküli csoportjára vonatkozik. Ellenkezőleg: ez felmerülhet olyan kérelem esetén is, amely az ügyiratok részét képező olyan dokumentumok egy specifikusabb csoportjára vonatkozik, amelyeket közös jellemzőikre, vagy egy vagy több általános kategóriába való tartozásukra utalva határoznak meg.

Egyébiránt az, hogy a kért dokumentumok több mint öt évesek, önmagában nem döntheti meg a hozzáférés megtagadásának általános vélelmét, mivel az 1049/2001 rendelet 4. cikkének (7) bekezdése akként rendelkezik, hogy az e rendeletben előírt kivételek 30 éves időtartamra vagy – szükség esetén – akár ezen időtartamon túl is alkalmazhatók.

Következésképpen bármely olyan személynek, aki az uniós versenyszabályok megsértése okán elszenvedett kárért kártérítést akar követelni, be kell mutatnia, hogy miért szükséges a Bizottság ügyiratában szereplő egyik vagy másik dokumentumhoz hozzáférnie, annak érdekében, hogy ez utóbbi esetről esetre mérlegelhesse az ilyen dokumentumok közléséhez, illetve az azok védelméhez fűződő érdekeket, figyelembe véve az ügy valamennyi releváns elemét. Ennek hiányában az uniós versenyszabályok megsértése okán keletkezett kárért történő kártérítéshez fűződő érdek nem minősül az 1049/2001 rendelet 4. cikkének (2) bekezdése értelmében vett nyomós közérdeknek.

Ugyanis a kártérítési jog hatékony védelmének biztosítása érdekében nem szükséges, hogy az ilyen eljárásra vonatkozó összes dokumentumot közöljék a hozzáférést az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló 1049/2001 rendelet alapján kérelmező személlyel abból az indokból, hogy ez utóbbi kártérítési keresetet kíván indítani, tekintettel arra, hogy kevéssé valószínű, hogy az ilyen keresetet ezen eljárás ügyiratának összes elemére kellene alapítani. Ugyanez vonatkozik még arra az esetre is, ha az ezen ügyiratok részét képező dokumentumokhoz való hozzáférést kérő személy már megindította a kártérítési keresetet, mivel kevéssé valószínű, hogy az ilyen keresetet ezen eljárás ügyiratának összes elemére kellene alapítani.

Ezenkívül az érintett intézménynek még akkor is fennáll a kérelemmel érintett dokumentum teljes körű vagy részleges hozzáférhetővé tételére vonatkozó kötelezettsége, amennyiben megállapítja, hogy a kapcsolódó eljárás olyan jellemzőkkel bír, amelyek azt lehetővé teszik, ha olyan kérelem elbírálása céljából alkalmaz általános vélelmet, amely egyetlen dokumentumra vonatkozik.

Azon intézmény, amelytől a dokumentumokhoz való hozzáférést az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló 1049/2001 rendelet alapján kérték, a hozzáférés megtagadásának általános vélelmét állíthatja fel még akkor is, ha a szóban forgó kérelem csupán egyetlen dokumentumra vonatkozik. Mindazonáltal ilyen helyzetben, ha egy általános vélelem alkalmazásának célja nem egy már önmagában átfogó kérelem átfogó módon történő elbírálásának a lehetővé tétele, az ezt alkalmazni szándékozó intézménynek vizsgálnia kell, hogy a valamely meghatározott dokumentumtípusra főszabályként irányadó általános megfontolások ténylegesen alkalmazandók‑e arra az adott dokumentumra is, amelynek a hozzáférhetővé tételét kérik.

Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló 1049/2001 rendelet alapján benyújtott, az engedékenységi programra vonatkozó dokumentumokhoz való hozzáférés iránti kérelmet illetően a Bizottság lényegében vélheti úgy, hogy a kartellügyek esetében a bírságok alóli mentességről és a bírságok csökkentéséről szóló közleményben foglaltak szerinti kérelmet előterjesztő vállalkozásokkal folytatott levélváltásra vonatkozó hivatkozások közlése veszélyeztetheti engedékenységi programjának hatékonyságát, amennyiben harmadik felek tudomására hozza az e dokumentumokban foglalt érzékeny kereskedelmi információkat vagy a felek együttműködésére vonatkozó bizalmas jelzéseket. Ugyanis a Bizottság által bevezetett engedékenységi programok a versenyszabályok megsértése felderítésének és visszaszorításának hasznos eszközét képezik, hozzájárulva ezzel az EUMSZ 101. cikk és EUMSZ 102. cikk tényleges alkalmazásához. E programok hatékonyságát befolyásolhatja az engedékenységi eljárásra vonatkozó dokumentumoknak a kártérítési keresetet indítani szándékozó személyekkel való közlése. E tekintetben észszerűnek tűnik az a feltételezés, hogy az ilyen közlés távlati lehetősége eltántorítja a versenyszabályok megsértésével érintett személyeket attól, hogy e programokat igénybe vegyék.

Ugyanakkor noha e megfontolások igazolhatják, hogy megtagadható a versenyszabályok alkalmazására vonatkozó eljárás ügyiratainak részét képező egyes dokumentumokhoz való hozzáférés, ez nem jelent azt, hogy ezt a hozzáférést szisztematikusan meg lehetne tagadni, mivel minden, a kérdéses dokumentumokhoz való hozzáférés iránti kérelmet esetről esetre kell értékelni, az ügy valamennyi elemének figyelembevételével. Az a körülmény ugyanis, hogy az ilyen elutasítás alkalmas lehet a kártérítési keresetek nemzeti bíróságok előtti benyújtásának megakadályozására, többek között azzal, hogy azon érintett vállalkozások számára, amelyek legalábbis részlegesen már mentesültek a pénzügyi szankciók alól, lehetőséget biztosít arra, hogy az EUMSZ 101. cikk megsértése miatt keletkezett károk megtérítése iránti kötelezettségük alól is kivonják magukat, mindezt a sérelmet szenvedett személyek kárára, megköveteli, hogy ez az elutasítás a hivatkozott érdek védelméhez kötődő, és minden egyes olyan dokumentumra vonatkozó kényszerítő okokon alapuljon, amelyhez a hozzáférést megtagadták.

Következésképpen csak azon kockázat fennállása, hogy egy adott dokumentum konkrétan sérthetné a szóban forgó engedékenységi program hatékonyságához fűződő közérdeket, indokolhatja azt, hogy ezt a dokumentumot ne tegyék hozzáférhetővé. E tekintetben esetről esetre kell mérlegelni az adott dokumentumok közléséhez, illetve védelméhez fűződő érdekeket. Ezen mérlegelés során az ügy valamennyi releváns elemét figyelembe kell venni, különösen a kérelmező azon érdekét, hogy hozzáférhessen az általa kért dokumentumokhoz kártérítési keresetének alátámasztása céljából, figyelembe véve egyrészt az esetlegesen rendelkezésére álló egyéb lehetőségeket, másrészt azokat a valóban káros következményeket, amelyek az ilyen hozzáférhetővé tétel következtében beállhatnak a közérdeket vagy más személyek jogos érdekeit érintően. E megfontolások még inkább helytállóak olyan esetben, amikor az a személy, aki állítása szerint a versenyszabályok megsértésének károsultja, és már kártérítési keresetet indított egy nemzeti bíróság előtt, nem az e jogsértés megvalósulását megállapító határozathoz vezető ügy iratainak részét képező engedékenységi dokumentumokhoz kér hozzáférést a Bizottságtól, hanem csak az említett ügyiratok tartalomjegyzékében szereplő e dokumentumokra való hivatkozásokhoz.

Az ilyen hivatkozásokhoz – ideértve legsemlegesebb vagy legjelentéktelenebb elemeiket is – való hozzáférés teljes megtagadása ugyanis a gyakorlatban lehetetlenné vagy legalábbis különösen nehézzé tehetik a tartalomjegyzékben szereplő engedékenységi dokumentumok bármilyen beazonosítását, és megakadályozzák, hogy a kérelmező kialakítsa álláspontját arról, hogy esetlegesen szüksége van‑e e dokumentumokra a kártérítési keresetének alátámasztásához, vagy – a fortiori – azt, hogy igazolja ezen szükségesség okait. Márpedig e követelmény teljesítésétől függ nem csupán e dokumentumok hozzáférhetővé tételét és bíróság előtti benyújtását a nemzeti bíróság előtt indított kártérítési keresetek keretében, de a nyomós közérdek Bizottság általi elismerését is, amennyiben az 1049/2001 rendelet alapján kérelmet nyújtanak be előtte. Ezzel az általános és feltétlen megtagadás a gyakorlatban megakadályozhatja, hogy az érintett ténylegesen gyakorolhassa a Szerződésből eredő, kártérítés iránti jogát.

(vö. 114., 118., 119., 121–124., 134. pont)